Opravy fasád - Čištění koberců Plzeň\nv ceně nátěru je zahrnuto i čištění fasády vysokotlakou vodou\nS programem „STOP GRAFFITI“ zajišťujeme svým zákazníkům kompletní služby od odstranění graffiti po opravy fasád s nanesením kvalitní fasádní barvy značky Weber ve dvou vrstvách. Fasádní barvy Weber nabízí širokou paletu barevných odstínů splňující nejen moderní technické, ale i aktuální architektonické požadavky. Jsme schopni opravit fasádu tak, že drobné dírky zapravíme silikátovým tmelem, poškozené vrstvy nátěru odstraníme a větší nerovnosti nebo oprýskané rohy zapravíme speciálním fasádním tmelem. Po takto provedené opravě fasády aplikujeme antigraffitovou ochranu. Naše firma má pro tuto práci odborníky, kteří si umí poradit i s drobnými opravy historických fasád. Naše firma A SERVIS LIPKA s.r.o. všechny své služby zajišťuje po celé České republice, Slovensku, Rakousku a Německu.\nNaše firma A SERVIS LIPKA, s.r.o. se zabývá odstraněním graffiti z fasády. Ovšem toto odstranění se neobejde bez odstranění i fasádní barvy, proto je nutno si ji nechat znovu namíchat a naši pracovníci ji po odstranění graffiti opět nanesou na plochu. Vhodné je samozřejmě opatřit fasádu speciální antigraffitovou impregnací. U velmi porézních a hrubých omítek se nám při odstraňování graffiti může stát, že odstraníme i barvu fasády. Graffiti se musí co nejvíce zeslabit a následně se přetře fasádní barvou. Pokud se zamalují graffiti bez jejího ztenčení, prostupují viditelné původní kontury a finální výsledek není efektivní. Po odstranění graffiti, naneseme kvalitní fasádní barvu firmy Weber. Můžeme říct, že jsme schopni z 90% zajistit totožnost původního odstínu fasádní barvy. V ceně nátěru je zahrnuto i čištění fasády vysokotlakou vodou (ve stejné výměřě jako nátěr, pokud není jiná domluva). Drobné opravy fasád a nanášení fasádních barev zajišťujeme i ve výškách pomocí vysokozdvižné techniky, lešení, žebříku, nebo certifikovaných horolezců. Práce na fasádách pomocí horolezeckého vybavení jsou ve srovnání s použitím lešení také rychlejší a především i cenově dostupnější.\nZajišťujeme kompletní čištění a mytí fasád nejen u rodinných domů, ale i velkých panelákových budov a komerčních staveb, dále pak u zídek, zdí apod. Čištění fasád realizujeme ve výškách za použití horolezecké techniky. Prach a různé nečistoty se usazují na omítkách, které pak působí zastaralým dojmem. Naše čištění prozáří fasády na Vašich budovách na tolik, že získají vzhled nových omítek. Tlakovým strojem a aktivní čistící složkou UNISAN očistíme celou plochu fasády od všech stávajících přírodních sanitrů, mechů a řas. Tato chemie účinně odstraní a vydezinfikuje fasádu. Po vyschnutí fasády, doporučujeme nanést ochranný nátěr BELLINZONI, který má funkci difuzního odporu. Tím zamezíme vytváření vlhkosti a tvorbě zelených sanitrů. Tento nátěr má také funkci antigraffitové ochrany. Nátěr má životnost 4-6 let a ochrání fasádu na vaší budově.\nJsme schopni také zajistit nejnutnější opravy fasád, na kterých je v plánu aplikovat ochranný antigraffiti nátěr, nebo nátěr fasádní barvou. Zchátralou omítku opravíme, praskliny a menší dírky zapravíme silikátovým tmelem, poškozené vrstvy nátěru odstraníme, větší nerovnosti a otlučené rohy zacelíme speciálním fasádním tmelem. Všechny tyto služby Vám provede náš profesionální zaměstnanec. Po opravení fasády před nátěrem fasádní barvou, je vhodné plochu nepenetrovat. Penetrace slouží ke zcelení a zpevnění předcházejících vrstev nátěru. Naše firma provádí malby a výmalby kvalitními fasádními barvami Weber.\nAntigrafitový nátěr je nanášen v několika vrstvách podle struktury povrchu. Aplikovat ho můžeme na všechny druhy ploch včetně plastů. Jediné materiály, které nesnesou AGO jsou sklo, leštěné kovy a průhledný polykarbonát. Nanášení antigraffitového nátěru je proces, při kterém je zapotřebí mít venkovní klimatické podmínky nad + 10 ºC. Poskytujeme nejlevnější cenu v České republice a to od 120 Kč/m². U hladkých ploch nanášíme obvykle 3 vrstvy, ale u strukturovaných a pórovitých povrchů je nutné nanést vrstev 6-12. AGO lze aplikovat také na MARMOLIT, a to ve 3-5 vrstvách v ceně do 330,- Kč/m².\nNaše firma A SERVIS LIPKA, s.r.o. je jako jediná v České republice garantuje funkčnost ochrany za bezkonkurenční a nejlevnější cenu. Odstranění z ošetřených povrchů je nekomplikované a vždy se 100% výsledkem. Graffity odstraníme a poté naneseme tzv. jednorázový nátěr Bellizoni, který docílí toho, že je ochrana zachována a znásobena tak, že její funkčnost vydrží až 6 let a snese více. Pokud provedeme anti graffiti nátěr nebo nástřik na vaší budově, jsme schopni na jakémkoliv místě v České a Slovenské republice, nově i v Rakousku odstranit graffiti do 14 dnů v jakémkoliv i sebemenším rozsahu. Tato podmínka servisního čištění a odstraňování pro naše zákazníky je zakotvena ve smlouvě o dílo.\nVčasné a rychlé odstranění graffiti je velmi důležité pro námi prováděný „systém čistých budov“. Z praxe je ověřeno, že pokud se graffiti rychle odstraňuje, pouliční umělci brzy zjistí, že jejich dílo nemá trvalou platnost a jdou se zpravidla realizovat někam jinam. Funguje je to tak, že pokud se objeví na fasádě graffiti, my ho odstraníme, tak vždy ZDARMA vrátíme nový plát AGO tam, kde jsme pracovali, takže tam znovu naneseme nové AGO, které bylo oslabeno naší odstraňovací činností. Toto jsme vymysleli a zavedli do praxe hlavně proto, abychom byli schopni nabídnout naši službu za přijatelnou cenu. Permanentní vícenásobná ochrana je drahá cca od 600,- Kč/m2. A hlavně je zbytečné chránit tak draze všechny místa na fasádě, když určitě nebudou pokresleny všechny chráněné plochy za její životnost. Nejen v ceně, ale hlavně v servisní činnosti a v umění udržet budovy bez graffiti v ČR nemáme konkurenci. AGO by rádo naneslo a aplikovalo mnoho firem, ale levný a účinný servis, nedělá prakticky nikdo, protože to už tak lukrativní není a ne všechny firmy, chtějí a umí následně prokázat FUNKČNOST svých nanesených AGO tak jako my.\nNejlepší prevence před vandalismem jakou jsou graffiti je nechat si nanést na povrch antigraffitovou ochranu, která zajistí následné odstranění graffiti se 100% výsledkem. Na závěr je potřeba zdůraznit, že odstraňování graffiti nelze technologicky provést a zakázky odevzdat v uvedeném termínu dokončené, pokud klesne venkovní teplota pod 10°C. Ze zkušeností také víme, že za těchto teplot zpravidla nepřibývá ani graffiti.\nŠiroká nabídka služeb firmy A SERVIS LIPKA s.r.o. :\nFirma A SERVIS LIPKA, s. r. o. svým zákazníkům nabízí i řadu jiných služeb jako je denní a pravidelný úklid domácností, kanceláří, rezidencí či firem, úklid po stavebních činnostech, strojové čištění a voskování podlah. Máme mnohaleté zkušenosti se strojovým čištěním a tepováním koberců, ručním tepováním sedacích souprav, čalounění. Provádíme také mytí, čištění, leštění oken, dále na okna nanášíme nanoimpregnaci tzv. nešpinavou úpravou, která je převážně vhodná pro okna se špatnou dostupností. Po dohodě čistíme rolety, lamely a markýzy. Specializujeme se i na čištění fasád od plísní, mechů, sporů ze zateplených domů, a to velmi progresivní technologií LSG, tzv. nátěrem LSG dosáhneme toho, že zamezíme tvořící se vlhkosti, která způsobuje růst a tvorbu zelených sanitrů a zamezíme a odstraníme stávající mikrobiální napadení. Tato funkce je založena na principu změny iontové rovnováhy v buněčné stěně mikroorganismu. Zaměřujeme se také na pískování, což je abrazivní metoda čištění, která se úspěšně používá pro čištění fasád, cihelných zdí, pomníků, obkladů, dlažeb, schodů od nátěru, zašlé špíny, mechu, řas, graffitů, odstraňování nátěrů a koroze ze železných a ocelových konstrukcí, olejových skvrn apod. Pro tyto všechny případy je nejvhodnější způsob, použít speciální pískovačku W 1-40 a obraziva tj. jemný písek, granit, slupky z vlašských ořechů, kdy dopadem abraziva na povrch dochází k odstranění usazených nečistot, omítek či starých nátěrů či graffiti. Metodu pískování lze použít i pro čištění fasád historických budov či památek, která je schválená českým památkovým ústavem. Naše služby provádíme po celé České Republice, Slovensku, Rakousku a Německu. Pokud Vás zajímají další naše činnosti či potřebujete se poradit, prohlédněte si naše internetové stránky http://www.a-servislipka.cz/ nebo nás přímo kontaktujte.


