tak pan ministr chce co nejvice zakroku presunout na stranu nadstandardu? Vzhledem k tomu ze uhrady od obcanu zustanou stejne a pojistovny timto budou povinne plneni mit mnohem mensi (pouze za standardni zakroky) zbyde jim vice penez a z titulu, ze VZP ma nejvice pojistencu a je vicemene kontrolovana statem tak stat ziska penize za nic na ukor pacientu. To je mazany jak livanec :-) Kdyby prestali statni nemocnice tolik krast a hospodareni sverili managerum a ne gynekologum tak muze robot operovat i slepak a to kazdymu. Takhle doporucuji odelat si operaci doma sam a zalepit to Kanagomem.\nModerní technika se do operativy i jinam zavádí z jednoduchého důvodu a tím je kvalita výkonu, popř. to, že podobný výkon vůbec umožňuje. Dle této logiky by se dalo říci že nadstandardem bude CT a hrazen bude jen klasický RTG. To by ovšem neprošlo, protože informovanost veřejnosti o CT je již příliš velká. O robotické chirurgii je toho známo daleko méně, takže lidi lze snáze oblbnout. Jenže chirurgický robot není mercedes místo škodovky pro pana ředitele.\nNehledě na to, že moderní technika rychle morálně zastarává a naopak by měla být snaha ji využívat na 100 procent. Dále je potřeba vzít v úvahu, jak zde již někdo správně psal, celkové náklady na hospitalizaci a nejen na vlastní výkon.\nkdyby měl Milouš Heger na kahánku, byl normální občan této republiky a ne "ten co má prachy" , snad by si rozmyslel kroky co se chystá udělat.\nJestli-že návrh projde, přeji mu ztrátu majetku a rakovinu. Pak by pochopil co znamená nemít prostředky na operaci co může zachránit život.\n- podle nekterych prispevku nabyvam na dojmu, ze tu prilis lidi netusi, co ze ten "robot" vlastne dela - opravdu to neni o tom, ze by nekdo robota naprogramoval a pak sel na lekarak ....\n- chirurg (nebo urolog v pripade prostat) je vetsinou na operacnim sale a manipuluje s "joysticky", ktery ma tak nejak navlecene na sve ruce - a ten robot mu umoznuje delat daleko preciznejsi a presnejsi pohyby v daleko mensim prostoru nez by mohl kdyby to delal svejma ruckama primo v tele pacienta nebo pomoci dlouhych nastroju pri laparoskopickem pristupu .....\n- ach jo........\nco cekat od ''umelcu emzet'',\nkteri byli schopni prohlasit laparo za nadstandard??? :-(\nRe: co cekat od ''umelcu emzet'',\nno ja myslim, ze nadstandard by se dalo povazovat i ostry skalpel a narkozu........ zalezi na uhlu pohledu.....\nže je u prostat nejdříve operace a pak ozařování a u rect nejdřív ozařování a pak operace... Robot nerobot\nvsak on tomu nerozumi :-)\nS timo tvrzenim prichazeji lekari a nemocnice kteri za roboty utratili stovky milionu a kteri se ted opravnene obavaji ze to pojistovna prestane hradit - a jako nastandard to bude drahe a malokdo si to bude moct zaplatit - a oni natom budou tratit. Ale prinos roboticke chirurgie neodpovida nakladum - je dobre ze to bude nastandard a vyjimecne zato Hegera chvalim.\nby si mohli v příštím roce připlácet" - mohli by nebo museli by?\nPredstav si ze za robotickou operaci zaplati pojistovna temer 2x tolik co za normalni - a prinos? Mozna o par dni zkracena rekonvalescence a mozna mensi rana a jizva. Ale neni to uplne prokazene a dobry lekar to udela kvalitneji.