LEADER FOX NARA (2021) 28" 14Ah | 504Wh - NEONOVÁ - doprava zdarma - www.ELEKTROKOLA.cz\nNovinka pro rok 2021! Městské elektrokolo s nízkým rámem pro snadné nastupování LEADER FOX NARA 2021 na 28" kolech v nepřehlédnutelné reflexní neonové barvě se zadním motorem a baterií SAMSUNG 14Ah/504Wh je díky vzduchové odpružené vidlici 65mm a kotoučovým brzdám často využíváno i jako trekové elektrokolo.\n16,5" (155-175cm) na cestě od výrobce\nLEADER FOX NARA 14Ah (2021)\nMěstské elektrokolo Leader Fox NARA 2021 s nízkým rámem pro snadné nastupování je velmi často využívané i jako trekové a to hlavně díky vzduchové odpružené vidlici, kotoučovým hydraulickým brzdám a většímu průměru kol 28". Díky tomu je elektrokolo NARA vhodné jak pro jízdu v městském provozu tak i pro delší výlety po silnici a cyklostezkách. Zvlášť při delších cestách oceníte velmi pohodlné odpružené gelové sedlo.\nElektrokolo NARA je již v základu vybaveno blatníky, předním a zadním LED světlem s vysokou svítivostí napojeným na baterii, praktickým zadním nosičem s nosností 15kg a stojánkem.\nElektrokolo má nepřehlédnutelný reflexní neonový design, který sluší jak ženám tak i mužům.\nBudete překvapení motorem Bafang v zadním kole, který vás veze bez nutnosti silně šlapat do pedálů. Přestože je tento motor výkonově slabší než středové motory (což se pozná do velkého kopce nebo při vyšší hmotnosti jezdce), budete mít při jízdě pocit, že kolo pomáhá velmi silně a bez námahy. Kdyz budete na kole šlapat bez řetězu, motor bude přesto pomáhat.\nPrůměr kol 28" a hladký vzorek pláště zajistí pohodlnou jízdu na asfaltu a zpevněných cestách a šířka pláště zase zajistí bezproblémovou jízdu i na horších cestách.\npláště: CST 47-622\nNávod (manuál) LEADER FOX NARA (2021)\nNARA barva NEONOVÁ


Cenová válka o turisty ve Středomoří. Hostitelé nabízí řadu slev, upozorňuje chorvatský deník — ČT24 — Česká televize\nSmlouvání a slevy ano, výprodej ne. To je současná filozofie většiny středomořských zemí, které doufají, že se jim navzdory koronavirové pandemii podaří alespoň něco z letošní turistické sezony získat. Všichni ve Středomoří, které každoročně hostí 350 milionů turistů, jsou si vědomi, že ceny z roku 2019 s takto oslabenou poptávkou nebudou mít šanci na úspěch. Jejich snížení se ale brání – s vědomím, že skutečná cenová válka by přinesla velké oběti. Napsal to chorvatský deník Večernji list.\nHodně bude záležet na tom, jak se k věci postaví Turecko, které je známé velmi nízkými cenami a které se nyní potýká s půldruhým milionem prázdných hotelových lůžek. Země, která v roce 2020 počítala s 58 miliony návštěvníků, zatím nevytáhla všechny karty, píše list. Možná si variantu snížení cen nechává na později, nečeká ale ani se založenýma rukama.\nUž v květnu zahájili Turci v 70 zemích takzvanou telefonní diplomacii, při níž rozšiřují veškeré relevantní informace o dovolené v Turecku. Mezi nimi i tu, že kapacita hotelů bude preventivně snížena maximálně na 60 procent. Ukazují tím starost o zdraví hostů. Přes 60 procent by se beztak patrně nedostali, píše chorvatský deník.\nTurecko, stejně jako sousední Řecko, je závislé na leteckém spojení. Do jaké míry se letecká doprava vrátí do normálu, není zatím jisté. Část evropských turistických operátorů říká, že bude létat charterovými lety a spoje do Středomoří oznámily už i nízkonákladové aerolinky. V konečném důsledku ale bude všechno záležet na počtu cestujících, neboť létat se vyplatí jen, když jich bude dost. Ekonomicky nevychází dokonce ani to, když se prodá méně než 80 procent sedadel.\nNa španělském a italském pobřeží – nepočítáme-li Kanárské ostrovy či Sicílii, které jsou na tom lépe – jsou zahraniční hosté spíše přáním než splnitelným cílem. V obou zemích, které jsou silně závislé na domácím cestovním ruchu, se proto vlády zabývají tím, jak domácí turisty povzbudit k aktivitě.\nZájem o Chorvatsko roste, někde už mají v srpnu plno\nNapříklad Slovinci občanům rozdávají poukázky na 200 eur (asi 5300 korun) na dovolenou ve své zemi. To je špatná zpráva pro sousední Chorvatsko, které každoročně hostí na 1,5 milionu Slovinců.\nŘecko, které se může chlubit tím, jak se s koronavirem dobře vypořádalo, je do značné míry závislé na hostech, kteří dorazí letadlem. Ale ani tato země, jejíž premiér nedávno ohlásil „restart turismu“, se nevyznačuje cenami za pakatel. Například německá cestovní kancelář TUI nabízí pobyt na Krétě v hlavní sezoně ve čtyř- či pětihvězdičkových hotelech za 1100 až 1300 eur (29 200 až 34 600 korun). Výhoda ale spočívá pouze v tom, že ještě loni by na stejnou částku vyšel pobyt pouze mimo hlavní sezonu.\nZda a do jaké míry turismus v červenci ožije, záleží v první řadě na koronaviru, v druhé řadě pak na Němcích, které nyní dychtivě vyhlíží celé Středomoří. Právě Německo výrazně ovlivní letošní cestovatelské trendy. Podle průzkumů veřejného mínění chce 80 procent z nich strávit plánovanou dovolenou v zahraničí.\nChorvatsko si v tomto ohledu nestojí špatně. Pro mnoho evropských států je nejbližší středomořskou zemí, není tak odkázáno na letecké spojení. Jeho velkou výhodou je i dobrá epidemická situace.\n„A ceny? To bude záležet na poptávce, v některých objektech a termínech se možná sníží, v jiných naopak vzrostou. V jedné firmě na středním Jadranu tvrdí, že mají v některých termínech v srpnu už plno,“ říká šéf Chorvatského turistického sdružení (HUT) Veljko Ostojić.\nČesko zatím s poukazy na dovolenou nepočítá\nV Česku zatím krizový akční plán pro cestovní ruch, který v pondělí schválila vláda, s plošnou pomocí ve formě státem dotovaných poukazů na dovolenou v tuzemsku, tak jako třeba mají na Slovinsku, nepočítá. Podnikatelské svazy jsou právě kvůli tomu zklamané, protože podle nich by to podpořilo poptávku. Projekt bude podle ministryně pro místní rozvoj Kláry Dostálové (za ANO) v první etapě podporovat pouze lázeňské pobyty a procedury.\nZástupci podnikatelů v cestovním ruchu chtějí tak dále apelovat na vládu, aby cestovnímu ruchu, který koronavirová krize postihla nejvíce, pomohla, uvedli prezident Svazu obchodu a cestovního ruchu Tomáš Prouza a viceprezident Svazu léčebných lázní a místopředseda Fóra cestovního ruchu Martin Plachý.\nSchválený krizový akční plán obsahuje 16 opatření, mimo jiné také projekt Dovolená v Česku na státem dotované poukazy na dovolenou, kdy stát přispěje na pobyt v tuzemských lázních, který musí být minimálně na šest nocí, 40 procent, maximálně ale 4000 korun.\nPodle ředitele slevového portálu Slevomat Ladislava Veselého zájem o pobyty v tuzemsku nicméně roste. „Za poslední týden byly prodeje každý den téměř dvojnásobné proti rekordnímu loňskému roku. Nejvíce je to patrné v Praze,“ konstatuje.\n„Hlavní město se vylidnilo od zahraničních turistů a my tak sledujeme rostoucí zájem. A to zejména díky příznivým cenám. Průměrný pobyt pro dva na víkend lze pořídit v průměru za 3000 korun,“ dodává.\nV cestovním ruchu je zaměstnáno na čtvrt milionu lidí. Podle prezidenta Fóra cestovního ruchu Viliama Sivka je bez podpory státu ohroženo dvě stě tisíc míst. Cestovní ruch každý rok do veřejných rozpočtů odvádí více než 125 miliard korun. Podle agentury CzechTourism tvoří cestovní ruch tři procenta z hrubého domácího produktu ČR. Letos se počítá s propadem cestovního ruchu o více než polovinu.\nVydáno pod EkonomikaKoronavirusStředomoříTureckoChorvatskoCovid-19SicílieŘeckoCestovní kancelářŠpanělskoNěmeckoSlovinskoKanárské ostrovyJaderské mořeKréta


Vylepšení vývojářských nástrojů v Google Chrome - Root.cz\nRoot.cz » Webové prohlížeče » Vylepšení vývojářských nástrojů v Google Chrome\nVyšlo Qt 4.6.0\n2. 12. 2009 21:14\nAtlet69 (neregistrovaný) ---.karneval.cz\nBohužel tohle je nám vše prd platné. Dokud Chrome nebude umět blokovat reklamu, tak se nikdy nerozšíří a bude stále jen podřadným prohlížečem. Já osobně používám Operu případně dle potřeby Firefox, ale rozhodně o změně neuvažuji, proto mě jakési nevýznamné „vylepšení“ od Google netrápí.\n2. 12. 2009 21:39\n3. 12. 2009 8:26\nChrome cerstve jiz podporuje rozsireni.\nAdblock nepouzivam ale flashblock jsem nainstaloval nedavno a funguje skvele (stejne jak na firefoxu)\n3. 12. 2009 8:52\nJestli někdo hodnotí prohlížeč jen podle toho, zda umí či neumí blokovat reklamy, tak upřímnou soustrast. Chrome je i bez adblocku výborným prohlížečem a pro mě je hned po Maxthonu další volbou. Lišku i Zpěvohru opravdu nemám rád.\nJde o to, ze jak si clovek jednou zvykne, ze nedostava epi zachvat z reklamy na O2, tak si pak rozmysli, jestli pujde do neceho jinyho.


Chrastítka - Myšákovy hračky\nDomů > Pro nejmenší>Chrastítka\nNáš e-shop s hračkami samozřejmě myslí i na dětičky nejmenší. A co mrňousky potěší nejvíce? Zaručeně hračky, které lze snadno uchopit do malých ručiček a jsou barevné, tudíž vizuálně zajímavé, tak aby upoutaly pozornost na první pohled. Ale co především? Ano, je to zvuk! To, co rachotí, chrastí, píská nebo vyluzuje další a další neobvyklé tóny, ...\nNáš e-shop s hračkami samozřejmě myslí i na dětičky nejmenší. A co mrňousky potěší nejvíce? Zaručeně hračky, které lze snadno uchopit do malých ručiček a jsou barevné, tudíž vizuálně zajímavé, tak aby upoutaly pozornost na první pohled. Ale co především? Ano, je to zvuk! To, co rachotí, chrastí, píská nebo vyluzuje další a další neobvyklé tóny, to je vždy to pravé. Chrastítka pro nejmenší, která nabízíme, jsou veselá a barevná s motivy zvířátek. Naleznete zde plyšovou opičku, žirafu, zebru, ovečku a myšku, kterým chrastí hlavička a pokud stisknete tělíčko, zapískají. Kromě plyšových hraček na vás čeká také modrá sovička, je vyrobena ze dřeva a určitě bude malé objevitele zajímat, jak jen se jí dostaly do bříška dřevěné kroužky. Tak jim dopřejme veselé bádání, pískání a hraní! Hračky jsou vhodné pro děti od 0+.\n198,00 Kč 148,50 Kč\nDřevěná modrá sovička s chrastícími otočnými kroužky uprostřed. Dítě může může rozvíjet jemnou motoriku pomocí interakcí s hračkou a třeba i otáčením kroužků. Hračku lze jednoduše čistit mokrou látkou.\n118,00 Kč 88,50 Kč\nZvířecí chrastítko. V hlavě zvířátka je chrastítko a píská, když stisknete jeho tělo.


Piloty v hromadném: CW a NBC | SerialZone.cz\nÚvodní stránka > Články > Piloty v hromadném: CW a NBC\nVidíte to. Člověk jen něco dopíše a než to stihne vydat, je tu další informace, která by se do článku dala zařadit.\nKonkrétně mám na mysli NBC, které si krom včerejších ranních pilotových objednávek počkalo do večera, než oznámilo výběr další komedie.\nKromě toho se ozvala také stanice CW, která k již dříve objednanému spin-offu k The Vampire Diaries, The Originals, přidala další dva piloty.\nCo je tedy ve hře?\nMírnější seriálová verze Hunger Games, která už dostala pilotovou objednávku i v loňské sezóně. CWčko pilot nakonec pro seriál nevybralo, návrh ale nezahodilo a s mírnými úpravami si ho objednalo znovu.\nTři sta let v budoucnosti se odehrává epická romance, která se točí okolo ženy ze střední třídy, která byla loterií vybrána, aby se spolu s dalšími pětadvaceti ženami účastnila soutěže o to, která z nich získá srdce vznešeného prince, a která se tak stane další královnou.\nAby dokázala zvládnout svou rodinu, lásku a království, hrdinka si musí připomínat, proč zůstat sama sebou. Občas to ale jde těžko, jelikož ostatní dámy jsou schopné nejrůznějších intrik, aby soutěž vyhrály.\nPůvodní pilot i letošní předělávku sepsaly Elizabeth Craft a Sarah Fain.\nNa námořní základně ve Virginii vypukne vzpoura, která se dotkne nejen vojenského personálu, ale také v blízkém okolí žijících civilistů.\nTato multigenerační, rodinná a vztahová série se točí okolo dvou dvacetiletých žen, které bývaly nejlepší přítelkyně a které spolu vyrostly. Nyní ale obě stojí na opačných stranách rozepře.\nPilot píše Sera Gamble, režírovat bude Taylor Hackford. Produkce se ujmou oba dva spolu s Billem Haberem.\nA je tu další pokus o komedii. Projekt dříve známý pod názvem Chuey & Me píše a produkuje Mike Sikowitz (Rules of Engagement).\nPilot (a potenciální následný seriál) by měl zkoumat, jak se kultury prolínají. Dvě zcela rozdílné rodiny (bílá a latinskoamerická) se zcela nečekaně dají dohromady. Spojí je rychlé a neplánované těhotenství jejich dětí, které se do sebe bláznivě zamilovaly.\nTak co na to říkáte? Vyberete si? Myslíte, že se na Selection konečně letos usměje štěstí?\npodle popisu se trochu bojím, že Selection bude jen mírně atypická pohádka O...\nTaky bych to tak viděla. Něco jako mix Popelky a The Bachelor. Na druhou...\no tom mi vykládej. game of thrones. no jako loni jsem si říkala, že...