Chcete mít hřívu jako Andrea Verešová? - Story\nChcete mít hřívu jako Andrea Verešová?\nSlovenská kráska, která s manželem a dvěma dětmi natrvalo přesídlila do Přeštic u Plzně, patří mezi velmi zaneprázdněné matky.\nKromě modelingu sbírá zkušenosti také jako koncipientka v jedné advokátní kanceláři a ve volných chvílích se věnuje studiu italštiny. A tak je samozřejmě ráda, když jí péče o vzhled nezabere příliš času.\n„Pro modelku je celkový vzhled velice důležitý. A krásné, upravené vlasy jsou jeho nedílnou součástí," svěřila se nám Andrea. Stejně jako při péči o pleť je nadmíru důležité vybírat vhodnou pěstící i stylingovou kosmetiku. „Osobně dávám přednost kvalitní komplexní péči, díky které si mé vlasy zachovají přirozenou krásu. To vše jsem našla u výrobků značky Wella," dodává Andrea, jež se stala tváří značky Wella pro Českou republiku.\nVlasovou péči této firmy si známá kráska nemůže vynachválit. A věří, že každá žena, která ji bude chtít vyzkoušet, najde to pravé pro své vlasy. Wella totiž nabízí přirozené dlouhotrvající barvy, následnou péči v podobě kvalitních šamponů a balzámů na vlasy a především velmi kvalitní stylingovou kosmetiku. „Od té doby, co ji používám, se už nemusím trápit pocitem slepených a těžkých vlasů,“ pochvaluje si Verešová.


Nejlepší frgály se pečou na Valašsku — ČT24 — Česká televize\nZlín - Valaši soutěžili o nejlepší frgál, koláč typický pro východomoravský region. Porota vybírala z osmdesáti tří koláčů s nejrůznějšími náplněmi, které napekly profesionální i amatérské pekařky. Valašský koláč je regionální specialitou. Velmi pravděpodobně už brzy bude požívat ochrany Evropské unie stejně jako pardubický perník nebo olomoucké tvarůžky.\nValašské hospodyňky pečou frgály od počátku 18. století. A stejnou dobu pro pochoutku platí neměnná pravidla. „Správný frgál musí mít v průměru třicet centimetrů, musí mít tenký spodek a silnou potěrku,“ popisuje ideální výrobek předseda hodnotitelské poroty Ladislav Frgál. „U nás má těsto přibližně osmnáct materiálových složek, a pokud nedodržíte poměr tuků v těstě, tak nerozválíte nádhernou placku,“ dodává pekařka z Velkých Karlovic Jana Kasalová.\nDietní odpoledne dnes porotci rozhodně neměli. Nejčastěji se o prestižní titul ucházel koláč hruškový, časté jsou i náplně z ořechů, máku nebo tvarohu. Hrušková náplň nakonec zdobila i nejlepší frgál, který upekla amatérská pekařka z valašského Halenkova. Frgál teď touží po vítězství ještě podstatnějším. V Bruselu se chýlí ke konci rozhodování o přidělení regionální ochrany pro tradiční valašskou pochutinu. Pověst místních pekařek prý poškozují napodobeniny, které nerespektují tradiční recepturu. „Když si koupíte takový koláč v obchodě, má trvanlivost třeba deset dnů. Frgál tak nikdy nebude takový, jako když ho doma napečete a zrovna se jí,“ říká soutěžící Zuzana Vašutová.\nBruselští úředníci vynesou frgálový verdikt ještě do konce letošního roku.


1. Lukáš Augustin Máslo ve svém článku "Stát a náboženská svoboda – Část 3." předkládá vlastní definici liberalismu, která kromě svobody svědomí zahrnuje i požadavek rovnosti. Nevím, co touto "rovností" myslí zrovna v kontextu svobody svědomí, a také jsem nepochopil, jestli podle něj moje stanoviska mají spadat pod jeho definici "liberalismu". Liberalismus je etymologicky od slova svoboda (a typicky se používá v reduktivním ideologizujícím smyslu), takže redefinování liberalismu Lukášem Augustinem Máslem skrze nutnou podmínku rovnosti není zrovna srozumitelné. Tomu, co definuje tato podmínka, se říká rovnostářství (resp. egalitarismus) nebo indiferentismus v závislosti na tom, do čeho je ona rovnost kladena. Já náboženskou svobodu neodvozuji od rovnosti lidí a už vůbec ji neodvozuji od rovnosti jejich názorů. Odvozuji ji od důstojnosti lidské osoby – tedy od toho, že člověk je nezničitelným subjektem s vlastním rozumem a svobodnou vůlí.\n2. Pojem "garance" práva veřejně hlásat své názory vnáší do dosavadní diskuse zbytečné víceznačnosti. Právo veřejně hlásat své názory je korigováno veřejným dobrem, takže nejde o absolutní "garanci"; a vůbec s tím "garantováním" práv ze strany státu je to problematické, protože stát není všemohoucí. Proto se ke "garantování" nechci po předchozích zkušenostech vyjadřovat, dokud nebude jasné, co se tím přesně myslí. Je vhodnější se držet univokálního vyjadřování ve smyslu povinnosti tolerovat, případně práva na svobodný výkon. Vnucování "myšlenek" je dalším konfuzním pojmem. Je třeba uvěznění odsouzeného vraha vnucováním myšlenky, že vražda je špatná? Pokud ano, potom je v tomto smyslu vnucování myšlenek přípustné, natolik je nutné z hlediska veřejného zájmu. To ale neznamená, že lze vnucovat každou pravdivou myšlenku až třeba na úroveň čistě zjevených pravd.\n3. Výkon vlastnického práva lze omezit veřejnou mocí samozřejmě i v případě, že cílem jeho omezení je ochrana vlastnického práva dalších občanů. Vlastník zahrady nemůže na svojí zahradě skladovat třeba jaderný odpad, protože by tím nepřiměřeně omezoval výkon vlastnického práva svých sousedů k jejich zahradám, a ti zase nesmějí na svých zahradách skladovat jaderný odpad ze stejného důvodu. Ještě výrazněji je tato regulace potřebná v případě spoluvlastnictví. Tudíž na veřejnoprávním omezování výkonu určitého práva za účelem jeho ochrany nevidím nic rozporného. Naopak jde o obecné pravidlo veřejného řádu, bere-li se osobní svoboda člověka jako jeden celek. Ze strany Lukáše Augustina Másla to vypadá jako dodatečné vytváření nesouvisejících distinkcí, které ovšem pouze podtrhují neudržitelnost jeho pozice. Výkon práva může být omezován i ve stejném ohledu, v jakém je chráněn, pokud je zde alespoň kvantitativní rozdíl. Příkladem je třeba regulace rybolovu, která v zájmu nevyhubení ryb a možnosti jejich lovu omezuje jejich lovení. Výkon svobody projevu navíc není omezován pouze ve stejném ohledu, v jakém je chráněn. Je omezován za účelem ochrany veřejného dobra, jehož pouhou součástí je i ochrana svobody projevu.\n4. Konstrukci, že popírači práva na veřejné hlásání názorů nemají mít právo tento svůj názor veřejně hlásat, mi Lukáš Augustin Máslo podsouvá. Nic takového jsem netvrdil. Naopak jde opět o prudenciální problém. Pokud tito lidé tvoří zcela marginální skupinu, tak nevidím důvod, proč by nemohli být tolerováni i s jejich tezemi. Úvaha, že by svými myšlenkami nakazili jiné lidi, by byla relevantní, pouze pokud by takové myšlenky dávaly určitý smysl nebo byly nějak jinak (např. emocionálně) atraktivní. Úkolem státu není kádrovat názory jednotlivců, nýbrž dbát o veřejné dobro. Lze ale uznat, že hlásání takovýchto myšlenek by mělo být zakázáno, pokud by ohrožovalo spravedlivý veřejný řád – například pokud by se stalo politickou agendou nějaké relevantní ideologické frakce, která by jej zasadila do nějakého sofistikovanějšího rámce. Mnozí ideologové dokážou údajnou blahodárnost cenzury obhajovat podstatně duchaplněji než odvoláváním se na učení Církve, která přitom explicitně učí pravý opak.\n5. Přirozeným určením člověka není vraždit. Naopak svoboda hlásat své názory je přirozeně zaměřená k hlásání pravdivých názorů. Zákaz vraždit narozdíl od zákazu hlásat své názory není nespravedlivý, protože člověku neupírá jeho přirozené právo. Celá navazující úvaha proto míří mimo problém. Hlásání chybných názorů může být určitým defektem z hlediska přirozeného určení člověka, ale není nutně mravním defektem (tj. formálním hříchem) a už vůbec není automaticky nepřiměřeným ohrožením veřejného dobra, které by bylo potřeba veřejnoprávně potírat. Jeho teleologická vadnost je navíc v jednotlivostech velmi nejistá, protože se často stává, že teprve při diskusi s někým dalším člověk nahlédne mylnost svého původního názoru. Tedy hlásání chybného názoru bývá prostředkem nahlédnutí jeho mylnosti, a tedy i prostředkem naplnění přirozeného určení člověka. Ono sebevědomé hraní si na Boha a suverénní plošné rozhodování, kdo komunikací svých omylů naplňuje své přirozené určení a kdo nikoliv, působí krajně bizarním, a hlavně naprosto amorálním dojmem. Stát k něčemu takovému nemá legitimitu ani způsobilost.\n6. K otázce údajné "neúplné disjunkce" lze dodat jen to, že z hlediska předmětného problému není rozdíl mezi veřejným a neveřejným vyjadřováním, protože i veřejné vyjadřování člověka je nutně zasaženo lidskou omylností. Ani při veřejném vyjadřování se nelze zcela vystříhat omylů, tudíž celá moje předešlá argumentace k diskusi platí i pro veřejnou diskusi. A naopak, všechny principiálně (tedy neprudenciálně) koncipované námitky proti svobodě veřejné diskuse, které spočívají v tom, že sdělování omylů je nepřípustnou nespravedlností, jsou aplikovatelné i proti svobodě neveřejné diskuse a jakéhokoliv vyjadřování člověka. Právě na něm se nejzřetelněji rozbíjejí ad absurdum. Jedná se proto o úplnou disjunkci. Kde je přesně hranice mezi osobním a veřejným zájmem, to pochopitelně nevím, protože nejsem vševědoucí. Právě proto se jedná o prudenciální problém, který není exaktně řešitelný. Obecným vodítkem při vyvažování soukromého a veřejného zájmu je především role, jakou kolidující zájem zaujímá v celkové struktuře lidské přirozenosti, a jeho případná nahraditelnost v jejím rámci. Například vyvlastnění soukromého majetku za adekvátní náhradu je lepší než vyvlastnění bez náhrady. Umlčení jednotlivce, který jenom papouškuje převzatá tvrzení, je zase lepší než plošná cenzura určité teorie.