Návrat (Opuštěný, část II.) | Oficiální stránky Valentiny Montevecchi\nBlog.cz\t> Oficiální stránky Valentiny Montevecchi\t> Archiv\t> Prosinec 2012\t> Návrat (Opuštěný, část II.)\n31. prosince 2012 v 15:18\t| V.Montevecchi\t| Povídky\n"A jsme tu." hlesl mladík unaveně, když konečně koně zastavil před hostincem. Namáhavě slezl koně a nemile zjistil, že jeho tělo si již dávno odvyklo na koňský hřbet. Bolela jej jak zadnice tak záda. Opatrně, aby se mu nepodlomily nohy únavou z koně zesedlal, a teprve až si byl jistý, že mu nehrozí pád, se pustil rukami sedla, o které se opíral. Koně pomalým krokem dovedl do stáje za hostincem, kde jej ustájil, sňal z něj sedlo a opatrně i brašny, ve kterých doposud štěně spalo, a teprve až vytřel koně do sucha vzbudil štěně, které okamžitě bylo na nohou a překvapeně se rozhlíželo kolem sebe.\n"Tak pojď mrně." hlesl Jorfeus ke štěněti a s ním v patách se vydal do hostince. Sotva otevřel dveře jednopatrové budovy s doškovou střechou do nosu jej udeřila směsice všech možných vůní - od vepřového, po výpary piva, ale ke svému znechucení zjistil že i pach nemytých těl hostů krčmy. S hlubokým nádech sesbíral zbytek svých sil a přešel k hostinskému pultu, za nímž právě čepoval zakulacený hostinský v mastné zástěře korbele piva hlučným hostům.\n"Jak vidím, dnes máte plno." prohodil mladík, když se opřel o barmanský pult. Muž překvapeně pozvedl hlavu a na krátký okamžik se mu černé obočí spojilo, než mladíka poznal.\n"Ale pane McBlacku! Zdravím! Už zpátky?"\n"Ano. Na šest týdnů."\n"To není zas moc dlouhá doba." nadhodil muž.\n"Mě to připadá jako daleká budoucnost."povzdychl si mladík, načež se hostinský potichu zasmál.\n"Chcete pokoj jako obvykle?" otázal se hostinský. Jorfeus přikývl.\n"Ale ještě bych vás poprosil o nějaké jídlo a i káď s teplou vodou. Rád bych ze sebe smyl všechnu špínu z cesty."\n"Ovšem pane, hned to bude. Pokoj máte jako obvykle." s tím mu podal krčmář klíče. "Co se týče toho ostatního, Mary se o to postará a přinese vám i váš oděv." Jorfeus unaveně přikývl a otočil se ke schodům vedoucích do pokojů právě včas, kdy se místností ozvaly peprné nadávky jednoho z hostů.\n"Sakra! To psisko mi sežralo mé maso!" Hartusil zavalitý muž, který již měl dávno značně popité a kapky právě dopitého piva se mu ještě leskly ve vousech. "Čí je sakra to psisko!"\nJorfeus si v duchu vynadal do blbců. Vždyť na toho psa dočista zapomněl! A to má za to.\n"Můj!" křikl na muže pevným hlasem. "Je to můj pes! Omlouvám se za něj. Mám ho teprve krátce."\n"To tě neomlouvá usmrkanče!" hartusil muž zatímco Jorfeus zvedl štěně, které mezitím stačilo maso spolknou, do náruče. "Sežral mi nejlepší část kuřete!"\n"Ještě jednou se omlouvám." pronesl mladík opatrně, avšak pevně, aby muži došlo, že se ho nebojí. "Tady máte peníze jako náhradu." s tím podával muži mince, které by zajisté vyplatily celou pečenou husu. Muž si ho však lstivým pohledem prohlédl od hlavy až k patě.\n"A heleďme se! Usmrkanec v rozedraných hadrech má i prachy! Řekni, nečorknuls je?" dotíral muž, ale když mladík na jeho provokaci nereagoval, ještě více se zamračil. "Ať je to jak chce, není to dost! Musíš zaplatit víc!"\nJorfeus, jehož už vážně opouštěly síly se nechtěl nyní pouštět do hádek. S povzdechem se ohlédl přes rameno, kde stál zaražený krčmář.\n"Dejte tomuto pánovi vše, co bude chtít... na můj účet."\n"Rozumím pane." přikývl pohotově krčmář, a aniž by si mladík všímal udivených pohledů, které se mu vpíjely do zad, vydal se se štěnětem v náručí a svými cestovními do svého pokoje, který našel bez zaváhání. Hostinský mu vždy zanechával stejný - nutno podotknouti, dobře placený.\nSotva dveře odemkl, rychle je zavřel a opřel se o ně. Takto unavený a rozbolavěný nebyl již dlouhou dobu. Téměř by usnul ve stoje, kdyby jej zpět k realitě nedostal retriever svým vrtěním se. Spustil opatrně štěně na všechny čtyři a brašny pohodil vedle dřevěné postele, poté si rozvrzanou židli přisunul blíže kamennému krbu, ve kterém plápolal oheň dost silný, aby ohříval místnost. Aniž by ho to nějak překvapilo, sotva seděl chvíli, když se ozvalo zaklepání na dveře a s jeho svolením se do místnosti narvala, ač podle mladíka zázrakem, obtloustlá žena s přísným drdolem na temeni hlavy a pichlavýma očima si jej prohlížela, když mu nesla jídlo na malý stoleček, kde tác spíše přistál, než byl položen.\n"Vaše jídlo pane." pronesla ostrým hlasem žena.\n"Děkuji ti Marry." odvětil mladík nevzrušeně, a tak jako tolikrát, nechápal, jak si hostinský mohl vzít za ženu takovou semetriku. Ale do toho ti nic není. Napomínal se. Když do dveří vcházela dvojice pacholků, kteří nesli káď na umývání, byl rád, že se může zaměstnat něčím jiným, než pohledem na protivnou ženštinu. Především hlídal, aby štěně, které očichávalo podezřívavě nohy pacholků, neuteklo ven ze dveří zpět do krčmy. Když muži vědro položily na zem, v jejich těsném závěsu se objevila trojice dívek s vědry v ruce, které vylévaly do kádě. Jorfeus je od svých pravidelných návštěv znal. Byly to dcery krčmáře a té semetriky. Nejstarší, osmadvacetiletá černovlasá Clair, podle jejíž tenkých rtů a pichlavých očí mladík hádal, že jednoho dne bude zřejmě stejná, jako její matka a divil se, že to zatím její manžel - jeden z pacholků, ještě nezjistil. Prostřední plavovlasá Elizabeth byla dosti vyvinuté děvče, a každý mužský v krčmě se za ní otáčel a v poslední řadě nejmladší, o dva roky starší od něj, Emma, která neustále po něm házela očkem, přičemž se Jorfeus, ač nerad a nechtěně, červenal jako pivoňka, což do Emminy tváře vnášel pěkný úsměv.\nPo chvíli byla káď naplněna a Jorfeus si úlevně vydechl, když celý průvod z jeho pokoje odešel.\n"A co ty mrňousi?" otočil se mladík na štěně. "Co nemáš hlad?" na to však štěně reagovalo pohozením ocasem a stočilo se do klubíčka u krbu. "No jo, vždyť jsi mi snědl celou svačinu a tomu hňupovi docela velkou porci masa." pes však mlčel. A Jorfeus raději odložil jídlo na později, neboť se chtěl omýt ještě v horké vodě z cestovního prachu a rovněž v doufání, že se mu podaří rozhýbat rozbolavělé svaly, což se brzy potvrdilo, ale když jej teplá voda začala i uspávat, raději z vody vylezl a oblékl si kalhoty svého honosnějšího oděvu, který mu Marry donesla a položila na pelest. A právě když usedl k jídlu, přišli si pacholci pro káď a tu, zatímco mladík jedl, opět odnesly.\nPoslední sousto Jorfeus zapil lokem dobrého piva, ač nesnědl téměř ani polovinu z toho, co mu poslali a znaveně ulehl do postele, o které krčmář prohlašoval, že je nejměkčí z celého domu, ale i když byla měkčí sotva víc než dřevěná deska, Jorfeus byl rád že leží.\nKonečně! Projelo mu hlavou a už usínal, když zaslechl cvakání po dřevěné podlaze a následně sebou trochu překvapeně trhl, když si štěně vyskočilo k němu a uvelebilo se vedle něj.\n"Tak ty chceš se mnou dneska spát?" otázal se jej ospale mladík, přičemž se štěně uhnízdilo u jeho trupu. "Dobře, někdo tě vyhodil a zmrzal jsi venku bůhví jak dlouho, tak ti to pro dnešek dovolím... Ale jen pro dnešek... víš..." ujistil mezi zíváním retrievera a ani netušil, zda vůbec poslední slova pronesl nahlas, nebo ve své mysli, když se rychlým pádem řítil do spánku.\nDalšího rána se mladík probudil rozbolavělý více, než předchozího večera. Každý sval v těle ho bolel, div se vůbec posadil a při pomyšlení, že ještě nějakou dobu bude muset jet na koni se mu zatočila hlava. Dlaněmi si přetřel ospalé oči a vstal. Sotva se dotkl nohama podlahy, něco chlupatého se mu otřelo o nohy.\n"Dobré ráno mrňousi." usmál se mladík na zlaté klubíčko, které na něj soustředěně hledělo a poškrábal jej za ušima. "Za chvíli vyrazíme." S tím se mladík omyl v míse s vodou, a poté se oblékl co nejopatrněji do svých honosných šatů skládající se z bílé košile s nadutými rukávy, nákrčníku, který si nechával spíše volný, a protože odmítal nosit vestu, přes košili si natáhl zdobený delší kabát.\nTeď zas vypadám jako městský floutek, pomyslil si s povzdechem a oblečení, jenž měl při příjezdu na sobě, schoval na dno ruksaku. Najednou jej z přemýšlení vytrhl podivný zvuk, který se do klidného pokoje nehodil. Zmateně se rozhlédl kolem sebe, a když našel zdroj zvuku, zaraženě otevřel pusu...