Encyklopedie, veškeré znalosti na internetu\nČlánky v abecedním pořadí\nSvobodná francouzská Afrika\nivé turné 2006\nEncyklopedie je referenní práce ( kniha , soubor knih nebo digitálního dokumentu), zamená na syntézu vekeré poznatky k vybudování znalostí a ukázat svou organizaci tak, aby bylo pístupné pro veejnost, pro vzdlávací úely, informace nebo podpora kulturní pamti . Na základ autorit nebo platných zdroj a asto doplnných píklady a ilustracemi upednostuje tento typ práce struný styl a upednostuje konzultaci pomocí tabulek a rejstík . Tento termín získal svj moderní význam v Encyklopedii nebo Reasoned Dictionary of Sciences, Arts and Crafts (1751-1772).\nEncyklopedie se v zásad lií od slovníku , protoe jeho cílem je význam a pouití slov jazyka , a je proto nepekládatelný, zatímco encyklopedie se zabývá vcmi nebo realitami svta a kultury. Toto rozliení vak není písné, protoe slovník musí nutn také vypoádat se s vcmi v rozsahu, který je nezbytný pro urení významu a pouití slov , a mnoho moderních slovník zdrazuje jejich encyklopedický charakter, jako je Le Petit Larousse , abychom poskytli co nejvíce informací v jednom svazku. Kdy za nimi následuje pedloka ( de , du nebo des ), slovník i encyklopedie mohou oba oznaovat knihu skromných rozmr vztahujících se k omezenému poli (napíklad: La Grande Encyclopédie des fées , dictionnaire de géographie ).\nÚely se asem mnily: Ve stedovku, jako ve starovku , v ín i v klasickém islámu encyklopedie moralizuje, uí, vzdlává, sociáln integruje; Po XVII th století, to víc ne informovat " . Encyklopedie, asto podízené náboenským nebo státním imperativm, se opodn podailo omezit na kritickou a nestrannou prezentaci fakt a mylenek , i kdy se ideologické nebo kulturní pedsudky stále dokáou prosadit.\nOtázka vnitní organizace vzbudila ván a souvisí s autorovou koncepcí znalostí a zpsobem, jakým by mla být jeho práce pouita. Dominantní organizace byla zpoátku ist tematická, v závislosti na oborech. Abecední seznam , který se objeví ve slovníku na X -tého století, zvítzí nakonec v encyklopedii v XVIII -tého století. Tematickou organizaci a abecední klasifikaci lze pouít napí integrací jednoho nebo více svazk index do daného tematického díla.\nEncyklopedie se znásobily, aby drely krok s nárstem znalostí. Digitální revoluce uinil to snadnji aktualizace, konzultovat a íit encyklopedie, ale ukázal se fatální pro vtinu klasických encyklopediích, jako Wikipedia rostl v nejvtí encyklopedii online. V XXI -tého století, vzhledem k urychlení vdeckých a technologických objev, encyklopedie, je více ne kdy jindy otevený projekt, v neustálém vývoji.\nVývoj moderního smyslu\nAkoli se pojem encyklopedie objevil pomrn pozd a jeho význam se od pvodního významu zmnil, mylenka kompilace znalostí existuje ji dlouhou dobu a má rzné podoby. Ty se vyvinuly podle poteb veejnosti, mnoství dostupných znalostí a sloitosti sociální organizace. To poskytlo, po celá staletí, rzné druhy prací uvedených encyklopedické, který se spojil na poátku XVIII -tého století, vytvoit moderní pojetí encyklopedii.\nSlovník je zaloen na mylence, e jazyk je prvním prostedkem poznání reality a e objev na svt je úzce spojena s zvládnutí slovní zásoby. Tato mylenka je ve spodní ásti díla Varro a Etymologií z Isidora ze Sevilly .\nCílem kompilace je uspokojit zvdavost a chu k poznání kultivovaného publika. Natural History of Plinia je nejstarí model, který se dochoval.\nManuál je uren pro studenty a nabízí kompletní pehled znalostí, které charakterizuje kompletní trénink. Prototyp je kuriózní prací Martianuse Capelly (kolem 420 ), která inspirovala mnoho potomk.\nAntologie sdruuje citace organizovaný tématicky. Jeho cílem bylo uspokojit poteby lidí povolaných do dleité veejné funkce: soudc, právník, vysokých úedník, kazatel atd. Sborník byl v ín iroce praktikován ve form leishu . V Evrop je nejuznávanjím modelem Polyanthea ( 1503 ).\nDíla, která se ve své dob nemohla pedstavit jako encyklopedie, jsou nyní za taková zptn povaována.\nReprezentace sedmi svobodných umní v Hortus deliciarum (c. 1170).\nSlovo encyklopedie pochází z Encyclopaedia , je renesanní Latinized forma of Plutarch eckého výrazu , . Termín enkyklios znamená kruhový, který zahrnuje celý kruh , a rozíen periodický, denní, obecný, bný , zatímco paideía znamená vzdlávání. An enkyklios Paideia tedy znamenalo soubor znalostí, který tvoí úplné vzdlání , podle významu, který mu Quintilian . Architekt Vitruvius si tak poblahopál, e ho jeho rodie pouili o umní, které me být dleité, pouze pokud obsahuje, v kruhu a znalost literatury a znalost ostatních. Vdy . Obraz kruhu byl pouit ve staroetin k oznaení pokrytí celé oblasti nebo opakujícího se procesu bhem stanovené doby.\nBhem renesance se humanisté chopili tohoto výrazu tím, e jej aplikovali na titné dílo a dali mu doslovný význam kruhu poznání , piem obraz kruhu je symbolicky spojen se základní jednotou jednotlivých ástí. Výraz byl nejprve zkrácen na ( cyklopedia ), co je termín, který se poprvé objevuje v podtitulu akademické uebnice Margarita philosophica ( 1508 ) a který pevzal Johann Turmair v názvu publikovaném v roce 1517 . Bylo proto asto pouíván a do zveejnní z Chamberse Cyclopedia ( 1728 ).\nPrvní výskyt slova se objevuje ve francouztin v roce 1532 v Rabelais , který k nmu vedl jednu ze svých postav, které Panurge otevel skutenou studnu a encyklopedickou propast . Joachim du Bellay to pevzal ve svém manifestu z roku 1549 : Toto kolo vdy, které ekové nazývali Encyklopedie .\nModerní význam slova vak bude fixován a vydáním Encyclopédie nebo dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers ( 1751 ), které splují poadavky písnosti oekávané od vdecky aktuálního odkazu práce, pokrývající vechny oblasti znalostí a organizované pro co nejjednoduí referenci.\nNicmén ideální jednoty poznání zakotvené v metafoe kruhu zstane aktivní a do poloviny XX th století, o em svdí nkolik redakních pokusm o vyklizení podle abecedy pro organizaní tématikou (viz níe).\nSlovník a encyklopedie\nZatímco slovník oznauje zpsob organizace jazyka v abecedním poadí , encyklopedie si navrhuje vyí cíl a intelektuální ambici obejmout vekeré znalosti .\nS tmito dvma pojmy, tak blízkými a tak odlinými v jejich konotacích , máme co do inní s dvma modely a dvma koncepcemi sémantické reprezentace, které odkazují na obecnou reprezentaci znalostí nebo svta . Tento model v podob slovníku se týká znalostí o jazyku, pomocí kterého termíny jsou odliené od sebe sémantických rys , které by bylo moné v zásad hierarchize do binárního stromu , o psa - psa typ - savec - zvíe . Encyklopedické znalosti naopak odkazují na nae znalosti svta a je pravdpodobné, e se budou zvyovat na neurito pi respektování ánrových limit, jejich cílem není pouze hromadit, ale syntetizovat a formulovat rzné znalosti tak, aby bylo dosaeno , slovy encyklopedisty, kompendium lidské inteligence .\nNa zaátku mla díla encyklopedického typu obvykle metaforický název . Me to být variace na slovo antologie, jako je tomu v Liber floridus (kvtovaná kniha) nebo Hortus deliciarum (zahrada rozkoí), nebo trvá na bohatství pedstavovaném znalostmi, popsaném jako poklad. v Brunetto Latini nebo perla v Margarita philosophica od Gregora Reische . Název me také zdraznit strukturu znalostí, jako v obraze stromu vdy . Dalí obrázek hraje na mnoství informací a pedstavuje dílo jako zdroj div vesmíru . Název me také trvat na pimenosti knihy vi realit a prezentovat ji jako obraz svta nebo hlavní zrcadlo . Velkolepý rozmr zdrazuje Theodore Zwinger , který vytvoil dleité divadlo lidského ivota .\nOd druhé poloviny XVI th století, jsou cenné papíry mén zobrazen a jsou omezeny na odborných termín, jako abecední uspoádání se íí v pírukách. Potom vidíme výrazy slovník, lexikon (anglicky) a lexikon (nmecky), v konkurenci s cyklopedií a encyklopedií, které obsahují pedstavu o totalit a formování mysli. Nmecký jazyk ji dlouho upednostuje titul Konversationslexikon , protoe tento druh práce pomáhá konverzaci vzdlaných lidí; viz napíklad Bonniers konversationslexikon .\nHistorie encyklopedie je historií vztahu spoleností k poznání. Touha shromaovat znalosti, která byla vyjádena v ústních spolenostech prostednictvím mýt pedávaných z generace na generaci, mohla mít stabilní a viditelnou formu s vynálezem psaní .\nDo konce IV -tého tisíciletí ped naím letopotem. AD najdeme v Sumeru druh encyklopedie kulturního materiálu, jeho údaje [jsou] tematicky uspoádány . Zahrnují seznamy zvíat, kamen, rostlin, pták. Asi o 600 let pozdji existovaly v Eble proto-encyklopedické tablety , které obsahovaly rozsáhlé seznamy seazené podle prvního písmene slov. Existuje mnoho kopií tchto dl, které historici nazývají lexikální seznamy .\nVe starovkém Egypt existují také tematické seznamy, které lze povaovat za proto-encyklopedie. Na Onomastika z Ramesseum , psaný asi 1750 ped naím letopotem. AD , je seznam slov seskupených podle kategorií. Dalím dílem stejného druhu, ale rozvinutjím, je Onomastic of Amenopé , napsaný kolem roku 1100 , který má 610 tematicky uspoádaných prvk a který podle antropologa Jacka Goodyho obsahuje více ne 2 000 samostatných informací, jejich cílem je poskytnout systematické katalog vesmíru " . Tento vzdálený pedek encyklopedického slovníku ml povolání neuit dti psát, ale navrhnout program výuky lidstva zaloený na organizaci svta .\nModel geo-heliocentrika vyvinutý Heraclidesem z Pontu ( 340 p. N. L. ), Vetn Koperníka, si uvdomil encyklopedii Martianuse Capelly (420).\nV ecku , intenzivní innost reflexe a vdecký výzkum probíhal na VII th století ped naím letopotem. AD s pedsokratovskými filozofy . Nabral na obrátkách u Platóna (428348), jeho Timaeus poskytl diskusi o vdách té doby ve form dialogu: astronomie, kosmogonie, fyzika a medicína. Tuto práci lze povaovat za metodickou encyklopedii .\nAristoteles (384322) vytvoil adu pojednání o iroké kále témat ( poetika , rétorika , logika , politologie , fyzika , psychologie , biologie , etika ), projevujících bezkonkurenního encyklopedického ducha. Tyto návrhy by vak byly distribuovány a 275 let po jeho smrti, tj. Kolem roku 50 ped naím letopotem. BC : Ztráta nebo ástená zmna tohoto obrovského korpusu, encyklopedického v nejistím slova smyslu, pak jeho postupné oivování, hlavn díky islámu, ovlivnilo historii encyklopedií na Západ po dv tisíciletí. "\nHeraclides du Pont (388310), který byl ákem Platóna , Speusippa a Aristotela , by byl jedním z prvních autor, kteí krom svých filozofických prací sloili také díla o hlavních svobodných umních : gramatiku, rétoriku, dialektiku , hudba a geometrie.\nZ mnoha dalích vestranných uenc musíme zmínit jméno Callimacha z Kyrény (asi 310240), který se krom básníka a gramatika dotýkal i nejrznjích témat. Eratosthenes , také z Kyrény (276-194), zanechal po sob cenná díla z matematiky, astronomie a geografie, vetn pekvapiv pesného mení zemského obvodu. Zachovali jsme také jméno Posidoniose (13551), který byl zárove geografem, historikem a matematikem, ale jeho práce je zcela ztracena.\nVle vdt také vyústila v konstrukci knihoven. Aurbanipalova Knihovna postavena Ninive VII th století ped naím letopotem. AD obsahoval 30 000 hlinných tablet . To Alexandrijské , zaloené v roce 288 p. N. L. AD , byla nejdleitjí knihovnou starovku; ml ji 490 000 svitk v dob Ptolemaia II Philadelphus a po staletí pitahoval vdce ze stedomoského svta.\nZ obrovského mnoství poznatk, které se tehdy nashromádily, byla do latiny peloena jen malá ást. ímané se ve skutenosti sotva zajímali o teoretické otázky a byli spokojeni s praktickými aplikacemi, ani by se snaili prohloubit své matematické, geometrické nebo astronomické základy. Je to jen díky rozvoji arabské civilizace do XII th století, která byla peloena do latiny hlavních vdeckých pracích Hippokrata , Euclid , Aristoteles , Archimedes , Apollonius Perga , Ptolemaia a Galen . Encyklopedie byly základním lánkem pi penosu tchto znalostí.\nPlinius , Historia Naturalis , osvtlené rukopis XIII -tého století.\nVe starém ím se encyklopedické chování nejprve vyvinulo jako touha pivlastnit si intelektuální ddictví ecka, které bylo v roce 146 ped naím letopotem definitivn poraeno ímskými vojsky . AD . Prvním encyklopedickým pokusem je Varro (11627 p. N. L.), Jeho Antiquitatum rerum humanarum a divinarum libri XLI peily pouze jako fragmenty. Pro tohoto autora je etymologie klíem k poznání a pvod slova nám íká o skryté pravd, kterou obsahuje, co dokazuje, e termín verbum (slovo) pochází z veritas (pravda). Ze 41 knih je 25 vnováno lidským záleitostem a zbytek bohm. Tato práce zmizela, ale je nám ásten známa etnými citacemi, které z ní byly pevzaty.\nSmrem k zaátku jsem st století naeho letopotu, Aulus Cornelius Celsus napsal encyklopedii v 26 knih, z Artibus , pokrývající zemdlství, umní války, rétoriku , je filozofie , na právo a medicína. Tato poslední oblast je zvlát rozvinutá a je jedinou ástí této práce, která se alespo ásten zachovala.\nPlinius starí ( 23 - 79 n. L.), ímský spisovatel a pírodovdec, který zemel pi erupci Vesuvu , je autorem monumentální encyklopedie s názvem Pírodní historie . Tato 37dílná kniha uvádí piblin 20 000 fakt a cituje 500 konzultovaných autor. Pliny shromádil znalosti své doby na pedmtech, jako jsou kosmologie , astronomie , zempis , pírodní historie , botanika , lékopis , medicína , mineralogie , architektura , malíství a sochaství . Je to jediné dílo tohoto autora, které k nám pilo. Extrémn populární po celý stedovk, je ji dlouho mítkem vdeckých a technických poznatk a je zdrojem mnoha encyklopedických dl.\nV podkroví nocí ( II th století), Gellius diskutovali nad pero o irokou kálu témat: literaturu , umní , filozofie , historie , práva , geometrie , medicíny , pírodních vd , meteorologie a geografii .\nPolyhistor (také volal po divech svta ) je dílem ímského spisovatele Solin , v III E a IV E století , která pedstavuje památek na svt podle zemí. Práce je ztracena, ale mnoho prvk bylo mnohokrát zkopírováno do stedovkých encyklopedií.\nNonius Marcellus napsal na zaátku IV th staletý De nauku compendiosa oetené kompilaci jazyka a rzných technik, jsou uspoádány v abecedním poadí.\nSmrem ke konci IV -tého století, Servius píe velmi bohatý komentá k práci Virgil , které pokrývají irokou kálu témat, a me být povaován za encyklopedie organizovaný podle poadí textu básníka.\nMartianus Capella , právník ijící v Alírsku, je autorem knihy De nuptiis Philologiae et Mercurii ( Manelství filologie a Merkur ), napsané v letech 410 a 429 . Tato píruka ve form alegorického píbhu syntetizuje v 9 knihách znalosti té doby: filologie , gramatika , dialektika , rétorika , geometrie , aritmetika , astronomie a harmonie . Tato práce bude obzvlát populární v karolínském období , kde poslouí jako reference pro organizaci studia v literární oblasti ( trivium ) a v matematice ( quadrivium ). Stále se te v renesanci a inspiruje zejména Koperníka .\nVysoký stední vk\nMS4856 rukopisu s etymologií z Isidore Seville , psaní uncial z konce VIII th století (Biblio. Royal Albert I er , Brusel).\nEncyklopedický projekt prochází radikálním peorientováním na Augustina z Hrocha, který navrhuje zamit jej na systematické zaznamenávání údaj obsaených v Bibli. To, co zbylo z dávných znalostí, musí být proto integrováno do uení náboenství, jinak to zmizí. Písma Bible tak obnovují strukturu encyklopedií, v nich bylo od nynjka nutné objektivn reprezentovat pírodu pi respektování ádu stvoení, ádu poadovaného Bohem a do kterého lovk nesmí zasahovat.