Naše první setkání milovníků Country a Trampské hudby, „Country Půda“, v kladenském Baru Půda.\nHráli kapely: 3 ½ Band a dnes už by se dalo říci, známá skupina Gladly S.W.\nVečer se velmi vydařil. Kamarádů se sešlo hodně.\nPřes počáteční ostych kamarádů ze skupiny, 3 & ½ Band, se rozjel pěkný večer a dalo by se říci,\nže si tyto dvě skupiny byly rovnocennými partnery.\nVzájemně se žánrově doplňovaly a celkově z toho byl parádní koncert.\nMyslíme, že diváci se bavili a podle jejich reakce, byli spokojeni.\nProto si dovolujeme oznámit, že další, tentokrát, „1. Country Půda„, se bude konat opět v Baru půda (v kladenské Floře) dne 29.7.2010 od 19 hodin.\nPro, přiblíženi atmosféry, nám poslal krásné fotky, náš stálý přispěvovatel Pavel.\nJsou v rubrice“Bylo neBylo„.\nVýstižnou tečkou za jeho bouřlivým a zároveň obdivuhodným životem jsou slova královéhradeckého rozhlasového redaktora a folkového pábitele Václava Součka: „Hodně se dival s nadhledem člověka, kterému celý život protéká voda mezi neobratnými prsty. Od svého bráchy byl severněší, drsnějši a písničky stloukal po kovářsku. Zapsali ho mezi klasiky už po třicítce a lidi mu odpouštěli všechno, včetně rumu v žíle. Bral život hákem a harpunou. Pronásledoval umanutě svou bílou velrybu, až ho dostala… Wabi Ryvola. Achab… Teď by se ten rum hodil. Nějak mě škrábe v krku“\nNapsat komentář: Meďák Zrušit odpověď na komentář


Mzone > Ford představil speciální výroční Mustang 55 s motorem 5.0 V8\nVytvořeno 12 srpna, 2019\nFord oznámil novou speciální edici Mustangu, nazvanou Ford Mustang 55. Je určena evropským zákazníkům a připomíná 55. výročí vzniku tohoto legendárního sportovního vozu.\n„Mustang patří do exkluzivní skupiny automobilů, které se vyrábějí déle než půl století. Zájem zákazníků o nejprodávanější sportovní vůz na světě přitom nevykazuje žádné známky oslabování,“ řekl Roelant de Waard, viceprezident Ford of Europe pro marketing, prodej a služby.\n„Nový Mustang 55 je esencí Mustangu. Kombinuje v sobě strhující dynamiku, výrazný design a komfortní technologie jako modem FordPass Connect nebo audiosystém B&O,“ dodává Roelant de Waard.\nMustang byl uveden na trh 17. dubna 1964 a v roce 2018 se stal již počtvrté v řadě nejprodávanějším sportovním kupé na světě. Novou speciální edici Mustang 55 lze objednávat od začátku srpna.\nFord bude i druhým rokem pokračovat ve výrobě speciální edice Mustang Bullitt, vozů poháněných motorem 5.0 V8 o výkonu 338 kW (459 koní) a točivém momentu 529 Nm. Mustang Bullitt je nabízen v černém odstínu Shadow nebo tmavě zeleném Dark Highland. K jeho specifickým detailům patří 19palcová kola v designu Torq Thrust, červené brzdové třmeny Brembo™, imitace víčka nádrže s logem Bullitt, speciální provedení přední masky, zelené švy na sedadlech a hlavice řadicí páky ve vzhledu bílé kulečníkové koule.\nV roce 2018 se Mustang se 113 066 prodanými kusy již počtvrté za sebou stal obchodně nejúspěšnějším sportovním kupé na světě.\nV Evropě Ford prodal za první pololetí 2019 již 5 500 Mustangů, což představuje meziroční navýšení o více než pět procent. Mustangů šesté generace se od roku 2015 prodalo po celém světě více než půl milionu, z toho více než 48 000 v Evropě.\nZákladní cena Fordu Mustang V8 GT s karoserií fastback a manuální převodovkou činí v České republice 1 291 990 Kč, ve verzi Mustang 55 je to pak 1 298 898 Kč. Vybraní autorizovaní partneři Fordu již na tuto verzi přijímají objednávky, tak si pospěšte!\nautaAutoauto-motoautomobilFordFord MustangFord Mustang 55limitovaná ediceNovinkapředstavenísportovní vozyvýročí


Jako milovník postapo filmů jsem Hidden vřele přivítal do mé sbírky filmů s tímto žánrem. Nečekal jsem moc, o to větší bylo překvapení. Sice jsem už od prvopočátku jaksi podvědomě tušic kdo jsou oni ,,dýchači'' , to mi ale nijak nebránilo se místy solidně bát. Příběh byl docela solidně vystavěn a jak vida k dobrému hororu z konce světa stačí pár ohořelých baráků, vrak školního autobusu a kryt CO 2+1. Herci byli dobří, zejména holčička hrála velmi přesvědčivě. jen doufám, že se jí po natáčení nezdálo o dýchačích a nelezla pod postel :-). Závěr sice trochu překvapil, na stranu druhou mi přišel podobný tomu z The Road. I ta závěrečná hudba byla podobná i když Nick Cave je Nick Cave. Tady zejména ve vypjatých momentech hutně gradovala a solidně přidávala na napětí. A kladně hodnotím i příjemnou stopáž, těch 84 minut uteklo jak voda a nikde nic nepřebývalo ani nechbělo. Za mne tedy spokojenost a dávám 4 plechovky broskví. * * * *(8.5.2016)


Jméno Denis Cenk Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Denis Cenk má 1 člověk, je na 17610. místě a věkový průměr je 7 let.\nJméno Denis Cenk je složeno z více jmen. Jméno Denis nosí 6745 obyvatel ČR, svátek slaví 11.9., má význam: podle řeckého boha Dionýsa a původ řecký. Jméno Cenk nosí 0 obyvatel ČR.\nDiskuze na téma: Jméno Denis Cenk Ostatní diskuze:


Zmatky s autobusy, žízeň, málo laviček. Cestující v Brně trápí výluka - iDNES.cz\n6. června 2017 10:32, aktualizováno 10:32\n„Jak se dostanu na to dolní nádraží?“ To je teď ta vůbec nejčastější otázka na brněnském hlavním nádraží od zmatených cestujících, kteří nevědí, proč vlaky nejedou jako obvykle. V sobotu totiž kvůli opravě viaduktu začala tříměsíční částečná výluka brněnského železničního uzlu.\nNa provizorním dolním nádraží v Brně chybí cestujícím pořádné zázemí. Pod stříšku se vejde jen pár desítek lidí, místo k sezení najdou jen opravdoví šťastlivci. | foto: Anna Vavríková, MAFRA\nA například lidé cestující vytíženými vlaky do Prahy i mezinárodními spoji tak musejí na provizorní nádraží na jihu města.\nNěkolik lidí v pondělí, kdy opatření prošla ve všední den zatěžkávací zkouškou, dokonce zmeškalo svůj spoj. „Jen v sedm hodin se přišlo zeptat devět lidí, proč jim to nejede,“ sdělil Zdeněk Tejkal, prodejce jízdenek soukromého dopravce RegioJet.\nPosílal je tak právě na zmíněné dolní nádraží. Jak ale sám říká, spoj kvůli pozdnímu dotazu už nejspíš nestihli. RegioJet tak slibuje, že jim jízdné vrátí. O kolik lidí za první tři dny výluky jde, ale mluvčí společnosti Aleš Ondrůj netuší.\nNa dolní nádraží zajíždí od toho hlavního autobusy linky 60 a 61. Odkud ale jedou, to nelze na první pohled poznat. „Tady musíte jít na ten první nástupní ostrůvek tramvaje, odtud jede autobus na dolní nádraží,“ opakují informátoři v oranžových vestách jednotlivým cestujícím.\nVšichni pracovníci ale stojí ve vstupní hale, nikdo není jinde. „Na ostrůvku by mohl alespoň jeden ten jejich pracovník být, aby se lidé mohli orientovat podle oranžové barvy,“ myslí si žena, která se představila jako Helena.\nChybí místa k sezení i jakékoliv občerstvení\nS houstnoucí dopravou postupně nabírají spoje zpoždění a cesta se mezi oběma nádražími může vyšplhat z uváděných šesti i na více než deset minut. Pracovník na dolním nádraží je tak kvůli těmto možným problémům ve spojení s dispečinkem dopravního podniku a dostává od něj pokyny. „Pokud jsou někde autobusy zasekané, pozdržím vlak o pět minut,“ vysvětluje.\nNový web města: Kde všude se kope\nKde se v Brně pracuje na silnicích či kolejích a proč a kdy stavba skončí se lidé dozvědí na novém webu. Město spustilo stránku www.KopemeZaBrno.cz.\nU všech výkopů města budou také nově cedule, které lidem řeknou, proč na místě stojí v zácpě. „Chceme lidem říct konkrétně, v čem se jim zlepší život, například že se v daném úseku zkrátí cesta o osm minut, že jim tramvaj nebude otřásat okny a hlučet. Informace jsou psané s humorem a nadsázkou, kromě údajů o termínech nabídneme i objízdnou trasu nebo fotografie či vizualizace, co bude konečným výsledkem stavby,“ říká vedoucí oddělení marketingu města Brna Barbora Podhrázská.\nV současnosti je na webu prvních sedm uzavírek (na hlavním nádraží, na Kolišti, ve Francouzské, rekonstrukce křižovatky ulic Karlovy a Provazníkovy, ve Valchařské a v Údolní ulici a přeložka tramvaje z Dornychu na Plotní). Ty ale bude město neustále doplňovat. Lidé mohou na webu také hlásit stížnosti a připomínky. (pro)\nDolní nádraží, které normálně slouží pouze nákladním vlakům, je celkem nenápadná budova schovaná kousek za Zvonařkou. Na cestující dnes jeho provizorní úprava na nádraží pro osobní dopravu působí někdy až komicky.\nZ několika desek je stlučený stupínek k oknu pro prodej jízdenek, tři mobilní budky slouží jako toalety a pod stříškou, pod kterou se nemůže vlézt ani 50 lidí, je pět malých laviček.\n„Řešíme, že bychom na nádraží doplnili další tři lavičky,“ sdělila mluvčí Správy železniční dopravní cesty Kateřina Šubová a zdůrazňuje, že se jedná jen o provizorní nádraží na tři měsíce, a tak není možné zajistit takový komfort jako na hlavním nádraží. V parných dnech si tam tak teď lidé ani nekoupí vodu na pití.\nNěkdy se také můžou cestující ocitnout odříznutí závorou na druhém nástupišti. Na nádraží nejsou totiž žádné podchody, a tak lidé musí čekat po výstupu na odjezd vlaku a teprve až poté je výpravčí pustí před budovu nádraží, odkud mohou odjet dál do centra.\nNa autobusy přibyly cedule\nKdyž ale přijížděl v pondělí dopoledne autobus, byli lidé opět zmatení. „Je označený číslem 60 a že jede někam do univerzitního kampusu. Vůbec jsem nevěděla, jestli to také jede na hlavní nádraží,“ postěžovala si jedna z cestujících, Magdaléna Morávková.\nDopravní podnik se tak v průběhu pondělka rozhodl, že na panelech, které jsou na čelním i bočním skle autobusu, pozmění nápisy. „Cedule na spojích doplníme zastávkou Hlavní nádraží,“ uvedla mluvčí dopravního podniku Barbora Lukšová.\nJinak jsou ale lidé, kteří přijíždí do Brna, na jinou stanici a výluku už od začátku cesty zpravidla připravení. „Ve vlacích máme hlášení. Buďto automaticky, nebo informace o výluce hlásí do reproduktorů ve vlaku příslušná vlaková četa. U vlaků, kde není taková technologie, pak informace podává přímo průvodčí. Informováni jsou i pokladní v ostatních stanicích,“ uvedla mluvčí Českých drah Monika Bezuchová.\nJedna drobnost ale zákazníky národního dopravce může mást. Pokud si v elektronickém jízdním řádu rozkliknou profil zastávky Brno-dolní nádraží na oficiálním webu Českých drah, dozvědí se, že „v zadané stanici neprovozují České dráhy žádné služby a ani zde nezastavují žádné vlaky Českých drah“.\nZároveň je však uvedený aktuální přehled příjezdů a odjezdů včetně případných zpoždění. Jakékoliv podrobnosti například o přístupnosti zastávky už ale chybí.\nTémata: Vlak, Viadukt, České dráhy, Regiojet, Správa železniční dopravní cesty, Aleš Ondrůj, Kateřina Šubová, Jihomoravský kraj, Brno-město, hlavní nádraží


Kolín přiveze sestavu střelců - Prostějovský Večerník\nUž ve středu 9. ledna bude pokračovat nejvyšší basketbalová soutěž devatenáctým kolem a soupeřem BK Olomoucko bude Geosan Kolín. Důležité utkání se hraje v hale prostějovského Sportcentra DDM od 18:00 hodin. „Chceme nastartovat další vítěznou vlnu a potvrdit, že jsme kvalitní tým, který jedna porážka nerozhodí,“ plánuje trenér Hanáků Predrag Benáček, který si uvědomuje, že také v tomto případě narazí na nevyzpytatelného soupeře. „Kolín má hned čtyři hráče se střeleckými průměry přes deset bodů.\nKromě Američanů hraje dobře reprezentant Šafarčík. Velké zkušenosti mají navíc rozehrávač Číž nebo pivot Machač. Nečeká nás nic snadného, chceme to však zvládnout,“ dodává Benáček, pro něhož bude duel opět pikantním. V Kolíně totiž před návratam na Hanou v rcoe 2017 dlouhých devět sezón působil.