\n"To si snad... Mrňousi, co to děláš?!" zhrozil se mladík, ale než ke štěněti přiskočil, stihlo počůrat nohu od židle a loužička se roztekla i po podlaze kolem židle. Pozdě... "Vidím, že tě budu muset naučit dobrým mravům." kroutil nad tím mladík hlavou, načež se otočil a se štěnětem v patách se vrátil do krčmy.\n"Dobré ráno pane!"\n"Dobré i vám krčmáři." odvětil Jorfeus.\n"Doufám, že jste se dobře vyspal."\n"Nemohu si stěžovat." usmál se chabě mladík, ve snaze nevšímat si bolesti svalů. "Mohl bych vás poprosit o trochu mléka a nějaký sýr a chléb?"\n"Samozřejmě pane." přikývl pohotově krčmář a hned odběhl. Mezitím se Jorfeus došoural k jednomu z volných stolů, zatímco štěně, jak si spokojeně všiml, ulehlo pod jeho židli. "Už se to nese pane!" zvolal hospodský, sotvaže se objevil v místnosti. A s úsměvem mu položil talíř s jídlem na stůl.\n"Takže, chystáte se domů?" otázal se krčmář opatrně a s Jorfeovým dovolením usedl naproti němu. Mladík přikývl. "Stejně nechápu, proč muž z bohaté rodiny, si nechce jen svého bohatství užívat. Proč se vydáváte vstříc nebezpečí na moře? Tolik jsem slyšel už příběhů o ztroskotaných lodích, kurdějích..."\n"Já vás chápu. Většina lidí, kteří o mých výpravách vědí, to nedokážou pochopit." promluvil mladík mezi sousty. "Přesto je pro mě těžké pomyšlení, že bych se měl moře vzdát."\n"Ale přesto... Jako plavčík?"\n"Třeba mě někdy povýší." pokrčil Jorfeus klidně rameny, načež hostinský jen nechápavě zavrtěl hlavou. Jorfeus dojedl poslední sousto, snídani zapil mlékem a vstal ze židle. "Děkuji vám krčmáři. Kolik jsem dlužen?"\n"Hned pane." přikývl ochotně muž a dobelhal se za svůj pult, kde začal počítat něco na papírku. "Nocleh se vším všudy a snídaně... Dělá to čtyřicet leddogů pane." prohlásil muž, a ač mladík věděl, že hostinský značně sumu zvýšil, neprotestoval. Již chtěl vytáhnout svůj měšec s penězi, když si krčmář nervózně odkašlal. "A pane.. ehm..."\n"O co jde krčmáři?" vybídl jej mladík.\n"Jak jste včera poručil tomu pánovi..."\n"Ach ano, vše co bude chtít." vzpomněl si mladík a hostinský před něj položil papírek s odškrtanými čárkami. Jorfeus papírek zvedl a při předčtení celkové položky mu div nevypadly oči z důlků.\n"Kdyby to bylo jen na mě pane, mohl by jste to zaplatit třeba příště... Ale má žena..."\n"To je v pořádku. Dluh zaplatím hned." odvětil mladík, když se vzpamatoval a v duchu proklínal jak nenažraného muže, tak i sebe, že vůbec svolil něco takového. Krčmáři vyplatil požadovanou částku a s měšcem, sotva plným ze čtvrtiny, odcházel ke dveřím, když se zastavil. "A krčmáři?" muž se na něj překvapeně podíval právě v okamžiku, aby stačil zachytit letící minci. "Tady je něco navíc. Můj pes udělal v pokoji menší nehodu." prohlásil, a než překvapený muž stačil cokoli říci, vyšel z krčmy.\nS těžkým srdcem Jorfeus překonal zbývající vzdálenost k rodnému domu. Pro všechny kolem jdoucí se mohl dům zdát krásný, ale na něj působil, jako temné vězení, ze kterého není úniku - po dlouhých nastávajících šesti týdnů. S povzdechem, kterým se snažil z mysli odehnat všechny nepříjemné myšlenky, vjel do domovního dvoru.\nSloužící, kteří se právě na dvoře nacházeli se překvapeně otáčeli po přijíždějícím jezdci. Na to se jim na tvářích objevily přátelské úsměvy, které mladík oplácel a rovněž si povšiml, že jedna z mladých služek rychle vběhla do domu.\n"Pane Jorfee! Vítejte doma!"\n"Děkuji Woode!" odvětil mladík starému stájníkovi, když slezl z koně a muži podal otěže.\n"Pane Jorfee! Zdravím Vás! Jaká nečekaná novina! Vítejte doma!"\n"Pane Briansi! Zdravím vás! Jak se daří?" usmál se mladík a potřásl starému, usměvavém domovníkovi rukou.\n"Jde to pane. Klouby trochu zlobí, ale to se stává každému v mém věku." odvětil skromně muž. "A co vy pane? Jak se daří Vám?"\n"Jak asi! Co jste to pane Briansi za člověka? Cožpak nevidíte, jak je ten chudáček zmrzlý?" ozval se ode dveří vyčítavý ženský hlas, po němž se oba muži otočily.\n"Paní Gertrudo, jen jsem..."\n"Neuvažoval." dokončila za muže vyčítavě tělnatější žena v nafialovělých šatech a s bílou zástěrou kolem boků. "Toho jsem si všimla." na to se však Jorfeus k ženě rozběhl a aniž by si všímal bolesti, radostí ji sevřel do náruče a zatočil s ní ve vzduchu. "No tak rošťáku, pusť mě na zem!" smála se kuchařka a Jorfeus ji poslechl a dal ji pusu pusu na tvář.\n"Jak vidím vůbec ses nezměnila Gertrudo." usmál se mladík.\n"To stejně mohu říct o tobě uličníku." mračila se na oko žena. "Vůbec jsi o sobě nedal vědět!"\n"Víš moc dobře, že to nešlo." zašeptal mladík potichu, aby ho nikdo kromě ženy neslyšel, neboť byla jediná z domácnosti, která o jeho výpravách věděla.\n"Tak pojď už dovnitř. Jsi určitě celý promrzlý." naléhala dobrácky žena.\n"Věci Vám máme odnést do pokoje pane?" otázal se jej za zády domovník.\n"Ano, ale..." větu mladík nedokončil, nebo přistoupil ke svému koni a otevřel jeden z vaků, a když se otočil nazpět, v rukou držel zlatou kuličku.\n"U Klistédy! Co jsi to dovezl! Víš, že tvůj otec..." bědovala žena.\n"Ano vím." ujistil ji mladík klidně. "Ale nemohl jsem ho nechat samotného. Zemřel by." na to si jej žena změřila vlídným pohledem.\n"Přesně jako jemnostpaní." hlesla tiše a Jorfeus s určitostí věděl, že mluví o jeho matce. "Tak už pojďte, honem." vybídla jej žena a on se štěnětem v náručí se prosmýkl kolem ní do dveří vedoucích do kuchyně. "Dáš si něco k jídlu?"\n"Ne, děkuji. Není to dlouho, co jsem vyjel z hostince." odvětil mladík.\n"A chceš připravit horkou lázeň?"\n"Tak v tom případě ti nezbývá nic jiného Jorfeíčku, než staré Gertrudičce vypovědět všechno, co se ti událo během tvé cesty."\n"To víš, že ti to povím, ale nejdřív mi prosím tě řekni, co se tu dělo během mé nepřítomnosti.\n"Nic ojedinělého. Pan Steewen je buďto na královském dvoře, zavřený u sebe v pracovně či v obchodě."\n"A nyní je doma?" otázal se s obavami mladík.\n"Ne. Je v obchodě, a podle toho, co nakázal sloužícím by se měl vrátit až k večeru."\n"Takže tu bude klid."\n"Víš moc dobře, že by jsi tak neměl mluvit o svém otci. Neboť cti otce svého..."\n"I matku svou... Já vím Gerti." odvětil mladík zatímco nepřítomně škrábal štěně, které se mu v náručí uvelebilo, po břiše. "Ale sama víš, jak se ke mně otec chová."\n"No, starý pán se občas chová..."\n"Občas?" uchichtl se suše Jorfeus. "Vždyť se o mě nestará, nemá vůbec zájem se se mnou bavit, pokud tedy nejde o jeho obchodní záležitosti. Jsem pro něj bezvýznamný vzduch, který bere jako samozřejmost, a který se kolem něj bude točit, jak on pískne! Ale je na omylu! Neví o mých touhách a cílech! Neví o mě nic!" zhluboka se nadechl, aby nabral ztracený klid, a přitom pohlédl Gertě do smutných očí. "Občas mám dokonce pocit, že přede mnou něco tají..." s tím smutně potřásl hlavou. "Cožpak chci moc, když si přeji, aby o mě alespoň jedenkrát měl zájem, bavil se se mnou jako rovný s rovným, otec se synem... Aby alespoň jedenkrát v životě byl na mě hrdý?"\n"Ne, nechceš Jorfeíčku, nechceš..." hlesla kuchařka a popotáhla nosem. "Ale víš, starý pán je už prostě takový a já přesto nevěřím, že by tě neměl rád, jen to neumí dát najevo."\n"Ty však nevidíš to pohrdání vždy, když se na mě podívá..." povzdychl si mladík a na chvíli se rozhostilo ticho, které nakonec přerušil mladík. "Promiň, nechtěl jsem tě rozesmutnit, já jen..." "Potřebuješ si vylít srdéčko, já vím." chlácholila jej žena a poklepala mu po ruce. "Však uvidíš, že se vše spraví. Mám připravit tomu tvému zlatému milánkovi něco k jídlu?"\n"Myslím, že nyní ne. Spí jak špalek." zasmál se Jorfeus při pohledu na štěně spokojeně spící mu v klíně.\n"Tak dobrá. Ale teď už mi tedy povídej, co se ti všechno událo." S tím mladík vyprávěl kuchařce, která mu byla drahá, jako teta či babička, vše co se mu odehrálo od odjezdu z domu, události z moře, návrat do přístavu, o návštěvě mistra Igiase a rovněž, o chlápkovi z krčmy. Poté šel raději štěně vyvenčit, aby se neopakovala nehoda z krčmy a nakonec zamířil i s retrieverem do svého pokoje, aby si odpočinul a připravil se na otcův návrat, který se nekompromisně blížil. Ze sebe svlékl teplý kabát a rukavice a - ač nerad - oblékl si jednu ze svých vest. A sotvaže se doupravil, ozvalo se krátké zaklepání na dveře. Pohledem letmo sklouzl k oknu. Venku se již zešeřilo, proto hádal, že ví, co se brzy dozví. Stojícího za dveřmi vybídl ke vstupu.