\nCassiodorus ( 485 - 580 ) napsal Institutiones divinarum a saecularium litterarum obsahující dv knihy, aby instruoval mnichy svého klátera v rzných disciplínách svobodných umní , konkrétn ( trivium ) a ( quadrivium ).\nIsidore ze Sevilly je povaován za autora první encyklopedie stedovku : Etymologie . Tato práce, napsaná kolem roku 630, se skládá z dvaceti knih a 448 kapitol. V návaznosti na tradici, kterou zaloil Varron , nabízí etymologickou analýzu slov. Prostednictvím této práce se Isidore snaí vysvtlit vechny staré znalosti a pedat svým tenám klasickou kulturu v procesu mizení. Jeho kniha bude mít nesmírnou reputaci a bude znát více ne deset vydání mezi lety 1470 a 1530 , co je známkou pokraující popularity a do renesance . Díky etným citátm toto dílo pispje k peití mnoha stedovkých a eckých dl, která bhem stedovku peila, protoe byla povaována za pohanská. Obsahovalo také adu ilustrací. Zvlátní organizace této knihy bude mít cenu pro Isidora ze Sevilly, který bude povaován za patrona poítaových vdc.\nRaban Maur napsal kolem 842 na De rerum naturis , nazývaný také De Universo . Tato práce, která zahrnuje 22 knih, v zásad navazuje na práci Isidora ze Sevilly , ale znan ji amputuje a reorganizuje, aby pizpsobila prezentaci náboenské vizi svta. Za tímto úelem se práce ídí písným hierarchickým ádem od Stvoitele k jeho tvorm a ke stvoeným vcem. Bude nesmírn populární po celou karolínskou dobu .\nSouda je ecká encyklopedie psaný v Byzantium v X th století a pipsat Suidas. Obsahuje 30 000 záznam seazených podle abecedy. Tato kniha vám pome íit abecední uspoádání v západních zemích, co vede k XIII tého století vzhled indexu .\nStránka z Liber floridus (1120).\nEncyklopedie násobit XII th století kvli zvýení vdecké zvdavosti. Pjují si z dívjích latinských kompilací, ale také z arabských dl, která jsou pak mnohem pokroilejí (viz níe). Objevila se obava ze zkueností a objevily se pedstavy neznámé ve starém ím , jako napíklad magnetická jehla . K dispozici je také velký zájem v úasné , podle íly ji velmi pítomné v Polyhistor o nkolik století díve.\nHonoré d'Autun publikoval kolem roku 1110 nejdleitjí dílo tohoto období, Imago mundi , pojednání o geografii , astrologii , astronomii a historii , které bylo peloeno do francouztiny, italtiny a panltiny. V asopise Liber floridus (1120) sestavuje Lambert s naprostým nepoádkem data vypjená z piblin 192 dl, piem zvlátní pozornost vnuje otázkám geografie , historie a astrologie , doprovázeným ilustracemi, které svdí o velkém ikonickém výzkumu. Piblin ve stejné dob Theophilus produkoval Schedula diversum artium , první dílo podrobn popisující techniky pouívané v rzných oborech: sklo , vitráe , papírnictví , metalurgie , drahé kameny ). Hugues de Saint-Victor ( 1096 - 1141 ) navrhuje v Didascaliconu novou klasifikaci vd a metodu tení Bible. V letech 1159 a 1175 vytvoila první encyklopedika Abatye Herrádová z Landsbergu pro své jeptiky Hortus deliciarum ( Zahrada pozemských rozkoí ), dílo pozoruhodné svými etnými alegorickými ilustracemi .\nXIII th století je povaována za zlatý vk stedovkého encyklopedického . Práv v této dob se iroce rozíila díla starovku peloená z etiny nebo arabtiny do latiny. Vidíme také vznik univerzit a rozvoj scholastiky .\nArnold ze Saxe napsal De floribus rerum naturalium , kompilaci znalostí sloenou z pti ástí, pravdpodobn sloenou v letech 1220 a 1230, která inspiruje Alberta Velikého . Guillaume d'Auvergne vydává De universo creaturarum (1231). Gautier de Metz sloil báse v lotrinském dialektu s názvem L'Image du monde ( 1246 ), ve které se ujal díla Honoré d'Autun a pidal fantazijní prvky. Thomas de Cantimpré vydal Liber de natura rerum (1256), které bylo o století pozdji peloeno do holandtiny a nminy ( Das Buch der Natur ). Brunetto Latini psal francouzsky Li Livres dou Trésor ( Kniha pokladu ), první stedovké encyklopedie, která se rozela s latinou; jeho autorem byl mistr Dante , který ho umístil do jeho pekla. Bartolomj Anglian je autorem knihy Liber de proprietatibus rerum , napsané v letech 1230 a 1240 .\nVincent de Beauvais produkuje Speculum Majus . Tato práce, dokonená v roce 1258 , je nejdleitjí kompilací znalostí ze stedovku . Skládá se ze tí dobe vyváených ástí: Speculum Naturale (nebo Zrcadlo pírody ), které shrnuje poznatky o pirozené historii asu a situuje místo lovka do pírody a nabízí mozaiku citací z latiny, etiny, arabtiny a dokonce i hebrejtiny autoi, jejich zdroje Vincent uvádí; Speculum Doctrinale (nebo Zrcadlo nauku ), jakási píruka pro studenty, která se vztahuje na mechanické umní , scholastiku , vojenské taktiky , lov , logiku , rétoriku , poezii , geometrii , astronomii , " anatomii , na operaci , na medicínu a právo ; Speculum Historiale (nebo historie zrcadlo ), který vypráví píbh historických událostí od stvoení a do roku 1250. Tato kniha bude být dotisk asto a do zaátku XVII th století a peloena do francouztiny, panltiny, nminy a poltiny. S 4,5 milionu slov zstane Nejvýznamnjím encyklopedii západní svt a do poloviny XVIII -tého století.\nV roce 1295 napsal katalánský filozof Raymond Lulle L'Arbre de la science ( Arbor scientiae ), ve kterém navrhl klasifikaci znalostí zaloenou na organické metafor stromu. Vdní je zde hierarchizováno od elementárního fyzického svta po svt boský.\nArabsko-perský a osmanský svt\nAl-Razi ve Sbírce lékaských pojednání od Gérarda de Cremona , 1250-1260.\nEncyklopedické hnutí v islámském svt zná dv privilegovaná období. Prvním z nich je mezi IX th a XI tého století, kolem Bagdádu , a navazuje na bohaté ddictví ecké vdy. Díla Aristotela, Euklida , Ptolemaia , Hippokrata , Galena , Archimeda a mnoha dalích skuten byla zavedena do muslimského svta heretickými kesany ze Sýrie ( monofyziti , nestoriáni ) a idy pronásledovanými Byzancí , kteí se uchýlili na sousední území. , piem jejich knihovnu s sebou. ecké texty, které peloili Serge de Reshaina a Sévère Sebôkht do syrtiny, byly následn peloeny do arabtiny, zejména Hunayn ibn Ishaq . Podruhé se mezi XIII th a XV tého století, Egypt a Sýrie, které jsou vyrobeny z významných kompilacích v literární, geografické a historické.\nMeme rozliit ti druhy encyklopedických dl: (a) soupisy vd, v tradici Aristotela, který ml mezi muslimskými uenci bezkonkurenní presti; b) píruky pro pouití kníat, jako je Sirr al-asrar nebo Tajemství tajemství , které se zabývají adou subjekt a budou mít obrovský vliv; c) sbírky moudrosti a rzných poznatk pro správu ( adab ), které lze také pouít pro konverzaci elit. Obchody a techniky jsou obecn ignorovány.\nJob of Edessa (v syrtin Ayyub Urhy) je kesanský filozof, vdec a pekladatel ze syrtiny do arabtiny, který il v Bagdádu. Jeho Kniha poklad ( ktab d-simt ) je jakousi estiknihovou encyklopedií pokrývající metafyziku, medicínu, pírodní vdy, matematiku a astronomii, která byla napsána kolem roku 817 . Jedná se o syntézu oblastí výzkumu, které se tehdy vyuovaly v Bagdádu, a která byla zaloena na metodách pírodních vd stanovených Aristotelem a eckou filozofií.\nAl-Jahiz je uenec, který il v IX th století Base v Iráku . V knize zvíat pedstavuje 350 druh inspirovaných Aristotelem. Jeho dílo Du rond et du carré by bylo zárodkem encyklopedie.\nIbn Qoutayba (828-889), rovn usazený v Iráku, psal uebnice a díla encyklopedické povahy, zejména Zdroje informací ( Kitab Uyn al-abr ) a Celebrity ( Kitab al-marif ), které uvádjí oznámení o slavných osobnostech Arabsko-muslimská historie.\nFilozof a vdec Al-Kindi (801-873), který studoval v Bagdádu , zanechal 290 svazk pokrývajících rzné oblasti, vetn matematiky a psychologie. V tchto pojednáních navrhuje pokus o systematickou klasifikaci vd erpající inspiraci jak z eckého zdroje, tak iz arabských píspvk.\nCaliphate z Cordoby se zavazuje oznait svou sílu s intenzivní kulturní aktivity. Básník Ibn Abd Rabbih tam napsal kolem 900 na jedinený náhrdelník ( al IQD al-Farid ), která v 25 kapitolách zaíná zabývat rzné otázky, sahat od umní ídí náboenské poznání, vetn genealogie, historie chalíf a umní dopisu psaní.\nAl-Farabi , který byl iven spisy Platóna a Aristotela, psal asi 950 Výet vd ( IHSA al-'Ulum ), ve kterém on podízen náboenské disciplíny (gramatika, teologie a právní vdy) na teoretických vd (logiky , metafyzika, etika). Tato práce bude peloena do latiny a bude se íit po celém západním svt.\nNejvtí encyklopedie asu je Rasa'il al-Ikhwan al-Safa ' , kolektivní dílo anonymní pravdpodobn napsána v druhé polovin X -tého století Abu Sulayman al-Maqdisi a bratí istoty (Brothers istota), se sídlem v irácké Base . Tato íitská reformní tajná spolenost , která se snaila smíit Korán s eckou filozofií a novoplatonismem , pedstavuje znalosti jako cestu k osvícení rozumu. Jejich encyklopedie se skládá z 52 vdeckých pojednání. Jedná se o první známý píklad encyklopedie vytvoené kolektivem autor.\nAbu Bakr Muhammad ibn Zakariya al-Razi (865-925) je perský autor uenec Kitab al-Hawi fi al-Tibb , lékaská pozoruhodné mnoství ve 22 svazcích, které budou peloeny do latiny v XIII th století, v rámci titul Liber continens .\nPeran Muhammad ibn Ahmad al-Khwarizmi , který zemel v roce 976, je autorem encyklopedie Maft al-ulm . Tato kniha v arabtin pokryje irokou kálu vdomostí, od teologie k lingvistice z arabtiny , vetn práva , historie a co bude pozdji nazýván humanitní vdy .\nNejpozoruhodnjím perským uencem je Avicenna (Ibn Sn) ( 980 - 1037 ), jeho etná pojednání pokrývají vekeré znalosti té doby.\nV Egypt je Al-Nowaïri (1272-1332) autorem knihy Nihayal al-arab fi fonoun al-adab ( All that one could wish to know about the belles-lettres ), co je práce piblin 9 000 stránek rozdlená do pti knih: a) zempis, b) lovk, c) zoologie , d) botanika a e) historie. V následujícím století jeho krajan Ahmad al-Qalqashandi zveejní knihu Subh al-A'sha , která pedstavuje dl informací o ase.\nIbn Khaldun napsal v roce 1377 v Káhie Muqaddima nebo Al-Muqaddima ( Úvod do veobecné historie ), pracuje na encyklopedických znalostí pokrývající vechny XIV th století z eckých zdroj, byzantských a muslimských. Zahrnuté pedmty jsou zempis , filozofie , historie , ekonomie , sociologie , politika , územní plánování a medicína .\nV Íránu napsal Dawani ( 1427 - 1502 ) Unmudhaj al-ulum ( Vdecký program ) ve form otázek a odpovdí.\nOd poloviny XV -tého století, Ahmed Bican napsal Istanbulu Dürr-i meknûn ( skryté poklady), dílo napsané v turetin , které se vztahuje na celou adu témat a je velký místo v úasné ( Metamorfózy , Apokalypsa , vda okultní atd.).\nPoslední významnou encyklopedií islámského svta je Al-Suyt ( 1445 - 1505 ), autor 561 pojednání. Ji njakou dobu se vdecká práce stále více obrací na muslimské duchovenstvo spojené s istotou dogmatu a rychlým vypalováním knih, co vedlo koranické koly k tomu, aby se zamovaly výhradn na teologii .\nVemocnost tchto kol bude posílena zákazem tiskaského tisku, který vyhlásil v roce 1485 sultán Bajazed II . V roce 1515 , druhý výnos sultána Selima 1 st trestá se smrtí jakékoliv osoby odsouzené za pouití lisu pro tisk knih, co dusí jakoukoli monost masového íení znalostí v drtivé Osmanské íi . Encyklopedická díla budou jist i nadále psána run psanou formou, napíklad velká bibliografická encyklopedie Kashf al-zunun od Hadjdjiho Khalifa (zemel v roce 1657), ale ani by se tila znanému obhu. Tisk se bude nakonec pedstaven v Stedním východ na poátku XIX th století a první noviny, které mají být zveejnny jet v roce 1824.\nMezi IX th a XIII -tého století velmi aktivní idovská kultura vzkvétala ve panlsku , pak muslim . Hlavní ohniska jsou v Granad , Cordob , Toledu a Barcelon . Tato situace se zmní ze XIV th století, kdy se idé postupn vyhnáni ze zem, protoe pokrok v reconquest zem kesany.\nAbrahamský bar Hiyya Hanassi , který zemel v roce 1136 , napsal v Barcelon své dílo Foundations of Reason and Dungeon of Faith . Tato práce obsahuje kapitoly z matematiky , geometrie , astronomie atd.\nV Toledu , Judah ben Solomon ha-Cohen ibn Matka ( XIII th století) napsal zpravodajský Exposé , který dojení logiku z fyziky a metafyziky .\nShem Tov Falaquera (asi 1225 - asi 1295 ) napsal v hebrejtin encyklopedické dílo s názvem De'ot haFilosofim ( Názory filozof ).\nV Provence , sousedním panlsku, napsal Levi ben Gershom asi 1330 Les Portes du Ciel , který podrobn pedstavil pírodní vdy , astronomii a teologii .\nNezdá se, e by Indie ve starovku vytvoila obecnou encyklopedii, ale spíe encyklopedická díla týkající se konkrétních obor. To znamená, e Caraka Samhita je starobylá lékaská ástka, která byla souástí Ayurveda . To je piítáno Charaka , ale byl pravdpodobn vyroben rznými autory mezi 175 ped naím letopotem. AD a 120 AD. J.-C.\nVelký astronom a matematik Varahamihira ( 505 - 587 ) vytvoil encyklopedické dílo s názvem Brihat-Samhita , které pokrývá irokou kálu témat: astrologie, pohyb planet, zatmní, dé, mraky, architektura, plodiny, parfémy, manelství, kameny drahé kameny, perly a rituály. Tato kniha, která má 106 kapitol, je známá jako skvlá kompilace.\nKdy se Bagdád stal intelektuální metropolí arabského svta, mnoho indických dl tam bylo peloeno ze sanskrtu do arabtiny a ovlivnilo tamojí vdeckou tradici.\nStránka rukopisu z Yongleovy kolosální encyklopedie (kolem 1403 ).\nMapa svta v Sancai Tuhui (1607).\nVtina ínských encyklopedií vdí za svou existenci patronátu císae a byla urena pro samotného císae nebo jeho úedníky.\nKoncept encyklopedie nabývá v ín zvlátní podoby díky samotné povaze ínského psaní. Jeliko se jedná o ideografický typ , je uení slova pedstavovaného ideogramem neoddlitelné od reality, kterou se pouívá k oznaení. Encyklopedie se nazývá leishu , doslova kniha ( shu ) kategorií ( lei ) a zahrnuje jakoukoli práci klasifikující písemný materiál. Jsou to pedevím antologie velkých klasických konfuciánských , buddhistických a taoistických text . Vnitní organizace je tematického typu: nebe ( astronomie , nebeská znamení ); Zem (zempis, starovk); Mu (císa, úedníci, významné osobnosti); umní a vdy (zvíata, rostliny, technologie, zemdlství a medicína). Je zejmé, e ánr leishu se v prbhu staletí výrazn zmnil, stejn jako mylenka encyklopedie v západní tradici.\nNkteré z tchto knih pokrývaly pouze nkolik oblastí, napíklad historii nebo literaturu. Jiní zahrnovali vechny znalosti, které by kandidát na administrativní zkouky musel zvládnout . Se vyrovnat s výrazným nárstem potu kandidát, který dosáhl 400 000 v XIII -tého století, mnozí uitelé sestavovat a zveejovat své vlastní encyklopedii. Postupem asu se tato díla snaila zahrnout vechny existující znalosti a pepsat do kategorií celá díla, nikoli jen výatky. Z piblin 600 dl tohoto typu se zachovalo 200.\nNic peil dl starovké ínské vysoké vzhledem k tomu, e III th století ped naím letopotem. AD , císa Qin Shi Huang spálil díla starovkých uenc i ivých uenc, kteí se je moná nauili nazpam.\nEr ya, nkdy povaovaná za encyklopedii, je nejstarí slovník, který se dochoval; napsaný v II -tého století ped naím letopotem. AD je legendou piítán samotnému Konfuciusovi .\nHuang Lan ( Co císa Rozebírá ) je povaován dnes jako první dílo svého druhu v ín. Skládal se kolem 220 na ádost císae Cao Pi a ml 1 000 kapitol. Nyní chybí.\nPrvní dochovanou ínskou encyklopedií je Yiwen Leiju ( Florilège uspoádaná podle kategorií ), vyrobená bhem dynastie Tang . Je rozdlena do 47 sekcí (kategorií) a zahrnuje irokou kálu témat s mnoha citacemi ze starích dl. Jeho pepis kaligrafem Ouyang Xunem skonil na 624 ; od roku 1515 prolo nkolika titnými vydáními . Ze stejného období se zachoval Fayuan Zhulin ( Les drahých kamen v zahrad Dharmy ) ve 100 svazcích, který v roce 668 sestavil Dao Shi a který obsahuje starovké buddhistické texty.