Sakunami Onsen Yuzukushi Salon Ichinobo - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Miyagi\nAoba-ku　Sakunami　Nagahara　3, Sendai, Miyagi, Japonsko, 989-3431 - Zobrazit na mapě\nSousedství Sendai Sendai Sendai Matsushima Sendai Sendai\nSakunami Onsen Yuzukushi Salon Ichinobo – podrobnější informace\nMiyagi vám jistě poskytne spoustu zážitků, Sakunami Onsen Yuzukushi Salon Ichinobo zase pohodlí a skvělé služby. Toto je ideální místo na ubytování, protože jste přímo v centru dění a můžete si tuto destinaci vychutnávat plnými doušky. Díky výhodné poloze je zařízení výbornou základnou pro turistiku v této destinaci.\nSakunami Onsen Yuzukushi Salon Ichinobo a zdejší vysoká úroveň služeb a vybavení vám zajistí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Zařízení disponuje širokým výběrem vybavení a služeb, aby se i ten nejnáročnější host cítil spokojeně.\nI samotné pokoje jsou do detailu připravené s cílem zajistit vám ten pravý komfort. Kromě toho vám zařízení poskytuje také zázemí pro volnočasové aktivity. Sakunami Onsen Yuzukushi Salon Ichinobo nabízí svým hostům ubytování v destinaci Miyagi bez zbytečných komplikací a v příjemném a pohodovém prostředí.\nPři check-inu je nutné předložit platný průkaz totožnosti s fotografií a kreditní kartu. Upozorňujeme, že vyhovění zvláštním požadavkům závisí na dostupnosti a může se na ně vztahovat poplatek. Hosté s tetováním nemusí mít povolen přístup do společných koupelí nebo dalších zařízení v ubytování, kde by tetování bylo viditelné pro ostatní hosty.\nBriana – Švédsko


HC Benátky nad Jizerou - Play-off určitě nevylučujeme, ujišťuje fanoušky Bittner!\nCelkem hlasovalo 2639 fanoušků.\nPlay-off určitě nevylučujeme, ujišťuje fanoušky Bittner!\nVěra Novotná, 04.12.2017\nBenátečtí hokejisté načali druhou polovinu aktuálního ročníku WSM ligy. My jsme se ale s nejproduktivnějším střelcem, Ladislavem Bittnerem, vrátili ještě ke zhodnocení první části ročníku. Řeč přišla nejen na nepovedenou druhou čtvrtinu, ale také na psychiku týmu a na stále neutuchající podporu diváků. „Začátek soutěže nebyl špatný, vedli jsme si dobře,“ začal svůj rozhovor jeden z nejstarších útočníků v benáteckém kádru…\n…Po první čtvrtině ale byla Benáteckým vystavena stopka a následovala šňůra proher, která Středočechy pronásleduje i v dnešních dnech. „Teď se nám v poslední době nedaří, máme jedenáct proher z dvanácti zápasů. Bohužel, nejsme schopní zvýšit produktivitu. Jsme hodně vylučovaní a dostáváme góly z oslabení,“ našel největší kámen úrazu forward s číslem 22.\nTolikrát vzpomínaná druhá část první půle a sedm bodů z třinácti zápasů může být důsledkem chybějících opor celku. „Odešli nám zkušení hráči jako Špágr, Kolmi a další. Hrajeme hodně s juniory, máme mladou sestavu, na což se samozřejmě ale nevymlouváme,“ upozornil Bittner, který své spoluhráče naopak za jejich přístup pochválil. "Kluci hodně makají a bojují, ale prostě nám to nelepí,“ připomněl Ladislav absenci onoho štěstí v zakončení.\nNyní je tedy jasné, že bujaré oslavy se v kabině pořádat nebudou. „Psychika určitě není dobrá, pokud se pořád prohrává. Stále ale máme hlavy nahoru, snažíme se na sobě makat,“ potvrdil střelec osmi branek a prozradil, že Benátečtí si dávají do těla i nad rámec pravidelných tréninků. „Máme dobrovolné tréninky, chodíme hodně střílet…Trenéři nám v těchto věcech vychází vstříc. Makáme dál, ale bohužel to v těch zápasech nepřichází a nesbíráme body,“ mrzelo ho.\nKdo by si ale myslel, že hráči kolem trenéra Kudrny již boje o postup do play-off zabalili, hluboce by se mýlil. „Samozřejmě, že pořád tam šance jsou. Po Vánocích se nám může povést udělat šňůru v podobě série osmi, deseti zápasů a jsme zpátky. Play-off určitě nevylučujeme,“ odmítl pouhé dohrání sezony Bittner. Benátečtí totiž na své soupeře herně vůbec neztrácejí, zápasy jsou mnohdy velmi vyrovnané. „Přesně tak. Když dáme v zápase čtyři branky, pět jich dostaneme. Na jeden gól se ale doma taky vyhrát nedá, produktivita nás zkrátka hodně trápí,“ připustil.\nV souvislosti s nízkou produktivitou a vysokým počtem vyloučení zaznamenali Středočeši rovněž propad v tabulce ubráněných oslabení a využitých přesilovek. „Ostatní týmy mají videa, studují nás stejně jako my je. Sehranosti tam z naší strany není moc, protože tyto situace moc netrénujeme a vždy si třeba jenom řekneme, co chceme hrát. Na to se ale nemůžeme vymlouvat,“ ví pětadvacetiletý hokejista.\nBenátečtí ale nedostatkem šancí v přesilových hrách netrpí. "Snažíme se střílet, tlačit se do brány, ale soupeř jednou vystřelí a padne mu to tam…Možná mají větší chuť...“\nCo se týče spokojenosti s osobními výsledky, mohly by být podle nejlepšího střelce Středočechů ještě lepší. „Tak oproti loňsku jsem se zvednul, ale v souvislosti s tím, jak vysoký dostávám ice-time, tak by to mohlo být, podle mě, i lepší,“ odtušil Ladislav, který je, stejně jako celá benátecká kabina, vděčná za podporu diváků, kteří si vždy najdou cestu na stadion. „My jim za to strašně děkujeme. Jsme rádi, že nás podporují i v této situaci, kdy se nedaří. Chtěli bychom jim to vrátit výhrami, ale zatím to nejde.“\nO prolomení negativní bilance se Benátečtí znovu pokusí ve středu, kdy vyjedou na led ústeckého Slovanu. „V Ústí to nebude vůbec lehký zápas, musíme začít hrát dobře odzadu a snažit se hodně střílet,“ nastínil herní plán pro příští kolo Ladislav Bittner.


Online test z angličtiny - Wall Street English\nZískejte bezplatně výsledek svého testu vyplňením dotazníku.\nYES, chci si popovídat o svém výsledku a rád se dozvím, za jak dlouho dosáhnu úrovně, kterou potřebuji pro své zaměstnání, cestování či studium.\nYES, mám zájem o detailní ohodnocení mé úrovně angličtiny a rád bych navštívil vaši školu a naplánoval svůj studijní plán.\nVítejte ve Wall Street English! Tento bezplatný test obsahuje 21 otázek trvá jen 5 minut. Váš výsledek obdržíte e-mailem po dokončení testu s uvedenou úrovní angličtiny (na základě mezinárodních norem).\nGratulujeme k úspěšnému dokončení jazykového ověření gramatiky.\nVýsledek byl zaslán na e-mail. Pokud si přejete získat zdarma kompletní jazykové ověření angličtiny i v ostatních dovednostech, velice rádi vás přivítáme v jazykové škole Wall Street English.\nObjednat se na kompletní test


Tip na knihu: „Račte to podepsat libovolnou šifrou.“ (Richard Vašek) | Klub knihomolů\nKDE JSTE: Klub knihomolů > Magazín > Tipy > Populárně-naučná - knižní tipy > Prezident Masaryk jako anonymní publicista\nKniha se zabývá literární a žurnalistickou činností prezidenta T. G. Masaryka, jíž se pokoušel ovlivňovat veřejné mínění a vstupoval do nejrůznějších aktuálních sporů. Předmětem zájmu je zvláště anonymní publicistika, tedy články, které psal pod šiframi nebo je publikoval nepodepsané. Masaryk navazoval na svou dřívější činnost válečnou a předválečnou, po válce byl však více limitován politickými ohledy a vymezením pravomocí hlavy státu. Tento stav se pokoušel vyřešit (či obcházet) mimo jiné uveřejňováním anonymních článků, v nichž se mohl vyjadřovat svobodněji než v podepsaných textech nebo oficiálních projevech. Práce si klade za cíl analyzovat tuto Masarykovu aktivitu včetně popisu.\nJak z Kučerových poznámek vyplývá, Masaryk tedy načrtl hlavní body a myšlenky svého posudku Weyrovy práce a pověřil dr. Kučeru jejich rozpracováním a doplněním. Připravený text nakonec prezident přehlédl a upravil do konečné podoby. Jak ještě uvidíme, nešlo o scénář ojedinělý, spíše o charakteristickou ukázku spolupráce autorského týmu Masaryk–Kučera. (str. 123)\nPrezident Masaryk jako anonymní publicista (1918–1935)\nFormát: 162×239 mm\nKnihu „Račte to podepsat libovolnou šifrou.“ vydalo nakladatelství Academia. A nezapomeňte na ukázku.\nRichard Vašek vystudoval historii na Univerzitě Karlově v Praze a ve své badatelské činnosti se zaměřuje na české dějiny první poloviny 20. století, na činnost prvních prezidentů a Masarykovu korespondenci.