\n"Copak se děje pane Briansi?" otázal se mile domovníka, který nervózně přešlapoval na prahu dveří.\n"Pane Jorfee, Váš pan otec právě přijel." mladík si ztěžka povzdychl.\n"V pracovně pane. Již Vás očekává."\n"Dobrá." přikývl mladík, zapnul si poslední knoflík vesty a vyšel za domovníkem směrem k otcově pracovně v prvním patře. Kvůli své nervozitě si mladík neuvědomil, že zapomněl zavřít dveře svého pokoje, čehož štěně ihned využilo a nepozorovaně se kradlo několik kroků za svým pánem, přičemž se každou chvíli zastavilo a očichávalo zábradlí, koberec a zdi.\nDomovník, kráčející před Jorfeem, se zastavil před mohutnými, ebenovými dveřmi a zaklepal. Na povolení vstupu otevřel muž dveře a vstoupil na práh místnosti.\n"Pan Jorfeus je zde pane."\n"Ať vstoupí." ozvala se strohá odpověď. Pan Brians ustoupil stranou a Jorfeus se kolem něj prosmýkl do pracovny.\nDomovník za ním zavřel dveře.\n"Zdravím tě synu! Tak ses již vrátil." promluvil Steewen McBlack a při jeho chladném hlase Jorfeovi přeběhl odporem mráz po zádech.\n"Doufám, že jsi mi ve světě neudělal ostudu."\n"Snažil jsem se." pokrčil rameny, načež jej otec probodl tmavým pohledem.\n"Co tvůj přítel? Byl spokojen s tvými obchodními znalostmi."\n"Řekl bych, že ano." přikývl mladík. "Pozval mě, abych se za šest týdnů účastnil jeho obchodního jednání a pomohl mu s ním."\n"To rád slyším." odvětil muž tak chladně, že mu mladík nevěřil. "Takže nás poctíš svou přítomnosti po šest týdnů?"\n"To se mi přímo hodí. Mám několik jednání jak v obchodě, tak i u královského dvora. Pojedeš se mnou. Sám posoudím tvé znalosti."\n"Jak si přeješ." odvětil mladík klidně, ač vnitru skřípal zuby.\n"Cesta byla bezpečná?"\n"Ještě aby ne, za cenu, za nějž jsem ho pořídil." odtušil muž a Jorfeus letmo protočil panenkami, když si uvědomil, že musí otci prozradit důležitou věc.\n"Otče, chtěl bych ti..." jeho slova však přerušilo krátké zaškrábání na dveře.\n"Co to je?" Steewenova pozornost zbystřila a zaměřila se na dveře. Při opakovaném škrábání na dveře muž vyskočil ze židle a dveře otevřel. Zaražením na okamžik nenalézal slova, když se malá chlupatá kulička prosmýkla kolem jeho nohou a vydala se prozkoumávat velkou pracovnu. Jorfeus si pozdě uvědomil, že zřejmě zapomněl zavřít dveře svého pokoje, kde štěně spalo. "Co to u všech démonů je?"\n"Štěně?" nadhodil Jorfeus s letmým úsměškem.\n"A co tu k sakru dělá?!" rozkřikl se muž a zabouchl dveře, přičemž se otočil na podpatku a probodával syna pohledem.\n"Našel jsem ho na zpáteční cestě u řeky. Potuloval se sám krajinou, v zimě..."\n"A proč jsi ho sem dovedl?!"\n"Zemřel by." odvětil Jorfeus přičemž udržoval svůj vzrůstající vztek pod pokličkou.\n"Každý jednou zemře!"\n"To neznamená, že jsem ho tam měl nechat!" odporoval mladík.\n"Je to jen obyčejné psisko. Ti umírají každý den!"\n"Přesto to neznamená, že jsem ho tam měl nechat napospas smrti!"\n"Pokud sis nevšiml, roky odmítám jakékoli domácí zvíře!"\n"Proto zřejmě nadešel čas, aby sis na to zvykl." nadhodil pevně Jorfeus a vyměňoval si s otcem blesky, které oboum sršely z očí. "Je to jen malé štěně. Není nijak nebezpečné. Nemá ani jednu blechu, ale přeci jen jej vykoupu, pokud..."\n"A co s tím? Myslíš, že se něco změní?!" vyhrkl Steewen zlobně, ale jejich hádku přerušil Jorfeovi již známý zvuk. Teď jsi mi moc nepomohl, pomyslil si s krátkým zavřením očí a skočil otci do cesty, když vykročil ke psu, který mu očůral nohu pracovního stolu. Nevěřil, že by kvůli otcově zlobě dokázalo štěně přežít, proto jej chránilo svým tělem.\n"Uhni mi z cesty! To zvíře okamžitě zmizí z mého domu!"\n"Ne neodejde! A pokud ano, půjdu s ním!"\n"A kam si myslíš že půjdeš?!"\n"Koupím si dům."\n"Chceš zmizet z mého domu? V tom případě ti pomohu!"odsekl rozhněvaně Steewen a hodil mladíkovi plný měšec peněz. "Pokud si chceš to psisko nechat, zítra si najdeš dům, ale nepočítej s půjčením mích sloužících! Ti zůstanou zde, do jednoho! A budu tě očekávat v krámě, ale ať mi ten pes nechodí na oči."\n"Jak si přeješ." odvětil Jorfeus a s určitou dávkou sarkasmu se otci poklonil a odcházel z pokoje. Ve dveřích se ještě zastavil a pískl na psa, který jej okamžitě poslchl. Nakonec zavřel dveře pracovny a na okamžik se zastavil, by si vyjasnil, co se vlastně v pracovně odehrálo. A kromě hádky...\n"Odejdu z tohoto prokletého domu!" šeptl užasle a srdce v něm radostí poskočilo. Odejdu! Budu žít ve svém! Se štěnětem po boku vyrazil k do svého pokoje, a když za nimi zavřel dveře, opřel se o ně a prohlížel si psa, který vyskočil na postel.\n"Ty jsi tomu pěkně dal." promluvil na štěně a usedl vedle něj. "S tím počuráním jsi to přehnal..." štěně k němu bez výčitek zvedlo hlavu a prohlédlo si jej, "přesto ti děkuji." šept tiše Jorfeus. "Vytočil jsi ho tak, že mi dokonce dal peníze na vlastní dům! Dům který už tak dlouho chci! … Děkuji ti... Vždyť jsem ti ještě nedal jméno!" uvědomil si najednou mladík a zamyslel se nad vhodnými jmény. Johnny, Samotář, Alo... "Alo?" bručel si mladík pod nosem. "Alo? Al?" Tobě taky přidali před jméno písmeno, vrtalo mu hlavou. "Al? Bal? Ne, to ne? Ral? Sal? … Tal?" u posledního jména se zarazil. "Tal." to jméno se mu líbilo a tázavě pohlédl na štěně. "Tale?" oslovil štěně, které se na něj nechápavě otočilo. "Líbí se ti jméno Tal?" štěně na něj nechápavě hledělo. "Dobře. Budeš Tal, od teď napořád." usmál se mladík a pohladil retrievera, který opět ulehl. "Děkuji ti Tale. A za tvou pomoc tě dnes nechám spát na posteli. Ale jen dnes..."\n1 Tereza | 9. února 2013 v 18:09 | Reagovat\nPěkné :) A líbilo se mi "S tím počuráním jsi to přehnal..." Moc pěkné ;) A to známe "Ale jen dnes" Super! ;)\n2 valentina-montevecchi | E-mail | Web | 9. února 2013 v 18:42 | Reagovat\nDěkuji :) No jo no, holt je to Tal :) Kdo by mu neodpustil :)


2.9.2013 – Po silnici nebo v oblacích? Co se týče cestování nejen za privátními, ale zvláště pracovními záležitostmi, bohatší Češi se stále více přiklání k druhé variantě. Počet zájemců o koupi nového malého vrtulníku se v posledních třech letech zdvojnásobil. O 29 procent vzrostl také zájem o pilotní kurzy na malé vrtulníky.\n19.10.2018 – V létě se Leoš Mareš (42) pochlubil prostřednictvím svého profilu na sociální síti Instagram cestou soukromým letadlem na dovolenou na ostrov Mykonos. Teď jsme moderátora potkali, když měl co do činění s vrtulníkem soukromé letecké společnosti. Budou nyní podobné přelety pro jednoho z nejlépe placených českých moderátorů standardem?\n17.5.2012 – Není nic překvapivého, že se lidé pomalu začínají více starat o své zdraví a zvykají si sami si vyhledávat informace nejen o nejrůznějších onemocněních, ale i jejich léčbě. Kromě klasické léčby dává stále více Čechů přednost přírodním přípravkům či homeopatii. ...\n6.5.2010 – Popovou královnu Madonnu v posledních měsících pohltila režisérská činnost natolik, že se jí hodlá věnovat naplno a pozastavit svou hudební kariéru. Zpěvačka nevyloučila, že se k hudbě zase vrátí, ale v současnosti dává přednost jejím čtyř dětem a práci na filmu o Wallis Simpsonové - manželce krále Eduarda VIII.\n29.7.2014 – Nedávné letecké katastrofy jsou jen smutná náhoda. Tak shrnují odborníci současnou situaci v letecké dopravě. Shodují se, že je tento způsob cestování stále velice bezpečný. Míra nehodovosti loni uváděla 0,24 havárie na milion odletů. Švýcarský konzultant pro leteckou bezpečnost se nechal slyšet, že nejnebezpečnější část letu je cesta autem na letiště.\n3.7.2013 – Měnit hotovost nebo platit kartou? Otázka, kterou si klade stále více lidí, kteří míří za hranice. Podle průzkumů většina Čechů stále dává přednost hotovosti, kterou si obstarávají již před odjezdem do zahraničí. Ideální je přitom kombinovat oba způsoby.