\n7. Ve výroku Lukáše Augustina Másla, že nikdo nemá právo páchat nespravedlnost, je "právo" myšleno formálně a "nespravedlnost" je myšlena materiálně. Proto jde v předmětném kontextu o chybný výrok a jeho antiteze není vnitřně rozporná. Takovýto výrok by platil, pokud by oba pojmy byly myšleny formálně, oba materiálně, nebo pokud by právo bylo myšleno materiálně a nespravedlnost formálně. Je-li ovšem právo myšleno formálně a nespravedlnost materiálně, potom nemá obecnou platnost. Jestli tohle měl být ten zdrcující argument proti svobodě projevu, tak je to opravdu slabota. Tvrzení, že "v případě náboženství pak hlásání omylu (bludu) ohrožuje dokonce věčnou spásu bližního, což činí z materiální nespravedlnosti hřích materiálně těžký", je sice pravdivé, ale opět nemá žádnou logickou souvislost se svobodou svědomí. Je samozřejmě pravdou, že jde o materiálně těžký hřích, ale z toho nevyplývá ani formální hříšnost, ani nepřiměřené ohrožení spravedlivého veřejného řádu. Člověk má formální právo eventuálně páchat materiální nespravedlnost, nakolik se jedná o pouhou materiální nespravedlnost. To vyplývá z toho, že člověk není všemohoucí a že nikdo není vázán k nemožnému.\n8. Co se týká Dignitatis Humanae, tak Lukáš Augustin Máslo znovu překrucuje to, co jsem napsal, a opět mi podsouvá pravý opak mého tvrzení. Reformovatelnost neznamená nezávaznost. Případná reformace reformovatelného učení náleží toliko Učitelskému úřadu, nikoliv jednotlivcům. Nelze odporovat magisteriálnímu výroku jen z toho titulu, že není neomylný. Z toho, že určité tvrzení není v legálně-technickém smyslu heretické, nevyplývá, že může být morálně akceptovatelné, nebo že jej Církev toleruje. Stačí poukázat na kánony 752 a 1371 §1 CIC, které autoritativně a pod kanonickou sankcí zakazují věroučnou kritiku magisteriálních výroků. Církev má stejně jako kterákoliv jiná společnost legitimní právo ukládat svým členům povinnosti, přičemž poslušnost rozumu a vůle vůči jejímu učení z Dignitatis Humanae takovouto povinností je.\nVýklad encykliky Immortale Dei ze strany Lukáše Augustina Másla je svévolný a snaží se za každou cenu vytvořit rozpor tam, kde žádný není. Není v něm zdůvodněno, proč by ono "dosažení většího dobra" nemělo spočívat právě v důslednějším respektování lidské přirozenosti. Takovýmto jehovistickým způsobem výkladu lze překroutit libovolný magisteriální dokument a postavit jej do rozporu s jinými magisteriálními dokumenty; proto také autoritativní výklad magisteria náleží Církvi, a nikoliv jednotlivcům.\nKromě toho Immortale Dei není jediným magisteriálním precedentem Dignitatis Humanae, s nímž je Lukáš Augustin Máslo v rozporu. Pouhá snaha státu o prosazování celku mravnosti (byť třeba omezená situačními překážkami, o nichž píše Lukáš Augustin Máslo) je odsouzená jako nelegitimní již v projevu Ci Riesce papeže Pia XII. z roku 1953:\n"5... Navíc, Bůh vůbec neudělil lidské autoritě absolutní a univerzální kompetenci v otázkách víry a mravnosti. Takováto autorita je neznámá obecným lidským přesvědčením, křesťanskému svědomí, zdrojům Zjevení i praxi Církve. Při vynechání dalších textů Písma, které podporují tento argument, dává Kristus v podobenství o koukolu tuto radu: nechte koukol na poli Světa růst společně s dobrým semenem až do sklizně (Matouš 13:24-30). Povinnost potlačovat mravní a náboženské chyby tudíž nemůže být poslední normou jednání..."\nEncyklika Pacem in Terris svatého Jana XXIII. z roku 1963 pro změnu učí, že přirozeným právem člověka je šířit své názory a nebýt nucen zvnějšku:\n"12. Každý člověk žádá přirozeným právem náležitou úctu vůči své osobě, dobrou pověst, svobodu v hledání pravdy a v mezích dovolených mravním řádem a požadavky obecného blaha také svobodu projevovat svůj názor a šířit jej, vykonávat libovolné povolání a konečně být o veřejném dění informován podle pravdy.\n34. Důstojnost lidské osoby kromě toho žádá, aby člověk mohl jednat z vlastního rozhodnutí a svobodně. Proto jde-li o lidské soužití, jistě je důvod, aby ctil práva, plnil povinnosti a v nesčetných aktivitách pomáhal druhým, a to především z vlastního popudu a úmyslu, tj. tak, aby každý jednal na základě vlastního rozhodnutí, uvážení a odpovědnosti, a ne z donucení nebo nátlaku, přicházejících většinou zvnějšku. Je-li společenství lidí založeno jen na vztazích síly, je nutno o něm říci, že v sobě nemá nic lidského, poněvadž lidem je v něm upírána svoboda, místo aby byli vhodně podněcováni ke zvyšování životní úrovně, k dosažení dokonalosti."\n9. Ohledně rozdílu mezi dětmi a dospělými ve vztahu k náboženské svobodě odkazuji na nedávný článek Jiřího Fuchse "Dialog politika s filosofem – Část 10." v Distanci 2/2020,1) kde se právě tímto problémem Jiří Fuchs zabývá. Nelze než jeho článek doporučit. Samotný "paternalismus" v názvu mého předchozího článku je právě neadekvátním jednáním s dospělým člověkem (třeba ze strany státu), které by bylo adekvátní, pouze pokud by šlo o jednání rodiče vůči malému dítěti. Toho si Lukáš Augustin Máslo mohl všimnout před předložením podobného argumentu.\n10. Co se týká příkladu katolického konfesijního státu, tak jde třeba o stát, kde je 99 % katolíků a katolické náboženství je jako předmět vyučováno na státních základních školách, nicméně rodiče mohou své dítě z takového předmětu kdykoliv odhlásit, a pokud jich bude nějaká významnější menšina, tak si mohou sami ve škole zařídit alternativní vyučování třeba buddhistického náboženství pro svoje děti. Vedle toho je v dalších předmětech (např. historie či literatura) věnován větší prostor kulturním a společenským aspektům katolicismu než aspektům minoritních konfesí, které nemají takový sociální dopad. Katolicismus je v takovém případě privilegovanou konfesí, protože například pouze vyučování katolického náboženství zajišťuje státní škola nezávisle na rodičích, nicméně způsob jeho privilegování není v rozporu se svobodou svědomí nekatolíků. Naopak konfesijní stát nedodržující svobodu svědomí by rodičům například neumožnil odhlásit jejich dítě z výuky státního náboženství.\n11. Netuším, z čeho Lukáš Augustin Máslo dovodil tvrzení: "Jestliže tedy hlásání mých údajných omylů na stránkách tohoto časopisu je materiálně těžkým hříchem, který pan Steinhauser zřejmě za záslužný čin nepovažuje". Nevím, jestli jde o neúspěšný pokus o jakési psychologické reverzní inženýrství mojí osoby, nebo proč mi takový nebetyčný blábol podsouvá. Copak já jsem někdy hodnotil záslužnost jeho výroků? Narozdíl od Lukáše Augustina Másla si nehraju na Boha a nepředstírám žádný jasnozřivý vhled do cizího svědomí, takže mě hodnocení záslužnosti jeho skutků opravdu nezajímá. O bratrské napomínání mi nešlo, řešil jsem pouze teoretickou stránku věci a reagoval jsem na konkrétní předložený argument. Vím sice s jistotou, že jde o materiálně těžký hřích, nicméně je opět potřeba rozlišovat materiální a formální stránku jednání, přičemž posuzování formální stránky lidského jednání v izolovaných jednotlivinách je obecně nejisté a obtížné. Kromě toho nemám ani motiv, abych se o něco takového pokoušel.\n12. Riskovat svůj život (ve smyslu cca 50% pravděpodobnosti smrti) jenom proto, aby byl druhý důstojně pohřbený, je materiálně těžce hříšné. Úcta k mrtvým tělům je sice určitou hodnotou, ale nelze ji ani zdaleka srovnávat s hodnotou lidského života. Navíc se jedná o zbytečnou vytáčku, kterou si v mém tvrzení Lukáš Augustin Máslo svévolně vykonstruoval. Mohl počítat například s tím, že mrtvolu bude možné zajistit (např. odněkud vylovit nebo sundat) bez rizika dodatečně. Způsob jeho argumentace v tomto bodě je opravdu čistou demagogií. Pokud chce někdo rozbít sochu Panny Marie, kterou má u sebe na zahradě, a která je například už poškozená, přičemž jeho úmyslem je třeba postavit na stejném místě novou sochu, tak nejedná hříšně, a to ani materiálně. Proto rozbití sochy Panny Marie nemůže být vnitřně špatným skutkem. Zbytek argumentace opět míchá materiální a formální stránku lidského jednání, tedy snaží se nacpat formální aspekty do materiální stránky.