\nDva typy hydraulických erpadel, ilustrované v Tiangong Kaiwu , kvli Song Yingxing (15871666).\nTyto tyi velké knihy Song je dleitým kompilace uzavená mezi X th a XI -tého století. Jeho první kniha se jmenuje Taiping Yulan , rozsáhlá antologie básní, citát a písloví sestavená v letech 977 a 983. Má více ne 1 000 kapitol zaazených do 55 kategorií. V roce 1013 bude Cefu Yuangui s 1 000 svazky pidán do tí existujících sbírek.\nI kdy neopustil encyklopedii jako takovou, Shen Kuo ( 1031 - 1095 ) se vyznauje pokroky, které uinil v mnoha oblastech, a spisy, které zanechal v astronomii , matematice , kartografii , geologii , meteorologii , agronomii , zoologii , botanice , farmakologie a hydraulika ; univerzálním duchem, vyznal se také v hudb . Jeho souasná Su Song ( 1020 - 1101 ) byla dalí velkou encyklopedickou myslí.\nYu-hai ( Ocean of Jade ) byl sestaven v roce 1267 Wang Yonglin, který je také autorem odborných knih a píruek. Tato práce byla vytitna v roce 1738 ve 240 svazcích a znovu vytitna v 6 svazcích v roce 1987. Obsahuje rejstík a obsah.\nYongle encyklopedie je obrovská práce psaná bhem dynastie Ming mezi 1402 a 1408 . Zmobilizoval 2 100 vdc pod vedením císae Yongleho (vládl v letech 1402 a 1424 ) a obsahuje 22 877 kapitol pro celkem 370 milion slov v 11 000 svazcích. Tato práce zmobilizovala 100 kaligraf, kteí vytvoili dv kopie. Klasifikace pedmt tam není organizována podle témat, ale podle rým. Píli nákladné pro tisk, to zstalo v rukopise a dv kopie byly dlány na XVI th století pro úely ochrany. Zbývá jen 865 kapitol.\nBencao gangmu je sbírka medicíny dokonen v roce 1578 od Li '-en . Uvádí seznam rostlin, zvíat a minerál pro terapeutické pouití. Autor by strávil 30 let psaním této knihy, která syntetizuje 800 pedchozích dl.\nSan-cchaj tchu-chuej , publikoval v roce 1609 , je Wang Qi a Wang Siyi, oba rodáci z anghaje . Pokrývá ti svty nebe, zem a lidstva. Tato práce má 106 kapitol a 14 kategorií: astronomie, geografie, biografie, historie, biologie atd. Obsahuje mnoho ilustrací. Reprodukce jsou v ín stále k dispozici. To bylo pedmtem japonské adaptace, Wakan Sansai Zue ( ínsko-japonská ilustrovaná encyklopedie ) v roce 1712 .\nTchien-Kung Kchaj-Wu nebo Vyuívání dl pírody , publikované v roce 1637, je podle Sung Jing-sing ( 1587 - 1666 ). Není to lei shu v pravém slova smyslu, ale o originální vdecká práce pokrývají irokou kálu témat: Zemdlství, hedvábnictví , sl, cukr, keramiky, hutnictví, doprava, papír, stelný prach , umní vojenské, rtu , atd Tato práce byla doprovázena adou technických ilustrací. Velký britský sinolog a historik Joseph Needham domnívá Sung Jing-sing, e je Diderot íny .\nV XVII -tého století, ína zjiuje, znalosti ze západu pes sbírku vdeckých prací, které Nicolas Trigault které shromádila v celé Evrop a odeslaných na mise jezuity v Pekingu . Nmecký jezuita Johann Schall provádí peklad do íntiny s pomocí ínského uence Paula Siu Koang-kiho . Spolen vydali kolem roku 1650 Encyklopedii matematických a vdeckých vcí ve 100 svazcích. Pokraují práce s Ferdinandem Verbiestem , který se pi pevádní veejnosti spoléhá na nadazenost západní vdy, zejména v astronomii a matematice, ale ve snaze reformovat vzdlávací systém sele.\nQinding Gujin tushu JiCheng nebo Great Illustrated Encyclopedia of Imperial minulých as a souasnost byla zveejnna v roce 1726 . Má 10 040 kapitol nebo 5 020 brour na 750 000 stranách. Zahrnuje ilustrace. Na rozdíl od pedchozích encyklopedií, které byly bu run psané, nebo vytitny v nkolika kopiích, byla tato vytitna pomocí pohyblivých sad mdného typu, pravdpodobn pod vlivem jezuit, a vytitna v 64 kopiích.\nSiku Quanshu je ohromná sbírka poven císaem Qianlong , touí pekonat velké Yongle encyklopedie a vymýtit anti-Manchu texty z jeho íe. Výbor 361 vdc pracoval v letech 1773 a 1782, aby za tuto ástku shromádil piblin 3 461 text pokrývajících vechny oblasti akademických znalostí: klasickou literaturu, historii a geografii, filozofii, umní a vdy. Celkov má dílo 79 000 kapitol v 36 000 svazcích, tedy celkem 800 milion slov. Bylo vyrobeno sedm run psaných kopií, z nich pouze jedna, ze Zakázaného msta , peila neporuená. Toto bylo reprodukováno fotolitografií v 80. letech a je nyní k dispozici online.\nZatímco ínské encyklopedie byly do Japonska dováeny od starovku, byla v Japonsku v roce 831 sestavena proto-encyklopedie na píkaz císae Shigena no Sadanushiho, Hifuryaku , ítajícího 1000 svitk, z nich zstaly jen fragmenty. První ádn japonská encyklopedie je dílem básníka Minamoto no Shitag (911-983), autora slovníku Wamyo ruijush , organizovaného do sémantických kategorií .\nV roce 1712, piem vycházela ze San-cchaj tchu-chuej , ínský ilustrované encyklopedii, Terajima Ryoan zveejnila Wakan Sansai Zue nebo ilustrované knihy tí království v Japonsku a ín . Tato práce, napsaná v íntin, která byla tehdy jazykem poznání, obsahuje lánky, které se obtují vkusu veejnosti pro ty úasné , napíklad lánky o zemi nesmrtelných a o zemi dlouhonohých národ . Jeho organizace a pítomnost alternativních vysvtlení k zodpovzení uritých jev vak ohlaují moderní encyklopedie.\nLê Quý ôn vydal v roce 1773 první vietnamskou encyklopedii. Pod názvem Vân ài Loi Ng mla devt hlavních sekcí: filozofie, fyzika, zempis, tradice, kultura a spolenost, jazyk a rétorika, literatura, pravidla chování, techniky a nástroje. Bhem velvyslanectví v Pekingu v roce 1760 etl Lê Quý ôn rzné evropské vdecké práce v ínském pekladu. Tam se také spátelil s korejským uencem, který se pozdji podílel na psaní dleité korejské encyklopedie Tongguk Munhon pigo (1770).\nTongguk Munhon pigo ( Sestavování referenní materiály týkající Korea) byla napsána v roce 1770 skupinou vdc pod vedením Kim Ch'in na ádost krále Yongjo. Tato encyklopedie, vytitná ve stovce výtisk, má 13 sekcí: astronomie, zempis, ceremonie, hudba, vojenské záleitosti, spravedlnost, píjmy ze zem, ostatní píjmy a výdaje, správa, obchod, výbr úedník, kol a vládních organizací. Druhé vydání, vyrobené mezi lety 1782 a 1807, zstalo ve form rukopisu. Tetí vydání bude vydáno a vytitno v letech 1903 a 1907 pod názvem Chungbo munhon pigo .\nIlustrace od Margarita Philosophica (1503).\nPierre de La Ramée ( 1515-1572 ).\nObálka knihy Theodora Zwingera (1565).\nObjev starovkých znalostí znan zvyuje zásobu dostupných znalostí, ani by vak zásadn zmnil povahu encyklopedií té doby, které nejsou povaovány za díla, kde jsou znalosti aktualizovány podle znalostí doby, ale kde jsou zachovány. nebo znovuobjevený; znalosti jsou ve skutenosti v této dob stále povaovány za nadasovou realitu, nemnnou a pocházející ze zdroj nebo externích autorit. Se zavedením termínu encyklopedie vak nkteré práce zdrazují spíe vzdlávací aspekt ne dleitost kompilace. Rovn jsou zkoumány rzné techniky organizace informací, aby se usnadnila konzultace.\nBrzy v XV -tého století, humanista Ital Domenico Bandini píe Fons memorabilium Universi ( Zdroj z div vesmíru), první práce s vyuitím systému kíové odkazy.\nDomenico Nani Mirabelli vydává Polyanthea ( 1503 ), velké folio obsahující antologii citací, symbol , specializovaných pojednání, anekdot a bajek pevzatých z eckých a latinských zdroj, ve seskupené pod polokami azenými v abecedním poadí. Ke kadému slovu je pipojen jeho ekvivalent v etin a definice. Tato práce, pepracovaná a rozíená rznými nástupci, prola mezi lety 1503 a 1681 více ne tyiceti vydáními , piem poslední vydání probhlo v roce 1735 .\nGiorgio Valla , humanista a matematik, píe De expetendis et fugiendis rebus , dílo pokrývající irokou kálu témat a jeho dleitá ást se týká matematických vd , fyziologie a medicíny . To bylo vydáváno posmrtn v roce 1501 . Ve svém Commentariorum urbanorum libri XXXVIII (ím, 1506 ) udluje Raffaele Maffei ( 1451 - 1522 ) také pevládající místo vdeckým oborm, zejména geografii a biografiím . Tato práce pedstavuje dalí fázi sekularizace encyklopedických znalostí.\nV Nmecku Gregor Reisch vydal Margarita Philosophica , první titnou encyklopedii ( 1504 ), která syntetizovala kruh znalostí v umní a vdách, protoe byly pokryty vysokokolským vzdláním své doby. Tato kniha obsahuje etné ilustrace a podrobný rejstík . Struktura vyuívá model katechismu typu otázka-odpov , popularizovaný Summa Theologica : student ( Discipulus ) klade otázky a uitel ( Magister ) odpovídá. Podle autora by pelivé tení této knihy mlo studentovi umonit upustit od navtvování univerzity.\nJohann Turmair , známý jako Johannes Aventinus, publikoval v roce 1517 Encyklopedie orbisque doctrinarum, hoc est omnium artium, scientiarum, ipsius philosophiae index ac oddlení . Jako první pouil v názvu knihy výraz encyklopedie .\nVe Francii peloil Guillaume Budé latinský výraz encyklopedie jako encyklopedie , ale první titný výskyt tohoto výrazu se objevil v Pantagruel od Françoise Rabelaise v roce 1532 . Encyklopedie je úplná znalost, kterou Panurge vlastní , stejn jako jeho spoleník Pantagruel . V kapitole VIII sledoval Gargantua vzdlávací program, který ml Pantagruel sledovat, aby v nm jeho otec mohl obdivovat propast vdy . Touha hromadit univerzální znalosti je typická pro intelektuální nepokoje, které poznamenaly tuto dobu.\nSkvlý tiska a humanista Charles Estienne vytvoil slovníkarium Historic, Geograficum et Poeticum ( 1553 ), slovník v abecedním poadí zahrnující souasnou latinskou slovní zásobu i názvy míst a osob. Tato práce bude neustále petitna a do roku 1686 .\nPierre de La Ramée navrhuje ve své Dialektice ( 1555 ) metodu pro organizaci rzných sloek znalostí tím, e je vizuáln organizuje a vyhýbá se opakování, co je metoda siln ovlivnná tením Raymonda Lulleho .\nV Belgii je vdec a matematik Joachim Sterck van Ringelbergh , nazývaný také Joachimus Fortius Ringelbergius ( 1499 - 1531 ), autorem rzných pojednání a také Lucubrationes vel potius absolutissima kyklopaideia ( Basilej , 1541 ), první moderní reflexe konceptu 'encyklopedie.\npanl Jean Louis Vivès ( 1492 - 1540 ) napsal v Bruggách svou knihu De Disciplinis , v ní kritizoval vzdlávací systém zddný po scholastice a který slouil jako vzor pro stedovké encyklopedie. Pokrauje v reformním návrhu a trvá na dleitosti studia etiny a latiny ve výcviku. Místo toho, aby se spoléhal na autoritu náboenství, trvá na legitimit dotazování zaloeného na rozumu. Se svým pítelem Erazmem je jednou z velkých postav renesance .\nV roce 1559 vydal dobrodruh Paul Scalich v Basileji pomrn prmrnou Encyklopedii, seu Orbis disciplinarum, tam sacrarum quam prophanarum Epistemon . Jedná se o stostránkový dialog mezi uitelem a studentem, který se dotýká rzných pedmt.\nvýcarský uenec a léka Theodor Zwinger publikoval v Basileji Theatrum vitae Humanae , 1565 - 1587 , rozsáhlá kompilace ve výi asi 4376 velkoformátových stránek. Místo abecedního poadí dává autor skvlé místo systematickým tabulkám, podle píkladu Pierra de La Ramée , aby ukázal vztahy mezi subjekty. Krom toho práce obsahuje podrobný rejstík pedmt a dalí pro exemplární nebo moralizující anekdoty. Svým rozsahem pedstavuje tato práce encyklopedickou ambici renesance, která se snaila nashromádit co nejvíce informací a vyhnout se opakování katastrofy, která bhem stedovku a barbarských invazí zmizela ve vtin pípad znalostí ecko-ímského starovku .\nTitulní strana Novum Organum z Francise Bacona . Tato práce bude mít zásadní dopad na encyklopedickou reflexi.\nK poznání se objevuje nový pístup. To se projevuje jak ve vytváení akademií (Paí, Londýn, Florencie atd.), Tak v krititjím duchu a ve vtí ásti vnované rozumu a zkuenostem. Tato vdecká revoluce dala vzniknout dleitým objevm v optice ( Huygens ), v astronomii ( Galileo , Newton ), v anatomii ( Hooke ), v elektin ( Hauksbee ) a ve fyzice atmosféry ( Pascal ).\nTento nový stav mysli je patrný u Francise Bacona , který s Novum Organum (1620) podniká encyklopedii, která by mla sestávat ze esti svazk, z nich vak byly dokoneny pouze první dva. Kritizuje nedostatek písnosti práce, která jí pedcházela, Bacon prosí, aby bylo studium vdy zaloeno na experimentálním pístupu . Trvá na tom, e encyklopedie musí být nestranná a vycházet z ovených údaj . Uvauje také o zpsobu organizace pedmt a navrhuje v Instauratio magna ( 1620 ) rozdlení encyklopedického materiálu na 130 sekcí seskupených do tí ástí: vnjí píroda (astronomie, geografie, minerály, druhy rostlin a zvíat); lovk (anatomie, fyziologie, dobrovolné a nedobrovolné innosti, pravomoci); psobení lovka na pírodu (medicína, chemie, pt smysl a píbuzné umní, emoce, intelektuální schopnosti, doprava, aritmetika atd.). V pedbném projevu v encyklopedii , d'Alembert se potvrdí svj dluh k této práci.\nV Nmecku vydává filozof a pedagog Johann Heinrich Alsted dleitou Encyklopedii, septem tomis evidenta (2 svazky, 1630 ), která uvádí seznam znalostí v sedmi hlavních tídách. Obsahuje 48 pehledných tabulek a rejstík a je poslední z velkých latinskoamerických systematických encyklopedií. Bude vyvinut ve druhém vydání, aby se stal Scientiarum omnium encyklopedie (Lyon, 1649 , 4. díl). Jeho vliv bude znaný.\nDaniel Georg Morhof ( 1639 - 1690 ) napsal Polyhistor literarius, philosophicus a practicus , jeho první svazek se objevil v Lübecku v roce 1688 a dalí dva v roce 1708 . Tato práce, která se doká nkolika vydání, udivuje disproporcemi své organizace, která vnuje piblin 1000 stran literární dimenzi, polovinu filozofické sekci a pouze 124 stránek praktickým oblastem. Morhof vak vnuje zvlátní pozornost knihovnám a katalogizaci knih.\nNmecký jezuita Athanase Kircher ( 1601 - 1680 ), známý pro své encyklopedické ducha, publikoval Ars magna sciendi sive combinatorica ( 1669 ).\nV Maarsku , János Apáczai Csere publikoval 12-hlasitost encyklopedii A, Magyar Encyclopaedia (Utrecht, 1653 - 1655 ), který byl zaloen pedevím na zahraniních zdrojích, zejména díla Descartes a Pierre de La Ramée .\nVe výcarsku Jean-Jacques Hofmann ( 1635 - 1706 ) napsal Lexicon universale (2 svazky, Basilej, 1677), zabývající se hlavn starovkou historií, geografií a biografiemi. V roce 1683 budou pidány dva svazky , které pokrývají ostatní odvtví poznání té doby.\nVe Francii Charles Sorel vydal v letech 1634 a 1644 ve tyech svazcích dílo La Science Universelle . V souladu s touhou po racionalit, která se íila v jeho dob, a v souladu s pedpisy Francise Bacona chtl Sorel oddlit pravou vdu od vech podvod a dát doktrínu zaloenou na rozumu a zkuenostech . Vezmeme-li doslova definici, kterou humanisté dávají pojmu encyklopedie, usiluje o uspoádání znalostí zcela logickým zpsobem, pesvden o tom, e ve je spojeno od prvního principu, v nadji, e povede k kruhu a etzu vech vd a vechna umní . V souladu s tímto postulátem je jeho encyklopedie psána souvislým textem, dokonce bez rejstíku.\nTato kniha moná inspiruje knihu jistého Sieura Sauniera, který sestavil Encyklopedii Beaux-Spirits obsahující prostedky k dosaení znalostí krásných vd (Paí, 1657 ); práce, která má mén ne 400 stránek, je snadno zpracovatelná a není pravdpodobné, e by odradila dvoany. Lidé na celém svt skuten hledají knihy, které by jim umonily záit v literárních salonech . Ve stejném duchu zaíná Jean de Magnon, historiograf krále Ludvíka XIV. , Pi píprav encyklopedie ve veri La Science Universelle en vers héroques . Kvli pedasné smrti autora byl napsán pouze první svazek ( 1663 ), ítající 11 000 ver a vnovaný teologii a prvotnímu híchu.\nPortrét P. Bayle od Louise Elle mladího.