Poznámky k obnovení backcountry víz - Zajímavý\nPoznámky k obnovení backcountry víz\nAutor, autoportrét, Lago Inferior, Patagonia, Chile. Všechny fotky od Davida Millera.\nMísto toho, aby nastoupil na autobus, si David Miller zvolil možnost backcountry pro obnovení víza, pěší turistiku z Argentiny do Chilean Patagonia (a zpět), aby si jeho pas razítkem.\nUmístění: Sendero a Los Hitos, P.N. Lago Puelo, Patagonie\nCelková ujetá vzdálenost: 36 km\nČas: 2 dny, 1 noc\nNepřetržitá pěší turistika: 8 první den, 10 druhý den\nPotoky / řeky překřížené: 24 (Rio Azul přejel lodí, všichni ostatní pěšky)\nCca. vzdálenost stezka sama o sobě byla v podstatě potok: 3 km\nPrůměrná teplota: 42 ° F / 5,6 °\nCca. Počet hodin byly nohy mokré: 15\nPasová razítka: 4 (2 vstup / 2 výstup, Chile / Argentina)\nKm 0,0 - Hotové balení. Realizovaná rychlá spona na bederním pásu byla rozbitá. Hledal náhradní (žádný). Vzal si to co možná špatné znamení. Vizualizováno, že nedokáže přiměřeně napnout bederní pás a mít ramena zabíjející pack po dobu 2 dnů. Řekl "kurva", pak svázal volné popruhy ve čtvercovém uzlu. Šel ven z domu. Podíval se na oblohu nad Cordillera (dešťové pláště). Přemýšlel jsem o tom, že během posledních 2 dnů prší téměř nepřetržitě.\nKm. 0,1 - Zvedl ho chlap v zrezivělém Fordu Falcon. Vzal si to, jak jen to bylo možné, dobré znamení. Mnohokrát jsem přemýšlel o pokusu o připojení na A.T (Appalachian Trail), když se nikdo nezastaví. Řekl „gracias“ a muž řekl „porque?“ způsobem, který nezněl jako výraz, ale doslova „proč?“\nKm. 0,2 - Čekal na autobus do Lago Puelo. Přemýšlel jsem o tom, jak v obchodě hledat náhradní díl pro bederní pás, přestože jsem si uvědomil, že obchod ještě nebyl otevřen.\nMyslel jsem si, že „takto se cítí„ interagovat “s městy na stezce - putují kolem hledáním náhradního vybavení, dílů, jídla, likéru, sprchy, pak se vracejí zpět do lesů, do kterých jste podle všeho patřili.\nKm 0,8 - Prošel od konce autobusové linky u Lago Puelo k vchodu do parku. Viděl koně, kteří klusali uprostřed silnice. Cítil nutkání vzít si ranní hovno. Viděl, že ke vchodu do parku nedorazili žádní strážci, přestože se již plánovalo otevření. Odložená smečka proti chatě. Bushwhacked 15 metrů komár podél silnice. Vykopal latrínu s nožem. Defecated. Rozhodl se proti čekání, až se objeví parkoví strážci. Vstup do parku bez registrace / placení.\nKm. 1.2 - Šel k okraji doku. Met Javier (kapitán lodi) + dítě. Byl tažen klukem na druhou stranu delty.\nLago Puelo + loď = obrovský backcountry přístup.\nStudoval jsem tři oddělené přechody, které by musely být broděny, pokud byste se nedostali trajektem lodí. Podívala se na to, jak proud vchází do Lago Puelo a protahuje se přes pilíře doku a vytváří poslední víru na Rio Azul. Řekl to dítěti: „El ultimo eddy.“\nKm 1,8 - Nalezené kempy / domy na druhé straně souvratě byly uzavřeny. Hlídaný dům 3 mazlíčci. Nelze najít značení / pokyny k trasování. Všiml jsem si pěšina stoupající na ostroh za domem. Stoupáno 0,5 km. Uvědomil si, že to nemůže stezka. Otočil. Přešel tábořiště, potok. Viděl stezku na druhé straně. Cítil jsem pocit „teď začínám“. Ate sušené fíky, čokoláda.\nKm 3.5 - Vyšplhal minulé znamení odříznutí stezky na pasarela (visící most). Udělal duševní poznámku pro výlet zpět. Přehřáté. Vzal bundu. Pila vodu.\nKm 4.2 - Vstoupil do superhustého starého růstového lesa Cohiue. Překročil několik malých proudů. Všiml jsem si velmi málo stop. Všiml jsem si velmi malého ptáka. Zajímalo by mě, proč nebylo více divočiny.\nPřemýšlel o tom, jak se Lau a Layla doma probudí a snídani. Cítíte se osamělí. Myslel jsem: „Měl bych to„ dokumentovat “.“ Zastavil a vyfotil les (na obrázku zde).\nViděl komínový svazek polen. Zajímalo by mě,viejo poblador“(Původní osadník), který je musel vyříznout. Cítil se z nějakého důvodu.\nPředstavil jsem novou sérii na mém blogu („věci, které mě přivádějí“). Snažil se uklidnit mysl a jen se podívat na stopu. Začala zchladnout. "Vytvořeno" píseň v mé hlavě (mix Deerhunter + reggae bassline?), Která trvala 30 minut a pomohla výstupu na další kopec. Pokusil se znovu vyprázdnit mysl a pomyslel si „je to těžké“. Začal prudký sestup směrem k jezeru na super mokré, volné skále.\nKm 4,8 - Přijel do Gendarmerie: dvě velké budovy, bílé se zelenými střechami. Viděl mladé argentinské vojáky + paisany, kteří se snažili opravit malou přehradu, která zaplavila. Vešel dovnitř. Všiml si krucifixu na zdi. Byl dotazován starším (pozdní 50 let) bělošský důstojník nedůvěřivě / naštvaným způsobem: Jaké bylo moje povolání? Mám tady v Argentině rodinu? Byl dotazován mladým indickým vojákem, který vypadal, že chce zapůsobit na důstojníka a začal se ptát věcí agresivně: Dělal jsem to jen proto, abych obnovil vízum? Jak dlouho jsem tu plánoval strávit?\nByl dotazován mladým indickým vojákem, který vypadal, že chce zapůsobit na bílého důstojníka a začal se ptát věcí agresivně: Dělal jsem to jen proto, abych obnovil vízum? Jak dlouho jsem tu plánoval strávit?\nMyslel jsem: „Ježíši, vole, jsem tady venku, tak nějak.“ Podíval se na váčky pod očima bílého důstojníka. Představoval si násilné věci, které mohl udělat jako mladý voják během špinavé války. Řekl jsem jim: „Che, snažím se to zpracovat residencia ale je to navždy, aby jim poslali papírování. “ Přemýšlel, jak jsou lidé méně odcizeni, když pracujete s použitím stejných sociálních / kulturních podnětů. Mysleli si, že „nevědí / nestarají se o to, že jsou spisovateli“, ale vědí, že čekají na zasraný papírování. “\nKm 5,8 - Pokračoval v turistice, zatímco přemýšlel o bílém důstojníkovi jako o symbolu toho, čeho se muži bojí - nebojí se ve smyslu, že se bojí, ale něčeho, čeho jste se obávali, že se stane - starým / měkkým / naštvaným, snaží se udržet jakoukoli moc, kterou můžete nad ostatními. Myšlenka „nech to jít“. Myšlenka „prázdná mysl“. Vycházel z několika stoupání a klesání, velmi strmých, s hodně stezkou v podstatě tekoucím potokem. Plstěné ponožky se prosáknou.\nDosáhl potok, který byl příliš vysoký na to, aby překročil bez brodění. Hledal proti proudu / křížil se přes log + polo ponořené horniny. Všiml jsem si, že obloha byla tmavší, ale nedokázala říct, jestli se jedná o oblačnost nebo polohu slunce. Zchladlo. Začal znovu šplhat, pak se přehřát. Dosáhl vyšší výškový les plný caña colihue. Odlomil dva stonky pro vycházkové hole.\nÚsta Lago Puelo / narození Rio Puelo.\nKm 6,8 - Summited vista s výhledem na Lago Puelo. Cítíte se osaměle / chladně. Ate arašídové máslo a ovesné cereálie + čokoláda. Vzal obrázek. Začal jsem se bát, že jsem se pohyboval příliš pomalu. Plstěné nohy začínají znecitlivět.\nKm 8,4 - Bylo dosaženo hraničního přechodu / označení, které uvedlo LIMITE CON CHILE. Přemýšlel jsem o focení, ale ruce byly příliš chladné / nízká úroveň energie. Přemýšlel o tom, jak se lidé rádi dívají na obrázky znaků.\nKm 9,8 - Dosažení nebezpečného křížení potoka: voda příliš vysoká na to, aby se křížila na pravidelném místě. Nacházela se dvojice mokrých kmenů proti proudu, které překonávaly prudký zúžený pokles. Nevázaný balíček, házel vycházkové hole a protáhl se na klády. Odhadované poškození / pád protokolu by znamenalo 50% pravděpodobnost úmrtí uvězněním a utopením / 80% pravděpodobnost vážného zranění / 100% pravděpodobnost podchlazení / extrémní potíže s výstrojí / stavěním nouzového tábora / požáru.\nKm 13,7 - Přešel několik menších potoků. Všiml si začátku bolesti / zánětu v vazech v levém koleni. Plstěné spodní kalhotové nohy / dlouhé spodní prádlo máčené. Začíná mi panikařit pocit „nebudu to dělat.“ Myslel jsem: „Doopravdy jsem tak daleko nešel / co se kurva děje s mým tělem / právě se mění v starou kurva?“ Cítil, že se musí vyprázdnit, ale nechtěl se zastavit / ochladit. Prošel dobrým kempem a pak si pomyslel: „Měl jsem se tam zastavit.“ Začal se dehydratovat. Naplněná láhev s vodou u potoka. Myslel jsem, že „terén je brutální, ale alespoň voda je dobrá.“\nKm 14. 7 - Začalo kulhat kvůli rostoucí bolesti v levém koleni. Pokračoval jsem v obavách, jak bych to zítra zvládl. Přemýšleli jste o možnostech dopravy z Lago Inferior.\nZačal sklouzávat na různých místech na stezce. Uvědomil jsem si, že mi nezbyla žádná energie. Cítil se chladně, ale pak začal dlouhé stoupání a začal se přehřívat. Cítte nepříjemný tlak ve střevech.\nKm 15,3 - Dosáhl opuštěné farmy. Vyřazeno na okraji pole. Spálený toaletní papír. Prozkoumaná farma. Vzal fotky Cerro Aguja Norte + přístavby. Viděl, že obloha se poněkud vyčistila. Všiml jsem si, že jeden přístavek měl ve stropě desítky drátěných háčků. Uvědomil si, že to je místo, kde chovali ovce, které byly zabity.\nPřipravte stan. Vzal mokré zařízení. Mám v tašce. Plstěné nohy / záda téměř zcela nehybná. Vařená voda na miso polévku. Otevřené víno (může pít jen pár doušek). Díval se na západ slunce. Vzal autoportréty a cítil se směšný.\nPřemýšleli jste o tom, že vaše dny / noci budou „v pasech“. Kontrolovaná láhev s vodou (nestačí na kávu ráno). Vzal 2 ibuprofen + malou rtuť vody. Začal usínat.\nProbudil se. Slyšel zvuk, motor. Myšlenka „někdo se blíží přes motocykl? (nemožné), člun? “ Pak si uvědomil „generátor na chilském kontrolním stanovišti“. Viděl jsem, že na obloze bylo stále trochu barvy. Zkusil si lehnout. Slyšel ražbu. Vypadal ze stanu: dva koně. Myšlenka „jsou divoká? (ne, jejich ocasy jsou oříznuté - patří někomu.) „Myslel jsem si, že„ není to divné táboření, kde kdysi žila rodina nebo rodiny? “ Myšlenka „Ne, divné je, jak téměř každé místo má tyto příběhy, místa, kde kdysi žili ostatní lidé, je to jen to, že většina z nich byla pokryta tak dávno, že zapomenete, že na nich žijete.