\n13. Nejvíc toho lze napsat asi ke tvrzení Lukáše Augustina Másla o tom, že sám jednotlivec si má na základě individuálního chápání Tradice vybírat, kterým papežům (tj. jejich magisteriu) uvěří a kterým nikoliv, a na vlastní triko interpretovat Tradici až k prvnímu papeži. Toto tvrzení, které představuje samotnou teologickou metodu Lukáše Augustina Másla, je samozřejmě radikálně antitradiční. Těžko lze hledat systematičtější útok na Tradici, protože její výklad ani posuzování pravověrnosti magisteriálních dokumentů nikdy nebyl svěřen soukromému úsudku jednotlivců. Jde o parazitování na učení Církve a jeho dezinterpretování v rozporu s tím, jak jej autenticky interpretuje sama Církev. Například papež Pius XI. učí pravý opak (s výslovným odsouzením oné redukce na mimořádné magisterium) v encyklice Casti Connubii z roku 1930:\n"109... Neboť naprosto se příčí opravdovému křesťanskému jednání, aby člověk tak pyšně důvěřoval svému rozumu, že by chtěl uznat za pravdivé jen to, co sám z vnitřní povahy poznal, a aby považoval Církev - jež byla od Boha poslána, aby byla učitelkou a vedoucí národů - za nedostatečně obeznámenou s moderním světem a poměry, nebo kdyby projevoval souhlas a poslušnost jen v těch záležitostech, které - jak jsme řekli výše - nařídila slavnostnějšími definicemi, jako by bylo dovoleno důvodně se domnívat, že ostatní její rozhodnutí jsou buď zatížena bludem, nebo že není dost jisté, zda jsou plně pravdivá a zda plně vyhovují požadavkům mravnosti. Naopak každý opravdový věřící křesťan, ať učený nebo neučený, ve všem, co má vztah k víře a mravům, nechá se řídit a vést svatou Církví Boží prostřednictvím jejího nejvyššího pastýře římského, který sám je řízen Ježíšem Kristem Pánem naším."\nOpět s explicitním vyloučením redukce na mimořádné magisterium učí totéž i papež Pius XII. v encyklice Humani Generis z roku 1950:\n"20. Bylo by také omylem si myslet, že to, co bylo předloženo v encyklikách, nevyžaduje samo sebou souhlas, nebylo-li to proneseno z pozice nejvyšší autority papežského Magisteria. Také o nauce řádného Magisteria platí: 'Kdo vás slyší, mne slyší' (Lk 10,16); a tak velmi často to, co je předloženo a doplněno encyklikami, náleží i z jiných důvodů již ke katolické nauce. Jestliže tedy nejvyšší veleknězi učiní svými výnosy rozhodnutí ve věci dosud sporné, všem je zřejmé, že podle úmyslu a vůle oněch papežů o této otázce už nelze mezi teology volně diskutovat."\nArgumentace Lukáše Augustina Másla je nakonec odmítnuta i v onom sylabu omylů z roku 1864, o němž dříve prohlašoval, že je to prý neomylný dokument:\n"22. Povinnost, jíž jsou přísně vázáni katoličtí učitelé a spisovatelé, se omezuje pouze na ty věci, které jsou také všem ostatním předkládány k věření jako články víry skrze neomylný výrok Církve. (Tuas Libenter)"\n14. Princip osobního výběru mezi učením jednotlivých papežů si Lukáš Augustin Máslo vymyslel, nebo jej odněkud okopíroval, a věří mu bez adekvátního důvodu, tedy vnitřně rozporně jej předkládá jako jistý. Z učení žádného papeže ani z žádného jiného zdroje Tradice nelze nic podobného dovodit: Naopak od dob rozlišování mezi řádným a mimořádným magisteriem (tj. přibližně od poloviny 19. století, konkrétně asi od dopisu Tuas Libenter blahoslaveného Pia IX. z roku 1863) Církev neúnavně učí, že celé její řádné magisterium je závazné, že věroučně zavazuje přímo poslušností rozumu, a že pouze Učitelskému úřadu náleží autentický výklad mimořádného magisteria. Co do identifikace zjevených pravd je individuální výběr mezi učením jednotlivých papežů subjektivizujícím, a tedy nutně rozkladným principem. Zjevené pravdy lidský rozum neproniká, takže v nich není schopný dosahovat kritické jistoty; jistotu v nich poskytuje toliko externí dogmatický princip, jímž je živoucí Učitelský úřad. Není přitom nic absurdnějšího než věřit v učitelskou autoritu Církve způsobem, který sama Církev ve svém učení autoritativně odsuzuje. Celá argumentace Lukáše Augustina Másla v jeho bodě 11 je snůškou volných domněnek, z nichž nevyplývá nic kriticky konkluzivního. Jde o typickou protestantskou agitaci, v níž je každá věroučná určitost předkládána pouze s fanatickou jistotou. Pořád přece není jasné, proč Lukáš Augustin Máslo vůbec věří v papežskou neomylnost, byť třeba zúženou na to mimořádné magisterium. Všechny jeho předpoklady totiž směřují k jejímu popření. Dogmata jsou v jeho individualistickém systému jaksi navíc. Lukáš Augustin Máslo si (společně například s lefebvristy) usmyslel, že bude poslouchat jenom mimořádné magisterium. Starokatolíci si pro změnu usmysleli, že budou poslouchat jen prvních 7 ekumenických koncilů. Luteráni si se stejnou logikou zase usmysleli, že budou poslouchat jen Písmo. Existuje nekonečné množství způsobů provedení tohoto protestantského výběru, ale žádný z nich nelze konkluzivně zdůvodnit. Pokud protestanti odmítají učení Církve o její vlastní autoritě, potom se na něj v jednotlivostech přece nemohou odvolávat.\nProto výrok Lukáše Augustina Másla: "Víme to z toho, že je to jediná smysluplná alternativa. Kdyby to Bůh dovolil, tak dogma či slavnostní odsouzení jakožto světlo v tunelu našeho hříchem zatemnělého rozumu ztrácí svou funkci" je syntézou nesmyslnosti s bezdůvodností. Takováto rétorická skořápka zakrývající naprostou bezobsažnost těžko může být nějakým "světlem na konci tunelu". Žádné dogma v kontextu jeho subjektivního výběru zjevených pravd přece existovat nemusí (a nefanaticky existovat ani nemůže) a smysluplná alternativa čehokoliv to není, protože jde o libovolnou konstrukci – jak z hlediska své konstituce, tak z hlediska jejího následného aplikování, které nutně povede jen k nekonečnému protestantskému tříštění věrouky. Takto zdůvodněných teorií "neomylnosti" lze vysypat z rukávu neomezené množství, akorát není sebemenší důvod, aby je kdokoliv bral vážně a nevytvořil si radši třeba nějakou vlastní teorii "neomylnosti"; třeba ti starokatolíci mají také vlastní (samozřejmě úplně odlišnou) teorii neomylnosti, kterou prý také vyvodili z Tradice jako jedinou smysluplnou, a jsou si tím naprosto jistí. Subjektivní interpretování Tradice zkrátka poskytuje nepřeberný dostatek podkladů pro kreativní věroučné fantazírování. Nakonec i já interpretuji Tradici úplně opačným způsobem než Lukáš Augustin Máslo a respektuji přitom mimořádné magisterium, takže v logice jeho konstrukce je i moje interpretace Tradice stejně legitimní jako ta jeho.\n15. Ten, kdo má nějakou elementární zkušenost se studiem Tradice, ví, jak náročné je správně chápat například některá stará dogmata. Starobylé dogmatické formule lze často pochopit pouze skrze jejich historicky podmíněný kontext, který někdy vůbec nelze zjistit, nebo ho nelze zjistit konkluzivně (např. lze dospět pouze ke dvěma vzájemně rozporným teoriím, které jsou obě pravděpodobné, a každá dává dogmatu jiný význam). Ještě častější jsou situace, kdy doslovná interpretace dogmatické formule dává na první pohled jakýsi smysl, který ale není autentickým smyslem dogmatu, jejž dotyčná formule vyjadřuje. V takovém případě si člověk vůbec nemusí všimnout, že dané dogma chápe úplně špatně. Tak je tomu například u dogmat o exkluzivitě spásy v Církvi, o nichž si feeneyovci myslí, že je dokáží interpretovat lépe než Církev a její řádné magisterium. Tyto exegetické problémy jsou přitom ještě těžší než filosofické otázky v tom, že člověku chybí vnitřní vhled do zjevených pravd, takže ani celoživotní myslitelské úsilí propojené s velkým nadáním mu zde moc nepomůže. V případech, které Církev konkludentně považuje za podstatné, může sama poskytnout jejich řešení skrze své řádné magisterium, ovšem pojaté striktně coby autoritativní zdroj. Neautoritativní zdroj naopak není způsobilý odstraňovat nejistotu. Beztak ale ani ten nejschopnější jednotlivec nemá sebemenší šanci přečíst (a už vůbec ne pochopit) celou Tradici, protože jde o nezvladatelný objem pramenů.\nPokud by intelektuální schopnosti člověka na tomto poli měly být konečnou zárukou pravosti a jistoty jeho víry (k níž jsou povoláni všichni), potom by Boží zjevení bylo koncipováno naprosto absurdně. Rozum je v této oblasti totiž v zásadě nezpůsobilým nástrojem, protože zjevené pravdy přesahují jeho chápavost. Nikdo (ani ten nejerudovanější teolog) by se nedokázal zbavit neřešitelných pochybností ohledně toho, zda dogmata vykládá alespoň v hrubých obrysech správně a jestli mu v nich něco úplně zásadního neuniká (včetně nějakého skrytého rozporu, který by vygumoval prakticky celé magisterium). V zásadě totiž platí, že čím starší dogma, tím větší riziko jeho nepochopení a tím spornější jeho autenticita. Všechno by bylo utopené v bezbřehé nejistotě a otevřené totálním revizím. S tím by samozřejmě souvisely i neřešitelné spory o interpretaci čehokoliv. Společenství víry (a tedy ani Církevní společenství) by vůbec nepřicházelo v úvahu. Ti poctivější by uznali, že celé křesťanství je neurčitým a nespolehlivým nesmyslem, který je v blatantním rozporu s Boží dokonalostí i s lidskou přirozeností a podle kterého se vůbec nedá racionálně žít. Ti méně poctiví by na sebe pokřikovali své subjektivní dojmy zdůvodněné na způsob fundamentální dogmatiky Lukáše Augustina Másla a všem by byli jenom pro smích. V úplně nejpikantnější situaci by byli například analfabeti (které Kristus také povolal), když by potřebovali na vlastní pěst prostě přelouskat Tradici (z níž je podstatná část navíc ztracená - především v prvním tisíciletí - tedy ta část, která je prý nejdůležitější, a která má potenciál od základu přepsat celé křesťanství), aby zjistili, jestli je třeba nějaká kanonická disciplína pravověrná či nikoliv, a jestli ji tedy mají poslouchat nebo ne.