\nAntoine Furetière píe Univerzální slovník .\nNkteí publikují pouze dívjí díla nebo nehanebn plagují. Tak se v Amsterdamu v roce 1663 objevila panlská kniha Vision deleytable y sumario de todas las sciencias (Delectable vision and summary of all of sciences), co je peklad italské knihy Domenica Delfina , který se objevil v roce 1556 , který Plagoval pvodní panlské dílo Alfonsa de la Torre, Vision delikátní , publikované v Burgosu v roce 1435 . Posledn jmenovaný byl konen zaloen, jak svou strukturou, tak svým alegorickým pístupem, na díle Martianuse Capelly napsaného kolem roku 420. Dkaz zájmu veejnosti o encyklopedická díla, i kdy mají jen jednu.\nSlovník historická jsou také stále velmi populární, o em svdí i translace vlastnictví Dictionarium historicum z Karlovy Estienne podle D. Juigne-Broissinière názvem Theological Dictionary, historické, poetické, a chronologický cosmographic (Paris, 1643 ), nebo jeho adaptace v Londýn Nicolas Lloyd ( 1670 ). Ale tato díla blednou ve srovnání s Velkou diktoriálskou historií Louise Morériho nebo Kuriózní sms posvátných a svtských djin (Lyon, 1674 ) . Tato kniha, která obsahuje hlavn historické a biografické lánky, je první, která pedstavuje adu pedmt v písném abecedním poadí . Pedevím spluje oekávání veejnosti, která stále více touí íst vdecké knihy v matetin . Neustále znovu vydáván a roziován a ve dvacátém a posledním vydání v roce 1759 dosáhl deseti svazk folia . Jeho vliv v sousedních zemích bude znaný. Bude peloen do panlska, Nmecka a Anglie, kde poslouí také jako základ pro práci Jeremyho Colliera s názvem Velký historický, geografický, genealogický a poetický slovník (2 svazky, 1701-05).\nV reakci na Moreri své práci , chyby z ní chtl správné, v 1697 Pierre Bayle zveejnna Dictionnaire historique et kritika , dalí velkou práci, která la do nkolika vydáních a pedznamenává encyklopedii . S písn vdeckou myslí se Bayle snaí odsuzovat li historické tradice a lovit povry ve vech jejich podobách. Aby se vyhnul trestnímu stíhání, bude se muset usadit v Rotterdamu . Jeho kniha bude neustále roziována rznými pispvateli a znovu vydávána, dokud nebude obsahovat 16 svazk v jedenáctém vydání (1820-1824). K dispozici budou rzné peklady do anglitiny a nminy.\nPoadavky jsou také vtí, pokud jde o jazykový slovník, o em svdí vydání Univerzálního slovníku ( 1690 ) od Antoina Furetièra ( 1619 - 1688 ). Tato kniha 40 000 lánk ve dvou svazcích pedstavuje milník v historii slovník a encyklopedií: poprvé jsou populární a obchodní výrazy obsaeny ve slovníku a lánky o vdách, umní a lexikonu jsou uspoádány v jednotném abecedním poadí . Publikace tohoto díla bude pro jejího autora znamenat vylouení z Francouzské akademie , co pedpokládal.\nReprezentaní systém reprezentovat vtev lidského poznání - XVIII -tého století .\nEncyklopedický projekt nabral na síle ve vku osvícenství , souasn s rozvojem vd.\nV Itálii vnoval Vincenzo Coronelli ( 1650 - 1718 ) 30 let svého ivota psaní inovativní Biblioteca universale sacro-profano . První velká encyklopedie uspoádaná v abecedním poadí mla mít tato práce 300 000 lánk rozdlených do 45 svazk, ale bylo vyrobeno pouze prvních sedm, které pokrývají záznamy A-Caque (1701-1706). Autor ve svém plánu vyhradil objemy 41 a 42 pro doplnní a opravy, zatímco objemy 43-45 byly vyhrazeny pro indexy. Krom toho ml mít kadý svazek svj vlastní index, jeho konzultace bylo usnadnno íslováním vech lánk. Coronelli také inovuje vkládáním kniních titul kurzívou, co je praxe, která se stane univerzální.\nV Anglii John Harris ( 1666 - 1719 ), publikovaný v roce 1704 , v Londýn, Lexicon Technicum , první encyklopedie navrená a napsaná v anglickém jazyce. Je také organizována v abecedním poadí a bude slouit jako model pro Cyclopedia . Je doprovázena deskami a etnými diagramy. K hlavním lánkm jsou pipojeny bibliografické poznámky. Harris, první autor encyklopedie, který vyzval odborníky, zejména rekrutoval pírodovdce Johna Raya a Isaaca Newtona .\nDictionary of Trevoux (1763).\nDeska z Nuovo Dizionario (1751). lánek o paláci ve Versailles má 20 stran tsného textu ve dvou sloupcích.\nVe Francii reprodukuje dictionnaire de Trévoux text Furetière a bhem esti po sob jdoucích vydání mezi lety 1704 a 1771 jej znan zvyuje . K nim musíme pidat zkrácenou verzi ve tech svazcích vydaných v roce 1762. Le Trévoux má ve svém posledním vydání a osm svazk, k nim je pidán svazek latinsko-francouzského glosáe speciáln pro toto vydání. Zahrnuje znané mnoství historických, filozofických a literárních pramen.\nV Nmecku oslovili Reales Staats- und Lexikon Zeitungs , známjí pod jménem svého pedmluvy Johanna Hübnera, spíe ne vdeckou veejnost ne vdeckou, jak vyplývá z dodatku k názvu 4. roníku : Reales-, Staats -, Zeitungs-und Conversations-Lexikon ( 1709 ) a pedstava díla uiteného pro konverzaci bude trvat dodnes. Tato encyklopedie, která zahrnuje geografii, teologii a politiku, prola do roku 1828 31 vydáními. Byla peloena do maartiny. V roce 1712 k nmu byl pidán doplnk pokrývající vdy, umní a obchod, který byl nkolikrát publikován.\nJohann Theodor Jablonski ( 1654 - 1731 ) napsal Allgemeines Lexicon des Künste und Wissenschaften (Königsberg, 1721 ) ve dvou svazcích. Práce bude velmi úspná a bude navýena v dalích vydáních, v letech 1748 a 1767 .\nCyclopaedia of Ephraim Chambers byl vydáván v Londýn v roce 1728 . Také v abecedním poadí byla tato dleitá práce asto znovu publikována a inspirovala projekt pekladu, poté nové encyklopedie, který paíský vydavatel navrhl Diderotovi v roce 1746 . Bude peloen v Benátkách v roce 1748 pod názvem Dizionario universale delle arti e delle scienze . Chambersova práce zdokonaluje systém kíových odkaz a mla zásadní vliv na historii encyklopedií. Autor pipustil, e si pjil od svých pedchdc, zejména ze slovníku Trévoux .\nNuovo Dizionario, vdecký e curioso, Sacro e profano of Gianfrancisco Pivati, publikoval v Benátkách (12. Let. 1746 - 1751 ) je první encyklopedie význam v italtin. Ilustrace jsou velmi elegantní (viz opak).\nV Rusku napsal historik a geograf Vasilij Tatiev první encyklopedický slovník ruského jazyka Leksikon rossiiskoi istoricheskoi, geographicheskoi, politicheskoi i grazhdanskoi , publikovaný v Petrohrad . Práce, která mla mít íslo 6 svazk, koní tetím, u lánku Klyuchnik .\nV Lipsku vydavatel Johann Heinrich Zedler vydal velmi obsáhlý Universal Lexicon ( 1731 - 1754 ). Toto dílo, které bylo pvodn plánováno na 32 svazk folií, skonilo 68 ve dvou sloupcích, co z nj iní jednu z nejvtích encyklopedií, jaké kdy byly v Evrop vydány. Je to velmi pesný detail a je to také první encyklopedie, která obsahuje ivotopisné nártky ijících lidí.\nEncyklopedie Diderota a d'Alemberta\nKryt 1 st objemu Encyclopedia , 1751. Hlavní lánek: Encyklopedie nebo odvodnný slovník vd, umní a emesel .\nDenis Diderot a Jean le Rond d'Alembert vytvoili v letech 1751 a 1772 Encyklopedii nebo Slovník vd, umní a emesel , obsahující 17 svazk textu a 11 ilustrací, celkem 71 818 lánk. Dvojitým posláním této práce je vyjmenovat znalosti a znalosti jejího století a také otevít kritickou reflexi, zmnit bný zpsob mylení . Diderot popisuje cíle své spolenosti v roce 1751 následovn :\n"Úelem encyklopedie je shromádit znalosti rozptýlené po povrchu Zem; vystavit obecný systém mum, se kterými ijeme, a pedat jej mum, kteí pijdou po nás; aby práce minulých století nebyly zbytené pro následující století; e nai synovci, kteí se stávají vzdlanjími, stávají se zárove ctnostnjími a astnjími; a e nezememe, ani bychom si zaslouili lidstvo. "\nStránka následující po titulní stránce obsahuje rozkládací tabulku ve dvojitém foliu , pedstavující obrazový systém peloený z Bacona , to znamená, co bychom dnes nazvali ontologií subjekt nebo domén. Jedná se o hierarchický systém, který pechází z obecného do konkrétního. Prvotním cílem bylo být schopen na zaátku kadého záznamu v encyklopedii uvést, ke kterému poli byl tento záznam spojen, ale tento cíl nebyl v praxi vdy dodrován.\nPak pichází d'Alembertv Pedbný diskurs , který staví jeho podnik do linie velkých vdc té doby: Bacon , Descartes , Newton , Pascal , Harvey , Leibniz . Odmítá mylenku, podle které [encyklopedické práce] znásobením pomoci a snadného uení pomohou uhasit chu k práci a studiu a naopak se domnívá, e nememe také usnadnit vzdlávací prostedky hodn . Navíc, aby se rozeel s nauenou tradicí, která stále do znané míry ignorovala popis obchod a pedmt kadodenního ivota, d'Alembert vysvtluje, e do workshop byli vysláni designéi a e Diderot psal své technické lánky na základ O znalostech, které on sám erpal z dlník, nebo konen z obchod, které si dal tu námahu, aby je vidl, a kterých si nkdy nechal postavit modely, aby je více studoval. "\nA do té doby shromádíme hromadu dat, která si nebudou rovna, bude tato práce pijata s nadením veejnosti a dokonce i v doprovodu krále Ludvíka XV. , Který pesto zakázal jeho zveejnní, jak je popsáno v anekdot Voltaira pevzaté v pedmluv do encyklopedie La Grande .\nV lánku encyklopedie Diderot trvá na kolektivní dimenzi svého projektu a duchu velkorysosti, který jej oivuje: Práce, které budou provádny pouze spoleností literát a umlc, roztrouených, obsadily kadou jeho ást , & vázán pouze obecným zájmem lidské rasy, & pocit vzájemné shovívavosti . Ve skutenosti do tohoto projektu pisplo více ne 160 encyklopedist . V rozporu s antickými a stedovkými encyklopediemi, které byly dílem jediného mue, znamená encyklopedie vstup do éry kolektivní práce.\nTato encyklopedie, napsaná v klíovém okamiku v historii idejí na Západ, se pirozen postavila na stranu politických, náboenských a vdeckých bitev své doby. Zejména v láncích o astronomii poskytuje d'Alembert dkaz heliocentrismu , reprezentace svta, který byl v té dob stále patn pijímán; oste kritizuje inkvizici v pedbném pojednání kvli odsouzení Galileo v roce 1633 a bojuje za oddlení církve od vdy. Encyklopedie poskytuje znalosti a kritika poznání, jazyk a pedsudky dopravovány zvyky, zákazy, dogmat a úady. Svdí o svobod mylení , chuti vymýlet a poteb pochybovat. Tyto odváné pozice mu zpsobí nespoet potíí a sirnou povst. V roce 1800 vydavatel Britannica opt na adresu anglického krále pipomíná, e francouzské dílo bylo právem obvinno z propagace anarchie a ateismu , a pedstavuje svou vlastní encyklopedii jako prostedek proti jedu.\nObálka prvního vydání Britannice (1771).\nV letech 1768 a 1771 se Britannica objevila v Edinburghu ve 100 splátkách týdn pod názvem Encyklopedie Britannica nebo Slovník umní a vd sestavený podle nového plánu ( Encyklopedie Britannica nebo Slovník umní a vd sestavený podle nového plánu ) . Druhé vydání vylo v roce 1778. Toto dílo mlo bhem následujících dvou století neperuenou kariéru.\nV letech 1770 a 1780 , byla vydána v Yverdon o encyklopedii nebo univerzální slovník odvodnné lidského poznání , který byl siln inspirován Diderot modelu, ale odstraování jejích anti-náboenské aspekty, které si vyslouila velkou popularitu v evangelických kruzích .\nKolektivní rozmr encyklopedického projektu je jet zetelnjí u kolosální metodické encyklopedie , zvané také Encyclopédie Panckoucke , její publikace se rozíí od roku 1782 do roku 1832 a která bude ítat 210 svazk a mobilizuje více ne tisíc pispvatel. Namísto pojednávání o pedmtech podle lánk je tato encyklopedie organizována v celých svazcích vnovaných oblastem znalostí. Napíklad lánek o pírodní historii zahrnuje 12 svazk.\nV Berlín se Johann Georg Krünitz (1728-1796) zavázal napsat encyklopedii o ekonomii a technologii Oekonomische Encyklopädie . V prbhu psaní se projekt roziuje a stává se obecnou encyklopedií. Projekt, který pedali rzní spolupracovníci, byl dokonen v roce 1858 s 242 in-octavo svazky.\nDeutsche Encyclopádie je první nmecká encyklopedie vzít Diderot Encyclopedia jako model. Tato encyklopedie, která byla vydána ve Frankfurtu od roku 1788 , nebude dokonena a publikace bude ukonena v roce 1804 svazkem 23 (písmeno K) .\nModerní éra ( XIX th a XX th století)\nOd roku 1800 a v celém následujícím století se výroba encyklopedií stala tiskaským fenoménem po celém svt a ron vyla více ne jedna nová encyklopedie, nemluv o reedicích stávajících dl. Ji v roce 1809 anglické periodikum upozornilo, e jsme vstoupili do vku encyklopedií . Vechny hlavní národy pak chtjí mít encyklopedii ve svém vlastním jazyce. Nejde jen o hrdost, ale také o národní zájem, protoe popularizace znalostí a jejich zpístupnní veejnosti je zásadní pro ekonomický a intelektuální rozvoj zem. Toto hnutí je podporováno významnými zmnami v úrovni veejné gramotnosti a pokrokem v mechanizaci tiskových technik , díky nim jsou velké série komern ziskové. To má za následek vytvoení naptí mezi nízkonákladovou popularizací zamenou na populární publikum a specializací zamenou na nauené publikum, piem vydavatelé jsou nuceni upednostovat jednu monost na úkor druhé.\nCílem tohoto lánku není poskytnout seznam tisíc obecných a specializovaných encyklopedií, které byly bhem tchto dvou století vydány, ale poskytnout pehled tohoto fenoménu a poukázat na nejvýznamnjí díla v hlavních zemích, které jej produkovaly.\nBrockhaus encyklopedie , 14 th Edition, 1910.\nBrockhaus zveejuje 1 st vydání v roce 1808 a bude obrovský úspch. Poté, co se stala referenní encyklopedií v nmeckém jazyce, bude pravideln znovu vydávána a do svého posledního vydání v roce 2005 (30 sv.).\nDer gros Conversation-Lexikon für die gebildeten Stände (Velký slovník konverzace pro vzdlané lidi) vydaný Josefem Meyerem (46 díl. In-8 °, 1840-55) se stane Meyers Konversations-Lexikon ; velmi populární, tato encyklopedie dobré vdecké a technické úrovn bude znát sedmé vydání (12 vol., 1924-30), ale dm bude zlikvidován v roce 1945 kvli tajné dohod s nacismem.\nVelmi ambiciózní projekt Allgemeine Enzyklopädie der Wissenschaften und Künste od Ersche a Grubera zstane nedokonený, s 167 svazky vydanými v letech 1818 a 1879 .\nHerder publikoval v Freiburg im Breisgau Konversations-Lexikon (5 vols., 1853-57), který proel nkolika vydáních.\nEncyklopedie Britannica (2001).\nEncyklopedie Britannica zveejnila 4. roník vydání v roce 1801 a upevnil svou pozici jako hlavní referenní knihy. Tento titul bude nesporným od jeho jedenáctého vydání (29. díl, 1911 ), které je nyní k dispozici online.\nEdinburghská encyklopedie (18 vol., 1808-30) byla uznána pro své vdecké kvality.\nEncyclopaedia Metropolitana (28 vols., 1817-1845), který zahrnoval významných uenc v jeho redakní rady, nepodailo etablovat, a to zejména proto, e na Coleridge radu , e se vzdal klasifikaci lánk v abecedním poadí.\nThe Chambers's Encyclopædia (10 vols., 1860-1868), publikovaná v Edinburghu bratry Williamem a Robertem Chambersovými (nesouvisející Ephraim Chambers ), byla znovu vydávána pravideln po více ne sto let.\nJiné práce za cíl mén slouit jako reference pro výzkum, ne ke zvýení úrovn veejného vzdlávání, jako je napíklad Londýn encyklopedii (22 vols. In-8 ° C, 1829) nebo Penny Cyclopedia Spolenosti pro íení uitených poznatk ( 27 vol. In-8 °, 1833-43).\nGrande Enciclopedia Portuguesa e Brasileira (40 objemových. 1936 - 1960 ).\nWei Song publikoval v roce 1834 Yishi Jishi , pomrn struné encyklopedické kompilace rozdlena do 22 kapitol a zahrnuje asi 2,000 pedmt; tato práce bude petitna v letech 1888 a 1891.\nZhongguo da Baike Quanshu ( Velká ínská Encyklopedie ) (74 objemových. Roku 1980 - 1993 o ) je první hlavní moderní ínské encyklopedie. Má více ne 80 000 záznam, tematicky rozdlených do 66 sekcí.