“\nRáno se probudil do deště znějícího ve stanu. Ohnuté koleno (bolestivé, ale alespoň schopné se ohnout). Pila vodu. Opět usnul, možná 30 minut. Probudil se. Baleno. Přemýšlel jsem o tom, kolik to ráno na stezce dělá, a o posledním kroku: oblékání mokrých bot / kalhot / bunda.\nKm 15,6 - Dosáhl chilského kontrolního bodu. Viděl chátrající struktury, kuřecí chléb, koně. Vešel do budovy. Měl pas razítkem mladého Inda vypadajícího pevnějšího. Když jsem uslyšel jeho přízvuk, usmál se a cítil se pobaveně.\nKm 15,9 - Prošel kolem, kde jsem tábořil a viděl dva koně z včerejší noci cítit šťastný. Zastaveno u potoka pod / naplněné láhve s vodou. Známý potok byl výrazně nižší. Vypil půl litru. Močené. Všiml jsem si, že piss byl velmi tmavý. Vypil více vody.\nKm 24,6 - Cítil jsem se z nějakého důvodu, že bych měl potíže na argentinském kontrolním stanovišti. Vizualizované argumenty / negativní scénáře týkající se bílého vojáka. Studovaný terén / alternativní trasy pro plížení se v případě potřeby. Všiml jsem si, že pravé tele / koleno začíná bolet z kompenzace levé strany. Zadaný kontrolní bod. Saw paisanos mával na mě blížícím se. Slyšel jsem něco křičet.\nCítili, jako by mě sledovali, jak se blížím (poté, co strávili noc v chladných / mokrých podmínkách), s jistým vzduchem úcty a / nebo pocitu „šíleného gringa“.\nCítili, jako by mě sledovali, jak se blížím (po noci strávené v chladných / mokrých podmínkách) s jistým vzduchem respektu a / nebo pocitu „bláznivého gringa“. Měl pas označený indickým vojákem. Znovu viděl bílého důstojníka, tentokrát z uniformy, jeho oči červené, zalévání nosu - vypadal nemocně. Cítili, že teď tito kluci chtěli jen mluvit. Odpověděli na jejich dotazy ohledně podmínek stezek (zaplavených / velmi špatných) a života v USA. Cítil se podivně uvolněný + emocionální. Myslel jsem, „proč jsem se o to tak bál?“\nKm 28,1 - Vystoupal strmě 500 metrů od jezera. Dosáhl starý růstový les / znovu se cítil podivně sám, stejně jako včera. Jedl poslední z obilovin. Cítil jsem se velmi chladno + klidně. Bylo těžké dát si balíček na + pokračovat v turistice.\nKm 28,5 - Dosažený konec cesty odříznut k pasarela. Vizualizace chůze přes most zpět do města, volání taxi nebo chytání autobusu domů.\nKm 32 - Cítil úlevu, že stezka směrem k pasarela se zdála být cestou namísto stezky lesem. Myslel jsem si, že „bude snazší sledovat, jakmile bude tma.“ Nasaďte světlomet.\nKm 35 - Noční pěší cesta, dokud nedorazila u řeky. Myšlenka „WTF? Žádná pasarela? “ Uvědomil si, že stezka se někde musí odříznout od silnice, ale ve tmě mi chyběla.\nZačal chodit po břehu, ale bylo strmé / nemožné ho následovat. Svítil světlometem ve vodě a představoval si, jak se v noci srazí (sebevražda). Vizualizované kempování a zkoušení ráno. Vizualizované dívky doma (vyděšené b / c jsem si to nevrátil). Přemýšlel jsem o tom, že půjdu zpět do kopce a hledáme zmeškaný chodník, ale uvědomil jsem si, že by nebylo možné najít ve tmě + byl jsem příliš unavený.\nSvítí do svahu. Začal horolezecký hřeben pomocí zvířecích stezek. Pokračování po zvířecích stezkách. Skončila v čakře.\nKm 36 - Viděl jsem stovky očí, které se rozsvítily v mém světlometu (ovce). Slyšel psí štěkání. Viděl světlo na statku. Popadl mé ruce (ve 2-3 klave, 1-2, 1-2-3) jako lidé tady v campo (žádné zvonky). Viděl jsem muže v mém věku vyjít / řekněte psům, aby ticho. „Promiňte, že vás obtěžuji. Ztratil jsem se. Hledal jsem pasarela, “pak cítil, jak se vyskytuje tok, když řekl:„ Chceš, abych tě sem převezl sem en barco? “ Šel s ním k řece a nastoupil do malého veslice. Zeptal se jeho jména (Juan). Sledoval ho, jak nás vysílá z víru. Cítil, jak loď vstoupila do proudu. Odřízněte světlomet. Odpočíval. Poprvé si všiml, že obloha byla konečně jasná. Slyšel zvuk vesel ve vodě. Podíval se na hvězdy.\nJakou nejpodivnější hranici jste kdy překročili?\nUž jste někdy šplhali po hranici?\nMáte pocit, že musíte oklamat pohraniční stráže nebo jen „být sami sebou?“\nJaké je to nejdéle, co jste kdy chodili na mokrých nohou?\nPřekročili jste někdy potok / řeku, kde jste měli pocit, že existuje slušná šance na smrt?\nUž jste někdy cítili existenciální strach z řešení vašeho pasu?\nPodívejte se na video: Jak si dělat poznámky jako profík!\nPoznámky k obnovení backcountry víz...


Jméno Philip Anthony Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Philip Anthony mají 3 lidé, je na 8003. místě a věkový průměr je 19 let.\nJméno Philip Anthony je složeno z více jmen. Jméno Philip nosí 182 obyvatel ČR, svátek slaví 26.5., má význam: přítel koní a původ řecký. Jméno Anthony nosí 118 obyvatel ČR, svátek slaví 13.6., má význam: náležící k rodu Antoniů a původ latinský.\nDiskuze na téma: Jméno Philip Anthony Ostatní diskuze:


ARCHITECT+ | Hala v Lindau: Ostrov sám pro sebe\nMísto s mimořádnou polohou, které často hostí mimořádné hosty. Přesně tak nějak by se dala v krátkosti popsat Ostrovní hala v Lindau. Ta leží jako ostrov v pomyslném trojúhelníku mezi starým městem, Bodamským jezerem a horami, a často slouží coby místo, kde se setkávají nositelé Nobelovy ceny. Už proto byla její rekonstrukce, jíž se ujala kancelář Auer Weber, naprosto jedinečným projektem.\n„Každý projekt je pro nás tak trochu stavbou na zelené louce. Začínáme úplně od začátku a spoléháme jen na svůj cit, zkušenosti a na svou kreativitu,“ vypráví Moritz Auer, jednatel přední mnichovské architektonické kanceláře Auer Weber. Její zaměstnanci již mnohokrát v minulosti získali za svou práci ocenění – snad proto, že kancelář má svůj charakteristický rukopis, díky němuž je nezaměnitelná. „Při tvorbě návrhu se hodně zaměřujeme na samotný účel stavby, na okolí i konkrétní podmínky. A abych byl upřímný, hodně nám jde také o celkový efekt,“ vysvětluje Auer.\nU projektu Ostrovní haly byla rozhodujícím faktorem poloha. Budova totiž leží mezi starým městem, Bodamským jezerem a horami a už od počátku bylo jasné, že klíčovým momentem stavby bude střecha objektu. Střecha je totiž viditelná z širokého okolí a tvoří symbolickou dominantu stavby.\nPřed samotnou rekonstrukcí přezdíval Moritz Auer budovu „obrovská pizzerie“, protože mu něčím připomínala typické restaurace jednoho nejmenovaného řetězce, prodávajícího pizzu. V rámci realizace tedy nebylo úkolem jen šetrně rekonstruovat, ale i zbavit budovu takových asociací. Dominantou stavby je bezpochyby střešní konstrukce, která působí jako proměnlivý horizont. Ten se mění v průběhu dne, a to v závislosti na intenzitě a úhlu dopadu světla i na denní době. Podle toho vytváří střešní krytina různé barevné odstíny, od zlaté k matně hnědé a někdy až lehce načervenalé. „Rozhodli jsme se použít PREFA Falzonal v zakázkovém odstínu měděné barvy, na kterém si PREFA Aluminiumprodukte opravdu vyhrála. Také díky tomu dnes budova tvoří jeden celek nově s vybudovaným parkovacím domem, který jako kdyby větší stavbu dokonale kopíroval,“ upřesňuje Auer.\nHlavním požadavkem rekonstrukce, bylo přetvořit okolí velkého sálu, který navíc musel zůstat zachován, neboť se jednalo o oblíbené místo prestižních setkání laureátů Nobelových cen. Ostrovní hala byla postavena na počátku 80. let a od té doby zůstala prakticky stejná. „Bylo potřeba prostor trochu provzdušnit a přinést do něj závan současné moderní doby, ale zároveň zachovat genius loci a emocionální náboj,“ vypráví architekt Auer. Ten musel řešit i další zadání – jak udělat prostor dostatečně variabilní na to, aby mohl sloužit také jako víceúčelové kongresové centrum. „Chtěli jsme vytvořit skutečné místo pro setkávání. Prostor, který bude stejně dobře sloužit pro soukromé akce, jako pro velké oficiální události. To se nám naštěstí povedlo, takže dnes hala díky chytrému předělovacímu systému nabízí mnoho variant, jak prostor uspořádat s ohledem na konkrétní akci. Kromě toho jsme se při realizaci snažili využít výhodné polohy, kdy je budova orientována směrem k jezeru,“ popisuje klíčové aspekty Auer. Také díky tomu se dnes Ostrovní hala pyšní příjemnou „jezerní“ restaurací, která slouží nejen turistům a prestižním hostům, ale také místním obyvatelům.\nJedním z klíčových momentů celé rekonstrukce byl výběr optimální střešní krytiny a vůbec volba podoby nové střechy. Tvar střechy je poměrně členitý a tvoří ho 38 různých ploch, jež mají odlišný sklon, velikost i směr. „Jako optimální se nám proto jevila střešní krytina Falzonal od společnosti PREFA Aluminiumprodukte. Navíc rekonstrukce probíhala v měsících, kdy kulminovala turistická sezóna, takže šlo i o rychlost. S krytinou PREFA se pracuje velmi snadno, což nám ušetřilo množství drahocenného času, a také celkový výsledek přesně odpovídá našim představám,“ uzavírá majitel pokrývačské firmy, Johannes Bernwieser.\nPředchozí článekSTAVBA ROKU 2020 otevřela přihlášky 28. ročníku soutěžeDalší článek1 220 vinných láhví tvoří lustry nové vinotéky Vinařství Skoupil