Dámy v sedlech motorek – Hory a Zatáčky\nDámy v sedlech motorek\nPublikoval horyazatacky dne 11 února, 2021 11 února, 2021\nNámět na tento rozhovor vznikl zcela spontánním způsobem. Moje dcera, Bára, mi poslala fotku motorky, jestli nevím, co to je. Taková by se jí prý docela líbila. Hezká stavba, na základě jednoválcové Hondy. Café racer. Na otázku, proč to chce vědět, odpověděla, že by možná začala zase jezdit. Řidičák si dělala v sedmnácti letech a pak se svezla pouze jednou. Je to už pěkných pár let.\nKdyž jsme spolu o tom mluvili, vznikl nápad na velmi zajímavé téma. Ženský přístup k ježdění na motorkách. Krásné téma, pro mne ale nezpracovatelné. Nejsem ženská.\nOd Jany Kolací, z magazínu MOTOR BIKE, jsem dostal skvělý tip na Mirku Lisou, manželku Mirka Lisého, dlouholetou motorkářku a hlavně – zkušenou instruktorku, orientující se právě na výuku žen. Domluvili jsme se. Ne na rozhovoru, jako do časopisu, ale spíš konzultaci, kterou by měla absolvovat každá dívka, či žena, která chce začít jezdit. Z vlastního rozhodnutí. Přesvědčení. Protože si to chce užívat, ne se bát na nevhodné motorce. Pro příjemnou, a hlavně bezpečnou jízdu, v často ne právě ideálním počasí, a ne právě bezpečném provozu, je důležité naprosto všechno. Od helmy až po pneumatiky.\nCo je naším přáním, či cílem? Změnit uvažování adeptek ježdění. Poradit jim, jak k němu od počátku přistupovat. Začátečnické chyby se velmi těžko odstraňují. Neřešíme rozdíly mezi ženami a muži. Řešíme samostatnou, suverénní skupinu, mající jiné fyzické i psychické předpoklady a odlišnou motivaci. Často je lepší nechat si poradit od lektorky, nebo zkušenější kamarádky než od svého partnera.\nV této konzultaci se budeme věnovat spíš stránce filozofické. Jak by měla dívka, či žena, toto své rozhodnutí uchopit, aby mělo smysl. Nebo, také se to stává, od svého rozhodnutí ustoupit.\nKonzultovaly: Mirka Lisá a Barbora Fryčová\nM) Báro, kdy sis dělala řidičák na motorku?\nB) Už v sedmnácti letech, zároveň s autem. Ještě na střední škole, protože jsme dostali výhodnější cenu. A protože táta v té době začal znova jezdit, tak se to nějak spojilo s jeho „krizí středního věku“.\nM) A na čem jsi tedy jezdila, na čem jsi začínala?\nB) V autoškole nejdřív na „fichtlu“ a potom na nějaké prastaré Jawě. Navíc jsem jízdy dělala v listopadu a prosinci. Po Praze. Takže to bylo „děsně fajn“.\nM) A udělala si je v pohodě? I závěrečný jízdy?\nB) Já jsem vlastně závěrečné jízdy na motorce nedělala, jenom v autě, protože to kvůli počasí ani nešlo. Dělala jsem je na začátku ledna. Takže mě ve sněhu na motorku neposadili.\nM) Tak jsi hned na jaře osedlala nějakou mašinku?\nB) Ne. Vůbec jsem nejezdila, až pak jednou tátu napadlo, že v Brandejsku, u Papežíků, mají malého Ducati Monstera, na kterém bych to mohla zkusit. Jen si tak trochu vyjet. Takže jsem vyjela, což bylo docela v pohodě, ale pak jsem v jedné vesnici, v zatáčce, kde byl navíc štěrk, blbě podřadila a položila to.\nM) A to bylo asi po jaké době od zkoušek?\nB) Asi po dvou letech.\nM) A to si neměla obavu, že po dvou letech sedneš na něco, co si neměla vůbec v malíku?\nB) Vlastně ani moc ne.\nM) Kolik ti bylo let?\nM) No v tom věku člověk moc zábrany nemá.\nB) To ne, a ona vlastně ta motorka byla taková příjemná.\nM) Co to vlastně bylo za motorku? Šestikilo?\nB) Šestikilo. Dosáhla jsem z ní příjemně na zem, byla taková malá a lehká.\nM) Ale evidentně nebylo všechno OK. Když jsi to položila. Evidentně ti chyběla zkušenost a rozježděnost.\nB) No právě tam byl problém s tím řazením. Protože mě vlastně vypustili, tak jako „jeď“. Nikoho nějak tenkrát nenapadlo, jestli tu motorku ovládat budu, nebo nebudu.\nM) Nemysli si, že jsi první, nebo jediný případ. Tohle se stává a stávat se to bude. Přijde někdo, kdo má čerstvé papíry, koupí si motorku a odjede na ní ze salonu. Pak to zvedá na zadní a končí v prvním křoví.\nM) Byla to tvoje první nemilá zkušenost s motorkou a dál?\nB) První a taky zatím poslední. Při pádu jsem si zranila ruku v zápěstí, museli mi ji sešroubovat, a tak jsem si řekla, že mi to za to nestojí. Protože zdravé ruce potřebuju ke své profesi grafika.\nM) Nejenom ke své práci, ale zablokovalo tě to i nějak jinak, psychicky? Nastal strach? Ztratila jsi chuť mít svou vlastní motorku?\nB) To určitě ne. Před nějakou dobou jsme měli půjčenou elektromotorku a na té jsem jezdila úplně v pohodě.\nM) Sama, jako řidič?\nB) Jo, sice pomalu, ono to ani moc rychle nejelo. Jezdím i s tátou. Spíš jsem si říkala, jestli mi to stojí za to riziko zranění, a tak jsem to vlastně spíš odsunula.\nM) Nepřemýšlíš, že by tam nebyla chuť, nebo láska k motorkám, ale spíš převládají obavy z možného zranění.\nB) Asi tak. Chuť bych měla, i se mi to líbí, kolikrát jsem už přemýšlela, jestli začít jezdit, navíc, táta je v tom zažranej, já mu spravuju blog a samozřejmě o motorkách neustále něco poslouchám. Slyším o všech závodech, tak jsem v tom vlastně zajetá. I když, kdyby se mě někdo zeptal, co která motorka má, tak mu to nedokážu říct.\nM) Nějaká touha, že by si osedlala nějakou mašinu a jezdila třeba s tátou na výlety, nebo se občas sama svezla?\nB) Občas jo. Líbí se mi to. Líbí se mi ten životní styl a všechno kolem.\nM) Taková ta volnost?\nB) Vlastně celé toto téma přišlo tím, že jsem někde našla obrázek motorky, kdy jsem si řekla, tak tahle by se mi líbila.\nM) Která to byla?\nB) Café racer, na základě jednoválcové Hondy.\nM) Přemýšlíš o stylu toho „kafíčka“, pohody, vyjížďky na kafíčko. Motorka, na které se dá začít jezdit. To je to, co radím žákům, kteří ke mně přicházejí do motoškolky. Přijdou si vyzkoušet jízdu, ještě před autoškolou, jestli je ježdění vůbec bude bavit, jestli by jim to šlo a chtějí slyšet můj názor, kouknu na ně hoďku až dvě a zjistím, jak na tom jsou. Částečně musím být i psycholog. Dostat se k nim blíž. Za léta, co učím, už hodně věcí dokážu odhalit. Vloni už to byla asi pátá žačka, které jsem doporučila, ať raději (zatím) nejezdí. Nejdřív ať si pořídí kolo a na něm jezdí co nejvíc. Naštěstí to uznala. Ona nedělala vůbec nikdy žádný sport, dokonce nejezdila ani na kole. Takže jsem jí doporučila, ať jde postupně. Papíry si chtěla dělat jenom proto, že její přítel chtěl mít motorkářku. Nebyla to její láska k motorkám, její touha. Bylo to úplně špatně. Měl si najít motorkářku a netlačit jí, bez jakéhokoliv sportovního nadání, do dnešního provozu. Což není vůbec jednoduchá záležitost. Motorky nejsou úplně bezpečný koníček. Při tom, co se děje na silnicích. Tak mne poslechla. Byla vlastně ráda. Pouze jsem jí potvrdila to, co ona sama věděla.\nTakže si to k nám přijdou nejprve vyzkoušet. Když pak chodí do autoškoly, chtějí, abych je posunula dál, protože v autoškole není tolik prostoru. Nebo chodí před závěrečnými zkouškami, kdy je driluju na závěrečné testy. A potom k nám chodí na zdokonalovací kurzy. Těch máme velkou škálu. Doporučuji přijít nejdřív na základní trénink, kde jdeme od absolutních základů a pak se posouvají až třeba k individuálním, dvoudenním kempům. No a zároveň se ptají, jakou si vybrat motorku. Chlapi ani tolik ne, u nich to není takový problém. Spíš u žen. Kolikrát přijede žena-motorkářka, má velkou motorku, kterou absolutně nezvládne a padá jak hruška.\nB) Ale vždyť i spousta chlapů je malých?\nM) To je pravda, ale mají daleko větší páku v rukou. Já jsem měla, je to asi pět let, žačku, byla to mistryně republiky ve vzpírání, vysoká asi metr šedesát pět, tahala na benč 130 kilo. Přijela na bavoráku, nějakým osmi kilu a při rozjíždění spadla. Ona tak vysokou motorku prostě na těch krátkých nohách neudržela a ve finále měla větší strach než sílu. Prodala ji a příště přijela na motorce, ze které bezpečně dosáhla na zem. Jakmile máš jistotu v nohách, je to úplně o něčem jiném. Já jsem sedlala asi šest let 400 kilovýho Harlye a to pro mě nebyl problém. Já jsem si ho i zvedla, všude jsem dojela, seděla jsem si na něm jak v křesle. A pak sednu na o půlku lehčí motorku, a já s ní mám problém, protože ji v kritických situacích neudržím. Nemám takovou páku jak muži a takových nás je mnoho. Samozřejmě jsou i ženy, který se jezdecky podobají téměř mužům. Není žena, jako žena. Ale to jsou menší výjimky, kdy ženy dokáží, co muži. Z 85 % jsou ženy obdobné. Je důležité, aby tě motorka nezačala blokovat a brzdit strachem. „Ježíš, já teď zase musím zastavit, já to neudržím. Co když někde spadnu, nezvednu tu motorku. „To jsou aspekty, který tě prostě zastaví na místě a ty furt budeš jezdit špatně, s nejistotou. Když pak sednou na nějakého „prcka“, kterého tady taky máme, tak jedou úplně jinak. Pro mě to třeba není takový problém, jezdím i na Africe, ale v automatu. To je také úplně o něčem jiném, je to jednodušší. Tam neřadíš, nesoustředíš se na spojku, můžeš být vysedlá, pomalu pracuješ pouze s plynem, neřešíš pouštění spojky, takže máš větší jistotu. To jsou tak strašně důležité věci, hlavně pro ženy, že je sice hezký, sedlat velkou motorku, ale má to velký uvozovky.\nB) K čemu to je, když na tom sice vypadá hezky, ale …..\nM) No, je to prostě takový obr, kdy si každý řekne: „Hele to je ženská. Podívej, co ona ovládá.“\nB) A ona to nakonec neovládá.\nM) Ono to jezdí hezky. Z mého pocitu, tím, že máme v garáži pouze Hondy, tak jediná, která mi z nich sedla (do výše mého pohodlí a zvyku), byla právě Afrika. Nemám ráda takový to napnutí, kdy jedu vlastně v křeči a mám napnuté ruce. Pro mě představa, že na některých motorkách jedu i třeba jen 50 km, je hrozná. Potřebuju sedět pohodlně.\nB) Takže nejde pouze o to dosáhnout nohama bezpečně na zem, ale také pohodlně dosáhnout i na řídítka.\nM) Jde o to, nemít nepohodlný posed. Posed musí být uvolněný, přirozený, na motorce nesmím být napnutá (alespoň já ☺). Toto je naprosto individuální, každému sedne něco jiného. Hlavně pro začátečníky, tím spíš u žen, jde o to, začínat od „menších-slabších-lehčích“ motorek. Aby se nebály, že ji odřou, že je nová, silná, těžká. Vybrat takovou motorku, aby byly schopny se jí nebát. Aby je to nebrzdilo, ale posouvalo ve výuce. Taky sem na kurz přijela jedna žena a nechtěla zatáčet. Z obavy, že motorku položí. „Ale ty se přece musíš otáčet“. „Ne, to já bych jí položila a odřela“.\nB) Jako jet do zatáčky, nebo ji otočit?\nM) My jsme tam měli vytýčené zatáčky (kuželky), ona si nadjížděla velkým obloukem a já jsem ji říkala: „Ale tuhle plochu nikde v provozu mít nebudeš. To máš jenom tady na letišti“. V tomhle jsou ženy trochu jiný. Mnohem víc než u chlapů, je důležitá volba, do čeho jít. Jako ty, když chceš po tolika letech začít jezdit, nemůžeš vybrat motorku, protože je hezká, takhle si můžeme koupit kabelku, ale posadit se na ní, a zkusit, jak ti přilnula. Jak hezky dosáhneš na zem, jak jí udržíš, když budeš sesedat, jestli ta motorka padá za tebou, nebo ji udržíš. Projet se na ní. Teď nemluvím o její síle. Nebezpečné je, když si, s tím, co neumíš, koupíš nějaký nesmysl – vysokou motorku – těžkou motorku – špatně ovladatelnou motorku.\nB) Je teda lepší jít si to nejprve vyzkoušet, třeba k vám do motoškolky, na kurzy, natrénovat a pak si teprve vybrat motorku, nebo si vybrat motorku a pak jít do motoškoly. Jak to je převážně u žen?\nM) Motoškolky máme pro to, že k nám chodí žáci, kteří buď ještě řidičák nemají, nebo, když ho mají, tak nesedlali dlouho motorku. Přijdou s tím, že si netroufají jet do provozu, aniž by si to nejprve nenatrénovali někde v bezpečí, začínáme na úplně malé motorce a pak se posouváme dál. Když přijde opravdu velký chlap, tak mu půjčíme něco trochu většího a když zjistí, že to opravdu nezapomněl, tak stačí třeba hodina na letišti. Ztratí obavu a může se pustit na své vlastní motorce do provozu.\nDalší, pokračovací tréninky, které nabízíme, už se jezdí na vlastních motorkách žáků. To je nejlepší. Ty, když se už rozhodneš, koupíš si nějakou motorku, tak já ti můžu doporučit, „hele nejezdila si dlouho, neznáš úplně tuhle motorku, úplně bych to neriskovala, nalož ji na přívěs, přivez ji k nám na letiště a já tě na tom letišti rozjezdím. Já ti dám trochu jistoty, aby si do provozu nevlítla s tím ničím.“\nB) No jasně, ale když já, jako úplný začátečník, nezkušená, nevím, co mi bude vyhovovat, tak si přece nepůjdu koupit motorku. Protože už vidím, jak mi tam nakecaj hromadu věcí, stejně, jako když si kupuju kde co, protože jejich zájem je hlavně prodat. Takže ti řeknou: „No jasně, tohle vám bude vyhovovat“, pak zjistím, že mi to vůbec nesedí a novou motorku budu prodávat.\nM) To určitě ne. To je stejné, jak s oblečením. Máš ráda jednu značku, nebo styl, tak se toho držíš. Tobě se třeba líbí pohodové ježdění, tak si budeš hledat nějaký café racer. Ty dělá několik značek. Ale taky ti nemusí každý sednout. Ty si na něj sedneš a zjistíš, že se ti nesedí pohodlně. Můžeš jít třeba na veletrh a tam si je vyzkoušet všechny. Ale to se neprojedeš. Tohle už je třeba o nějakých fórech na sociálních sítích, kam napíšeš svůj dotaz a lidi začnou reagovat. Začnou psát své názory. A z toho se dá už něco vytáhnout. Prakticky všechny salony mají motorky na půjčování.\nB) To je to, co já myslím. Jestli je lepší se to nejdřív naučit na nějaké, jakékoliv motorce a pak se rozhodnout.\nM) Třeba v tvém případě bych to viděla jít nejprve od motoškolky. Přišla by si ke mně s tím, co neumíš, tam by si řekla, třeba, po první lekci, že chceš ještě další hodinu, nebo hodiny, protože se ještě necítíš, aby sis sedla na nějakou velkou motorku a jela do provozu. Je to čistě o tvém uvážení. Jak se budeš cítit a zároveň ti já řeknu, jestli už tě v provozu vidím, nebo jestli máš ještě přijít a dál budeme jezdit. Pak tě posadím na velkou motorku, třeba 650ku. Mám několik žaček, které jsem si pak třeba vytáhla do provozu, jezdily za mnou, ukazovala jsem jim stopu a určovala rychlost. Takže bych navrhla tento postup. Většinou to mívám tak, že se žáci přihlásí do motoškolky, po telefonu se domluvíme, co už umí a co očekávají. Sdělí mi informace, jako ty, a napasuju jim výuku. Třeba řekne, že vloni najezdila 5000 km. Tak přijede na letiště a už jí nedávám malou motorku, ale rovnou velkou. Vždy to napasujeme na míru. Když jsou žáci tak uvážlivý, že jsou ochotni přijít do motoškoly, nebo zavolají, já to kvituju, protože mi to přijde ohleduplný vůči sobě i okolí. Nebo, když k nám přijde mladý kluk, nebo holka. Zatím k nám chodí spíš ti starší, protože mladí na to nemají peníze. Což je škoda.\nTakže u tebe bych to viděla tak, aby si přijela do motoškolky. Začneš na malé, pak přesedneš na velkou motorku. A pak si můžeš vybrat motorku a přijít na další kurzy. Mám jednu už dlouhodobou žákyni, vlastně už kamarádku, která jezdí opakovaně. Na letišti už jezdí samostatně a já jí jenom občas něco řeknu, opravím, poradím a takhle se posouváme. A ona si jenom jezdí. Všechno je o ježdění a o vedeném tréninku, trénovat a trénovat Já, když jsem si udělala řidičák, jsem najezdila každou sezónu cca 20 000 km. Za jeden den jsme ujeli také 1 100 km. Na 400 kilovým Harley. Přes Alpy. Ve vracákách to vůbec nezatáčí. Rveš to tam silou. Ale byla to strašně velká škola. Samozřejmě jsem tehdy nadávala, ale když si na to zpětně vzpomenu, byl to nádherný, dokonalý zážitek a zároveň velká škola.\nDnes už jsem ale někde jinde. Jsem starší a opatrnější, hlavně mám ráda pohodu, časový prostor na reakci při problému v provozu a také mít čas se rozhlížet po krajině.\nBára je typický flegmatik. Nechce a nebude nikam spěchat. Chce si užívat jízdu volnou krajinou. Ať s někým, nebo klidně i sama.\nM) Takže mé doporučení je. Kup si nějaké „pětikilo“. Pro mne už je to dost slabý, ale pro tvé začátky by to bylo akorát. Ale je to hlavně o tvém jízdním stylu. Jestli nepotřebuješ všechny předjíždět, jestli se chceš kochat krajinou, bude to stačit. Pro začátek nepotřebuješ silnější. Ale určitě také ne slabší.\nB) Další věc je vysvětlit pojmy, jako „pětikilo“, „šestikilo“, atd. Já se v tom ztrácím. Já mám nějaké povědomí, ale stejně, než si uvědomím, o čem je řeč, chvilku to trvá. A teď si uvědom, že za tebou přijde holka, která jenom viděla někde někoho jet, nebo má přítele, který ji nebude sice do ničeho nutit, ale ona si řekne, že je to hezký životní styl a chce to zkusit taky. Ale vůbec tomu sama nerozumí. Kam si má jít pro informace, když bude dost rozumná. Aby si nenechala něco jen tak nadiktovat od někoho, kdo na to má úplně jiný pohled. Kde má získat informace, které potřebuje. Které pro ni budou srozumitelné. Aby se dokázala zorientovat. Kdo by ji to měl učit a jak si vůbec vybrat učitele.\nM) Určitě bych s tímto dotazem nešla přes sociální sítě. Nejjistější je obrátit se přímo na odborníky. Když si zadáš do internetového vyhledávače třeba heslo: „motoškola“, objeví se ti jich hned několik. Pak si můžeš vybírat a hledat reference.\nB) Takže vyhnout se sociálním sítím. Najít si je na internetu a vybrat si podle referencí.\nM) Nebo se zeptat kamarádů, koho znají a jaké mi na ně mohou dát reference. Nehledat informace přes uživatele sociálních sítí. Zvlášť jako žena. Našla bych si skutečné odborníky, kteří mají něco za sebou a od těch bych získávala informace. Skutečně dobrých, zodpovědných motorkářů, profesionálů, je celkem dost. Je třeba se vyhnout chybám. Přijela mi jedna žákyně a já jsem ji říkala: „Půjč mi tu motorku, já se na ní svezu“. To bylo tak strašný. Já bych na tom nebyla schopná ujet ani půl kilometru. Motorka nebrzdila, nezatáčela. A ona na to řekla: „Ale mně to stačí“. Na mou poznámku, že se na tom zabije, odpověděla: „Ale to mi dal přítel“.\nB) Mně to připomíná, že je to jako s auty. Kdy chlap má nové, lepší a manželka, která navíc vozí děti, má to horší.\nM) Případů, kdy ženy dostanou naděleny naprosto nesmyslné motorky, je dost. Přijel manželský pár, chlap jak hora a jeho manželka přijela na tom nejtěžším Harley. Padala, plakala, ale podle něj: „To přece zvládneš. Neřvi tam“. Byla úplně nešťastná. Mně jí bylo tak strašně líto. To je asi sedm let, možná více, zpátky. Tohle je pro ženy strašně špatně. Bohužel dost žen nemá peníze, aby šly a sami si koupily motorku, kterou si přejí, nebo třeba kvalitní helmu. Ony čekají, co jim bude naděleno.\nB) Takže to je už od základu špatný přístup. Ženy, i kdyby chtěly jezdit, tak nakonec nejezdí.\nM) Já jsem přesvědčena, že nemalé procento žen jezdí proto, že manžel už jí vozit nechce a ona jezdí, protože s nimi chce jezdit. Spíš být. Někdy v tom může být i žárlivost. Aby ji ten její neujížděl na nějaké srazy ☺ a tak si raději udělá řidičák, osedlá, co dostane a jezdí s ním. Znám případy žen, které k ježdění na motorkách přivedou tyto důvody. Ty, které touží už od mala být motorkářkou, mnoho neznám, ale občas vede ženy k ježdění na motorkách myšlenka, že nemají štěstí na chlapy a když budou sedlat motorku, tak se snadněji seznámí a s partnerem budou mít společný koníček.\nB) A jak to dopadá?\nM) Často je to tak, že baby jezdí spolu. Sebere se třeba deset žen a někam jedou. Nakonec přijdou na to, že na motorku stejně žádného chlapa neuloví, a tak jezdí spolu. Místo chlapa získají kamarádky a něco v tom přece jenom najdou.\nB) Takže v tom najdou příjemné hobby.\nB) Jak je to s vybavením? Helmy, oblečení, boty atd.?\nM) U vybavení je to ok. Hodně žen jezdí se svým partnerem. Proto se výrobci vybavení na ženy zaměřují. Na rozdíl od výrobců motorek, kteří k ženám nepřihlíží. S tím máme problém. Honda třeba přišla s pětistovkou, Rebelem, což je spíše choper styl, nízkou pětistovku CBF a 750 S. Tyto motorky jsou vhodné i pro ženy.\nB) Existují třeba u cestovních nebo enduro motorek varianty pro ženy? Třeba od jednoho typu „pánská“ a „dámská“, menší verze?\nM) Ono nejde ani tak o velikost, nebo váhu motorky. Ale o výšku sedla. Když stojíš na místě a na zem dosáhneš jenom špičkami-palci, je to šílený. Potřebuješ stát nejlépe celou plochou nohy a pokud možno mít nohy ještě alespoň malinko pokrčené. Jinak s motorkou nikam nehneš. Držet motorku v nohách, je něco úplně jiného než v rukách. Jde také o výšku těžiště. Když máš třeba i o něco menší motorku, ale s obrovskou nádrží, třeba na 20 litrů, tak má hrozně vysoko těžiště. Harley je sice kráva těžká, ale má těžiště hodně dole. Kdežto sice mnohem lehčí motorku, ale vysokou, a ještě k tomu s plnou nádrží, máš problém udržet a nikam s ní sama nehneš. Výjimky se samozřejmě najdou ☺.\nB) Je nějaká značka, která by vyráběla typ motorky vyloženě pro ženy?\nM) Ne. To neexistuje. Máš malý, větší a velký motorky, ale typ specificky zaměřený pro ženy neexistuje.\nJakmile ale dostaneš stroj, kterého se nebudeš bát, který tě nebude omezovat, „hele zase červená, budu muset zastavit, proboha kopeček“, tak tě bude posouvat. Uklidní tě. Budeš klidná. Já to vidím na některých svých žačkách. Už jsem viděla tolik strachu na zbytečně velkých motorkách, kdy mi odmítaly provádět i poměrně jednoduché cviky. „Ne to nebudu dělat“. „A to se nebudeš někde potřebovat otočit na místě?“. „Ne. To nikdy. My vždycky jedeme tam, kde se otočím“. ☺ ☺ ☺ Přitom stačí někde špatně odbočit.\nJe třeba stále trénovat. Pak se budeš posouvat. Není možné si říkat: „Ale já na to nemám čas“. Pak se stávají maléry. Tenhle sport je na velké zamyšlení, co od něj očekáváš. Kolik mu jsi schopná a ochotná dát času. Je to náročné. Protože je to nebezpečné. Řada mých žaček mi občas volá, nebo napíše, kolikrát si při jízdě vzpomenou, co jsem je učila. Je důležité vědět, jak to uchopit. Koho se ptát, od koho si nechat radit.\nTento rozhovor je zdánlivě nedokončený. Je to ale tak rozsáhlé, zajímavé a závažné téma, že by mohl trvat i několik hodin. A pokud by do něj bylo zapojeno víc diskutujících, tak klidně i déle.\nNeřešíme, co ježdění na motorkách je. Zda sport, volnočasová aktivita, způsob dopravy, či cokoliv jiného. Pokud je to způsob společného trávení volného času, musí být příjemné. Bez stresu. Pokud je společné, dvou, nebo více lidí, vždy se vše musí pořídit „nejslabšímu“ jezdci/jezdkyni. Náročnost, délka trasy i rychlost jízdy. Takže pánové, kteří často chcete mít poslední slovo. Chcete-li, aby s vámi vaše partnerky jezdily rády, bezpečně a spokojeně, řiďte se v první řadě jejich přáním. Nevnucujte jim svůj názor. Svou představu o ježdění. Ony mají svou.\nPříště se, s Lucií Pulkrábkovou, která prodává motorky, budeme věnovat tomu, co se může dít, když je vybírána motorka pro ženu.\nPředchozí příspěvek NIKDY NENÍ POZDĚ…\nNásledující příspěvek DÁMY V SEDLECH MOTOREK – část 2. – VYBAVENÍ