\nDiccionario enciclopedico hispano-americano de literatura, ciencias y artes (25 vols., 1887-1899).\nEnciclopedia Espasa také nazýván Enciclopedia univerzální ilustrada Europeo-americana (70 objemových. Je 1908 - v roce 1930 ) je jedním z hlavních encyklopedií tohoto století.\nMohammed Farid Wajdi vydává nové vydání Da'irat al-Maarif-al-Qarn al-Rabi 'ashar-al-'ishrin (Káhira, 10 vols., 1923-25).\nNoah Webster vydává americký slovník anglického jazyka (2. díl, 1828), encyklopedický slovník, který bude pravideln doplován rznými vydavateli a stane se Websterovým novým mezinárodním slovníkem anglického jazyka (1909).\nVelký Encyclopedia Americana (13 vols., 1829-1833), jeho první vydání bylo zaloeno na 7 -tého roníku Brockhaus , okamitým úspchem. Dohoda o spolupráci s vydavateli Scientific American vyústila v práci na vysoké vdecké a technické úrovni (20 sv. 1911). V dalích vydáních bude dále roziován a bude zahrnovat lánky o literárních a hudebních dílech, stejn jako Larousse .\nCharles Anderson Dana diriguje s Georgem Ripleyem Nová americká cyklopédie (16 vol., 1853-63), její redakní rada ítá více ne 300 osobností.\nPrvní encyklopedií ve fintin je Tietosanakirja (11 vol., 1909 - 1922 ).\nStránka z konverzaního slovníku pro dámy a mladé lidi , svazek 9.\nLogo rozsévae foukajícího na kvtu pampeliky, navrené Eugènem Grassetem v roce 1890 pro slovníky Larousse .\nGreat Universal Dictionary of XIX th století by Pierre Larousse . Tato ilustrace v horní ásti písmene A apeluje na tenáe jako vizuální akrostichik .\nIlustrovaný Le Nouveau Larousse , Paí, Larousse, 1897-1904, 7 vols.\nMalá ást z 3 000 svazk encyklopedie Que sais-je. ".\nDécouvertes Gallimard, encyklopedická sbírka se specifickou vizuální výzdobou.\nV roce 1823 zahájil právník Eustache-Marie Courtin vydání 24 encyklopedie Modern Encyclopedia (1823-32). 2 nd edition probíhá souasn v Bruselu, rozíený ivotopisných lánk, z nich paíské vydání bylo zcela bez. Práce byla publikována s dodatkem v letech 1841-42. Léon Renier upravil nové vydání této encyklopedie v letech 1861 a 1865.\nV roce 1832 vydavatel Ambroise Firmin Didot spustil Slovník konverzace a tení: adresá obvyklých znalostí , jeho název, formát a organizace pedmt jsou vypjeny z knihy Conversations-Lexikon vydávané vydavatelem Brockhaus a v Nmecku velmi populární. Tato práce, napsaná pod vedením Williama Ducketta , sestává z 52 svazk in-octavo (Paí, Belin-Mandar, 1832-1839). Autor se netají svými zdroji: v seznamu spolupracovník najdeme zejména jména Diderot, Jaucourt a Montesquieu. Tato práce bude poté zvýena o 16 svazk (1853-1860), k nim bude pidán doplnk 5 svazk vnovaných nedávným událostem (1864-1882). Zkrácené vydání slovníku je také psáno pro poteby dam a mladých lidí , v 10 svazcích (1841).\nNicolas Roret zahájil v roce 1821 sbírku velmi kompletních technických píruek, známých jako Roretská encyklopedie . Publikace bude pokraovat a do roku 1939 s více ne 300 tituly, ale nkteré jsou pouze obaly titul vydaných jinde.\nPierre Leroux a Jean Reynaud vydávají novou encyklopedii ( 1833 - 1847 ), která vyjaduje progresivní a Saint-Simonianovu ideologii , ale která zstane nedokonená.\nPierre Larousse byla zahájena v roce 1863, v podob brour je velký Geographic slovník, mytologie, literatura, literární, umlecké, vdecké z XIX th století , která se zmní na velký univerzální Slovníku XIX th století (1866-1877). Tato práce, která má 17 svazk a více ne 20 000 stran, mobilizuje 89 spolupracovník - ale lánky nejsou podepsány - a zstává ve své dob zásadním odkazem . Bude to mít obrovský sociální dopad. Jeho piznané protikladnické pozice budou mít pro nj cenu, aby je církev uvedla na Rejstíku . Velký Dictionary of Pierre Larousse , revidována Claude Auge , je publikován pod názvem Nouveau Larousse Illustre (7 obj., 1897-1904). V roce 1906 se objevil Petit Larousse Illustré , encyklopedický slovník v jednom svazku obsahující ást o obecných jménech , dalí o vlastních jménech a centrální ást rových stránek vnovaných latinským a cizím výrazm . Tento asto upravovaný slovník se rozíí po celém frankofonním svt a termín Larousse se stane bným názvem slovníku. Jeho náklad kolísá mezi 400 000 a 600 000 kopiemi ron a v letech rozmachu me dokonce dosáhnout milionu . Larousse z XX tého století v 6 objemech, publikoval mezi 1927 a 1933 , za ním následuje encyklopedie Larousse velký (10 let. 1960 - 1964 ), který dlal brzy po Velké Larousse Encyclopedia v 21 objemech ( 1971 - 1978 ).\nFerdinand-Camille Dreyfus a Marcellin Berthelot se zamují na publikum vdc a vdc pomocí La Grande Encyclopédie (31 vols, 1886 - 1902 ). lánky jsou podepsány odborníky a doprovázeny rozsáhlými bibliografiemi se zvlátním drazem na vdecké a technické pedmty. Tato práce bude kvalifikována jako obecný didaktický vývoj vysokého výkonu srovnatelný s Britannicí té doby .\nAlfred Mézières zveejuje univerzální encyklopedii XX -tého století (12 vols., 1908-1910), která se zamuje na témata aktuálních událostí a osobností.\nPaul Guérin vydává Slovník slovník. Dopisy, vdy, umní, univerzální encyklopedie (1884-1890) v 6 svazcích, co je obzvlát opatrné z hlediska lexikografie .\nQuillet encyklopedický slovník (1934) bude slouit jako základ pro Grolier encyklopedii v 15 objemech, které budou prodány v Kanad od 1960.\nFrench Encyclopedia od Lucien Febvre a Anatole de Monzie (. 20 vols, 1935 - z roku 1966 ) byl pijat tematického spíe ne abecedním poadí a klade za úkol Díky citlivé na vechny vzájemné propojení vech obor ; za úelem pizpsobení novému vývoji je tato encyklopedie dodávána ve svázaných listech uvnit poadae.\nGallimardv dm vytvoil Encyclopédie de la Pléiade , prestiní sbírku reiséra Raymonda Queneaua , ve které bude vydáno 49 svazk organizovaných podle irokých tematických tíd a pedstavujících solidní prezentace. Stejn jako francouzská encyklopedie tato spolenost odmítá hromadit fakta a chce spíe nabídnout skutenou syntézu . Tyto svazky budou vytitny na biblickém papíru a budou se objevovat v letech 1956 a 1991 . Bude to komerní selhání.\nPresses Universitaires de France (PUF), který se rozhodl pro krátké monografie , zahájil v roce 1941 sbírku Que sais-je », Vechna jejich díla jsou v jednom 128stránkovém formátu. V roce 2012 obsahovala tato sbírka více ne 3 000 titul.\nQuid , jeho první vydání vylo v roce 1963 , je zhutným encyklopedickým dílem ánru roenky a nabízí co nejvíce informací v jednom svazku, zameném pedevím na kvantifikovaná a praktická data.\nV reakci na pevládající místo Maison Larousse se Francouzský kniní klub spojil s americkým vydavatelem Britannica a vydal Encyklopedii Universalis ve 20 svazcích (19681975). lánky jsou podepsány odborníky. Tato práce rychle získala významné postavení ve frankofonní oblasti a do roku 2012 (30 svazk) vyla 7 vydání.\nKonsorcium francouzsko-belgicko-výcarských vydavatel vydává Encyclopédie Alpha ve form svazk, které lze svazkovat (v 70. letech vylo 15 svazk).\nDécouvertes Gallimard , jeho první vydání vylo v roce 1986 , je encyklopedická sbírka ilustrovaná v kapesním formátu se specifickou vizuální výzdobou. Bez systematického plánu sdruuje nkolik stovek monografií od uznávaných odborník ve svém oboru, kteí jsou úzce spjati s grafickým zpracováním jejich textu.\nThe University of All Knowledge , 6 volume, Éditions Odile Jacob, Paí, 2000-2001.\nPerská encyklopedie , zásti zaloená na encyklopedii American Columbia Viking Desk Encyclopedia (2 obj., 1955 - 1996 ).\nHebrejská encyklopedie (32 sv. 1944 - 1980 ).\nAntonio Bazzarini vydává Diccionario emciclopedico delle scienze, lettre ed arti (16 svazk , Benátky, 1824-1837).\nEnciclopedia Italiana di Scienze, lettere ed arti (. 36 obj, 1925 - je 1936 ) je hlavní dílo, editoval Giovanni Gentile , a skvle ilustrovaný díky významné finanní podpory ze strany italského státu.\nEnciclopedia del Novecento (7 vols,. 1975 - 1984 ) je uznávána pro své velmi podrobn tématických lánk, která byla podepsána mezinárodní svítidel.\nFilozof Nishi Amane ( 1829 - 1897 ) sestavuje první moderní japonskou encyklopedii Hyakugaku renwa , která dává velké místo historii a filozofii a její duch je inspirován teoriemi Auguste Comte a John Stuart Mill .\nVydavatel Sanseido vydává Nihon Hyakka Daijiten ( Velká japonská encyklopedie ) v 10 svazcích ( 1908 - 1919 ).\nDm Heibonsha vydává Dai-Hyakka Jiten ( Velká encyklopedie ) (28 svazk , 1931 - 1934 ), která se stane Sekai Dai-Hyakka Jiten nebo Velká svtová encyklopedie (32 svazk , 1955 - 1959) .\nBoutros al-Boustani vydává první moderní encyklopedii v arabtin Al-Muhit al Muhit (oceán oceán), která se poprvé objevila v Bejrútu (18761887), poté v Káhie (18981900) a která bude znovu vydána v roce 1956 v Bejrútu.\nGeïllustreerde encyclopaedie (16 obj., Amsterdam 1868 - 1881 a 1884 - 1888) se stane Winkler PRINS' Geïllustreerde encyclopaedie (16 obj., Amsterdam 1905 - 1913 a 1914 - 1924), pak se Winkler Prins Algemeene encyclopaedie (16 obj. , Amsterdam: 1932-1935), encyklopedie Winkler Prins (18 sv., Amsterdam: 1947-1954), encyklopedie Grote Winkler Prins (26 sv., Elsevier: Amsterdam 1990-1999). Doplky v letech 1888, 1955, 1960, 1969, 1976, 1984, 1994 a 2002; adresáe (jaarboeken) 1951-2013.\nLa Eerste Nederlandse Systematisch Ingerichte Encyclopaedie ( první systematicky organizovaná holandská encyklopedie ) (10 vols, Amsterdam: 1946-1952)\nZ Katholieke Encyclopaedie (25 vols., Amsterdam: 1933-1939 a 1949-1955).\nEncyklopedie Grote Nederlandse Larousse (25 vol., 'S-Gravenhage: 1972-1979).\nOrgelbrand vydává Encyklopedja powszechna (28. díl, 1858-1868), která bude znovu vydána v 18 svazcích v letech 1898-1912.\nNoviná A. Starchevskii publikuje v Petrohradu Spravochnii entsiklopedeskii slovar (12 vols., 1847-1855), který dluí hodn k Brockhaus .\nNastol'nyo slovar dlya spravok po vem otraslyam znaniya (3 vols., 1863-1866), také publikoval v Petrohrad , vnuje zvlátní pozornost biografií.\nKonsorcium nmecko-ruských vydavatel vydává impozantní Brockhaus a Efron (86 sv. 1890-1906).\nZpoátku skromný Entsiklopedicheskii slovar (8. díl, 1895) se ukázal být natolik populární, e byl znan rozvinut ve svých po sob jdoucích reedicích (59 díl, 1910-1948).\nBol'shaia sovetskaia entsiklopedia ( Velká sovtská encyklopedie ) (65 objemových. 1926 - v roce 1947 ), popsal jako "oteven marxisticko-leninské a zásadním zpsobem nacionalista" , publikuje druhé vydání povaovány za mén politicky zaujatý (53 vols,. 1950 - 1958) ).\nVelká encyklopedická bibliografie Kashf al-zunun , kterou napsal Hadjdji Khalifa (zemel 1657), je upravena a vytitna v pvodním arabském textu (1835-1858).\nNkteré encyklopedie se zabývají realitou konkrétní politicko-kulturní entity nedostaten pokryté obecnými encyklopediemi. To me být:\njedna zem: Australian Encyclopedia (2 vols., 1925 ); Belgická encyklopedie ( 1934 ); Encyklopedie Iranica (1985-); Kanada. Encyklopedie zem (5. díl, 1898 - 1899 ) a The Canadian Encyclopedia (3. díl, 1985 ); Nihon Dai-Hyakka Zensho také volal Encyclopedia Nipponica (25 sv., 1984 - 1989 ); Kullana Kulturali (Kulturní náhrdelník), maltská encyklopedie na Malt (1999-2005) se 72 ísly ;\nkoloniální íe : Encyclopaedie van Nederlandsch-Indie (4 objemových. je 1917 - 1940 ) Velká encyklopedie Belgie a Konga ( 1938 ); Colonial and Maritime Encyclopedia (1941-);\nkulturní entita rozloená do nkolika zemí: idovská encyklopedie (12 vol., New York, 1901 - 1906 ); Univerzální idovská encyklopedie (11 svazk, New York, 1939 - 1944 ); Encyclopaedia Judaica (26 vols., Jeruzalém, 1971 - 1994 ); Berberská encyklopedie (24 vol., 1984-).\nRealencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft : kolosální specializovaná encyklopedie o ecko-ímském svt.\nZatímco vydavatelé obecných encyklopedií elí dvojí výzv digitálních technologií a vzniku encyklopedií s oteveným pístupem (viz níe), specializované encyklopedie jsou stále velmi dynamickým odvtvím. Ty se mnoí ve vech oblastech:\nEnzyklopädie der philosophischen Wissenschaften ( Encyclopedia of Philosophical Sciences ), publikovaná v roce 1817 v Heidelbergu nmeckým filozofem Hegelem ;\nCatholic Encyclopedia (18 sv., 1839);\nTeologická encyklopedie (171 svazek, 1844-1866), kterou Abbé Migne povaovala za jednu z nejvtích památek století ;\nEncyklopedie mladého vku (1853), autor Pierre Larousse , který pedznamenává mnoho encyklopedií urených pro mladé lidi;\nEncyklopedický a biografický slovník prmyslu a prmyslového umní (8 vols., 1881-1891), editoval OE Lami;\nRealencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft , nmecká encyklopedie vnovaná antiky a jeho 3 th edition ( je 1890 - 1978, ) má 83 svazk (plus objem index).\nAnarchistická encyklopedie (4 obj., 1925-1934); Univerzální geografie (10. díl, 1990-1996); Encyclopédie Cousteau (20 sv. 1976); Encyklopedie achových otvor , Encyklopedie extrasolárních planet atd.\nV prosinci 2013 byl v katalogu Francouzské národní knihovny uvedeno piblin 25 808 titul encyklopedického typu.\nPoíta se rychle ukázal být nesmírn uiteným pro práci s texty. Ji v roce 1946 zaznamenal Roberto Busa zájem na vytvoení rejstíku dl Tomáe Akvinského , co pipravilo pdu pro digitální humanitní obory . Díky svým monostem výpotu je poíta skuten nesrovnatelným nástrojem encyklopedického projektu: umouje najít za zlomek sekundy vechny výskyty slova mezi miliony dalích; úinnost abecedního pístupu je maximalizována hrou hypertextových odkaz , které tenái umoují rychlý skok z jednoho prvku na druhý, co znan usnaduje pístup k datm; multimediální funkce, které jsou vlastní digitálnímu formátu , umoují pidávat ke kadému lánku zvukové dokumenty, obrázky, videa a animace, co zvyuje atraktivitu tchto dl a usnaduje porozumní komplexním datm. Konen je snadnost operací aktualizace ve srovnání s titnou verzí znanou výhodou.\nCD-ROM je na trhu od roku 1984 . Encyklopedie si toto médium zaaly velmi rychle osvojovat. Úspch byl takový, e od roku 1993 prodej encyklopedií na CD-ROM pevýil prodej encyklopedií na papíe. Hlavní encyklopedie na tomto médiu:\nAcademic American Encyclopedia publikoval Grolier v roce 1985 jako první encyklopedie na CD-ROM, ale neobsahuje multimediální;\nv Encyclopedia Comptonv ( 1989 ) je první multimediální encyklopedie na tuto podporu; je to ve skutenosti odlehená verze prestiní Britannice ;\nV roce 1993 , Microsoft vstoupil do závodu doruením verzi svého Encarta encyklopedie s Windows operaním systémem . Tato vícejazyná encyklopedie je zaloena na populárních Funk & Wagnalls , Collier's a New Merit Scholar ; pestává být vydáván v roce 2009 ;\nv roce 1994 se Britannica prodává na CD-ROM, ale konzultace vyaduje instalaci Netscape pod Windows 95 , co iní tento produkt na pozdjích strojích zastaralým;\nod roku 1995 je Encyklopedie Universalis na CD-ROM se dodává krom titného vydání; ob verze jsou oddleny od roku 2004; nová verze je vydávána kadý rok do roku 2012 (verze 17);\nEncyclopédie Hachette Multimédia se také snait, ale trochu pozd [To znamená] , digitální vydání ( 1999 - 2007 ).\nWeb , která se zaala íit v roce 1993 , se ukázala být mnohem lepí prostedí pro CD-ROM díky své vudypítomnosti pístupu: tato charakteristika byla o to cennjí, protoe chytrý mobilní telefon by se rozíil na konci léta. 2000, po kterém bude od roku 2010 následovat dotyková podloka . Pokud k okamitému pístupu pidáme extrémní snadnost operací aktualizace a kopírování a vkládání, které web umouje, chápeme zájem tohoto média o editor encyklopedie a jeho pitalivost pro uivatele.