Endokrinologický ústav (ENDO)\nVydáno dne 09. 10. 2008 (4838 přečtení)\nNárodní 8, Praha 1, PSČ 116 94\nEndokrinologický ústav v Praze je samostatnou příspěvkovou organizací přímo řízenou Ministerstvem zdravotnictví. Byl založen v roce 1956. Základním úkolem ENDO je vysoce specializovaná preventivní, diagnostická, léčebná a vědecko-výzkumná činnost v oblasti endokrinologie a s ní souvisejících metabolických poruch a v oborech endokrinologii doplňujících. ENDO je rozdělen na 7 odborných oddělení a dvě laboratoře.\nV roce 2008 se v ENDO řeší 18 programových projektů převážně podporovaných Ministerstvem zdravotnictví.\nVe výzkumu využívá metodiky molekulární genetiky, biochemie, imunologie a onkologie hormonálně dependentních tkání včetně in-silico analýz, zejména: - mikroanalýzy nukleových kyselin s využitím technik kapilární elektroforézy s laserem indukovanou fluorescencí (sekvenace, fragmentová analýza) a technik Real Time PCR z různých biologických materiálů\n- proteomické techniky včetně počítačového modelování peptidových nebo proteinových struktur a jejich interakcí\n- stanovení nano, pikokoncentrací steroidních hormonů pomocí hmotnostní spektrometrie\n- stanovení nanokoncetrací hormonů, proteohormonů, biofaktorů, protilátek a antigenů technikami radio a imunoanalýzy\n- vývoj separačních a analytických chromatografických metod pro mikro a nano\n-analýzy hormonů a dalších biosloučenin\n- mikroanalýzy selenu a dalších esenciálních stopových prvků\n- mikrodialýzy in vivo v tukové tkáni\n- shromažďování, třídění, vyhodnocování a ukládání informací o výsledcích výzkumu a účast na jejich realizaci\nEndokrinologický ústav úzce spolupracuje s ostatními zdravotnickými organizacemi na zvýšení počtu, kvality a objektivity diagnostických a léčebných metod.\nZ náplně projektů je velmi obtížné identifikovat projekty zaměřené na nanobiotechnologie a nanomedicínu. Byl vybrán pouze jeden: Projekt IGA MZ ČR NR/7809 "Studium kandidátních genů a jejich role v patogenezi diabetes mellitus 2. typu a gestačního diabetu", 1/2004-12/2008, řešitelka RNDr. Běla Bendlová, CSc.\n- RNDr. Běla Bendlová, CSc. - molekulární genetika, analýza nukleových kyselin\n- Doc. Ing. Radovan Bílek, CSc. - modelování proteinů, chromatografické techniky\n- Ing. Martin Hill, DrSc. - hmotnostní spektrometrie steroidních hormonů, vývoj separčních metod\n- RNDr. Jan Kvíčala, CSc. - mikroanalýza biogenních stopových prvků - RNDr. Jara Nedvídková, CSc. - mikrodialýzy z tukové tkáně


Vychutnejte si erotické hrátky i masáž s lubrikačním gelem Pjur Original\nSexshop › Lubrikační gely › Silikonové gely › Lubrikační a masážní gel Pjur Original\n„Je úžasnej! používám ho v práci, abych se neodřel a je lepší než jakejkoliv krém a vydrží celej den (12 hod). a je na olejové bázi, takže je perfektní na sex ve sprše nebo v bazénu.” Rob\n98 / 100(hodnotilo 34 zákazníků)\nTom – před 14 měsíci\nS pritelkyni typicky pouzivame jeden popularni lubrikant na vodni bazi, ale ja chtel vyzkouset neco noveho.Narazil jsem na tenhle a zatim jsme oba moc spokojeni s vysledky. Opravdu se mi libi, ze se da namazat kamkoliv a nemusite ho pak smyvat, protoze se jaksi vstreba do kuze (ktera je pak krasna!). Tim padem je perfektni na masirovani a pak muzete plynule prejit k tomu hlavnimu. Problem ale je, ze lahvicka je na konci hrozne zaneradena.\nPokud potrebujete gel pouzit vickrat, nespis jim zapatlate celou lahvicku. Ta nase je tak kluzka, ze se casto spatne drzi, kdyz ji chcete odsroubovat. Tomu by pomohlo, kdyby byla treba vroubkovana nebo proste mela nejaky vzorek, ale lepsi by bylo ji proste uplne vymenit. Nase ostatni lubrikanty maji bud odklapeci vicko nebo pumpicku, oboje je mnohem funkcnejsi.\nTaky je vhodne zminit, ze tenhle lubrikant je docela drahy na to, kolik ho je, a ostatni nam vydrzely mnohem dyl, i kdyz byly v mensich lahvickach. Pritelkyne ho ale ma rada a to je pro me hlavni, takze ho urcite koupim vic.\nPřednosti: Vstreba se do kuze Perfektni na masaze\nNedostatky: Provedeni lahvicky\nKristy – před 14 měsíci\n#1 NEJLEPSI lubrikant na trhu. Nemecke vyrobky nikdy nezklamou!! A taky je super na masaze zad. A necekala jsem, ze lahvicka bude tak velka!\nDlouho jsem hledal, než jsem našel ten správný. Pomohly mě pozitivní recenze, Lubrikační gely na silikonové bázi jsou úplně jinde než ty na té vodní\nUž jsme vyzkoušely kde co, když jsem hledali nějaký dobrý gel. Byl nám doporučený gel na silikonové bázi. Když už mazat, tak pořádně. Skvělý výrobek, který plní, to co slibuje!\nTvrdak – před 15 měsíci\nUz bych jinej nepouzil. Je hodne kluzkej a taky se snadno smyva\nKuba N. – před 15 měsíci\nJe voděodolný, takže při umývání budete potřebovat mýdlo. Smrdí trochu plastově, protože vlastně plastový je.\nPřednosti: Super pocit Nepotřebujete ho moc Nesmrdí\nDavid – před 16 měsíci\nPřednosti: dlouhotrvající bez vůně kvalita\nPřednosti: velice příjemný pocit pro oba partnery neutrální chuť nezašpiní povlečení\nZákaznice – před 16 měsíci\nNejlepší lubrikant na světě. Je tak dobrej, že ani nepotřebuju manžela, abych si to užila. Ale s ním je to samozřejmě lepší. Vřele vřele doporučuju, už nikdy v životě žádnej jinej lubrikant než Pjur nepoužiju!!


Sodomkovo Vysoké Mýto | Pardubice\nVozidel Aero 50, Carrosseria Sodomka, bylo vyrobeno jen sedm kusů, dochovaly se dva. Jedno z nich je v muzeu ve Vysokém Mýtě\nV Magazínu hobby vás tentokrát autoři Jitka Slezáková a Martin Stratílek pozvou netradičně na velkolepou akci, která se chystá ve Vysokém Mýtě.\nSodomkovo Vysoké Mýto se už stává pojmem nejenom pro místní.... Proto vás teď hlavní organizátoři budou lákat k návštěvě města a oslavě doby První republiky. Všichni se sešli ve zdejším Regionálním muzeu. A tady je výsledek.


Házenkářkou roku Raníková, Házenkářem roku Jícha\nPodle dlouhodobého očekávání nakonec skončila anketa o nejlepší házenkářku a nejlepšího házenkáře uplynulého roku, kterou opanovala brankářka Barbora Raníková, resp. střelec Filip Jícha.\nČSH obdržel ocenění EHF\nČeský svaz házené se stal jednou ze čtrnácti evropských federací, které za svou pořadatelskou činnost od EHF získaly ocenění „Top Organiser“. Ocenění z rukou prezidenta EHF Jeana Brihaulta převzal Ing. Jaroslav Chvalný.\nZačíná sezóna „plážovek“\nSoutěžní sezóna je za námi, ovšem i prázdniny si házenkáři umí obohatit házenou. Sezóna turnajů v plážové házené začíná!\nŽákovské kateorie znají své MISTRY\nO prvních dvou červnových víkendech odehrála družstva starších a mladších žáků a žákyň své finálové turnaje.\nO tomto víkendu se družstva starších žaček a žáků utkají ve finále Žákovské ligy o titul Mistr České republiky pro soutěžní ročník 2012/2013. Celkem se finálového turnaje v každé z kategorií zúčastní šest nejlepších týmů.\nDnes poslední Time-out!\nPoslední vydání televizního magazínu Time-out v sezóně 2012/13 odvysílá dnes v premiéře Česká televize na kanále ČT Sport.


Předchází Slavnost velikonoční svíce\nPro dnešní vigilii, která je matkou všech vigilií, je vybráno devět čtení z Písma svatého: sedm ze Starého zákona a dvě z Nového (epištola a evangelium). Vyžadují-li to pastorační důvody, může se číst menší počet čtení ze Starého zákona. Má se však stále pamatovat, že biblická čtení tvoří podstatnou část této velikonoční vigilie. Ať se čtou vždy aspoň tři čtení ze Starého zákona a ve velmi naléhavých případech nejméně dvě. Jedno z nich musí být vždy z druhé knihy Mojžíšovy (Ex 14,15 – 15,1).\nDokument Příprava na velikonoční svátky a jejich slavení (čl. 85) udává, že kde to je možné, mají se číst všechna čtení, aby byl úplně zachován charakter velikonoční vigilie, která vyžaduje delší trvání.\nV nově upravených obřadech vigilie je sedm starozákonních perikop většinou převzato z nejstarší východní i západní tradice. Církev „počínajíc od Mojžíše a všech proroků“ (Lk 24,27; srov. Lk 24,44–45) vysvětluje velikonoční tajemství. Čtení popisují velkolepé skutky dějin spásy a zpěv responsoriálních žalmů, posvátné ticho a modlitby celebrujícího kněze napomáhají věřícím, aby o nich v klidu uvažovali.\nVšichni odloží svíčky a usednou. Dříve než začnou čtení, kněz povzbudí lid těmito nebo podobnými slovy:\nOtevřme nyní své srdce, abychom porozuměli Božímu slovu o tom, jak Hospodin vysvobodil a vedl svůj lid a jak nakonec poslal svého Syna, aby nás vykoupil. A také prosme, aby se jeho vykupitelské dílo ve světě naplnilo.\nPotom následují čtení. Lektor se odebere k ambonu a přednáší první čtení. Žalmista nebo zpěvák zpívá žalm, a lid vkládá odpověď. Pak všichni vstanou a kněz říká: Modleme se. Všichni se chvíli potichu modlí. A nakonec kněz říká příslušnou modlitbu.\nPříprava na velikonoční svátky a jejich slavení (čl. 86) popisuje, že předobrazný smysl textů Starého zákona má své naplnění v Novém zákoně a má být zjevně vyjádřen celebrantovou modlitbou po jednotlivých čteních; bude však také prospěšné uvést věřící do tohoto smyslu krátkým poučením. Může to udělat kněz sám nebo jáhen.\nŽalm s vkládnou odpovědí lidu po každém čteních zachovává rytmus, který věřícím pomůže ke zbožné účasti. Je třeba dbát na to, aby místo žalmů nebylo používáno lidových popěvků.\nMísto responsoriálního žalmu se může vkládat chvíle tichého usebrání. V takovém případě se vynechává chvíle ticha po Modleme se.\nVšichni se posadí (Caeremoniale episcoporum, čl. 351).\nPo epištole všichni vstanou. Kněz slavnostně zazpívá Aleluja a všichni opakují po něm.\nPodle Caeremoniale episcoporum (čl. 352) má kněz třikrát zazpívat „Aleluja“, přitom pokaždé zvyšovat hlas a všichni po něm mají opakovat.\nMissale Romanum (ed. 2008) připomíná, že kněz před evangeliem obvyklým způsobem vloží kadidlo a požehná jáhnovi.\nPři evangeliu se nepřinášejí světla, ale jen kadidlo (pokud se ho užívá).\nJako vrchol celé bohoslužby slova je zvěstováno evangelium o vzkříšení Páně (Příprava na velikonoční svátky a jejich slavení, čl. 87).\nHned po evangeliu je homilie.\nI když je krátká, podle Missale Romanum (ed. 2008) se nemá vynechávat.\nNásleduje křestní bohoslužba