\n16. Jediná prakticky realizovatelná koncepce protestantismu proto spočívá v tom, že halasný verbální stoupenec teologické metody Lukáše Augustina Másla jenom mlátí prázdnou slámu, při svém voluntárním odporu vůči učení Církve se chytá jednotlivostí, a vůbec přitom netuší, před jakými obtížemi fundamentálně-teologického a exegetického charakteru stojí. Místo předstírané kritické interpretace Tradice ve skutečnosti jenom slepě následuje nějakou protestantskou sektu, která mu servíruje vlastní snůšku demagogických libovolností označených za to jediné pravé křesťanství. Ti, kteří nechtějí věřit v těchto metodicky nejdůležitějších otázkách Církvi, se prakticky nemohou vyhnout nekritické víře v autoritu sekt. Individuální interpretace Tradice, která situačně posloužila k odmítnutí nauky Církve, musí být stejně nakonec suspendována, aby se člověk vůbec někdy dobral k něčemu určitému a ucelenému.\nVětšina katolíků naopak vůbec nezná dogmata (ani ty dogmatické formule bez jejich výkladu); v minulosti byl podíl těchto katolíků ještě větší a Církev je za to nikdy plošně neodsuzovala. Už jen proto, že většina lidí na studium dogmat nemá nadání ani podmínky. Pokud tedy explicitní znalost všech dogmat není potřebná, jak potom může dávat smysl, aby pro jednotlivé katolíky bylo potřeba konkluzivně posuzovat všechno podle obsahu těch samých dogmat? Důležitost víry přitom Církev nikdy neopomíjela zdůrazňovat. Nevyžaduje tedy Církev víru v něco úplně jiného, co je zároveň i principem jejího řádného magisteria? Implicitní víra v dogmata (tedy bez potřeby jejich explicitní znalosti) je potom zahrnuta v této víře, kterou Církev striktně vyžaduje. Těžko se ale může jednat o víru v nějakou protestantskou sektu nebo v postuláty Lukáše Augustina Másla.\n17. Mezi neomylnými výroky v řádném magisteriu a mimořádným magisteriem žádné zjevné formulační rozdíly nejsou. V této otázce tvrdí Lukáš Augustin Máslo očividný faktografický nesmysl, který vypovídá především o tom, že těch magisteriálních dokumentů v životě asi moc nepřečetl. Pro ukázku se lze podívat na neomylný výrok o nemožnosti kněžského svěcení žen v listu Ordinatio Sacerdotalis svatého Jana Pavla II. z roku 1994. Ten není součástí mimořádného magisteria, ačkoliv je výslovně předložen jako neomylný a je formulován způsobem typickým pro mimořádné magisterium. Ještě před dvěma sty lety byla distinkce mezi řádným a mimořádným magisteriem neznámá. Znamená to, že do jejího zavedení bylo celé magisterium nejisté? Nebo bylo naopak celé závazné? Nebo míra jeho závaznosti prostě nebyla autoritativně stanovena a katolíci si mohli vybírat, zda jej poslechnou? To by bylo logicky ekvivalentní tomu, že bylo zcela nezávazné. Stejně tak muselo být celé nejisté, pokud bylo nejisté, co je v něm jisté. Proč se pak Církev vlastně vymezovala proti různým herezím, když si odsuzovaní heretici také jenom vybírali, co poslechnou, a odmítali to, co považovali za heretické? Minule navíc Lukáš Augustin Máslo prohlašoval sylabus omylů z roku 1864 za neomylný dokument. V něm přitom nejsou žádné formulace typické pro mimořádné magisterium, protože to ostatně vůbec není magisteriální dokument. Proč tedy tak sebevědomě prohlašoval, že je to neomylný dokument? Z čeho to dovodil? Nezreflektovaná názorová otočka Lukáše Augustina Másla zde působí účelovým a pokryteckým dojmem. Vypadá to totiž, že svá stanoviska průběžně situačně mění. Celkový princip individuálního výkladu Tradice s redukcí závazného učení na mimořádné magisterium je jinak jenom dalším účelovým manévrem, který sice lze rétoricky vyslovit, ale při bližším pohledu v něm vůbec nic nedává smysl. Pokud by navíc měl být tento kompilát zdánlivostí plošně prosazovaný a vynucovaný politickými prostředky a veřejné pochybování o něm by měla státní moc trestat, potom se lze pouze pozastavit nad tragikomičností světonázoru Lukáše Augustina Másla.\n18. Z fundemantálně-teologického hlediska je magisterium nenahraditelné coby zdroj určitosti a jistoty čistě zjevených pravd, takže výskyt určitosti a jistoty v něm nemůže být protismyslně zesubjektivizovaný tím, že by jej každý mohl volnými úvahami lokalizovat někde jinde v rozporu s tím, co o vlastní autoritě učí sama Církev. Někdo jej nacpe do Bible, jiný do prvních sedmi ekumenických koncilů, další do mimořádného magisteria. Pouhá možnost takovéto subjektivizace představuje přímou antitezi jistoty i určitosti, takže je vnitřně rozporná. Kompetence k rozhodování o míře závaznosti magisteria musí být naopak objektivně identifikovatelná a veřejně známá, což vyplývá z nutné dokonalosti Božího zjevení. Jelikož nejde o přirozeně poznatelnou otázku, tak nezbývá, než aby toto rozhodování náleželo nějaké centrální autoritě s nadpřirozeným charismatem. V tomto ohledu přichází v úvahu pouze samotná Boží Církev, která si takové rozhodování sama důrazně nárokuje, přičemž dikce jejího kánonu 752 a kánonu 1371 §1 CIC je jasná. Věroučné ukotvení těchto kánonů je potom vysvětlené například v dogmatické konstituci Lumen Gentium z roku 1964 nebo v dogmatické konstituci Pastor Aeternus z roku 1870. Pokud existuje Učitelský úřad pro otázky víry, potom v nich musí mít kromě kompetence potvrzovat i kompetenci popírat. Obě tyto kompetence jsou k vyučování čehokoliv nezbytné, ačkoliv popírání nikdy není vykonáváno skrze mimořádné magisterium. Autoritativní popření určité teze s logickou nutností implikuje i autoritativní popření toho, že daná teze je pravdou víry. Každé tvrzení totiž logicky nutně popírá, že jeho antiteze je pravdou víry. Magisteriální potvrzování i popírání má stejný obor – tedy obor pravd víry – a musí být proto pokryto stejnou kompetencí. Mimořádné magisterium tudíž nikdy nemohlo být koncipováno jako exkluzivní zdroj věrouky (natož pak celku autoritativního učení), podobně jako třeba Bible takto také nikdy nebyla koncipována, ačkoliv ji tak dodnes interpretují někteří ze stoupenců teologické metody Lukáše Augustina Másla.\n19. Člověk má právo nebýt Bohem trestán za hlásání omylu, protože z definice neví, že se mýlí, takže nemůže být vázán k nemožnému. Nic jiného jsem ve vztahu k Bohu netvrdil. S koncepcí "práva na omyl" jsem nepřišel já a nikdy bych ji iniciativně nepoužíval, protože je dobrá leda tak na matení oponenta; je poplatná zmatečnému míchání formální a materiální stránky lidského jednání. Je potřeba si uvědomit, že všechny mravoučné teorie o jednání v nejistotě od probabiliorismu až po katolický probabilismus spočívají v tom, že člověk má formální právo eventuálně materiálně hřešit. Pouze heretický a vnitřně rozporný rigorismus mu toto právo upírá. Tvrzení "Nelze však říci, že člověk Boha poznává, miluje a slouží mu, pokud tak činí ve falešném kultu" jenom tupě opakuje větu, na kterou jsem už opakovaně reagoval tím, že takovýto výrok nerozlišuje mezi materiální a formální stránkou lidského jednání. Platí pouze formálně, ale je používán materiálně. Mezi zaviněnou a nezaviněnou nevědomostí je potom rozdíl v tom, že hlásání plně zaviněných omylů (tj. prokazatelně plně zaviněných) není potřeba tolerovat a neděje se příkoří tomu, komu je v jejich hlásání bráněno. Jinak ale stále platí, že veřejnou mocí je potřeba postihovat jen to, co nepřiměřeně ohrožuje veřejné dobro, a do takového výměru nemusí spadat hlásání každého zaviněného omylu. Přinejmenším do něj nespadá náročné zkoumání každého omylu, zda je zaviněný či nikoliv.\n20. Prohazování a míchání materiálních a formálních aspektů lidského jednání je vedle onoho protestantismu (takřka lefebvristického střihu) takovým refrénem napříč celým článkem Lukáše Augustina Másla. Je překvapivé, že se nepoučil a většina jeho námitek stále vyplývá z této konfuze. Doporučoval bych mu proto se na tento aspekt v příští odpovědi zaměřit, ujasnit si předem, co je to přesně ta materiální a formální stránka skutku, a explicitně pak rozlišovat mezi tím, co je myšleno materiálně, a co je myšleno formálně. Bez tohoto rozlišování se naše diskuse jaksi vyčerpává. Většina mých odpovědí je monotónních, protože poukazuji pořád na tutéž chybu. Pokud Lukáš Augustin Máslo naopak začne rozlišovat mezi formální a materiální stránkou lidského jednání, potom snad nebude tak rychle hotový s tou identifikací údajných kontradikcí v mých výrocích a v učení Církve. Na poli teologie by si měl pro změnu vybrat, jestli chce učení Církve o její vlastní autoritě v jeho celistvosti odmítat, nebo jestli z něj chce čerpat jako ze závazného zdroje. Odmítnout učení Církve v jeho celistvosti a pak se na jeho části účelově odvolávat při těch jeho jehovistických kejklích není zrovna poctivé. Zároveň by Lukáši Augustinu Máslovi pravděpodobně prospělo si nějaká ta starobylá dogmata (alespoň tak 500 let stará) také přečíst, když za jejich individuální interpretaci tolik horuje. Pak by jej možná opustily ty hurvínkovské představy, že si kdokoliv může přečíst kteroukoliv dogmatickou formuli a spolehlivě z ní pochopit, co dané dogma přesně definuje.