Prosincové hodnoty – skvělé výsledky býků ZOOSERVISu – ZOOSERVIS\nProsincové hodnoty – skvělé výsledky býků ZOOSERVISu\nNové plemenné hodnoty přinesly opravdu mimořádné výsledky pro býky ZOOSERVISu.\nTop 1 v ČR je v genomických býcích AUDI NXB-617 (VANCOUVER X RUBICON) z Agrasu Bohdalov se SIHem 153,9. Vyniká fantastickou produkcí, která je jednou z nejsilnějších stránek jak na straně otce (Vancouvera), tak na straně matky (Amálky 10). V top 15 má ZOOSERVIS 6 býků!\nNa dcerách si vedou býci ZOOSERVISu rovněž skvěle. Top 1: MARDI GRAS NEO-403, top 3: URANUS NEO-587, který má téměř 300 dcer při výborné produkci (mléko +2650 kg, tuk +68 kg, protein +61 kg). Rovněž jeho výsledky v USA (MACE) jsou výtečné. TPI 2 446, +2 406 lb mléka, +82 lb tuku a +70 lb protein. Fenotypové výsledky také odpovídají vysoké produkci. Zatím 36 dcer URANUSe v ČR ukončilo první laktaci: 10 141 kg mléka, tuk 3,73, protein 3,25. Devět prvotelek bylo hodnoceno jako VG. Dalších patnáct G +84, osmnáct prvotelek G +83… což je při této produkci mimořádné.\nNěkolik dalších býků má SIH na dcerách nad 130 (URS NEO-603, URIN NXB-338, U-MAGICSTAR NEO-585, UMBERTO NEO-636, UNIQUE NEO-586) a čekají na další počítání, aby měli dostatek stád pro zařazení do oficiální topky.\nRovněž výsledky našich býků v zahraničí jsou povzbudivé. Pro zajímavost AGRAS ARGO NEO-881 je v Itálii v top 50 (včetně zahraničních býků), ZIKMUND NXB-489 má v Německu RZG 154, také ZUMA-RED RED-719 má vysoký index v Německu RZG 150. AVIATOR RED-635 na dcerách RZG 142! ZEKON NXB-486 má TPI 2 710. Nejlepší dcera ZEKONa s TPI 2 764 stojící u Petra Nováka má také vysoký NM 954. Za povšimnutí stojí skvělá dcera ZEKONa v Krásné Hoře, která má TPI 2 725 a NM 969.\nPrev Nové plemenné hodnoty 12-2019\nNext Top býci ZOOSERVISu v prodeji