\nAcademic American Encyclopedia , který byl pístupný pes internet od roku 1983 pes CompuServe , pipojil se k webové platformy v roce 1995 ve stejné dob jako Britannica . Tyto dv encyklopedie jsou k dispozici pro roní pedplatné. V Japonsku vydavatel Heibonsha zpístupnil svou velkou encyklopedii prostednictvím Internetu pod názvem Netto de Hyakka v roce 1999. Ve Francii zaal vydavatel Encyklopedie Universalis zkoumat toto nové médium v roce 1999 pro institucionální pedplatitele.\nV lednu 2001 zahájili Jimmy Wales a Larry Sanger Wikipedii . Realizací mylenek teoretika svobodného softwaru Richarda Stallmana je tato encyklopedie definována jako otevený pístup, vícejazyný, univerzální a voln pouitelný. Je zaloen na technologii wiki vynalezené v roce 1995 , která umouje velmi snadno vytváet nové stránky a uchovávat v archivech vechny stavy textu. Úspch Wikipedie je zpsoben jednak jejím odstraujícím zpsobem spolupracujícím fungováním, jednak nkolika zásadními principy: neutrálnost pohledu vyaduje, aby autor byl v oblasti znalostí a ne víry; lánky jsou psány spolen a lze je kdykoli upravovat; interakce mezi zamstnanci se ídí pravidly sluného chování a ohleduplnosti; obsah je voln opakovan pouitelný podle zásady bezplatné licence ; projekt je podle definice encyklopedický, vyluuje vekeré informace, na které neodkazují dvryhodné a ovitelné zdroje. Dalí dleitou výhodou je vícejazyná lita, která umouje uivateli okamit pepnout na stejný lánek na jeho zpracování v jiné jazykové a kulturní oblasti. Wikipedia má v anglické verzi tém 6 000 000 lánk ve francouzské verzi a 2 344 269 lánk ve francouztin, které poskytují mnohem encyklopedické pokrytí ne jakýkoli jiný projekt, a pilákají tak v prmru více ne 20 milion návtvník denn do jediné francouzské verze. Pro srovnání, Encarta mla v roce 2008 62 000 lánk, zatímco Universalis nabízí 34 400 online. Co se týe Encyklopedie Britannica , nabízí 120 000 online spolu s bohatým multimediálním zaízením.\nJeliko je Wikipedia k dispozici v asi 300 jazycích a dialektech, umouje komunitám, i malým, aby provedly soupis zdroj své kultury a aby je daly najevo, co pomáhá chránit a rozvíjet jejich specifickou kulturní pam. je to Hausa , Kikuyu , Lingala nebo Papiamento . Navzdory relativn malému potu eník byla védská Wikipedie v záí 2014 druhou encyklopedií na svt, pokud jde o poet lánk.\nV ín , kde byla Wikipedie nejprve selektivn zakázána ped úplným zablokováním v roce 2019, pekroily dv velké encyklopedie postavené na stejném modelu Hudong ( 2005 ) a Baidu Baike ( 2006 ) pt milion lánk. V arabském svt poskytuje Marefa ( 2007 ) bezplatný pístup k encyklopedickým prostedkm online a také k velké sbírce knih a rukopis.\nKlasickým encyklopediím tisku je velmi obtíné konkurovat digitálním. V roce 2007 vydal Quid své nejnovjí vydání. Brockhaus , pední nmecký encyklopedie, skonený vydání papíru v roce 2009. Britannica , poslední titném vydání který se datuje od roku 2010, vyhlauje15. bezna 2012e ji nebude vydávat titnou verzi. Pedplatné jeho online verze, která má 120 000 lánk, stojí 70 $ ron. Encyklopedie Britannica , který zveejnil 6 th zcela revidované vydání ve 30 objemech v roce 2008 a 7 th v roce 2012, oznámil na konci roku 2012, e listy v otoit titnou verzi.\nVzniká ada specializovaných databází a encyklopedií a seznam encyklopedií na internetu neustále roste.\nHinduistický almanach pro roky 1871-1872.\nTouha sítat znalosti, která je základem encyklopedického projektu, me mít jiné formy, v závislosti na objektu, který má být reprezentován, a sledovaných cílech.\nPrvní pokusy encyklopedické zobrazují ve form seznamu, jako je napíklad Katalog lodí v Iliad ( IX th století ped naím letopotem. ), Kde jsou uvedeny síly bhem trojské války . Dalí forma seznamu, anály , zaznamenává historické události chronologicky. Mnoho dl tohoto druhu se vyrábí dodnes, napíklad Universal History Chronology , Famous first Facts nebo populární Guinnessova kniha rekord .\nAlmanachu Seznamy rzné informace týkající se kadodenního ivota v podob asového plánu: fáze msíce , východ a západ slunce, stídajících se roních období, atd. Po dlouhou dobu je repertoárem základních znalostí pro dleité skupiny populace a byl dokonce publikován ve form piktogram pro pouití negramotných .\nReprezentace rovinného typu poskytovaná mapou je naprosto dostaující pro reprezentaci písluných pozic rzných objekt v konené sad. Od starovku byla geografická mapa nezbytná pro obchodníky a navigátory i pro vládce, kteí si páli oznait svou íi. Mapová metafora se nyní rozíila na genetické mapování, které uruje relativní polohy sekvence DNA na chromozomu .\nMetafora stromu, který inspiroval První klasifikace postupy s porfyru stromu , je vhodný predevím reprezentovat vývoj ivých organism. Slouí jako struktura webového projektu Strom ivota , jeho cílem je shromádit sbírku informací o biologické rozmanitosti a identifikovat vechny organismy, a u jsou naivu nebo zmizely.\nPíchod databází otevel nové monosti vle vdt. Nkteí povaují svt za obrovský problém s daty, který je teba shromádit, kategorizovat a nabídnout potenciálním zákazníkm. Metody dolování dat ( dolování dat ) umoují extrahovat neoekávané konfigurace a semiotické hodnoty platné z obrovských hromád dkaz, které byly díve povaovány za bezcenné. Díky jejich prezentaci ve vizuální podob lze takto získané výsledky obecn na první pohled pochopit nebo je libovoln prozkoumat podle poteb uivatele. Vývoj sémantického webu rovn umouje pedvídat model organizace uritých oblastí znalostí, který je skuten nadnárodní a translingvistický, jako v pípad Wikidata , který zajiuje okamitou aktualizaci faktických údaj ve vech verzích Wikipedie.\nA do XVII th století , encyklopedie byl projekt za cíl poskytnout komplexní syntézu poznatk v knize, aby tená ml íst od zaátku do konce, aby ji asimilovat do hloubky. Organizace byla proto nutn tematická, aby v mysli tenáe usnadnila navázání vazeb mezi rznými prvky. Jeliko se tato ambice stává nerealistickou s rozíením oblasti znalostí, encyklopedický projekt nakonec ustoupí výhodám, které nabízí abecední klasifikace , ale ne bez velké kritiky a kontroverze.\nFigurativní systém lidských znalostí v encyklopedii.\nV Consilium de Encyclopædia nova conscribenda methodo inventoria (1679) se Leibniz , který se zajímal o kombinatorická pravidla Raymonda Lulleho , zíká monosti jejich uplatnní pi psaní encyklopedie. Místo písné tematické organizace, která by spojila vechny znalosti piazením kadého prvku obsahu na jedinené místo, Leibniz porovnává encyklopedii s knihovnou jako obecný soupis vech znalostí  Pipomíná, e encyklopedie by mla mít hodn kíových odkaz z jednoho místa na druhé, protoe na vtinu vcí lze pohlíet z rzných úhl pohledu  A ti, kdo si v knihovn uklízejí, asto neví, kam umístit nkolik knih, zavených mezi dv nebo dv. ti stejn vhodná místa .\nMylenka na Leibnize byla známa filozofovi a matematikovi d'Alembertovi, který s Diderotem vytvoil organizaci Encyklopedie . V Prospektu encyklopedie Diderot oznamuje, e chce vytvoit genealogický strom vech vd a vech umní, který by oznail pvod kadé vtve naich znalostí, vazby, které mají mezi nimi a s kmenem. bné a které jsme zvykli pipomínat jejich vedoucím rzné lánky . Stále bylo povaováno za nutné nabídnout syntetický pohled na znalosti a pro projektového manaera takového kolosálního projektu bylo jist uitené mít mítka pro distribuci návrhové práce mezi rzné spolupracovníky podle jejich písluných odborných znalostí. Nicmén, encyklopedie je spokojen se souasným takové tabulky (viz obrázek na protjí stran), ani by jeho pijetí v expozici pedmt, které následují abecedním poadí. Následn je starý projekt upednostování znalostí oputn, krom klasifikaních úel . Ji se nenachází v prvním vydání Britannice v roce 1771:\nKdy první vydání Britannice nezahrnovalo mapu vdy, vypadalo to jako lenost; ale od poátku XIX . století pineslo v následujícím vydání filozofické ospravedlnní tohoto opomenutí, ím zlikvidovalo nezanedbatelný aspekt encyklopedické vize, která vedla Cyclopedii a Encyclopedii .\nAkoli abecedním poadí je iroce uznávaný tenái encyklopedie , tematických encyklopedií nadále objevovat v XX -tého století, vetn Encyclopedia of Plejád a encyklopedii francouzskou .\nAbecedním poadí, jejich pijetí se zaíná íit na konci XVII th století , je vhodnjí pro tení postoje, které rostou a kvetou v osvícení . I kdy se tradin kladl draz na intenzivní model tení, z eho vyplývá poteba tenáe do hloubky asimilovat obsah jeho tení, pak vidíme íení rozsáhlého modelu, kde tená upednostuje rozíit rozsah svých namísto opakovaného tení stejných text.\nDiderot v úzkosti s cílem usnadnit práci tenáe upesuje: Vdy a umní jsme eili tak, e se nepedpokládají ádné pedbné znalosti; e odhaluje to, co je dleité vdt o kadém pedmtu; e lánky jsou vysvtleny navzájem. Práv tato obava ho pimla pijmout abecední poadí. To navíc dává editorm novou flexibilitu, která jim umouje pidávat nové sekce podle vdeckého pokroku, ani by museli kontrolovat jejich konzistenci s pedchozí organizací celku. Pedstava, e abecední uspoádání poskytuje snadnjí pístup k iroké skupin tená je v podstat istá mylenka XVIII th století.\nKritika podle abecedy\nV The Pickwick Papers ( 1866 ) Charles Dickens zmiuje osobu, která by se nauila vechno o ínské metafyzice z Encyklopedie Britannica . Jak je pan Pickwick pekvapen, jeho partner upesuje: etl o metafyzice pod písmenem M a v ín pod písmenem C, poté tyto informace spojil! "\nPijetí abecedního poadí je tak asto pomlouváno jako zdroj heterogenních, marných a povrchních znalostí. Existuje mnoho kritik, kteí neradi vidí znalosti rozlité do tisíc abecedn seazených lánk a obávají se úink, které tato fragmentace znalostí me mít na formování mysli. Jak zdrazuje jeden historik, pechod od tematického systému k systému abecednímu me odráet zmnu svtového pohledu, ztrátu víry v korespondenci mezi svtem a slovem. To samozejm také odpovídá zmn reimu tení .\nJi v roce 1771 pedmluva Encyklopedie Britannica kritizovala Diderota a d'Alemberta za to, e pijali abecední klasifikaci a domnívali se, e jde o ílenství. Ale tato práce to nakonec pijme i v pozdjím vydání, co vyvolá prudký náboj od básníka a kritika Samuela Taylora Coleridgea , který byl v redakci Encyklopedie Metropolitana . Ten se drí starého tematického ádu, který zpsobí jeho komerní neúspch kolem roku 1840 , protoe tento typ organizace byl ji tehdy povaován za anachronismus, protoe nebylo moné, aby jednotlivec pijal celé znalosti.\nKritika abecedního ádu není motivována pouze teoretickými úvahami, ale vychází také ze skutenosti, e tento druh organizace svým snadným pístupem staví znalosti do dosahu mas a krátce tak obíhá tradiní instituce penosu znalosti. V oích nkterých by takto získané znalosti byly ponkud nelegitimní. Flaubert zopakoval tyto kritiky ve svém Slovníku pijatých nápad , vydaném po jeho smrti, kde najdeme tyto záznamy: SLOVNÍK: íká: Je uren pouze pro nevdomce. " " LinkedIn: Smát se tomu lítostn, jako rokokové dílo, a dokonce proti tomu zavat. Tato kritika bude v Bouvardov a Pécuchetov novele vysvtlena (viz níe Encyklopedie a fikce ).\nKrátce po zveejnní tchto recenzí se ozvaly protichdné hlasy, které zdrazovaly výhody abecední poruchy ji nikoli jako jednoduché pohodlí, ale jako faktor intelektuálního obohacení a neoekávaných objev:\n"Hledáte význam pojmu patícího do kadodenního jazyka, vae oi padnou na lánek filozofie nebo se mimochodem ztratíte na matematické demonstraci." Otázka historie vás zamstnává a vy pemýlíte o jejím eení; ale v cest vám najednou stojí technické vysvtlení, které vyaduje vai pozornost. Nucený výsledník neomezené nomenklatury. Mysl tam nachází své dvojí uspokojení, protoe bude schopna okamit uspokojit první pedmt své zvdavosti a shromádit dalí pedstavy, které nepedvídala. "\nPortál kultury na Wikipedii (detail).\nHledá sted mezi písmen a tematických pístup Encyklopedie Britannica pijme pro jeho 15 -té vydání ( 1974 ), hybridní model obsahuje ti mnoin: na Macropædia (17 objem), která se vyvíjí do hloubky nkolik set základní poloky, je Micropædia (obyejná 12dílná encyklopedie obsahující 65 000 lánk v abecedním poadí) a Propædia (jeden svazek), které tematicky organizují a spojují obsah ostatních dvou.\nLibovolnost abecedního poadí je v Diderotov encyklopedii kompenzována tymi typy interních odkaz , které lze porovnat s hypertextovými odkazy ped písmenem, díky nim kadý tená me [...] od znalostí k poznání, bod k bodu, rozvíjejte svou vlastní cestu nekoneností cest a moných hledisek. V lánku Encyklopedie pedstavuje Diderot design, který velmi dobe zná racionální model a sjednocuje Bacona. Poté, co na zaátku lánku zmínil, e slovo encyklopedie znamená etzec znalostí , odhaluje pekvapiv moderní pojetí poznání: Vesmír, a u skutený nebo srozumitelný, má nekonené úhly pohledu, pod kterými me být poet moných systém lidského poznání je stejn velký jako poet tchto hledisek. Takový návrh vede k výraznému zmenení velikosti poloek ve prospch rozmnoování (71 818) a k navázání vztah mezi nimi. Reagovat jasn oekávání veejnosti, bude toto rozdlení poznatk do malých jednotek v úinnost XX -tého století s návrhy Wells a Neurath (viz níe). To povede k varovných hypotéz Vannevar Bush , rozvoj hypertextu a vytvoení World Wide Web od Tim Berners-Lee .\nV online encyklopediích se otázka abecedního poadí stala irelevantní, protoe návtvník nejastji prochází pomocí hypertextových odkaz, které mu umoují sledovat jeho vlastní asociativní sít a budovat znalosti, které odpovídají jeho zájmm. A jeho kapacit, podle pání Diderota. Je také nutné zavést rzné prostedky ke kompenzaci fragmentace, která je tomuto modelu vlastní, a umonit tm, kteí chtjí získat pehled o domén. Nejjednoduím eením je encyklopedie Universalis , která nabízí kaskády rozevíracích nabídek, ve kterých jsou subjekty tematicky seskupeny, co umouje napíklad procházet seznam vech autor v dané zemi. La Britannica nabízí velmi propracovaný asový posuvník (anglicky: timeline ), který umouje zkoumat velké tídy pedmt ( architektura , umní , ekologie , kadodenní ivot , literatura atd.) V ase tím, e posute kurzor. Kadému subjektu odpovídají dleitá data, ke kterým jsou pipojeny souhrnné listy, ke kterým je moné kliknutím pejít na podrobný lánek.\nNa Wikipedii je kadý lánek spojen s jednou nebo více kategoriemi, take tená me snadno najít vechny lánky stejné kategorie i lánky hierarchicky vyí kategorie. ada lánk je také spojena s volnjí skupinovou modalitou portál . Jedná se o tematické tídy, kterých je ve francouzské Wikipedii 1 566, a které jsou seskupeny do 11 hlavních sekcí: Umní - Zempis - Historie - Volný as - Medicína - Politika - Náboenství - Vdy - Spolenost - Sport - Technologie . Zainteresovaný tená tak me prozkoumat pole znalostí a okamit vnímat vechny jeho dsledky.\nObsah encyklopedií podléhá zeitgeistm a omezením znalostí platných ve spolenostech, kde se objevují. Stedovké encyklopedie se tedy zabývaly lokalizací ráje na map svta, jak to dlá Isidor ze Sevilly . Stejný autor prezentuje jako prokázanou existenci rzných druh píer: cyklops , cynocephali , satyrs , antipody , lemnia (mui bez hlavy, s oima na hrudi nebo ramenou) atd. Tato data se budou po staletí opakovat znovu a znovu. Jet v roce 1771 první vydání Britannice potvrzuje, e uívání tabáku má za následek vysuení mozku a jeho redukci na malou ernou hmotu; stejné dílo také obsahuje podrobný lánek o povaze a obsahu Noemovy archy , pravdpodobn zkopírovaný / vloený ze starého díla.