Severské listy – 22. září – švédský Den černého zlata\n22. září – švédský Den černého zlata\nObchodník s rybami Rolf Österberg z Göteborgu\ns humrem o váze přes 5 kg\nFoto/copyright Kent Andersson\nMnoho Švédů se nemůže dočkat 22. září. Každoročně se na něj těší rybáři stejně jako labužníci, vždyť jde o „humrovou premiéru“. Ta znamená, že končí období, kdy je zakázáno vydávat se na moře pro „černé zlato“. Rybář smí opět vytáhnout své náčiní na lov humrů, připravit návnadu a vydat se mezi ostrůvky bohuslandského kraje na severozápadním pobřeží země, aby se v mořských hlubinách zmocnil této největší delikatesy švédských vod.\nAčkoli poslední zářijové dny jsou ještě prosluněné a polední teplota dosahuje 11 nebo i 14 ºC, v noci klesá až k nule a na moři se definitivně ohlašuje podzim. Majáky svítí, když lodě opouštějí pobřeží, aby mezi útesy a ostrůvky pluly za svou kořistí. Je chladno a silný, slaný vítr štípe do obličeje. Probuzení ptáci vyplašeně vzlétají. Cesta vede na severozápad od ostrova Severní Koster, směrem k Drammen, nejzápadnějšímu švédskému území, do vod, které jsou vůbec nejlepším švédským lovištěm humrů.\nHumrovou pochoutku se obyvatelé Göteborgu naučili lovit od holandských kupců někdy v 15. století. Chvilku ale trvalo, než se stala součástí švédské kuchyně. Cesta za humry byla v té době nebezpečná, ztroskotalo při ní mnoho plachetních lodí. Dnešní motorové loďky rychle proplují nádhernou ostrovní říší a snadno se dostanou až ke svému cíli. Tam na kamenném dně, v hloubce ca 10 až 50 m, žijí humři. Vůbec nejraději žijí tam, kde se setkává písečné dno s kamenným.\nHumrové společenství jsou hierarchicky uspořádaná, vedená „patriarchou“ starým 30 až 80 let. Ale těch osmdesát to, tuším, bude jen málokdy. V každém případě je nejstarší humr neoblomný vládce, který na svých inspekcích nezapomene zkontrolovat všechna místa, kde jeho „poddaní“ přebývají. Proti jakékoli opozici zasahuje tvrdě pomocí svých silných klepet. K dorozumívání mají ale humři vedle klepet i různé chemické alternativy. Mladší humři například vylučují látky, kterými dávají najevo, že se patriarchovi podřizují, a tím mohou odvrátit nebezpečí dalšího násilí, v případě, že by se vládci zdálo, že silné štípnutí nepřivedlo trestaného k poslušnosti dost rychle. Zjištěny byly také chemické pohlavní signály.\nHumři se nevydávají dále než 4 až 5 km od místa, které považují za svůj domov. Na teplotu vodu jsou hákliví, přestoupí-li 20 až 22 ºC, má to pro ně smrtelné následky. A ve vodě, jejíž teplota klesla pod 5 ºC, přestanou jíst. Humři se živí se všemi možnými zvířaty, které naleznou ve svém okolí, žerou mušle, šneky, ryby, rádi mají i raky. Rostou ale jen pomalu a velikost přímo souvisí s teplotou vody, ve které se pohybují. Pět až sedm let staří jedinci dosahují pohlavní dospělosti, samci měří 16 až 17 cm a samice 22 až 23 cm. Dospělí humři rostou 1 až 2 cm za rok.\nTak asi jednou za sezonu se stane, že je ulovený humr modrý. Proč jsou některá individua obdařena touto neobvyklostí se neví, možná jsou tu důvody genetické, možná to záleží na humrově stravě. Zatím co normální černý humr je po uvaření červený, modrý humr dostane barvu oranžovou. Změna barvy souvisí s vazbou pigmentů na protein, který je na teplo citlivý a při vaření denaturuje. Výjimečně se může stát, že ulovený humr je světlomodrý či červenožlutý.\nKanibalství humrů znemožňuje jejich umělý chov. Někdy se rybář vrací domů s prázdnou, záleží to na mořských proudech a na větru. Nejčastěji se však nějaké humry podaří ulovit, pak čeká rybáře další těžký úkol, totiž udržet je v dobrém stavu, než se dostanou na stůl zákazníků. To se děje ve velkých dřevěných kádích pod vodou, kde je nutno humry chránit před zloději a navíc stále sledovat kvalitu vody. Čím déle se rybáři podaří toto černé zlato udržet při životě, tím víc vydělá. Povede-li se mu to až do konce roku může ulovené humry prodat jako lahůdku na novoroční stůl za velmi vysokou cenu. Jen přímo po premiéře je cena snad ještě vyšší.\nNejstarší rybář na Severním Kosteru je Øve Kosterberg. Loví tu humry už 40 let a je tedy expert na všechno co je s tímto povoláním spojeno. Loví okolo Grisbådarna, které byly právě pro své na humry bohaté vody předmětem dlouholetých sporů Švédska s Norskem. Nakonec se tento spor dostal až k soudu v Haagu, ten v roce 1909 přisoudil Grisbådarna Švédsku. Obyvatelé obyvatelé ostrovů Koster tam totiž humry lovili už ve středověku.\nNa každého živého humra počítáme, podle velikosti, 2 až 2,5 litru vody a 0,5 až 0,75 dl soli.\nNa 2 středně velké humry nakrájíme 1 cibulku na plátky a vložíme do odměřené a osolené vody spolu s 6 zrny bílého pepře, 0,5 dl vinného octa a 1 velkým svazkem kopru. Necháme povařit 10 minut pod pokličkou. Než vložíme humra do vody dohlédneme na to, aby se prudce vařila. Humra dáme do vody hlavou napřed a rychle přiklopíme pokličku. Před vložením dalšího humra se má voda vždy začít znovu prudce vařit. Humři vážící pod 500 gramů se mají vařit 6 až 7 minut. Větší exempláře, tak asi do kila, vaříme 8 až 17 minut. Trochu kratší doba vaření je vždy lepší volba než doba příliš dlouhá.\nHumry můžeme podávat buď přímo po uvaření horké, pokapané citrónem a máslem, nebo studené. V tom případě mají vychladnout ve vodě, ve které jsme je vařili. Kdo má rád kopr, může humry posypat ještě troškou nasekaného kopru.\nVhodný nápoj je bílé víno, ale švédští gurmáni tvrdí, že v tomto případě není nad šampaňské.\nJana Witthed, Švédsko, 15. října 2003\ncnt: 26.688.253 • onln: 1 • robot ostatni • php: 0.347 sec. • www.severskelisty.cz • 3.237.48.165\n2017:341 • 2018:181 • 2019:131 • 2020:104 • 2021:49


Adéla Janská – Pro tebe klid - Ostrava - Ostravské noviny - názory, ohlasy, kritika\nAdéla Janská – Pro tebe klid\nvloženo: 24.02.2018 komentářů: 0\nČasové rozmezí: 2.– 27. 3. 2018\nVernisáž: 1. 3. 2018 od 18.00 h (Důl Michal – Cechovna)\nMísto konání: NKP Důl Michal, Československé armády 413/95, 715 00\nKurátor výstavy: Tomáš Koudela\nK výstavě vyjde tištěný katalog.\nVýstavu finančně a logisticky zaštiťuje Národní památkový ústav (Důl Michal) a Ostravská univerzita (Katedra výtvarné výchovy Pedagogické fakulty).\nV rámci výstavního projektu bude mít autorka na Ostravské univerzitě přednášku s názvem Život v malbě. (15.00–16.30, Pedagogická fakulta Ostravské univerzity, Fráni Šrámka 3, 709 00 Ostrava-Mariánské Hory)\n*16. 8. 1981 Olomouc\nAdéla Janská studovala v letech 2000–2003 na Katedře výtvarné výchovy Pedagogické fakulty Univerzity Palackého v Olomouci. Ve studiu pokračovala na Akademii výtvarného umění v Banské Bystrici, a to v přípravném ateliéru doc. Klaudie Kosziby (2003–2004) následně v ateliéru současné malby (2004–2007) a volných malířských disciplín (2007–2009) prof. Františka Hodonského. V roce 2009 studium zakončila diplomovou prací s názvem Vlny. Od roku 2011 působí na Střední škole designu a módy v Prostějově. V roce 2013 se na téže škole ujímá vedení Ateliéru malby.\nMalířka Adéla Janská představující se ostravskému publiku po necelém roce, tentokrát samostatnou výstavou, vnímá své dílo jako dialog s nejbližším prostředím, v němž je malířský projev obrazem živoucích struktur světa. V této souvislosti je nutno připomenout komentář Davida Jedličky, podle něhož jsou obrazy Adély Janské „vzdálené samoúčelnému přepisu fotografické zkušenosti a narušení celistvosti obrazového vjemu umožňuje divákovi vnímat realitu jako soubor znaků nesoucích význam.“\nAutorka vnímá strukturovanost a komplexitu skutečnosti mj. také v intencích vizuálních vzorů soudobé tvorby. Předmětem jejího zájmu jsou práce těchto autorů: Adrian Ghenie, Justin Mortimer, Eric Fischl, Caroline Walker, Alex Kanevsky.\nDobře vysledovatelná kresebná bravura stejně jako přímočarost figurativních syžetů nacházejí své inspirativní zdroje ve výtvarném projevu druhé poloviny 19. století, respektive počátku století 20., a to v ruském (Valentin Serov, Ilja Repin, Isaac Levitan, Konstanin Korovin), francouzském (Edgar Degas, Édouard Manet, Gustave Caillebotte) a v neposlední řadě i českém (Luděk Marold, Viktor Oliva).\nOstravské publikum má možnost seznámit se s tvůrkyní usilovně reflektující teoretický a historický kontext malby. Adéla Janská je jeho sebejistou, avšak střízlivou vizuální glosátorkou. Na její malířský projev je možno nahlížet v intencích malby jako přirozené součásti bytostných kvalit, konceptuálně identifikovatelných jako antropologická konstanta, tj. jako esenciální habitus lidského života.\nAutorčin vizuální enviroment nabízí takovou verzi malířské autonomie, která si je plně vědoma rizika plynoucího jak z bezbřehé malířské autonomie, tak i z konceptuální prázdnoty.\nČlověk v autorčině díle mnohdy zakouší lidskou blízkost skrze mlčení. Ztvárněný předmětný svět mu není jen podpůrným prostředkem doprovázejícím obsahové pole obrazu. Spolu s lidskou figurou se představují divákovi jako synkopická a komplexní malba, doplňující o tradici se opírající výtvarný projev jemně subverzivními malířskými akcenty.\nPoslední práce Adély Janské je možno vnímat jednak jako sebevědomý, malířsky podnětný a vizuálně svébytný komentář takových interpretací výtvarné kultury, jež jsou zřejmým pokusem o existenční zpochybnění a znesvéprávnění pozice tradičního výtvarného projevu v soudobém uměleckém provozu, ale především jako takové myšlení obrazem, které je silnou přímluvou za lidskost světa nebo chcete-li tvůrčí vírou v jeho plnohodnotnou subjektivitu.\nautor: Tomáš Koudela