Wayland se blíží v první stabilní verzi 1.0 - Root.cz\nRoot.cz » X Window System » Wayland se blíží v první stabilní verzi 1.0\nAdam Štrauch 2. 2. 2012\nČekání na Wayland je pomalu u konce, podle serveru Phoronix bude na FOSDEM 2012 oznámeno, že se Wayland blíží první stabilní verzi s hezkým kulatým označením 1.0. I když se o první stabilní verzi spekulovalo už dřív i Michael Larabel z Phoronixu byl překvapen, že to bude tak brzo. Nyní musíme počkat, jak se s Waylandem poperou distribuce, existující kompozitory a případně i knihovny, které doposud pracovaly jen s X Serverem. Obecně se dá říct, že se na příchod Waylandu připravují všichni kdo musí, ale podpora ještě není úplně kompletní.\nOpenShot 1.4.1 dostal podporu pro Blender 2.6.x\n2. 2. 2012 12:30\nfoxoxo (neregistrovaný) ---.pks.muni.cz\n2. 2. 2012 13:35\ncerstvy vietor do linux... waylandu moc fandim\nTaké sdílím váš názor. Za Wayland jsem rád, někdy ho budu muset otestovat.\n2. 2. 2012 18:55\nDoufejme, že alespoň některé distribuce budou mít rozum a nebudou naostro nasazovat tyto úchylné experimenty.\nUž máme rozbité polofunkční KDE (dříve velmi dobré), totéž se stalo s Gnome...máme spoustu rozvrtaných, dříve funkčních, aplikací a teď ještě zmrvit samotný základ na kterém to všechno běží. To už by Linuxový desktop nepřežil...\n2. 2. 2012 19:21\nAle proč ta skepse ?\nOni nám určitě dají vybrat, jestli budeme chtít Xorg nebo Wayland. Já mám na disku více instalací Linuxu, na jedné z nich Wayland vyzkouším, když bude fungovat budu ho používat, když ne, tak ne.\nA KDE4 bych taky nenazval polofunkční a rozbité. Možná rozežrané, to jo. :-)\n2. 2. 2012 23:34\nKdyz KDE 4 kdysi natvrdo nacpali do nekterych dister, tak bylo naprosto strasne. V lepsim pripade to byla beta. Diky tomu mam dnes LXDE. Obavam se, se najdou distra, ktera tento vypeceny kousek zopakuji s Waylandem.\n3. 2. 2012 17:26\nPřesně tak. Je málo distribucí, které nevedou nezodpovědní šílenci. Při tom chlívu jaký tam vládne když člověk slyší o jakémsi Waylandu, začínají se mu třást ruce...\nMimo to, já nechci náhradu X serveru. Když už, pak jedině lepším X serverem.\nKdyz se vyrazne zmensi codebase a zaklad bude postaveny na "do one thing and do it well", tak je naopak potencial k podstatnemu zlepseni oproti X. Nebude to hned, ale za par mesicu, mozna rok...\n3. 2. 2012 17:43\nJste hodně naivní.\nAby takto klíčová komponenta byla důvěryhodná, potřebuje několik let pořádného testování a vývoje. Vezmu - li v úvahu obvyklý chaos v takovýchto nekomerčních narychlo spíchnutých projektech, musím být naprosto vyděšen, že tímto rychlobastlem bude nahrazován X server, ověřený dlouhými lety i v komerční sféře.\nMimo to nejde o náhradu, ale o zkryplení někam na úroveň hraček.\n3. 2. 2012 18:21\nEhm, Xorg proslo v poslednich letech takovymy zmenami, ze se o nem jen tezko muze mluvit jako o "ověřený dlouhými lety".\nCo bylo relativne stabilni (jinymi slovy vyvojove mrtvy) bylo XFree86, ktere bylo v Linuxovych distribucich nahrazeno Xorgem, prave kvuli nulovy invenci.\n3. 2. 2012 18:44\nJenže v základu jde pořád o to, co bylo v původním X serveru.\n4. 2. 2012 7:14\nCo myslis tim zakladem? V Xorg krome toho ze prosel modularizaci, kompletnim predelanim 2D a 3D grafiky, zpusobu konfigurace a samozrejme neustalym updatem ovladacu zbyla snad jen ta pro uzivatele aplikace nepodstatna cast a hlavni duvod pro vyvoj Waylandu: puvodni X protokol. Ale i ten byl castecne rozsiren o novy funkce.\n2. 2. 2012 19:53\nA zkuste rozvest, co vam prijde na KDE polonefunkcni. Nemam pocit, ze bych si mohl v soucasnosti (4.8 na Archu) vyrazneji stezovat.\n2. 2. 2012 22:35\nTak pokud i ukázkové video ( http://www.root.cz/zpravicky/zkuste-si-wayland-na-live-cd/ ) má problémy (zamrzání, segfaulty, ...), pak nechci vidět, jak to bude vypadat na různém HW v reálu.\nPředpokládám (a doufám), že to odnesou nejdříve uživatelé Fedory a Archlinuxu a doufám, že se to nestihne dostat (alespoň jako default) do dalšího debianu stable (wheezy), který má být zmražen snad někdy v červnu.\nNejsem odpůrcem evoluce, ale pokud má něco skutečně nahradit X server, tak ať je to sakra hodně stabilní předtím, než se to pokusí cpát konzervativním uživatelům před nos. Přece jenom pád IM klienta je něco jiného, než pád celého window manageru / kompozitoru.\nPokud se nepletu, tak to funguje jen na KMS (tzn. vykresluje kernel) - bude zajímavé sledovat, zda třeba NVidia přijde s KMS verzí svého driveru.\n3. 2. 2012 0:12\nZda sa mi ze zo zaciatku to ma byt spustene oboje naraz, xserver nad waylandom alebo tak nejak, az by wayland obsiahol vsetky funckie ktore su potrebne tak az potom bude bezat bez Xservera


Odchod harlekýnů, 1976-1977\nJe zvláštní, že v 70. letech, kdy nastoupila normalizace, jsem si dělal takové věci, jako třeba proti nám visící obraz Inkarnace. To je křesťanský filosofický pojem. Já jsem byl vychován rodiči ke křesťanství, kontinuální vazbu jsem nechtěl přerušit, protože křesťanství naprosto naplňovalo moji představu o světě. V mé tvorbě nejsou žádné doteky těch existenciálních propadů, které nastaly například v polovině minulého století. Nechci být tím, kdo rozvíjí dále zlo. Nikdy jsem se těchto věcí ve svých obrazech nedotknul."\nDrahé Anně, 2002\n"Když jste připomněl červenou barvu, tak je pravda, že jsem s ní dost manipuloval, dost jsem s ní žil. Ale jednou jsem četl, že používání červené barvy znamená něco kardiálního, spojeného se srdcem, a já jsem před několika lety měl operaci srdce. Takže teď už se v poslední době velmi hlídám, abych tu červenou nepoužíval. Mé tajemství je obraz ryze duchovní. Můj přítel, který je velice nadán kynetickým pohybováním se, tak mi vyprávěl, že byl u mé operace. On byl v Hradci králové a současně u té operace. To je právě ta kinetická síla, a že tedy viděl určitý obraz: Pohyboval jste se jako zvláštní žlutý předmět, jakoby nějaký tvor, který se pohybuje, a byl jste nesmírně šťasten, řekl mi. Já jsem mu říkal: Pane Bedřichu, já jsem žádné takové Live After Live, když říkáte že jsem byl deset minut mimo, monitor stál, nic takového jsem neviděl. Ale on mi řekl přesně ten čas, kdy jsem byl opravdu už 10 minut mimo tento svět. Tak jako věřící jsem to namaloval."