\nEncyklopedie, napsané intelektuály své doby, ji dlouho upednostovaly abstraktní znalosti na úkor obchod a technik. Situace se radikáln zmnila v roce 1751 s Diderotovou encyklopedií . Stejn tak encyklopedie ji dlouho zakazují ivotopisy ivých lidí. Ty byly zavedeny a s Universal Lexicon publikovaným v Nmecku od roku 1731.\nPsaní a formátování\nPsaní encyklopedického lánku vyaduje respektování stylu vhodného pro populární vdecký diskurz. Ji v roce 1666 Royal Society of London uznala dleitost neutrálního stylu pro texty urené pro její asopis Philosophical Transactions a zakázala eové ei, aby zabránila napadení text provokujících mylenky emocionalitou jejich autora, take snadno se spustí hrou srovnání, metafory, ironie nebo nadsázky.\nPrincip neutrálního diskurzu se vak pi psaní encyklopedie prosadil jen postupn a nebyl jet pravidlem pro spolupracovníky encyklopedie ani pro Pierra Larousse . Ale s tou výjimkou, e byl pijat na konci XIX th století encyklopedický text by ml být tak písné, jak je to moné, jak ji bylo uvedeno v úvodu k Dictionary slovník :\n"Víme, jak moc ovlivnní vtipu, veho a irelevantního, pokodilo charakter první encyklopedie ." Stále platí, e kadé rozdlení dl mysli má své vlastní formy a e uválivý výbr slov, vytrvalá kondenzace, strunost bez sucha, technický smysl pro hodnotu pojm jsou v tchto vlastnostech dslednosti. materiály. Mená elegance výrazu není nesluitelná s údaji istého stipendia. Jasnost, perfektní adaptace na pedmt, úplné zapomenutí na sebe, jdou výborn na vdeckou výstavu. "\nEncyklopedický diskurz je dnes charakterizován výmazem vyhlaovatele ve prospch referenta nebo neosobních obrat, absencí uznanlivých modalit a jednoduchým, stízlivým, jasným, pesným a srozumitelným stylem iroké veejnosti. Ve velkých vydavatelstvích provádí tuto stylistickou homogenizaní práci tým revizor.\nV prbhu staletí byly také zdokonalovány typografické procesy, které tenái umoují rychle rozliovat mezi typy informací uvedených v lánku. Postup uvádní kniních titul kurzívou se tedy vyvinul od roku 1701. Následn slovníky a encyklopedie vyvinuly typografické znaky pouívané k rozliení citací, ástí lánku, odkaz atd.\nPodpis Freuda a literatury na konci lánku psychoanalýzy v Britannica , 14 th Edition 1929.\nAby pispl do encyklopedie , vyzval Diderot slavné osobnosti své doby, z nich nejznámjí jsou Voltaire , Rousseau , Condorcet , Montesquieu atd. Vtina z tchto autor vak své lánky jednodue podepisuje iniciálami. Postup podepisování se následn lií. lánky v tematických encyklopediích jsou obecn podepsány. Charles Babbage podepisuje své píspvky do Metropolitany . Britannica ve svém vydání z roku 1926 vyzvala mezinárodn uznávané osobnosti, jako je Albert Einstein k lánku asoprostor , Freud ( Psychoanalýza ), Marie Curie , Léon Trotski ( Lenin ) nebo Henri Pirenne ( Belgie ) ). Stejn tak Encyklopedie Universalis apeluje na osobnosti, zejména na Rolanda Barthese (Text). Enciclopedia italiana také vyzval stovky odborník, jejich iniciály uvedeny na zaátku svazku umoují autor kadého výrobku, který má být identifikován.\nPodpis nepochybn zvyuje presti díla a zajiuje, e informace pocházejí od lidí povaovaných za odborníky v oboru. Jak Collison zdrazuje na konci své historické studie, encyklopedie, která chce být respektována, si musí pro své lánky pizvat odborníky a tyto musí být odborníky recenzovány na plný nebo ástený úvazek. V roce 1960 , Britannica tedy pouity 170 sekce hlavy vybrané pro jejich odborných znalostí v písluných oblastech a odpovdný za kadý dohlíejících piblin 250.000 slov v jejich ásti. První funkcí píspvku specialist je vak spojit dílo s kulturním kapitálem slavných osobností - co nemusí být nutn zárukou kvality, protoe odborník na vysoké úrovni riskuje, e se s lánkem bez nadení pustí do popularizace nebo jej pouije. jako platforma pro urovnávání debat v terénu.\nSkutenost, e Wikipedia pijímá píspvky od jakéhokoli uivatele, vyvolala velkou kritiku. V reakci na tyto argumenty se tvrdilo, e v historii lánku je vdy moné vystopovat rzné vrstvy jeho psaní a identifikovat sporné body, co také umouje uvdomit si, e znalosti nejsou jen politické, ale také vdy prozatímní. Dleité je, e poadavek odkazovat na tvrzení podle ovitelných zdroj, jak je tomu u vdeckých publikací, pomáhá eliminovat subjektivní, fantazijní nebo chybné informace. Navzdory skandálu zpsobenému lánky pedpojatými nebo znetvoenými iny adolescentního vandalismu - které také nkdy povzbuzují lidé s odkazy na konkurenní redakní projekty - si pro svou ást vybraly rzné konkurenní projekty, aby zdraznily hodnotu nkterého z jednotlivých lánk podepsané jejich autorem, jako je Knol (vytvoeno v roce 2008, uzaveno v roce 2012), nebo systém ovování lánk odborníky, jako je Citizendium : vytvoený v roce 2006, tento nejnovjí projekt ml v roce 2015 oveno 159 lánk.\nZmínka o pramenech lánku Abdera, Historický a kritický slovník , 1697. Zdroj: Gallica.\nProtoe funkcí encyklopedického ánru není vytváet nové znalosti, je jeho obsah nutn zaloen na zdrojích. Ty ji byly zmínny v Pliny starí, který ve své pirozené historii zmiuje 500 autor. Odkazy jsou vak nepesné kvli nedostatku standardizovaných odkaz ve vtin vydání té doby. Ve stedovku to bude stále stejné, kdy autor jako Vincent de Beauvais jednodue zmíní autora informace, ani by uvedl dalí podrobnosti. Postupem asu se situace mní. Pierre Bayle ve svém Slovníku historik a kritik (1697) oznauje noty hvzdikou, která odkazuje na pesné odkazy na okraji (autor, název, kapitola nebo stránka). Identifikace pramen získala typografický status speciální s Coronelli , který zobecuje pouití kurzívy v kniních titulech. Moderní encyklopedie obvykle doprovázejí své lánky bibliografií na konci lánku, jak je vidt v úryvku z Britannica výe.\nFormát díla ji dlouho pímo koreloval s jeho stavem v poadí znalostí. A do konce XVIII th století, dleité knihy, stejn jako filozofie a teologie, byly publikovány ve formátu folio a quarto zatímco díla lehí, jejich literární práce klesl, byly in-octavo , in-12 , nebo in- 18.\nDo kategorie seriózních knih byly encyklopedie pirozen vydávány ve formátu folio nebo quarto . Toto pravidlo se stává flexibilním s rozíením tenáského publika, piem nkteí vydavatelé volí mení formát, aby pilákali vtí publikum. Encyclopédie de Diderot et d'Alembert byl tedy zveejnny v rzných formátech: folio pro vydání vyrobené v Paíi, Lucca , Livorno a enev ; in-quarto za to Neuchâtel (1778); in-octavo pro ty z Bernu a Lausanne (1781). Druhý z tchto formát, jeho výroba a distribuce je ekonomitjí, si vybere Brockhaus pro spolenost Conversations-Lexikon , její první vydání vylo v roce 1812. Tento velmi zvládnutelný formát následn pevezmou dalí vydavatelé, zejména encyklopedie Espasa (1908). Tam byly také nkteré encyklopedie formátu in-12 na XIX -tého století. Formát kvarto vak zstane zdaleka nejbnjím, protoe usnaduje práci s rozvrením a umouje vkládání kvalitních ilustrací.\nIdeologické a kulturní pedsudky\nI kdy se snaí encyklopedii íci o vem pravdu, nikdy není imunní vi kulturním i ideologickým pedsudkm svých redaktor. Nkdy jsou pehledn zobrazeny tyto pedsudky, jako je tomu v encyklopedii , ale to bylo souástí tohoto projektu, který Diderot byl koncipován jako válený stroj proti tmáství - s tím výsledkem, e tato práce bude odsouzena církví a e pape Clement XIII bude objednávka katolíky spálit kopie, které vlastní. V této práci nabízí lánek Human Species pehled stereotyp doby na lidech rzných kontinent, piem pipisuje etnické rozdíly geografickým a kulturním charakteristikám a potvrzuje jedinený pvod lidské rasy. Od následujícího století se zaíná prosazovat vtí neutralita tónu. Pes významnou výjimku Pierra Larousse se dnes pipoutí, e encyklopedie musí být výstavním dílem, a nikoli bojem, jak píí autoi La Grande Encyclopédie ve své pedmluv . V XIX th století, doba není kritická reflexe Bayle i Diderot : encyklopedismu zapadá do poteb výuky z prmyslové revoluce .\nI v knihách, které procházejí písným redakním procesem, jako je Britannica , se vak pi psaní lánk mohou objevit výrazné pedsudky. lánky v edici z roku 1958 vnované Freudovi , Durkheimovi a Keynesovi byly proto odsouzeny jako neúplné nebo povrchní . Stejné vydání pevzalo v lánku o Malajsii nejhorí pedsudky koloniální éry , a vyvolalo rozhoené reakce singapurských novin ; lánek o Masajech pedstavil mue tohoto afrického kmene, jak extrahují své dolní ezáky a iví se hlavn mlékem, masem a krví - co vedlo k mimoádn kritickému lánku Newyoran . Stejné vydání nemlo ádný záznam o marxismu - to uprosted studené války ! Ani Charles de Gaulle nebyl , akoli se tého roku vrátil k moci ve Francii. Pokud jde o lánek o Karibském moi , pedstavoval Panamský prplav jako prodlouení jiní hranice Spojených stát . Tyto vícemén nevdomé kulturní pedsudky nejsou jedinené. Stejn tak Encyklopedie Universalis (1990) nevenovala vstup Maurice Duplessisovi , který byl pesto v letech 1944 a 1959 pedsedou vlády Quebeku , zatímco ona se vnovala dlouhým lánkm druhoadým francouzským poslancm. V tomto stejném encyklopedii slovo Mapuche odkazuje na Araucans , lánek, který zaíná Araucan je slovo raený v XVI th století Ercilla, panlský básník, od rodného názvu místa - jako kdyby se Mapuche neml tu est pojmenování oni sami.\nTakové pedsudky lze pipsat redaknímu týmu centralizovanému v metropoli, kde pohled na periferii snadno kazí pedsudky. V decentralizované a spolupracující organizaci, kde mohou komunity komunit tená z rzných intelektuálních a geografických prostedí zasahovat do vývoje lánk, je lze snáze odhalit.\nPlatnost obsahu vyprela\nJak se znalosti neustále vyvíjejí, encyklopedie musí být pravideln aktualizována. Jeliko je tato operace nákladná z hlediska výzkumu, typografie a tisku, mnoho vydavatel bylo bhem nového vydání spokojeno, take provedlo jen omezené zmny.\nTato kritika byla adresována zejména panlské encyklopedii Espasa, která pokraovala v redigování lánk, asto psaných o nkolik desítek let díve, jak byly. Ani prestiní Britannica není imunní vi této kritice. V roce 1958 byla oznámení o Gustavovi Mahlerovi , Bélovi Bartókovi a Albanovi Bergovi kriticky za generací i dvma. lánek o Baudelaireovi stále odráí pedsudky viktoriánské éry ( zvrácený výbr morbidních subjekt ), stejn jako ty, které se vnovaly Oscarovi Wildovi a Paulu Verlaineovi , kteí o své homosexualit mleli .\nNavíc, aby se vytvoil prostor pro nová data, byly titné encyklopedie asto nuceny redukovat lánky vnované historickým osobnostem. Napíklad lánek vnovaný papei Alexandrovi VI ml ve vydání z roku 1910 dv a pl stránky, jednu v roce 1958 a tvrtinu v roce 1963.\nVe Velké sovtské encyklopedii byly z následujícího vydání díla redigovány zneuctné postavy. Aby bylo zajitno okamité a úplné pepracování, úedníci zaslali pedplatitelm náhradní lánek a poádali je, aby jej vloili místo pvodního lánku.\nPolská encyklopedie Wielka PWN musela být kompletn pepracována a petitna ( 2001 - 2005 ), aby byla odstranna zkreslení obsaená v platném vydání ped pádem Berlínské zdi v roce 1989 .\nTyto manipulace s informacemi nejsou výluné pro komunistické reimy . Bhem studené války se CIA podailo umístit lánky do Encyklopedie Britannica .\nEncyklopedický projekt se me snadno dostat do konfliktu se zavedeným náboenstvím, piem oba usilují o to, aby ekli pravdu o celku skuteného. V islámském svt , který, podobn jako kesanský svt , ddictví znalostí k dispozici v helénské kultury a zrod k vdecké práci velmi kvalitní mezi VII -tého a XIV -tého století, disciplíny sekulární nikdy nebyli pijati do koránu kol , stráci ortodoxie byli tak ostraití ped ímkoli, co nevycházelo z Koránu nebo pesn nesladilo s jeho uením. V kesanstvu byla situace jiná, protoe je to samotná náboenská instituce, která je zodpovdná za syntézu mezi dogmatem a znalostmi, které odkázal pohanský svt, a zaloí se na autorit. Augustina , který povzbudil kesany, aby se ujali výhoda vd, které jim pedává sekulární antika, aby je mohly slouit kesanské kultue a lépe interpretovat Písmo svaté . Tento otec církve pijal rozdlení znalostí, které vytvoil Varro , ale vloil je do hierarchie, po boských a teologických záleitostech, plánu, který vrn následoval Raban Maur .\nCírkev vak získala mocný prostedek kontroly pomocí Indexu . Nejprve ji pouila, aby zabránila íení encyklopedií produkovaných v protestantském svt, zejména ve svt Zwinger , a florilegií , jako je Polyanthea . Rovn schválil encyklopedii Diderot a Velký slovník z Pierre Larousse .\nI dnes je pouhá objektivní prezentace vdeckých údaj pro náboenské fundamentalisty nesnesitelná . Ve Spojených státech zahájila skupina Conservapedia, pseudo-encyklopedii po vzoru Wikipedie ve form, ale stedovké ve svém duchu, který se staví proti kontrole zbraní a prosazuje kreacionismus tím, e udruje potebu doslovného tení Bible . V roce 1932 prospekt Encyklopedie Katholieke v Nizozemsku výslovn odmítl tradici nestrannosti platnou od doby osvícenství a vylouil monost neutrálního zacházení s duchovními a náboenskými záleitostmi.\nJako kompilace zavedených znalostí encyklopedie nutn navazuje na pedchozí práci. Tento pístup je naprosto legitimní za pedpokladu, e jsou poukázány na zdroje. To vak neplatí vdy a stává se, e encyklopedie se dopoutí obnovení pedchozích kompilací jejich maskováním. Podle Charlese Nodiera jsou slovníky obecn plagiátem v abecedním poadí .\nTaková praxe, která byla v minulosti velmi rozíená, je aktivní dodnes. ínská online encyklopedie Baidu Baike byla tedy v roce 2007 obvinna z masivního vypjování z Wikipedie bez jakéhokoli piítání, jak to vyaduje licence, pestoe lánky publikované v ínské encyklopedii podléhají autorským právm.\nNový vztah ke znalostem\nZeveobecnním online pístupu se encyklopedie zmnila v pírod, co odráí nový vztah ke znalostem. Nkteí neskrývají obavy z tchto otes:\n"V aproximaci a zmatku se tento typ neoencyklopedie [Wikipedia] me svou bezdvodností a fascinací vyvolanou obrazovkou a klávesnicí odklonit od profesionálních a kontrolovaných encyklopedií  poítaové vdy a technologie." Internet nií. encyklopedický duch ztlesnný Aristotelem , svatým Augustinem , Baconem , Lockem , Leibnizem , co je pinejmením znepokojující. V encyklopedii, cyklu, se kruh stal neomezeným, jeho sted je vude a jeho obvod nikde, a pedagogika, z ní pramení paideia, je nejrychlejí samoobsluha. "\nJe pravda, e encyklopedie od Diderota ji nemá za cíl nabídnout uspoádanou vizi svta zakotvenou ve filozofických nebo náboenských jistotách jako ve stedovku . Toto pojetí rozhodn animovaný Raymond Lulle, který v L'Arbre de la vdy navrený k velký etz bytí pes reprezentaci etzce poznání . Taková vize poznání pochází z minulé éry. Exponenciální rst znalostí ji nkolik století vyluuje monost, e by jednotlivec mohl obejít a asimilovat je.\nUlechtilé domény sedmi svobodných umní, které byly tradin pokryty encyklopedií, musely být rozíeny i na nováky. V XVIII -tého století, Diderot byl revoluci encyklopedické mylenku tím, e velké místo obchody a technická, s mnoha svazky desek. S píchodem digitální technologie ustoupila organická metafora stromu, která kdysi pedstavovala jedinenost znalostí, labyrintu. Ve vech oblastech se znalosti znásobily a rozíil rozsah encyklopedie nejen na vdecké disciplíny, ale také na kulturní produkce, na znalosti nezbytné pro spoleenský ivot, stejn jako na mnoství technických a procedurálních informací. Kadý den se objevují nové standardy, které musí být moné aplikovat, akronymy, které je teba dekódovat, události, kterým je teba rozumt a jejich pesnou chronologii chceme najít. Jak uvádí reklama Encyklopedie Universalis ji v polovin 70. let , encyklopedie je pírukou ivota . Veejnost více ne kdy jindy potebuje aktuální informace, podporované autoritativními zdroji, snadno dostupné a jejich nestrannost potvrzuje arbitrá rzných pispvatel a pípadn monost porovnat národní verzi s verze v jiných jazycích.