Komerční budovy - Enectiva\nNízké provozní náklady při zachování komfortu\nJe vaše komerční nemovitost provozována efektivně? Energetická efektivita má velký vliv na provozní náklady, ale zachování potřebného komfortu pro její obyvatele je pro nás klíčové.\nChytré řešení pro vaše kanceláře\nBusiness centra se musí vypořádávat s papírovaním, které mohou zjednodušit a s námi omezit. V aplikaci můžete spravovat energetiku budov, související dokumenty a fakturaci s vyšší efektivitou a pohodně. Zbavíte se rutinní práce a budete produktivnější. Už jste někdy byli překvapeni příchozími účty za energii? Chyby, úniky, zbytečně zapnuté topení, zapomenutá zapnutá světla vás stojí mnoho. S Enectivou už se to nikdy nestane.\nPro manažery i techniky\nEnectiva je řešení pro energetický management business center. Dejte přístup i nájemníkům, aby mohli sledovat svoji spotřebu a výdaje na energie.\nEnectiva zjednodušuje zdlouhavou administrativu související s vyúčtováním nájemcům. Manuální odečty jsou minulostí.\nAplikace automaticky odhaluje plýtvání, sleduje efektivní chod jednotlivých technologií, zasílá alarmy. Motivuje k šetření energií.\nKomerční banka, dceřiná společnost Société Générale, ve svých pobočkách v Česku sice pracovala s nasbíranými energetickými daty, ale šlo z nich dostat mnohem více. Data z měřidel neposkytovala managementu přehledné info o energetické efektivitě jednotlivých poboček ani o společnosti jako celku. Docházelo k zbytečnému v plýtvání.\nTým Enectiva propojil již existující systém facility managementu s daty z měřidel bez nutnosti pořizování nového hardwaru. Automatické reportování manažerům a regionálním pracovníkům s identifikací energetické efektivity, upozornění na úniky a přehledné prostředí aplikace dělají z Enectivy oblíbené řešení v celé bance.\nVýsledkem je kompletní, plně automatický energetický management, který zvládá velmi malý tým lidí. Nadměrná spotřeba energií byla dratmaticky snížena. To vše při návratnosti investice pro klienta v řádu měsíců. Došlo taktéž k výraznému zkrácení doby, která je nutná k odhalení havárií.\nEnergie efektivně v obchodních centrech\nNákupní centra mají často problém se snižováním svojí uhlíkové stopy. Ale úspora energií není jen záležitost environmentální, ale i ekonomická. Snížení účtů za energie vytváří konkurenceschopnou společnost. Udělejte s námi další krok vpřed pro snížení energetické spotřeby obchodního centra.\nMeřidla a čidla\nEnectiva využívá systém (nejen) bezdrátových senzorů, měřidel a čidel pro sledování energií. Snadno tak rozpoznáte příležitosti pro efektivnější energetický management.\nPropojitelnost s MaR\nPokud máte již v centru existující systém MaR, tak jeho data lze plně využít. Propojíme se s ním a vy nemusíte investovat do nového hardwaru.\nAlarmy jen když je třeba\nEnectiva upozorňuje na technická selhání zařízení automatickými upozorněními. Vytváří synergii mezi technologiemi a lidskými dovednostmi pro optimalizaci energetické výkonnosti.\nObchodní centrum Arkády Pankrác, jedno z největších obchodních center u nás, využívá chytrý systém Enectiva, která je oslovila především svojí nezávislosti na použitém hardwaru, integrací všech souvisejících všech prvků energetického managementu pod jednu střechu a možnost vývoje vlastních funkcí včetně možnosti přidání customizovaných dashboardů.\nNájemníci v rámci obchodního centra Arkády Pankrác platí spotřebu energií v jednotlivých obchodech. Odečítání bylo každý měsíc prováděno velmi neefektivně: skupina techniků musela ručně odečíst data z více než 200 měřidel.\nEnectiva tým v Arkádách Pankrác vyřešil hned několik problémů. Všechna měřidla jsou odečítána automaticky, ve všech podružných 28 rozvodnách bylo instalováno kompletně nové nepřímé měření elektrické energie. Navíc náš tým vyřešil problém s nefunkčními kalorimetry.\nV současnosti v obchodním centru díky naší aplikaci vyhodnocují i nově zaváděné úsporné projekty na systémech vzduchotechniky, chlazení a vytápění.\nI nájemníci mohou mít přehled\nProč jsou výdaje za energie tak vysoké? Nezapomněli jste puštěnou vodu nebo světlo a klimatizaci přes víkend? Jak zkompletovat platby a vyúčtování od nájemců? Jako majitel nemovitost či bytu jste se určitě s podobnými problémy setkal. Enectiva zjednoduší práci majiteli nemovitosti a zároveň přinese nájemníkům přehled o svých spotřebách.\nPro správce a majitele\nRychlé vyúčtování spotřeb energií dle platné legislativy. Evidence cejchování měřidel i dokumentů související s provozem.\nPřístup pro nájemníky\nAplikace enectiva umí pravidelně rozesílat reporty o spotřebě energií konkrétního bytu. Dejte nájemníkům možnost hlídat si své spotřeby.\nVe starých i moderních domech\nŘešení máme pro novostavby i historické objekty, kde je obtížné provést moderní instalace. Zde nasazujeme bezdrátové technologie.\nEnergetický management v hotelu = krok vpřed\nPohodlí a spokojenost hosta jsou pro hotely nejzásadnější. Aby všechno v hotelu klapalo, je třeba zabezpečit i bezproblémový chod a hlídat náklady na energie. V sektoru pohostinství jsou tyto náklady druhou nejvyšší položkou ve výčtu provozních nákladů hned po mzdách. Nepřetržitý provoz je velmi nákladný, pokud je provozován neefektivně a nehospodárným způsobem. V současnosti je taktéž kladen velký důraz na ochranu životního prostředí.\nDíky systému automatických reportů budete vždy v obraze. Kolik vody použijete jeden host, jak se liší spotřeba v ročních obdobích nebo kdy je nejlepší čas pro nákup energií. Enectiva vám odpoví (nejen) na tyto otázky.\nMonitorujte s Enectivou energetické nároky kuchyní nebo dalších oddělení hotelu díky analýze trendu pro specifickou místnost nebo časové období. Porovnejte spotřebu podobných budov. Enectiva motivuje k dalším úsporám.\nOdhalení poruch a plýtvání\nEnectiva je ideální řešení pro odhalení poruchy už před hrozícím negativním dopadem nebo pro zjištění plýtvání za účelem snížení nákladů.\nJsme partnerem komerčních budov všech rozměrů.\nKontaktujte nás Zkusit demo


Penzion Pod Strání, Malá Morávka | eHotel.cz\nKarlov pod Pradědem 194, 793 36 Malá Morávka\nApartmán č. 3 Jako stvořený pro partnerskou dvojici nebo mladou rodinku s dítětem  Dvoulůžkový apartmán je tvořený místností se dvěma postelemi, dětskou přistýlkou (rozkládací křeslo), kompletně vybaveným kuchyňským koutem (lednice, mikrovlnka, 2 plotýnkový vařič, varná konvice a veškeré nádobí), vlastní sprchou a WC, SAT/TV, Wi-Fi.\nApartmán č.5 navržený pro dva samostatné páry nebo rodiny s menšími dětmi. Využijte tři prostorné místnosti. Dvě dvoulůžkové ložnice s dětskou postýlkou, \nApartmán č. 4 - ideální pro rodinu s dětmi nebo dobré přátele. Dole v obytné místnosti jsou 2 lůžka + kompletně vybavený kuchyňský kout (lednice, mikrovlnka, 2 plotýnkový vařič, varná konvice a veškeré nádobí), vlastní sprcha a WC, SAT/TV, Wi-Fi. Do ložnice v patře vedou vedou půdní schůdky, nedoporučujeme malým dětem a starším osobám. \nApartmán č.2 (mezonetový, do 3 lůžkové ložnice v patře vedou půdní schůdky, nedoporučujeme malým dětem a starším osobám). Ideální pro rodiny s více dětmi nebo skupinku dobrých přátel. Užijte si prostor celkem tří místnosti a pěti lůžek. Dvě ložnice, dětská přistýlka (rozkládací křeslo), obytná místnost s kompletně vybavenou kuchyňkou (lednice, mikrovlnka, 2 plotýnkový vařič, varná konvice a veškeré nádobí), vlastní sprchou a WC, SAT/TV, Wi-Fi.\nPenzion Pod Strání nabízí poklidné místo pro Vaši dovolenou.\nSnad jen potok za domem v noci lehce ševelí. Po ránu cvrlikají sýkorky a v ošatce za dveřmi apartmánu voní čerstvé pečivo. Připravíte si snídani ve vlastní kuchyňce nebo se raději usadíte k prostřenému stolu od paní domácí?\nV zimě ani nemusíte škrábat auto, sjezdovky začínají pár desítek kroků od zápraží. A ze svahu pak sjedete přimo do lyžárny. Do tepla, k plápolajícímu krbu. K té nejlepší televizi na dlouhé zimní večery.\nA léto v sedle kola nebo s batohem na hřebenech hor. Po túře si možná rádi dopřejete trochu klidu na zahradě. Zatímco děti dovádějí na trampolíně a trefují kuželky, vy pod stínem břízek popíjíte vlastnoručně natočené pivko.\nRelaxovat můžete při opékání špekáčků, upíjení dobrého vína a nasávání atmosféry letních večerů. Při polehávání s knížkou pod naší stařičkou švestkou. S přáteli u jednoho (dvou, tří,..) orosených, které si sami natočíte. Schválně, kdo natočí lepší čepici...\nPro bikery máme zabezpečenou kolárnu i servis pro drobné opravy.\nDlouhé zimní večery můžete strávit ve společenské místnosti a nechat se hypnotizovat plápolajícím dřevem v krbu. A zatímco dospělí budou trápit nervy u Člověče nezlob se, děti si postaví vlastní svět v dětském koutku.\nLiberec 178,1 km\nTrhové Sviny 233,1 km\nBřezová u Karlových Varů 316,5 km


Index protiepidemického systému PES dnes zůstává sedmý den v řadě na 57 bodech ze sta. Podle pravidel systému by tak vláda mohla na dnešním mimořádném zasedání rozhodnout o přechodu ze současného čtvrtého na třetí stupeň epidemické pohotovosti. Znamenalo by to například znovuotevření restaurací, všech obchodů i provozoven služeb nebo zrušení omezení volného pohybu osob v nočních hodinách. V sobotu testy potvrdily nákazu novým koronavirem u 2667 lidí, což je nejnižší hodnota za první víkendový den od 3. října. Vyplývá to z údajů na webu ministerstva zdravotnictví.