Kraviny, zkušenosti s Topolánkem, EU a Rusko. Činovník ODS z dob „Topola“ dost překvapivě promluvil | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Rozhovory » Kraviny, zkušenosti s Topolánkem, EU a Rusko. Činovník ODS z dob „Topola“ dost překvapivě promluvil\nJen co se do boje o Pražský hrad přihlásil Mirek Topolánek, začaly podle mnohých vadnout naděje Jiřího Drahoše a Michala Horáčka, do té doby dvou nejvážnějších rivalů prezidenta Miloše Zemana. Má opravdu bývalý předseda vlády i ODS tu největší šanci utkat se ve druhém kole s nynější hlavou státu?\nJestli má naději na úspěch, nevím, ale život mě naučil, že se kdykoliv může stát cokoliv. Každopádně vítám, že se o funkci prezidenta teď už ucházejí alespoň dva kandidáti, kteří jsou skuteční a časem prověření politici kteří mají v politickém – veřejném prostoru něco odpracováno. Funkce prezidenta a obzvlášť ve chvíli, kdy je dokonce volen celou společností, je výlučně politickou funkcí, a nikoliv nějakou líbivou dekorací, která nemá mít žádné názory a má dát za pravdu všem, aby – jakože – sjednocovala. To jsou vždycky jen líbivé kecy těch, kteří se svým kandidátem neuspěli a snaží se takto jen zmírnit svou porážku\nCo si o expremiérovi myslíte po lidské stránce a co od něj v kampani očekáváte?\nMirek Topolánek byl, myslím, vždy člověk, který byl schopen a ochoten říci prakticky kdykoli cokoli a pak udělat něco docela jiného. Pokud si vzpomínám, tak se například na billboardech prezentoval ukázkovou rodinou, aby se vzápětí rozvedl. Objížděl republiku s propagací volebního programu Modrá šance, aby ho po volbách zcela opustil. Odmítal Lisabonskou smlouvu, aby nakonec obcházel své patolízaly v poslaneckém klubu s žádostí, aby pro ni hlasovali.\nNevím, jestli to tak bylo jen proto, že mu jeho veřejné projevy psal někdo jiný a o jeho praktickém jednání rozhodoval zase někdo další, nebo jestli měl za to, že tohle je prostě ta velká „politika“.\nNo a popravdě řečeno, když jsem ho jeden den slyšel říkat v televizi, jak je dnes naprosto spokojený jako soukromá osoba, abych se hned druhý den den dozvěděl, že žadoní u našich senátorů,. aby ho alespoň deset z nich navrhlo na prezidenta, tak jsem si řekl, že se za těch pár let, co jsem ho neviděl, vlastně ani moc nezměnil. Myslím proto, že teď od něj ty příští dva měsíce uslyšíme skoro všechno, co by kdo chtěl slyšet, ale co se bude dít potom, když mu to třeba vyjde, bůh suď. Vsadil bych se, že na té jeho škole ve Vyškově mu předmět ,,kamufláž“ šel na jedničku …\nBývalý premiér není oficiálním kandidátem ODS, jejímž předsedou léta byl. Mluví se víc o tom, že je kandidátem TOP 09, kterou – jak přiznal – naposledy i volil. Má také podporu velkých hráčů energetického byznysu Martina Romana a Daniela Křetínského. Co mu tohle všechno může při rozhodování voličů přinést?\nKdyž Mirek Topolánek jednou kandidoval ve svém senátním obvodu na senátora za ODS, tak ze všech svých volebních materiálů, plakátů a billboardů nechal odstranit všechna loga s nápisem ODS. Občanská demokratická strana totiž tehdy nebyla zrovna v dobré kondici a pan kandidát na senátora usoudil, že by mu tato viditelná spolu-identifikace neprospěla, takže mě moc nepřekvapuje, že i dnes bude toto spolu-přihlášení prezentováno jen s velmi obezřetnou „mírou“, a to po vzájemných zkušenostech asi oboustranně. No ale pořád je to lepší, než aby se ODS jakýmkoli způsobem hlásila k Drahošovi nebo k Horáčkovi.\nNo a co se týče této údajné politické investice velkých kluků z energetiky. Když se řekne Albánie, Bulharsko, Rumunsko, Turecko, Mibrag, plynová elektrárna Počerady, fotovoltaická elektrárna Amun Re, tak to všechno může znít trochu nesrozumitelně, ale všechno to jsou především velké investice, za nimiž stál náš lídr energo-průmyslu. A dost pochybuji, že tyto investice dnes ještě někdo soudný označuje za ekonomicky úspěšné, tedy pro firmu jako celek, jinak privátně pro někoho úspěšné být mohly. Všechny tyto investice bylo možné provést hlavně proto, že se hodně elektřiny povedlo dobře vyvézt do Německa a hodně elektřiny se povedlo dost dobře prodat u nás doma. Z toho plyne, že peněz na tuhle politickou investici budou mít ti údajní podporovatelé sice asi dost, ale jestli bude tato jejich investice stejně úspěšná jako třeba nákup Albánského operátora, nebo naopak jako byl prodej elektřiny v Česku a v Německu, to se dozvíme až za ty dva měsíce. Topolánkovi jako kandidátovi na prezidenta to může přinést hlavně to, že jeho PR tým asi nebude o hladu, a PR týmy jeho protikandidátů budou mít o čem spekulovat.\nPomůže Topolánkova kandidatura Miloši Zemanovi tím, že zastíní dlouhodobě se propadajícího Jiřího Drahoše, o kterém i „kavárna“ tvrdí, že je „želé dvě“? Nebo je nutné se bát toho, kdo expremiéra do boje o prezidentský úřad vyslal?\nČeská společnost je dlouhodobě rozdělena po jakési pomyslné pravolevé ose asi tak půl na půl s mírnou převahou té levé části. Dnes to možná ještě komplikuje, že v rámci dělení na konzervativní, pravicově liberální, levicově liberální a vyloženě pro-socialistickou část společnosti valná většina relevantních politických subjektů v různé míře mlží o tom, kam skutečně patří, a mnohdy se to i nečekaně prolíná. Nicméně obecně lze asi říci, že pokud je někomu Topolánek konkurentem, tak to není současný prezident, ale spíš Drahoš či Horáček. Pochybuji o tom, že ti, kteří se ztotožňují se současným prezidentem svou volbu změní. Ale ti, kteří chtěli volit Drahoše či Horáčka, budou asi mít nějaké dilema. Protože kromě toho, že si do své nabídky Topolánek snad přidal i koloritní boj s právem šaría, které u nás ale zatím vůbec nikde neexistuje, se jejich nabídka liší spíš formou, jakou je sdělována, a některými akcenty než nutně vlastním obsahem.\nJestliže se z Topolánka nakonec stal vášnivý zastánce Lisabonské smlouvy, díky níž má dnes český volič na své vlastní zákony, které platí u něj doma, vliv tak asi 2,2 procenta, protože právo EU je nadřazeno právu národnímu a Lisabonská smlouva nás připravila i o to poslední právo veta, čímž se naše národní suverenita rozplynula jako pára nad hrncem, tak to se asi nebude Topolánek časem ani nijak bránit přijetí eura jako národního platidla, pokud to bude pro ten jeho enegro-průmysl výhodné. Stejně tak pokud se týče otázky našeho bezpečnostního ukotvení ve středoevropském prostoru a v západoevropských strukturách, tak těžko k této otázce řekne něco jiného, než uslyšíme od Drahoše či Horáčka, ale asi to bude říkat zdánlivě jinak. Zajímavé ale může být s ohledem na jeho deklarovanou blízkost energo -průmyslu, zda se třeba připojí, či nepřipojí ke kritice Německa za jeho neochvějnou snahu o realizaci plynovodu Nordstream 2, který část EU veřejně považuje za bezpečnostní hrozbu. Nebo zda se i on připojí k těm mnoha výzvám, aby už konečně došlo k ukončení nesmyslných sankcí proti Rusku, když pro náš energo-průmysl, ale nejen ten, by to mohlo být výhodné, ačkoliv jako český premiér spíš podporoval síly, které později provedly převrat na Ukrajině, jenž nakonec k těmto sankcím vedl.\nJak hodnotíte poslední politické vystupování nynějšího prezidenta Miloše Zemana? Srší bonmoty, dělá si legraci z novinářů i svého zdraví. Je v kondici vyhrát prezidentské volby? A bylo by to dobře s ohledem na jeho způsob řešení povolební situace?\nNa Zemanovi je už vidět, že věk nikdo neošidí, ale na to, aby volby vyhrál, pořád ještě kondici má. Tak jako na komkoli jiném mi na něm ale trochu vadí, že se po těchto volbách projevuje jako vnitřně nekonzistentní člověk. Umím pochopit, když si pro svou vlastní funkci zkoumá nové meze ústavně možného jednání. Jako prezident volený přímo je v jiné pozici, než byli ti před nim, ale neměl by popírat pomocí nějakých dosti hloupých obezliček svoje vlastní pravidla, která už stačil nastavit. Vláda bez důvěry, vláda, která není podrobena nutnosti hledat jasnou politickou shodu v rámci složitého vyjednávání o podpoře, je neodpustitelný skandál. Není tolerovatelné, aby jednou jmenování předsedy vlády podmiňoval existencí potřebné většiny a jindy deklaroval, že na nějaké podpoře v Parlamentu vůbec nezáleží a vláda může vládnout bez důvěry klidně i čtyři roky, to je ústavní zločin. Ne že by u nás nemohla vládnout menšinová vláda, ale alespoň jednou důvěru a tedy i mandát k vládě dostat musí.\nS přibývajícím časem od voleb se zdá, že komunisté „vyměkli“ a začínají uvažovat o toleranci vlády Andreje Babiše. Zásadově se tváří Tomio Okamura, nicméně hnutí ANO už na některé jeho požadavky kývlo. V ČSSD dle informací z tisku též pomalu zraje varianta spolupráce s Babišem. Senátor Pirátů Libor Michálek také vybízí k podmíněné spolupráci s ANO. Petr Pithart říká, že „raději ve vládě s Babišem než zcela mimo“. Jak to nakonec asi celé dopadne? Kdo podlehne a za co? Bude hrát roli úvaha, že by Babiš mohl všechny ostatní zbavit všeho vlivu na státní podniky a státní správu, tudíž oni „zmoudří“?\nHnutí ANO může bez problémů složit vládu s kýmkoli, kdo bude ochoten smířit se s tím, že osudem menší strany, která je v koalici s velkou či hodně viditelnou stranou, je dost často postupné „vysublimování“ z politického prostoru. Voliči ji totiž začnou dříve či později považovat za zbytečnou, když už to, co tito voliči chtějí, pro ně přece dělá už ta velká strana, a to lépe a viditelněji. Obzvlášť když ta velká strana má nakoupena všechna podstatná media zatímco ta malá nemá nic. V tomto smyslu mohou vedle té velké strany v koalici obstát jen strany se zcela specifickou politickou nabídkou, a nikoli jen strany, které se liší jen tím, že jim dělá PR jiná parta mediálních manipulátorů. Jsem si ale celkem jistý, že i za těchto podmínek se subjektů, které nakonec hnutí ANO skočí kolem krku, najde dost. A ani moc nevěřím, že u toho bude nějakou podstatnou roli hrát nějaký pofidérní vliv na státní podniky a státní správu, protože ten si tak jako tak pro sebe zajistí hoši a děvčata z ANO. Pokud snad někde nechají nějakou skulinku, tak jen proto, aby ve vhodnou dobu měli k dispozici nějaký subjekt k exemplárnímu potrestaní a demonstraci toho, jací jsou oni jiní pašáci, protože všichni ti ,,malí“ jsou kromě jiného vždy i snadno nahraditelní.\nHnutí ANO, ale i ostatní strany v Poslanecké sněmovně by si proto měly rychle ujasnit, jestli voličský elektorát hnutí ANO je spíš levicově liberální, nebo pravicově liberální, a podle toho standardně sestavit vládu s důvěrou u potřebné většiny v Parlamentu. A ne zkoušet hrát nějaké hry, jejichž cílem je, aby hnutí ANO nakonec nakonec zasedlo všechny židle zprava až doleva a ostatní tam jen stáli v koutě a střídavě se mračili a střídavě žmoulali v ruce čepici.\nJaký je váš názor na referendum, které má za nynějšího složení Poslanecké sněmovny velkou šanci projít?\nČim víc veřejnost cítí rozpor mezi tím, co politici slibují a co nakonec dělají, tím víc se jako naléhavá dostává do popředí otázka referenda. ČSSD o nějakém zákazu kouření v restauracích neměla ve svém programu ani slovo, a přesto ho nakonec prosadila. ODS slíbila nižší daně, a přesto je zvyšovala. A tak bych mohl pokračovat. Není divu, že toto opakované rozčarování voličů nakonec vede k jejich požadavku častěji rozhodovat o něčem podstatném přímo. Kdyby se politici chovali podle volební smlouvy kterou uzavírají u voleb a dělali jen to k čemu se zavázali tak by se tento požadavek takto silně neobjevoval.\nTypicky je to vidět na tom, čím byla Evropská unie v době, kdy jsme do ní pomocí prostého všelidového referenda vstupovali, a jaká je EU dnes a kam dál ještě evidentně směřuje. To jsou dva zcela rozdílné světy. Je tedy naprosto legitimní se veřejnosti dnes znovu zeptat, jestli chce být součástí takového nově se vyvinutého útvaru, obzvlášť když náš efektivní vliv na další a další formování takového útvaru jsou asi tak 2,2 procenta, a to bez ohledu na to, jestli jsme, či nejsme v tom tvrdém jádru evropského politbyra. Mimochodem ,,tvrdé jádro,“ v tom ruském politbyru, které je evidentně vzorem tomu současnému politbyru evropskému, tvořili ti soudruzi, kteří vydrželi s gosudarem chlastat až do rána bílého. Takže když o tom tak přemýšlím, tak vlastně není ani divu, že jediný, kdo se z českých politiků do toho „tvrdého jádra EU“ opravdu hrne, je Kalousek …\nHovoříte o dvou různých světech EU, o jednom, když jsme vstupovali, o druhém tom nynějším. Co především vám na té stávající Evropské unii vadí?\nJsem členem strany, která si myslí, že by svět měl stát na konzervativních a pravicově liberálních základech. Ale EU dnes rozhodně není v ničem konzervativní, protože kdyby měla respekt k odlišnostem a staletým tradicím, tak by se nemohla sjednocovat, jak to právě nyní činí. EU není ani pravicově liberální, protože kdyby byla, tak by stále nezaváděla nové a nové regulace, a to doslova do všeho, čeho se dotkne. EU je tedy maximálně možná ještě tak trochu levicově liberální, ale zcela jistě je už na cestě k neosocialismu a neomarxismu, federalizaci, totalitní cenzuře a brutálnímu sociálnímu inženýrství. Součástí takového útvaru já už být nechci a nechce to mnoho dalších lidí. Je tedy fér zeptat se veřejnosti, kolik nás takových je, a podle toho se rozhodnout, jak dál. Stejně jako se nás na to ptali, když si byli jisti, že odpovíme tak, jak si přejí.\nNo a nehledě na to, co jsem řekl, je ještě navíc i existence nějakého zákona o obecném a celostátním referendu předpokládána i dnes platnou Ústavou, stejně jako kdysi předpokládala třeba Senát či kraje, což zase kdysi nechtěla ODS, a přesto je dnes máme, takže co.\nV souvislosti s případným referendem o setrvání v EU se opět hovoří o orientaci naší země „na Východ“, nebo „na Západ“. Je také možné, že Okamurova SPD, jejíž většina poslanců se pozitivně dívá na Putina, obsadí funkci šéfa bezpečnostního výboru Sněmovny. Jak se na obě záležitosti díváte?\nTo, jestli budeme součástí tohoto konkrétní politického útvaru, nebo ne, nijak nerozhoduje o tom, jestli se posuneme na východ, či západ. Česká republika bude pořád především ve středu Evropy, a ten byl a vždy bude jiný než západ a jiný než východ Evropy. Měli bychom být na tuto svou středoevropskou odlišnost patřičně hrdí, odlišnosti se dnes přece v EU nosí a jsou cool.\nNa Putina se pozitivně dívá třeba i americký prezident a v minulosti jsme se přece naučili tak nějak transatlanticky odezírat ze rtů, tak proč by teď mělo vadit, že se na něj divá pozitivně i nějaký poslaneček z našeho branně-bezpečnostního výboru, proboha. Tyhle směšné hry a povídačky o tom, jak nás ohrožuje Rusko jsou už trapné. Rusko se jako obrovský zaoceánský parník pomalu obrací směrem Čině a Asii. V Německu z toho dostávají hysterické záchvaty, protože Čína může být jednou asi tak desetkrát větší dílnou světa, než je dnes Německo, a Američané se zase snaží vlichotit chvíli Čině, chvíli Rusku, seč to jde, protože jsou zděšeni z toho, s jakou rychlostí přicházejí v tom celoasijském regionu o jakýkoli vliv. A my si tady pro sebe budeme vykládat, že náš branně-bezpečnostní výbor v našem Parlamentu je nějaký pupek světa, kde se pečou ta nejdůležitější tajemství, po kterých Putin zoufale prahne.\nNaši bezpečnost neohrožuje Rusko, ale tlupy válečných, ekonomických a klimatických migrantu na našich hranicích a sociální inženýři a neomarxisté v Bruselu. Rusové se dnes tak maximálně chystají trochu bojovat někde v Arktidě a o té zase v našem branně-bezpečnostním výboru možná ani pořádně nevědí, jestli je na jihu, nebo na severu.\nTomio Okamura nedávno vyzval ke změně statusu České televize a Českého rozhlasu. Je pravdou, že zejména ČT je kritizována za stranění některým politikům a špinění jiných. Často si na ni stěžuje i prezidentská kancelář. Kritizován je kupříkladu i výběr hostů do pořadů Václava Moravce. Oproti tomu zastánci ČT tvrdí, že jakákoliv podobná změna by ohrozila naši demokracii. Jak hodnotíte práci veřejnoprávní televize a rozhlasu? Je třeba přistoupit ke změnám?\nNaší demokracii dnes opravdu vážně ohrožuje také to, jakým způsobem ČT naprosto rezignovala na svou funkci poskytovatele veřejné služby, protože si jí jedna partička prostě a jednoduše doslova zprivatizovala pro svoje potřeby a zájmy. Udělali si z ní slepičku, která jim privátně snáší zlatá vajíčka, a řvou jako protržení o ,,ohrožení demokracie“, kdykoli jim někdo prokáže, jací jsou ve skutečnosti zkorumpovaní gauneři, kteří se vyžívají v ubohých mediálních manipulacích.\nPrvní krok, který by se měl udělat hned a není ani nijak obtížný, je ten, že se rozpočet ČT stane součástí normálního státního rozpočtu a bude se schvalovat v Poslanecké sněmovně jako jedna jeho kapitola. Koneckonců Parlament je daleko více esencí veřejnosti než nějaká od Parlamentu odvozená rada. Myslím, že je třeba skoncovat s celou tou hrou na nějaké ty jakože ,,nezávislé rady“, které jsou však voleny závislými politiky, ale žádná vymahatelná odpovědnost zde fakticky neexistuje. Celé je to proto na hlavu postavená kravina, která v principu nakonec trochu připomíná akční výbory, pomocí nichž si komunisté v roce 48 prosazovali to, co si neuměli prosadit v Parlamentu. Ale je to právě a výlučně Parlament ČR, který je jediným nositelem projevené vůle veřejnosti a který se veřejnosti také přímo zodpovídá za svou činnost, a to jako celek i jako jednotlivci. Tak proč by to neměl být právě on a tedy jeho členové, kteří rozhoduji o tom, jak velký má být rozpočet veřejnoprávního média, a zda jeho užití a užívání bylo a je v pořádku. Ti současní radní tedy rozhodně nejsou nějací přímí zástupci koncesionářů, kteří si ČT sami platí, ani občanů voličů a spíš fungují podobně privátně jako třeba výbor akcionářů v Sazce v čase pana Hušáka, a tomu je správné učinit přítrž. A čím dříve, tím lépe.\nPrezident Miloš Zeman se chystá na návštěvu Ruské federace, spolu s ním chce jet i rekordně početná delegace podnikatelů. I odpůrci Putina přiznávají, že Rusku se ekonomicky daří, navzdory sankcím. Jak s odstupem hodnotit to, jak naše politika, ale zejména Evropské unie jako celek zareagovala na události na Ukrajině z roku 2014? A jak dál postupovat ve vztazích s Ruskem, když už budeme mít novou vládu?\nTo, že se s prezidentem na cestu chystají tři letadla podnikatelů, svědčí o tom, že si čím dál více lidí uvědomuje, že ekonomické sankce proti Rusku jsou kravina a opravdu je respektovat může leda debil. Není koneckonců náhoda, že to, na čem Němcům opravdu záleželo, bylo ze sankčního režimu vyjmuto, tedy plynovod Nord Stream 2, a v USA ve stejném období svojí obchodní výměnu s Ruskem naopak zvýšili. To, že jsou sankce úplná hloupost, věděli i ti, kteří je vyhlašovali. Ale bylo jim hloupé nejprve nastrčit Ukrajince do toho vypečeného puče, který jim možná i pomáhali připravit a pak se jen koukat na to, jak Rusko potrestalo Ukrajinu tím, že na Krymu umožnilo zorganizovat referendum, které vedlo k jeho odtržení od Ukrajiny a vzápětí začalo i s otevřenou podporou separatistických tendenci dalších ruskojazyčných obyvatel na území Ukrajiny. Výsledek je ovšem ten, že Krym je ruský, a to je fait accompli a všechny vyhlášené sankce jsou na nic, a to je taky fait accompli. Takže už jen zbývá potrestat nevinné a pokračovat s Ruskem i Ukrajinou bez předsudků stejně jako předtím, než došlo k tomu majdanovskému puči. Ostatně jsem skoro přesvědčen, že ještě jedny, možná dvoje volby a Ukrajina znovu ráda a dobrovolně skončí v tom ruském commonwealthu, který si honosně říká SNS, Společenství nezávislých států. Obzvlášť jestli to s polsko-ukrajinskými vztahy půjde jako dosud.\nCo z toho všeho vyplývá pro Českou republiku?\nMěli bychom rychle zapomenout na sankce proti Rusku a naopak si dobře si pamatovat, kdo tuhle pitomost tady doma nejvíc prosazoval – že to jako bude zaručeně fungovat – protože kdo se servilně splete jednou, splete se za chvíli při jiné příležitosti stejně servilně znovu. S Ruskem bychom měli mít vztahy vyvážené, sebevědomé a rovné. Je toho dost, co jim po ekonomické stránce můžeme nabídnout, a ještě víc je toho, co od nich lze získat. Není potřeba se jim podbízet, ale taky není potřeba je urážet a ohrožovat je. Mají jinou historii a jiné životní zkušenosti, podlézavců si neváží a výhrůžek se nebojí, ale své závazky berou zpravidla dost vážně a západní Evropu rozhodně nijak neohrožují. Je to naopak NATO, kdo se stále více přibližuje k jejich hranicím. Jejich zkušenost je taková, že to byl právě náš evropský západ, který jim tam nejprve dovezl pečlivě vybrané bolševiky, aby v Rusku rozpoutali krvavou občanskou válku, a později bylo Rusko jako celek i přímo napadeno nacistickým Německem. Celospolečenská vzpomínka na na tyto události je v Rusku zatím stále silně přítomná, tak bychom proto mohli možná vnímat více empaticky některé jejich současné reakce\nNo a není bez zajímavosti, že to byl, tuším, právě Mirek Topolánek, kdo prosadil, že český premiér může udělovat vlastní cenu, a to cenu Karla Kramáře, který byl mimo jiné také zanícený celoživotní a intenzivní propagátor úzké spolupráce slovanského Česka se slovanským Ruskem.\nZávěrem se ještě vrátím k možnému referendu o setrvání Česka v EU. Podle ekonomů bychom odchodem hned ztratili 400 tisíc pracovních míst, jiné odhady mluví o tom, že bychom zchudli o třetinu. Exposlanec KDU-ČSL Ivan Gabal navíc tvrdí, že bychom museli vracet miliardy evropských dotací, které jsme již využili. Zastánci „czexitu“ nicméně tvrdí, že bychom mohli zůstat na evropském trhu v rámci EFTA, tedy Evropského sdružení volného obchodu, a to zcela automaticky. Jak se na to celé dívat?\nZrovna před chvílí jsem koukal na přehled zpravodajských serverů a viděl jsem tam někde titulek ,,Vystrašeným se vládne nejsnáze“. To je přece už nejméně dva tisíce let dobře známá věc a flanďák Gabal taky určitě dobře ví, že když chci s lidmi manipulovat, tak či onak, tak je šikovné je předtím trochu vystrašit. No a příznivci současné podoby EU si za to svoje moderní strašící „peklíčko“ zvolili strach z ekonomického zchudnutí a možná ještě i strach z toho údajného ohrožení Ruskem. Pravda je ovšem taková, že čím více se EU ekonomicky sjednocuje, tím více se zpomaluje její celkový hospodářský růst a roste celkové zadlužení, a to až do té míry, že nedávno někteří prounijní ekonomové dokonce navrhovali nahradit normální index HDP nějakým novým ,,indexem štěstí“, protože ten by se dal subjektivně lépe modelovat, tedy upravovat.\nČistá ekonomická pozice Česka ve vztahu k EU je za těch pár let, co jsme jejími členy, pozitivní tak minimálně, že to má jen velmi omezený faktický efekt. A co se týče volného pohybu zboží, tak to je ekonomická výhoda, která nemusí být a ani není nijak pevně vázaná na naše členství v EU. Koneckonců odpůrci brexitu také britské občany strašili vším možným a nic z toho se nestalo a nestane. Jediné, co se doopravdy stalo, je to, že si Britové vzali od Francouzů a Němců zpět svoji národní suverenitu a hrdost. To, jestli ČR bude, nebo nebude někdy v budoucnu členem EU, bude mít na to, jestli ČR bude, nebo nebude pro část EU dál fungovat jako zdroj levné, kvalifikované a výkonné pracovní sily, jen docela pramalý vliv. Pokud tedy vůbec, tak jedině v pozitivním slova smyslu. Český průmysl byl mimořádně efektivní a výkonný za Rakouska, za První republiky a dokonce i za prvního Protektorátu. Je takový i teď a bude takový, i když bude ČR stát třeba mimo současnou EU. To jen naši současní eurohujerové si budou muset každou kravinu, o které sní, jako je například povinné přidávání nějakého řepkového sajrajtu do benzínu, nebo celá ta skandální fotovoltaika, nebo povinný dovoz migrantů z Afriky, vybojovat tady doma, a ne se spoléhat na to, že nám to ten jejich odshora dolů prolobovaný velký kámoš z Bruselu prostě povinně nařídí. Takže vystrašení mohou být leda tihle fanatici, ale ne normální lidi.\nProfesor přednesl: Zničení EU se blíží. Sobotka nemluvil pravdu. Merkelová o tom ví\nBabiš , EU , Okamura , Rusko , Topolánek , Zeman , Rádl