\nNavíc schopnost okamit najít informace o vech druzích otázek a kdykoli zmní ná vztah k pamti. Na umní pamti , které hrály významnou roli ped vynálezem knihtisku, byly dále nahlodal ve prospch procesních znalostí. Google a Wikipedia se staly náhrakami pamti.\nRozhodnutí vytvoit encyklopedii je dlouhodobý projekt, který vyaduje, aby se její autor vnoval spíe syntéze zavedených znalostí ne vytváení nových. Pro Denise Diderota musí být takový podnik motivován touhou zvýit úrove znalostí u veejnosti. Vidí encyklopedisty jako spoutané pouze obecným zájmem lidstva a encyklopedii jako knihu, která má vést ty, kteí by cítili odvahu pracovat pro pokyny ostatních .\nStejnou v podstat altruistickou motivaci najdeme u Pierra Larousse , jeho ambicí bylo vytvoit knihu ve které najdeme, v abecedním poadí, vechny znalosti, které dnes obohacují lidského ducha a které jsou zaloeny na ne k elit, ale ke vem, aby vychovávali vechny ve vech vcech . Mottem jeho sbírky je Je sème à tout vent .\nStejná dynamika je samozejm také jádrem spoleného projektu Wikipedia a Wikisource, který vzbuzuje obdiv pozorného pozorovatele:\n"Také se chopil úkolu tchto anonymních copywriter." Kdo nic neoekává. Kdo nejsou encyklopedisté, ale wikipedové. To nezvyuje tuto kapacitu soutem dostupných znalostí. Kdo jej nepestává zvyovat, rozvrstvovat, hypertextov propojovat, de-doruovat. Nikdo jim nedal mandát. Ujali se toho, co vera ani nebylo poteba, a které se dnes díky jejich práci stává zejmým. "\nVechny tyto projekty jsou v zásad utopie, v pozitivním slova smyslu.  Jejich cílem je ideál: shromádit co nejvtí mnoství znalostí, dát je do souvislosti, pedat je, sdílet, pedat je k diskusi. "\nSpisovatel HG Wells .\nPodle Luciena Febvreho encyklopedické hnutí pelo z doby boských jistot pedstavované Speculum maius do doby svtských jistot s Diderotovou encyklopedií ; dnes bychom byli v dob encyklopedie, která ví, e neví vechno . Pokud vak encyklopedický projekt ji neme uvaovat o poskytnutí syntézy znalostí souasn s reakcí na smysl ivota, získal rychlý rozmr globálního povdomí dalí rozmr. Podle stejného autora Encyklopedie je, musí to být, manifest civilizace. "\nNa konci svého ivota propagoval britský spisovatel HG Wells projekt univerzální encyklopedie, která v uritých aspektech pedznamenává encyklopedie online: Pedstavoval jsem si mezinárodní encyklopedickou organizaci, která bude prbn ukládat a aktualizovat jakékoli ovitelné znalosti tím, na mikrofilmu a jeho veobecné zpístupnní. Návrat k tématu v roce 1938 v píspvku k lánku Encyklopedie Francouzské encyklopedie s názvem Reverie na encyklopedické téma Wells argumentuje pro Permanent World Encyclopaedia jádrem by byla globální syntéza bibliografie, dokumentace a utajované archivy svta , díky emu by na svt ji neml existovat jediný negramotný. Jet lepí je, e snadný pístup k této encyklopedii by z nj udlal jakýsi mozek lidstva . Obrovské mnoství informací se tak pemní na ivý organismus, který me mít jak koncentraci inteligentního zvíete, tak rozptýlenou vitalitu améby . Pro pedvídajícího spisovatele není takový úspch utopií, ale je nezbytný pro peití lidstva, protoe nebude mít za následek vyhlazení archaických spor natolik, aby je vyprázdnil, roztavil, ale nepostehnuteln, z jejich podstaty. » Tyto mylenky se v kadém ohledu shodují s postojem, který zastává filozof a sociolog Otto Neurath , který prosil o jednotu vdy a pro n je encyklopedie svým nutn nedokoneným charakterem skuteným modelem poznání, na rozdíl od této mylenky systému.\nCardinal de Richelieu nebylo píznivé pro íení znalostí.\nVe svém poslání Wikimedia Foundation prohlauje, e usiluje o svt, ve kterém me kadý lovk svobodn získávat a sdílet znalosti . Taková touha zpístupnit znalosti vem není zdaleka vdy normou. V souladu s biblickou zprávou o Pádu povaovala církev intelektuální zvdavost za nebezpenou a náchylnou ke smrtelnému híchu . Podle nkterých historik reformace hodn prosazovala mylenku, e vechny vrstvy spolenosti by mly mít pístup ke znalostem. Na druhé stran v zemích, které nebyly zasaeny reformací, zstávala nedvra v íení znalostí velmi silná a do francouzské revoluce . Tak, Richelieu ( 1585 - 1642 ) napsal ve svém politickém zákon :\n"Protoe znalost dopis je v republice naprosto nezbytná, je jisté, e by nemli být lhostejn ueni vem." Jako tlo, které by mlo oi ve vech svých ástech, by bylo obludné; stejn by to byl stát, kdyby vechny jeho subjekty byly Sçavany; lovk by tam také vidl malou poslunost, e pýcha a domnnka by tam byly obyejné. "\nTuto nedvru ve znalosti sdíleli jezuité , jejich rozsáhlá vzdlávací sí pokrývala pouze stedokolské studium. Ústava tohoto sboru je velmi jasná v otázce: Nikdo, kdo je jménem spolenosti zamstnán v domácích slubách, nebude umt íst a psát, nebo pokud to ví, dozvdt se více; nebude pouen bez generálova souhlasu, protoe mu staí slouit Jeíi Kristu, naemu uiteli, ve ví jednoduchosti a pokoe. "\nV ín úady vdy dbaly na kontrolu íení znalostí a tato nedvra petrvává i dnes, jak dokazuje blokování Wikipedie : zpoátku píleitostné a selektivní, toto blokování se stalo úplným od doby, kdy platforma pijala protokol. Https , díky emu je cenzura více obtíný. Wikipedia byla také zcela nebo zásti cenzurována v rzných muslimských zemích : Saúdská Arábie , Írán , Pákistán , Sýrie , Uzbekistán . V dubnu 2017 Turecko zablokovalo pístup ke vem verzím Wikipedie.\nVe stedovku existovaly knihy pouze ve form rukopis, které byly kopírovány ve skriptoriích , specializovaných dílnách, které se nejastji nacházely v kláterech . Vzhledem k jejich rozsahu byla díla encyklopedické povahy obzvlát nákladná na výrobu, zvlát pokud byla osvtlena . Tyto knihy se proto nemohly stát bným spotebním zboím, co byla velkoformátová Bible, která stála roní píjem prmrného seigneury . Navzdory tomu byla nkterá významná díla kopírována znovu a znovu: existovalo tedy více ne 1 000 rukopis Etymologiae d'Isidore de Seville, ale jedná se o výjimený pípad a mnoho originálních rukopis bylo pedmtem pouze nkolika kopií . Bylo tedy jen devt kopií Liber floridus (1120).\nOd Gutenberga po 1800\nVzhled tiskaského stroje radikáln mní situaci a umouje reprodukci identické knihy v tolika kopiích, kolik chceme. Encyklopedický kniní obchod vak zstává nejistý, protoe k zajitní sloení , tisku a distribuce velkého kvartálu , bného formátu tohoto druhu díla, který asto zahrnuje znaky, je zapotebí znaného kapitálu, eckého a hebrejského . Prmrný tisk se pohybuje mezi 1 000 a 1 500 kopiemi a asto mnohem mén. Aby zajistil tok prací, vydavatel vyzývá potovní doruovatele, kteí se toulají po mstech a snaí se identifikovat zákazníky.\nV reakci na potebu znát stále více rozíená uritá encyklopedická díla vak znají mnoho vydání, co je známka velmi silné ziskovosti. To znamená, e Polyanthea , impozantní antologie kde citace v ekovi a hebrejtin petékají, pilu minimáln 26 roník mezi 1503 a 1686 a byl nalezen v knihovnách kníat a prelát. S íení vdeckých objev v XVIII -tého století, roste poptávka po informaních knih, které uiní Cyclopaedia komor ( 1728 ), skutený finanní úspch, který rychle inspiroval francouzský peklad projektu.\nPro velmi velké spolenosti, jako je Encyclopédie od Diderota a d'Alemberta, vydavatel vydává výzvu k pedplatnému , která poskytuje poátení kapitál a zaruuje tok objem. Tato kniha bude vytitna v 4 250 výtiscích, co je v té dob znaný údaj. Pvodní vydání folia stálo ekvivalent 2 450 sedmikilových bochník chleba, zatímco pozdjí vydání kvarto mlo hodnotu 960 a in-octavo 563 - rodinný rozpoet na jídlo na rok. Nebo mzdy 17 týdn práce pro emeslníka , co dává nejekonomitjí vydání stále mimo dosah dlnické tídy.\nV moderní dob vyaduje výroba encyklopedie na jedné stran redakní tým na vysoké úrovni a na druhé stran vydavatelství s velkým kapitálem a mezinárodní distribuní sítí.\nXIX th a XX th století\nSérie roních doplk z Encyclopaedia Universalis .\nMechanizace tiskových technik , která povede k mimoádné nadvlád tiskovin , umouje výrazn sníit náklady encyklopedie a otevírá nové vyhlídky na její distribuci. V Anglii zahájila filantropická spolenost, jejím programem bylo íení znalostí dlnickým tídám, Penny Cyclopædia , která se objevila v letech 1833 a 1843 ve form brour. Encyklopedie Britannica , která se obrací na elitní spolenost, se v sedmém vydání (1828) vydává v nákladu 30 000, stala mimoádn výnosným finanním podnikem.\nTento komerní úspch píruky byl v následujícím století jet zdraznn. V roce 1960 byly výnosy z prodeje referenních knih ve Spojených státech tikrát vyí ne prodej knih pro dosplé v knihkupectvích. Samotná Britannica prodala v této zemi kadý rok 150 000 kompletních sad za 398 USD . Za 46 let své existence Encyklopedie Universalis prodala pes 700 000 sbírek. Komerní úspch encyklopedií není o nic mení v zemi, jako je Norsko, kde se pro 4 miliony obyvatel prodalo v letech 1977 a 2009 250 000 kopií Store norske leksikon v 15 svazcích.\nAby se zabránilo nákladným aktualizacím, velké encyklopedie se pokusily o distribuci v brourách ( Encyclopédie Alpha ) nebo ve form leták, které mly být vloeny do vazby ( Encyclopédie française ), ale tento systém ml malý úspch. Metoda, kterou pouívá Universalis, je vydávat roní pílohu, ale to neumouje opravu lánk, které mohou být více i mén zastaralé. Aby se Britannica vyhnula tmto úskalím, uchýlila se k systému prbného hodnocení, který spoívá v kadoroním dotisku celé encyklopedie revizí piblin 10% lánk, který udruje stabilní redakní tým a íí prodej.\nPístup na trh je vak obtíný, piem klíovými faktory jsou image znaky a distribuní sí. Vydavatelské spolenosti se stále mohou uchýlit k odbru nebo prodeji brour potou, jak to udlala encyklopedie Alpha . Ale hlavní je model pímého prodeje, z domu do domu dveního ke dveím prodeje . Za tímto úelem vydavatelé nejastji najímají armádu mladých nezamstnaných absolvent, které trénují v technikách prodeje, které splují implicitní potebu . Tento fenomén je tak rozíený, e prodejce encyklopedie se stal tématem, které stále iví rozhlasové poady nebo filmy. Mnoho autor tak zaalo tím, e byli potulnými prodejci encyklopedií, jako Jean Rouaud nebo David Liss . Protoe prodej pod tlakem me snadno vést ke zneuití, zavedla vtina zemí opatení umoující spotebitelm ukonit nucený prodej, opatení, která noviny pravideln tenám pipomínají.\nEncyklopedie a beletrie\nGustave Flaubert satirizoval znalosti získané z encyklopedie v Bouvard et Pécuchet .\nKoncept encyklopedie inspiroval nkolik autor, kteí z nj nkdy udlali ústední souást svého vyprávní. V Bouvard a Pécuchet ( 1881 ) Flaubert poádá dva rentiéry, kteí poté, co odjeli z Paíe do dchodu na venkov, se vnují rzným podnikm (zemdlství, chemie, medicína, historie, filozofie, hudba atd.). V tchto oblastech nic nevdí a uchýlili se k pírukám, zejména k Roretské encyklopedii a ke Slovníku lékaských vd . Neúspn selhali ve vech svých snahách, co ukazuje na marnost patn pizpsobeného poznání. Sám Flaubert dal tomuto dílu podtitul: encyklopedie lidské hlouposti poté, co ji poprvé uvedl jako název druh kritické encyklopedie ve frace .\nV Babelské knihovn si argentinský spisovatel Jorge Luis Borges pedstavuje vesmír sloený z gigantické knihovny, její police s knihami sahají do nekonena. Lidstvo, které se lid horen snaí rozlutit miliony knih, ale marn. Nkteí si vak zachovávají nadji, e s oblibou náhodných variací postav se nkde najde kniha, která je klíem a dokonalým shrnutím vech ostatních: existuje knihovník, který tuto knihu peetl a kdo je jako bh .\nKlasifikace znalostí byla pro encyklopedický projekt ji dlouho velkou výzvou a znané úsilí bylo vnováno hledání organizaních princip, jak ukazuje historická ást tohoto lánku. V povídce s názvem Analytický jazyk Johna Wilkinse ( 1942 ) nabízí Borges zábavné zamylení nad nkdy svévolným charakterem klasifikací: Tyto dvojznané, nadbytené a nedostatené kategorie pipomínají ty, které dr. Franz Kuhn pipisuje uritému íanovi encyklopedie s názvem Nebeský trh pro znalosti dobrovolník . Na vzdálených stránkách této knihy se píe, e zvíata jsou rozdlena na (a) patící císai, (b) balzamovaná, (c) zkrocení, (d) selata, (e) moské panny, (f) bájené, (g) psi ve volném výbhu, (h) zahrnutí do této klasifikace, (i) pohyb jako blázen, (j) bezpoet, (k) nakreslený velmi jemným ttcem z velbloudí srsti, (l) et cætera, (m), které práv jste rozbili dbán, který zdaleka vypadá jako moucha . Tento popis, kterého se Michel Foucault vnuje pi zahájení své knihy Les Mots et les Choses , není píli daleko od popisu v Diderotov vlastní encyklopedii v lánku Kniha, jeho autorem je Chevalier de Jaucourt : Ve vztahu k jejich kvalitám lze knihy rozliit na (a) jasné a podrobné knihy, které jsou ánry dogmatického ánru [...], (b) temné knihy, to znamená - eknme, jejich slova jsou píli obecná a které nejsou definovány , c) podrobné knihy , d) uitené knihy , e) úplné knihy, které obsahují ve, co se týká léeného subjektu. Relativn kompletní  . ádný encyklopedista není imunní vi pasti svévolných kategorizací .\nV dalí povídce Borges publikované v roce 1940 Tlön, Uqbar, Orbis Tertius vyprav íká, e objevil neznámou zemi jménem Uqbar díky oznámení ve svazku XLVI Anglo-American Cyclopedia vydaného v New Yorku v roce 1917 a e toto dílo by bylo faksimile Encyklopedie Britannica z roku 1902 . Tuto práci vak budeme hledat marn, protoe akoliv v té dob existovalo ve Spojených státech mnoho pirátských vydání slavné Britannice , ádný nenese tento název. Krom toho mla Britannica v té dob pouze 35 svazk. Tato zpráva navazuje na tajemnou Encyklopedii Tlön , kterou by napsala tajná spolenost usilující o metodické a dkladné popsání iluzorní planety . Vyprav dodává: tyicet svazk, které obsahuje (nejrozsáhlejí dílo, jaké kdy lidé provedli), by bylo základem pelivjího, ji nepsaného v anglitin, ale v jednom z jazyk Tlön. Tato kompilace iluzorního svta se provizorn nazývá Orbis Tertius a bhem století by mohla poítat sto svazk.\nBorgesiánská íla fiktivní encyklopedie zná rzné úspchy:\nencyklopedie Galactica v nadaním cyklu tím, e Isaac Asimov (1951-1953);\ncyklu Duny z Franka Herberta , který má mnoho citace, které se inspirují pseudo-encyklopedické následnou práci;\nPrvodce po galaxii od Douglase Adamse ( 1978 ), co je operace, která se odehrává na Wikipedii, pispvatelé jsou schopni aktualizovat nkolik kliknutí a okamit lánek na planet Zemi;\nKhazarv slovník Milorada Pavie ( 1988 ), který sleduje zrození a zmizení Chazar prostednictvím ady lánk uspoádaných v abecedním poadí a seskupených do tí knih (ervená, zelená a lutá), které pedstavují úhel pohledu kesan, muslim, a idovský;\nEncyklopedie relativního a absolutního vdní o Bernard Werber ( 1993 ), která mísí skutené a smylené pasáe encyklopedický;\nCapricious Encyclopedia of All and Nothing od Charlese Dantziga ( 2009 ), kterou tvoí seznamy;\nWard. I st - II th století ( 2011 ), Frederick Werst a jeho pokraování Ward. III e siècle ( 2014 ), které prostednictvím antologie text, které by zanechala, pedstavují zmizelou civilizaci a jsou seskupeny do kapitol zahrnujících rzné oblasti: mytologie, vda, historie, literatura. Tyto texty jsou psány wardwesan,fiktivním konstruovaným jazykem, který má vlastní syntaxi a lexikon. Francouzský peklad naproti usnaduje tení.