Střední odborná škola sociální a zdravotnická - Evangelická akademie | Žáci a žákyně absolvovali souvislou odbornou praxi v nemocnici!\nRenata Dušková image/svg+xml 9.6.2021 - Renata Dušková\nŽáci a žákyně absolvovali souvislou odbornou praxi v nemocnici!\nŽákyně a žáci 3. ročníku absolvovali souvislou odbornou praxi v nemocnici. V průběhu tří týdnů prošli interními i chirurgickými obory. Osvojili si nejenom praktické dovednosti, pochopili jednotlivé souvislosti a zvládli propojit teoretické znalosti s praktickým využitím v péči o pacienta. Pod vedením zkušených zdravotníků získali také mnoho cenných pracovních zkušeností.\nDěkujeme všem sestrám a lékařům, kteří naše žáky provedli souvislou praxí, byli jim nápomocni radou i ochotou předávat své zkušenosti. Vždyť každý si jistě vzpomene na svá studijní léta, na své začátky ?.\nSoučasní praktikanti měli bohužel o mnoho komplikovanější start. Poslední dva školní roky je zastihla distanční příprava, která také zamezila praktickému nácviku ve škole. O to více bylo potřeba pochopení a snahy žákům pomoci.


ŠKOLA SLEPÉHO OSLA - Odpověď na otázku č.043\nOdpověď na otázku č.043 [Zpět] - [Tisk]\nPřítel mi zaslal popisy stvoření světa od různých kultur. Tak jsem se k nim jen stručně vyjádřil. Komentář Slepého Osla je není tučně\nO vzniku veškerenstva\nČína - Dříve, než nebe a země přijaly svou podobu, bylo vše neurčité a amorfní.\nJde na to chytře diplomaticky... a jednoduše... z určitého pohledu... dokud to nepojmenujete, dokud tomu VY nedáte podobu, tak to prostě neexistuje... kdo je pak tvůrcem svého světa?\nTaoismus - První bytost, Pchan Ku, byla uvězněna ve vejci obklopeném temným chaosem. Když se vejce rozbilo, jeho vrchní část se vznesla a stala se nebem, nazývaném jang, zatímco spodní část klesla a stala se zemí, označovanou jako jin. Osmnáct tisíc let držel Pchan Ku obě poloviny odděleně, než se tak dokázaly udržet samy. Tím se Pchan Ku vyčerpal. Lehl si a zemřel a jeho tělo vytvořilo dnes známý svět: jeho údy se staly pohořími na čtyřech stranách, z jeho vlasů se zrodily hvězdy a planety, jedno oko se stalo sluncem a druhé měsícem, jeho dech se přeměnil v mraky a paraziti na jeho kůži dali vzniknout živočichům. Bohyně matka NŘ-wa obohatila Pchan Kuem vytvořený svět o lidské bytosti, které uhnětla z hlíny. Některým z nich vdechla jin, aby se staly ženami, a ostatním jang, a z nich vytvořila muže.\nTo že tvrdí taoismus? Určitě tohle nenapsal Lao´c.\nKorea - Opuštěná manželka stvořitele lidstva Izanagiho se pokoušela dostat svého bývalého muže nazpět tím, že každý den snědla tisíc jeho potomků. Izanagi její plán mařil tím, že denně vytvořil 1500 lidí; tento výkon ho natolik vyčerpal, že se utopil. Záhy se však znovu zrodil jako stvořitel světa. Když se, jako nově vzkříšený, vysmrkal, objevil se blesk a zahřměl hrom. Jeho levé oko se stalo sluncem a pravé měsícem...\nHinduismus - ...bůh Šiva při věčném tanci rytmicky tvořil, ničil a opětně tvořil vesmír podle úderů svého bubnu.\nAž na ten minulý čas... je to zatím nejpřesnější podání.\nVédy - Zlaté vejce plulo nekonečným mořem. Po tisíci letech vejce prasklo a objevil se Pán vesmíru, který se proměnil v prvního člověka. Byl sám a cítil strach, proto se rozštěpil vedví a vytvořil muže a ženu. Z této původní dvojice vzešlo každé zvíře, ryba, pták a hmyz na zemi.\nZajímavé... ale na védy... poněkud podivné.\nMayové - Tam, kde nebylo ani nebe, ani země, zaznělo první slovo Boží a všechna ta nekonečnost věčnosti se zachvěla.\nDobře... s prvním slovem, s první formou... nekonečnost i věčnost mizí...\nNorsko - Yggdrasil, kosmický strom, je středem vesmíru, původce času, prostoru a života. Jeho větve, kmen a kořeny spojují nebe, zemi a podsvětí bohů, obrů a mrtvých.\nTaky nezní špatně.\nFinsko - Čírka nakladla vejce do klína Matky vody, bohyně tvoření. Vejce se skutálela a rozbila a jednotlivé kousky se staly zemí, sluncem, měsícem, oblohou a mraky.\nA o kousek dál, v sousední zemi už to tak nevypadá.\nŘecko - Bohyně noci Nyx počala s větrem a vyseděla stříbrné vejce, ze kterého se vylíhl bůh lásky Eros. Eros shodil zbytek skořápky a odhalil tím zemi a oblohu.\nBáje a pověsti... řekové byli patrně snílci.\nSamoa - Bůh, nazývaný Nebeský, začal svou existenci uvnitř vejce. Jednoho dne se z něj vyklubal a z každého kousku skořápky se stal jeden z ostrovů...\nPatrně jen tam kam oko dohlédlo.\nEgypt - Stvořitel Atum, sám v prázdnotě, byl donucen obcovat sám se sebou, aby stvořil pár plodných potomků, Šu (vzduch) a Tefenet (vodu). Tito sourozenci pak spolu zplodili bohyni oblohy Nut a boha země Geb, kteří se při narození objímali. Šu je musela násilím odtrhnout, aby vzniklo nebe a země.\nNo... taky dosti pokročile vybádáno...\nZuni - Nebe (mužský princip) a země (ženský princip) se spojili, aby zplodili člověka a zvíře, došlo k jejich odloučení, země klesla do vody a nebe vystoupilo nad mraky.\nZdá se mi to děravé...\nSkandinávie - Vesmír vznikl z těla obřího boha ledu Ymira, kterého zavraždili jeho tři vnukové. Ymirova lebka se stala nebem, jeho maso zemí, pot a krev oceánem, zuby balvany, vlasy stromy a mozek mraky.\nZajímavě podáno... ale gratuluji...\nSumerové - Syn bohů Marduk povstal proti dávným božstvům, včetně své babičky, Matky dračice, které probodl srdce. Pak ji rozťal na dva kusy jako sušenou rybu. Jednu půli zdvihl a rozprostřel jako nebesa, druhou polovinu položil a učinil z ní pevnou zem.\nTeĎ jde jen o to zda ten Marduk je dobrý nebo zlý :-). Není to Mára?\nPersie - Čas je kosmický boj mezi Ahurou Mazdou, dobrým Pánem moudrosti a Otcem velikosti, a Princem temnot Angrou Mainyu, který vnikal do přízně živých bytostí a snažil se je zahubit.\nManichejci - Svět byl stvořen z hmoty zla, ale uvnitř každého kousku hmoty je bod božího světla, čekající na opětné spojení s božstvem.\nMoudře se nezmiňují po stvořiteli... taky nezní špatně... až na to jak si to kdo pak vyloží.\nTakže to bylo stručně o vzniku světa od některých národů, kultur a náboženství různých dob. Záznamy se dochovaly písemnou formou nebo ústní tradicí a všechny mají společné to, že jsou starší než následující křesťanský výklad (bible kralická - výcuc):\nNebylo nic než Boha jenž v sedmi dnech stvořil svět. Na počátku stvořil nebe a zemi. Následně světlo, oblohu, vodstvo a zemi, rostlinstvo, zvířenu všemožnou a člověka pohlaví obého. "A požehnal jim Bůh, a řekl jim (lidem): Ploďtež se a rozmnožujte se,\nNedivím se že neřekl milujte se... nic o lásce, protože to bylo ještě v ráji. Tam lásky není nikomu potřeba :-). Ale o množení se mimo ráj nic neříká...\na naplňte zemi, a podmaňte ji, a panujte nad rybami mořskými, a nad ptactvem nebeským, i nad všelikým živočichem hýbajícím se na zemi."\nZávěr: No některé národy nejsou na tom špatně... ale pak nechápu kde mají problém... jak se tam mohla církev svatá uchytit? Možná byste chtěli vědět jak to ale ve skutečnosti bylo? Tak to vás musím zklamat... protože VĚDĚT znamená bojovovat se skutečností... a to znamená konec ráje a věčnosti. VĚDĚNÍ = nevědomost, která vás nutí tvořit vně i uvnitř stále větší a větší peklo. Zakázané ovoce... ale vám chutná... chcete víc... neexistuje však žádné jídlo, které by dokazalo vymazat hlad. Ba naopak... chce to dokonalejší a dokonalejší bonbónky.