EuroFirma: Antonín Peltrám - O politice před volbami a po nich > ARCHIV > Z tisku - Přátelé přírody, o. p. s.\nARCHIV > Z tisku > EuroFirma: Antonín Peltrám - O politice před volbami a po nich\nEuroFirma: O POLITICE PŘED VOLBAMI A PO NICH\nDo politiky vstupují nové tváře, nové názory, nové pohledy. To je jistě dobře. Jenže v předvolebním období vstupují do politiky také populisté, kteří jen vědí, že chtějí změnu. A takový populismus se samozřejmě promítne i v programech vztahujících se k dopravě a ekologii. Základním zaměřením evropské dopravní politiky je převést přepravu ze silnice na železnici nebo na plavbu. Jenže říční plavba je při používání "čistých" lodí ekologicky bez problémů, jen pokud se nemusí řeka k zajištění splavnosti upravovat. Když ano, vznikne otázka, zda se zásahy do vodní hladiny (plavební hloubky) provádějí v důsledku například prevence povodní, pro závlahy (to ale je již s ohledem na horní toky na českém území problematické), a ne plavby. Víme, že německá strana zaručí po převážnou část roku na vodní cestě po Labi do Magdeburku hloubku 160 cm, ponor 140 cm, pak 2 m. Víme také, že představitelé německých organizací rejdařů chtěli k zajištění srovnatelných podmínek s modernizovanými železničními magistrálami plavební hloubku 270 cm. Při podmínkách splavnosti Labe na saském úseku je proto efektivnost plavby omezena - přinejmenším po část roku. Proč tedy budeme prodlužovat splavnou cestu do vnitrozemí? Co se po ní bude přepravovat? Dřívější argument o potřebě odlehčit železnici pro nedostatek kapacit je pryč. Zásadní úpravy nebudou zcela jistě do zavedení eura provedeny, odpadá argument o devizových úsporách. Vyhraje tedy dopravce, který bude kvalitnější a levnější.\nPodle norem EU má silniční doprava výhody při svozu a odvozu zboží do terminálů vodní dopravy na vzdálenost vzdušnou čarou do 150 km. Která lokalita v ČR je více vzdálená přístavům na středních úsecích vodní cesty sousedů z EU, a tedy s větším přípustným ponorem? Pokud jde o železnici, v předchozích článcích jsem před časem v EuroFirmě uváděl data o vysokém podílu veřejných výdajů (včetně dopravní cesty). Po započítání starých dluhů, které přímo či nepřímo přejímá stát jako majitel (a snižuje pak výdaje na dopravní cestu), dosahují i při nedostačující údržbě platby z veřejných rozpočtů 2/3 úhrady nákladů, což potvrdily i práce na grantu Masarykovy univerzity v Brně. To je určitě z pohledu celkových rozpočtových výdajů mnoho. Stále to však nestačí. Jak posoudit, nehledě na rozpočtová omezení, tu správnou mez?\nJako ministr dopravy a spojů jsem projednával s Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj - EBRD - a jejím prostřednictvím s US Trade and Development Agency financování studie, ústící posléze v návrh podnikatelského plánu již na rok 2001. USTDA přislíbila grant na studii podle osnovy EBRD ve výši celkem 400 000 USD, v první tranži 250 000 USD na rozbor výsledků hospodaření. Dohoda ke grantu mezi vládou USA (zastoupenou velvyslancem USA v Praze) a vládou ČR (zastoupenou mým nástupcem ve funkci), byla podepsána 30. června 2000. Při podpisu jsme s radovou velvyslanectví USA byli přítomni jako svědci. Jak to ale dopadlo? Vedení Českých drah odmítlo konzultační firmě poskytnout širší podklady, než které byly zveřejněny v tisku, protože jde o obchodní tajemství. Samozřejmě se pak nedokončila pořádně ani 1. etapa. Ve všech demokratických státech s tržní ekonomikou se k výdajové stránce veřejných rozpočtů dost diskutuje, neboť daňoví poplatníci jsou zvědaví. U nás není zvědavost na místě.\nMýty o obecné efektivnosti železnic končí, když bližší rozbor ukáže, že do určitého počtu cestujících, do určité hmotnosti vlaku má železnice větší měrnou spotřebu a ještě větší měrné exhalace skleníkových plynů i škodlivin než doprava silniční. A pokud jde o efektivnost: pokud mají být celkové náklady dopravní cesty vztažené na vlak přijatelné a vešly se ještě do konkurenceschopné ceny za přepravu, je nutno rozložit je na dostatečně velký počet vlaků. Takže pak je východiskem třeba návrh, aby stát platil alespoň pro hromadnou osobní dopravu celou dopravní cestu, aby stát na sebe převzal prakticky veškeré náklady řady místních a regionálních tratí, trvale neefektivních. Šlo by pak ještě o podnikání, byť dotované? Jestliže se v nákladní dopravě spatřuje význam železniční dopravy v účasti v přepravních systémech kombinované dopravy, pak se ví, že efektivnost kombinovaných systémů začíná na vzdálenost nad 600 či dokonce 800 km. Samozřejmě jsou dráhy ve výhodě u odesilatelských ucelených vlaků, podíl přepravy těmito vlaky (uhlí, rudy, umělá hnojiva, stavebniny) však klesá - a to je z ekologického hlediska dobře. Takže prostor pro převody není právě největší.\nA nyní k automobilům: automobilové komplexy seskupené kolem Mladé Boleslavi, Kolína a v budoucnu Nošovic, dosáhnou objemu výroby, který se rovná zhruba ročnímu objemu státního rozpočtu. Zaměstnanost nějakých 50.000 pracovníků u nich a subdodavatelů není zanedbatelná. Budeme ve výrobě aut po Slovensku druzí v Evropě, zatímco podíl automobilového průmyslu v některých starých členských státech EU - zejména Velké Británie - i vlivem oslabené podpory vlád v minulosti - klesal a ještě klesá. Kapacity Slovenska budou mít vliv i na český trh.\nZcela jistě nelze počítat s tím, že tak velké objemy výroby budou jen pro vývoz. Je nutný také domácí trh. Počty vozidel se v ČR blíží mezi nasycení. "Zbývá" obnova. Teoretické možnosti jsou z tohoto ohledu značné - zastaralost parku je v porovnání se starými členy EU velká; do jisté míry jsme ji "posílili" dovozem z ekologických důvodů vyřazovaných vozidel z vyspělejší části Evropy. Pak jde jen o maličkost: vytvořit pro převážnou modernizaci vozidlového parku koupěschopnou domácí poptávku. Podaří se to? V případě, že ano, dojde i při nárůstu počtu vozidel k výraznému snížení emisí.\nAle i auta musejí mít po čem jezdit. Dezolátní stav silniční sítě je zřejmý a jasné je, že se původní záměry Státního silničního plánu z 40. let minulého století, které zdaleka nepočítaly s takovým nárůstem motorizace, splnily na necelou polovinu (záměr 2000 km celkové délky dálnic a rychlostních komunikací, v nejbližších letech bude necelých 1000 km). Bude možno druhou polovinu a nové záměry realizovat také až za dalších 55 let? A lze snadno prokázat, že právě kongesce, jimž lze z velké části řízením dopravy a výstavbou kapacit zabránit, budou nesporně větší, než kolik vznikne z nárůstu výkonů "čistších" vozidel.\nChceme-li domácí trh nových vozidel, můžeme vedle zvýšení kapacit silniční sítě silniční dopravu zatížit uvalením většího podílu daní než v současnosti a tím ji dále zdražit? Kolik občanů si pak bude moci nové auto koupit? Jde prostě o konzistenci řešení komplexních problémů, které snad minulé vlády posoudily. Když ne, je to škoda, ale realita se tím bez hrozivých dopadů na ekonomiku a sociální věci příliš nezmění. Bylo by velmi dobré, kdyby si tyto skutečnosti občanská veřejnost uvědomila a podle toho četla i volební sliby politických stran.\nDoc. Ing. Antonín PELTRÁM, CSc., ředitel Institutu pro evropskou integraci, Bankovní institut vysoká škola, a. s., Praha a bývalý ministr dopravy