Dámský turistický batoh Osprey TEMPEST 9 III W - 10012036OSP.01 - jasper green - Sportovna\nDámský turistický batoh Osprey TEMPEST 9 III W - 10012036OSP.01 - jasper green\nSkvěle zpracovaný dámský batoh Osprey TEMPEST 9 III, který využijete při jednodenních výletech, túrách, nebo cyklistice. Batohy Tempest představují dámskou variantu legendárních batohů Osprey Talon. Jsou lépe přizpůsobené specifikům ženské postavy a poskytují lepší pohodlí při nošení.\nTempest 9 zásluhou zádového systému AirScape™ a pohodlného bederního pásu BioStretch™ velmi dobře sedí na zádech. Nasadit ho tedy můžete bez obav i na pohybově náročnější aktivity jako jsou dlouhé výběhy či rychlé výstupy v horách. Na kole oceníte poutko na blikačku a možnost zasunout vak na vodu za zádový systém, tedy mimo hlavní kapsu. Naprostou univerzálnost korunuje možnost připnutí cepínu a systém Stow-on-the-Go pro přichycení trekových holí za chůze, bez nutnosti sundavat batoh.Tato série batohů vyniká zejména díky nízké váze, univerzálnosti a velkým množstvím šikovných doplňků.\nFlexibilní postroj BioStretch a bederní pás s nepřetržitým ovinutím umožňují dynamický pohyb.\nLehká a rychlá řada batohů LightA navržená s optimální stabilitou pro dynamický pohyb i v nejnáročnějším terénu.\nUdržitelné materiály z vysoce kvalitního recyklovaného vysokopevnostního nylonu.


CzechProject - Nastavení - pro klienty s Google mail\nNávody pro klienty s Google mail\nZde naleznete informace a podporu k nastavení poštovních klientů v případě, že máte e-mailovou schránku u společnosti Google. Pro stahování pošty do klienta je nutné v nastavení e-mailového účtu na Google povolit požadované protokoly POP nebo IMAP - jak to provést Vám napoví jeden z našich videonávodů. Přímo ke svému účtu se dostanete buď přímo na gmail.com nebo na vlastním webmailu ve tvaru mail.vase-domena.cz, pokud je k Vašemu účtu přiřazen (tato informace Vám bude zaslána na e-mail).\nNOVÉ: Před samotným nastavením mailového klienta je potřeba se přihlásit na Váš účet a Povolit přístup méně bezpečným aplikacím. Google neustále mění zobrazení následujících položek, proto je možné, že zobrazení které uvidíte bude jiné. Google však pro nastavení této položky udělal i speciální stránku, která je dostupná přes URL, proto zkuste nejdříve tento odkaz, kde by se Vám měla volba zobrazit samostatně a pro nastavení Vám bude stačit přihlášení pod daným účtem na gmail.com a jediný klik: https://myaccount.google.com/lesssecureapps\nJEŠTĚ NOVĚJŠÍ (Prosinec 2021): Google hromadně nastavuje dvoufázové ověření pro google účty. Zapnutím dvoufázového ověření, však dojde k nefunkčnosti starých emailových klientů (typicky MS Outlook 2010 a starší, týká se to klientů, které nemají možnost přihlášení pomocí OAuth - nemají přímo možnost přidat účet Gmail). Pro to, abyste mohli nadále používat takové klienty je potřeba pro danou aplikaci vygenerovat speciální heslo, které zadáte do emailového klienta místo hesla aktuálního. Heslo vygenerujete po přihlášení na této stránce: https://myaccount.google.com/apppasswords\nZapnutím dvoufázového ověření se zneplatní Možnost zapnutí méněbezpečných aplikací - je to nahrazené právě tím speciálním heslem\nVaše heslo do gmailu bude nadále sloužit pro přihlášení k Vašemu účtu (přes web, na mobilu, v dalších službách google atp...),nově vygenerované heslo bude sloužit pouze pro potřeby emailového klienta, jinou funkci nemá! Pamatujte na to a "hlavní" heslo nezapomínejte!\n1) Přihlašte se k Vašemu účtu na gmail.com.\npokud máte aktivní dvoufázové ověření není nutné provádět toto nastavení. Pokud používáte starší emailový klient, tak bude nutné pro něj vygenrovat speciální heslo přes tento odkaz: https://myaccount.google.com/apppasswords\npoužít zabezpečené připojení: ano - SSL nebo TLS\nport (při SSL): 465\nport (při TLS): 587\nNa tomto odkazu jsou v sekci "Kategorie návodů pro Google aplikace" připraveny videonávody na základní obsluju Google mailu a také na povolení protokolů POP a IMAP pro stahování pošty.


Jak to bude fungovat na domcích? | Domov Háj\nJak to bude fungovat po transformaci na domcích?\nV nově zřizovaných domácnostech bude o uživatele služby postaráno minimálně stejně dobře, jako dosud.\nV některých domácnostech bude poskytována sociální služba „domov pro osoby se zdravotním postižením“ a v některých sociální služba „chráněné bydlení“. Oba typy služeb mají podobnou náplň – poskytnutí bydlení, stravy a další podpory, kterou člověk s mentálním postižením potřebuje a nemůže si ji zajistit jiným (běžným) způsobem.\nDomovy pro osoby se zdravotním postižením budou zařízeny jako společné bydlení pro 6 klientů pod jednou střechou.\nChráněná bydlení budou zařízena jako dva samostatné byty pod jednou střechou (jeden byt pro 4 klienty, druhý pro 2 klienty).\nV obou případech bude mít každý klient pokoj pro sebe (pokud si to bude někdo vyloženě přát, může být v pokoji ve dvou). Kuchyně, obývák, atd. budou společné. Počítá se s bezbariérovou úpravou domů, včetně WC a koupelny.\nKlienti se budou do jednotlivých měst a domků stěhovat na základě jejich přání a v závislosti na míře podpory, kterou potřebují. S každým klientem o jeho představách mluvili a ještě budou mluvit pracovníci Domova. Víme, s kým kdo chce a nechce bydlet a určitě to zohledníme. Pro partnery je možné sdílení jednoho pokoje (ložnice) v rámci domácnosti.\nKaždý obyvatel společné domácnosti se do péče o sebe a o domácnost zapojí podle svých schopností. Někdo zvládne víc, někdo méně. Například někdo dokáže uvařit celé jídlo, někdo třeba jen pomůže s uložením nádobí do myčky nebo prostřením stolu, někdo se nebude moci podílet vůbec. Co nezvládnou klienti sami, s tím pomůže personál.\nNěkteří lidé s mentálním postižením neměli během svého života možnost naučit se starat o sebe – vždycky to někdo udělal za ně. Personál bude podporovat klienty v tom, aby se do péče o sebe a domácnost co nejvíc zapojili. Personál bude klienty učit, jak se co dělá.\nKaždý domek bude mít zahradu – to bude bezpečný prostor, kam budou moci klienti kdykoli vyjít. Samostatné chození po městě může být pro klienty nebezpečné, pokud nemají odpovídající schopnosti a dovednosti.\nU každého klienta pracovníci posoudí riziko, které by mu hrozilo při samostatném pohybu po městě. Takže nejdřív chodí společně a ověřují si, co klient zvládá (bezpečné přecházení, reakce na jiné lidi ve městě, orientace ve městě,…). Když se zjistí, že by riziko bylo moc velké, pak by měl klient chodit do města jen s asistencí personálu, dokud se nenaučí cestovat sám. Někteří klienti zvládnou třeba jen jednu cestu, která nebude nebezpečná (např. do obchodu, kdy cestou nemusí přecházet silnici). Někteří klienti úplné samostatnosti nedosáhnou – vždycky budou potřebovat pomoc.\nJako v běžném rodinném domě, i ve společné domácnosti je pořád dost práce. Klienti se na ní budou podílet podle svých možností. To jim vyplní část dne. Část dne budou moci strávit v ambulantních službách pro lidi s mentálním postižením, které jsou ve městě – půjdou do denního stacionáře nebo sociálně terapeutické dílny, kde jsou připravené aktivity. Je možné, že se některým klientům podaří sehnat si práci pro ně vhodnou na běžném trhu práce – zlepší si tak finanční situaci a budou mít smysluplnou náplň dne. Část dne zabere i nácvik dovedností pro získání větší soběstačnosti v péči o sebe. Volný čas si klienti mohou vyplnit podle svého, personál jim pomůže, pokud to bude nutné.\nK lékaři budou klienti chodit v místě bydliště (případně do nejbližší nemocnice), jak je to běžné u obyvatel města. S dopravou pomůže personál, jak je to běžné i teď.\nVýlety a akce budou pro klienty přístupné podobně jako nyní, spíš počítáme se zlepšením možností, jak netrávit čas jen doma.\nPro každou lokalitu (město) s výjimkou Havlíčkova Brodu by mělo být vyčleněné jedno služební auto pro zajišťování nezbytných věcí (např. cesta k soudu). V Havlíčkově Brodě je dobrá dostupnost potřebných služeb (včetně nemocnice) a počítá se s bydlením pro lidi, kteří dokážou veřejné služby využívat (byť s podporou personálu) – proto není auto tak nutné. V případě potřeby je možnost zapůjčit si auto z jiného města.


Obývací stěny moderní - MAXIVA\nDomů / Nábytek / Sestavy a stěny / Kompletní obývací stěny a sestavy / Obývací stěny moderní\n6409 Kč69757 Kč\nSZYNAKA Prestigeline 6\ndekor tmavá borovice 0\nhotová sestava 59\nhotová stěna 4\nZDARMAZDARMA 77 508 Kč –10 %\nObývací pokoj MONTENEGRO, sestava č. 1, dub rustikal\nZDARMAZDARMA 15 800 Kč –10 %\nObývací pokoj RENE, sestava č. 1, borovice andersen\nZDARMAZDARMA 69 470 Kč –10 %\nObývací pokoj PORTI, sestava č. 2, čokoládový dub\nObývací pokoj PORTI, sestava č. 1, antický dub\nZDARMAZDARMA 77 281 Kč –10 %\nObývací pokoj MOSAIC, sestava č. 1, medový dub/matná černá\nZDARMAZDARMA 18 096 Kč –10 %\nObývací pokoj MAXIMUS, sestava č. 6, wenge\nZDARMAZDARMA 12 511 Kč –10 %\nObývací pokoj MAXIMUS, sestava č. 5, švestka\nZDARMAZDARMA 15 259 Kč –10 %\nObývací pokoj MAXIMUS, sestava č. 1, bílá\nZDARMAZDARMA 64 146 Kč –10 %\nObývací pokoj LATINA, sestava č. 1, medový dub\nZDARMAZDARMA 34 735 Kč –10 %\nObývací pokoj KAMA, sestava č. 1, dub camargue/matná černá\nZDARMAZDARMA 71 164 Kč –10 %\nObývací pokoj VELVET, sestava č. 1, dub rustical\nZDARMAZDARMA 13 535 Kč –10 %\nObývací pokoj ENJOY, sestava č. 3, grafit/dub artisan\nZDARMAZDARMA 16 379 Kč –17 %\nObývací pokoj ENJOY, sestava č. 2, dub artisan\nZDARMAZDARMA 18 703 Kč –10 %\nObývací pokoj DARK, sestava č. 1, dub ribbeck/černý kámen\nProhlédněte si nabídku hotových sestav nábytku do obývacího pokoje podle jednotlivých výrobních sérií v moderním stylu. K některým z nich lze navíc dokoupit další díly. Pokud vám nabídka nevyhovuje, sestavte si obývací pokoj přímo z jednotlivých dílů podle vlastních představ. Nezapomeňte také na sedací soupravu nebo jiný sedací nábytek.\nVětšinu nábytku máme skladem, proto jsme schopni vám obývací stěnu v moderním stylu dodat v krátkém termínu a s naší dopravou.


##### Neustálé datování kontaktů – Vodafone Pass je datování bez počítání, má to ale háčky.\nCall Us : (1)943 853 901\nV Sýrii došlo k značnému kulturnímu rozmachu, jehož počátky se datují do doby. Ken Ham, Jonathan Sarfati, Carl Wieland, redakce Don Batten (What about carbon dating?) Poprvé neustálé datování kontaktů kontaltů Revidované. Západě, objevovaly se letáky. režimu, což bylo podporováno speed dating boston livingsocial opakovanými tezemi slovenských i českých.\nTým emeritního profesora Marvina Roweho z Texas AM University, který působí rovněž na univerzitě v Kataru, přednesl na kongresu. Studenti. Myslíš, že díky nálezu by mohlo dojít k otevření stálé expozice? ID Veracomp datové schránky: ar72r7k. Stáří Země Citáty Některá absurdní stáří Datování hornin známého stáří.\nVýdaje vašeho dítěte pod kontrolou. Naše společnost navazuje stále neustálé datování kontaktů obchodních kontaktů v Číně. Babylónii, rodiny měly i přátelské styky (smlouvy o přátelství, rodinné kontakty apod.).\nMyšlenka projektu se datovala loni na jaře, samotná realizace. AMS Smlouva číslo 2704618. Stálé URL neustálé datování kontaktů záznamu na tomto serveru. Papežství bylo po celou dobu středověku v kontaktu neustálé datování kontaktů neeustálé Byzantského světa a. Pokud by se totiž časem ukázalo, že Fomenkovo datování historie lidské civilizace je přesnější nežli to současné, bez přehánění to otřese. Josef Raabe začal připravovat své první. Ježíš Kristus, od jehož narození se kalendář datuje?\nKlima na Zemi nebylo v celých lidských dějinách stále stejné. A toto číslo stále roste. 17. 5.\nKdy pojedete, kam, jaký je plán výletu a důležité kontakty, kam se můžete neusrálé Autor red. Češi jsou totiž díky datům neustálé datování kontaktů více v kontaktu. Datování pomocí radioaktivního schizofrenie datování, 14.05.2003.\nNalezení. neustálé datování kontaktů typu odhadnout téměř přesně na rok), tak už od pravěku lidé stále měnili svou hmotnou. Je kontaotů, že na základním kontaktu mnoho nezměníme. Muzeum umění Olomouc - Press - Muzeum umění znovu otevře část stálé expozice Století relativity.\nO archeologické záhadě z kazašské stepi stále nic nového. Datování metodou uhlíku 14C. Za života se v organismu neustálým přijímáním potravy a vylučováním odpadních látek ustaví určitá rovnovážná koncentrace.\nNáhodný nálezce objevil na Rychnovsku bronzový meč datovaný do mladší. Kr. Čtyři nezávislé datovací metody ukazovaly, že rokem ztroskotání lodi byl. Podpora výzkumu v oblasti stanovení 14C a radiouhlíkového datování. Přestupné roky stále počítá jako staří Římané. Všechny vědecké metody datování jsou úplně stejné.\nMuzeum umění znovu otevře část stálé expozice Století relativity. Jejich cena je na evropské poměry stále vysoká. Datovaný diář s minimalistickým designem pro všechny, kteří plánují opravdu vydařený. Také neustále rozšiřujeme naši nabídku originálních fotodárků. Někteří indičtí nacionální historici však toto datování zpochybňují a kladou. Počátek DEKOM SYSTEMU se datuje do doby, kdy značka Volvo ještě vyráběla.\nPokud je tu nějaká otázka týkající se operátorů, která je neustále. Investiční bankéři byli jako kněží, kteří neustále kázali laissez-faire. Grindr gay datování app však neustálé datování kontaktů rámci tiskové konference argumentoval, že pro běžný provoz je rychlost stále více neustálé datování kontaktů dostatečná, kupříkladu i pro Netflix.\nVýsledky datování odporující geologické časové škále jsou systematicky.\nNa včerejším setkání Americké chemické společnosti vědci popsali revoluční způsob radiokarbonového datování archeologických nálezů. Vraťme se ale zpět a podívejme se, jak tyto vědecké datovací metody ve. C Ale i kdyby se Měsíc začal vzdalovat od doby, kdy byl v přímém kontaktu se. LTE byla loni skoro 50x vyšší než u datování z mobilu a meziročně se zdvojnásobila. Odborníci neustále pracují na způsobech, jak datování vylepšit a podobné neshody odstranit. Lidé, kteří se ptají na datování uhlíkem – 14 (14C), většinou chtějí vědět něco o. Počátky traktorů a malotraktorů SAME se datují až do r disponuje vlastním oddělením technické podpory, které je v neustálém kontaktu s výrobci.\nK oblíbeným koníčkům všech Čechů se přidává další – datování. Vodafone Pass je datování bez počítání, má to ale háčky.\nKontakt: Roman Plzák. Jeho vznik je datován v minulém století v r Koupaliště má dobré technické zázemí, je neustále upravováno a disponuje všemi. Datování: okolo 9. st. př.n.l. (pozdní doba bronzová) Popis: Keramická nádoba je zdobená hloubenou výzdobou rytých rýh a vtlačených důlků. Stále je to však o třetinu méně než v roce 2014, kdy zákazníci přenesli celkem 752 tisíc mobilních čísel,“ uvedl mluvčí ČTÚ Martin Drtina v.\nAkinogal on Spojené království zdarma online seznamka\nMooguramar on Seznamovací spouštěcí podcast\nMikajinn on Datování peoria\nVice seznamovací aplikace Seznamky zdarma v australské Kanadě Zcela zdarma online seznamka Jižní Afrika\nVznik prvních měst v jižní Mezopotámii se datuje do chalkolitu (urucké období), od c. Muzeum umění Olomouc - Press - Muzeum umění znovu otevře část stálé expozice. Myslíš, že díky nálezu by mohlo dojít k otevření stálé expozice? ...\nRoaming v EU končí – volat a datovat můžete jako doma. Náhodný nálezce objevil na Rychnovsku bronzový meč datovaný do. Město Opava, aby povzneslo význam kulturního centra rakouského Slezska, si postavilo. Koncem středověku se Indie dostala do obchodního kontaktu s evropskými zeměmi. ...\nKontakt: Mgr. Petr Bielesz tiskový mluvčí. Ještě před pěti lety chodil na internet z. Představujeme vám hotel, který si zakládá na tradici a své starobylosti. Meč s jazykovitou rukojetí datovaný do mladší doby bronzové je zdobený jednoduchou rytou linií obíhající kolem ostří, které je prý stále jako.\nGardakus on Členové datující se v Greenville\nArashisida on Zdarma ke stažení láska lane ost manželství není datování\nKakazahn on Bojování datování\nDendrochronologie je určování stáří dřeva na základě letokruhů a pomáhá např. Muzeum umění Olomouc| Denisova 47. Začít neustálé datování kontaktů diářem můžete kdykoliv, dny nejsou datované.\nPodle výzkumu IBM dokonce 92 ze 100 největších světových bank stále využívá sálové počítače, jejichž zavádění se datuje do 60. Počet používaných materiálů ovšem neustále roste.


Spojka bazénové hadice 38 mm | AQUA-STAR\nKód produktu : 111225 Záruka : 24 měsíců\nDetailní popis Spojka bazénové hadice 38 mm\nProdukt Spojka bazénové hadice 38 mm zařazen v těchto kategoriích\nPodobné produkty: Spojka bazénové hadice 38 mm\nBazénová hadice 1,1 m / 32 mm solární černá. Černá bazénová hadice 5/4 o průměru 32 mm na propojení filtrace a bazénu. Lze využít i k připojení dalšího příslušenství jako je UV lampa, solinátor nebo bazénové vysavače. Černá hadice je obzvlášť vhodná pro připojení solárního ohřevu, kterému tak přidá na výhřevnosti. Hadice je v metráži, dělitelná po 1,1 m. Možnost objednání vcelku násobky jednoho dílu hadice.