\nRobot to udělá stejně jako ten doktor, protože ho ten doktor řídí a upravuje mu co má dělat. Což je jeden z důvodů, proč vyjde sama operace dráž, protože je přítomen jak lékařský personál, tak robot za miliony. Ano, jde o to, že je operace s robotem mnohem šetrnější k pacientovi. Je tam mnohem menší riziko, krvácení, infekce a v neposlední ředě třeba i zapomenutí nástroje v ráně. A ono se to nezdá, ale každá taková komplikace stojí pojišťovnu více peněz, než samotná operace. A ano, kratší rekonvalescence, ale ono je to také kratší čas v nemocnici. Ono ten pobyt pacienta nestojí zrovna málo, navíc po operaci musí být chvíli na pooperačním, kde je pobyt fakt docela drahý. (nevím přesně, ale na JIP vyjde pacient na sto tisíc kč za den a to pooperační musí mít také dost přístrojů a materiálu) Nemluvě o maličkosti, dnes když se vám vyskytne nějaká zdravotní komplikace a vy strávíte doma třeba dva měsíce, tak vás pan podnikatel vyhodí, důvod už se najde.\nProc takovyto z meho pohledu zavazny clanek neni prosim na titulni strane??? Neni to snad proto,ze je to silne vybusne tema a mohlo by vest k nepriznivym reakcim proti soucasne vlade,jiz-nemuzu si pomoci-idnes ponekud strani???V kazdem pripade se jen potvrzuje,ze ministersti urednici vari z vody a delaji zcela nekoncepcni kroky. A s odborniky absolutne nejednaji\nSlušný člověk byse styděl\nSouhlasíte pane ministře?\nPravdou bude,že na takovou pitomost nepřišel lékař !!!\nZa takovéto pitomosti mohou političtí neuvažující fanatici,kteří své myšlení soustředí než na svá koryta a jejich naplńování\nMa vubec cenu toto komentovat???Vzdyt oni zase pripravili neco,co ani sami dukladne nepromysleli. A ty paciente bud sup do dreveneho fuasku a nebo si pekne priplat,pokud chces zit...Omlouvam se vsem,ze jsem tuto koalici volil.\nZatím se vyhláška připravuje a ministerstvo sbírá podněty, třeba jako tento. S kritikou bych počkal na to, až bude hotová finální verze .


DeLuce. Ing. Lukáš Kovanda\nLukáš Kovanda (27.9.1980), hlavní ekonom CZECH FUND, raný popularizátor bitcoinu a kryptoměn v České republice, duchovní otec první české knihy o bitcoinu, přednáší na CEVRO institutu, byl členem expertního týmu poradců prezidentského kandidáta Jiřího Drahoše (2017-2018). Je uveden na stránkách Aspen institutu.\nTrinity bank, malá česká banka\nLukáš Kovanda, názory, komentáře:\n28.7.2021 Spotřebitelská inflace může v nejbližších měsících překročit úroveň tří procent, až výrobci znatelněji přenesou zdražení na zákazníky. Ani v případě pohonných hmot nelze žádné zlevňování příliš čekat, ačkoli třeba benzín předminulý týden zdražil na nejvyšší cenu od října 2018.\nPřekročení tříprocentní inflační hranice značí, že tempo růstu spotřebitelských cen nadobro opouští toleranční pásmo České národní banky pro cílování inflace.\nBabišova vláda si letos v březnu půjčovala na deset let za skoro dvě procenta, nyní ovšem jen za 1,7 procenta. A to přesto, že v mezidobí nepřišla s žádnou věrohodnou strategií post-covidového ozdravování veřejných financí a že naopak oznámila, že příští rok plánuje schodek státního rozpočtu 390 miliard korun. To je po přepočtu na velikost ekonomiky více než dvojnásobek deficitu, který příští rok plánuje Německo.\nPokles výnosů tuzemských dluhopisů, jenž je v porovnání se začátkem letošního jara zřetelný, odráží z velké části právě to, že mezinárodní investoři považují nynější inflační tlaky - patrné ve světě, ale i v českém průmyslu či zemědělství - za přechodné. Pokud by se obávali, že se inflace "utrhne ze řetězu", u nás či za hranicemi, žádali by za půjčení té či oné vládě mnohem vyšší úrok. A výnos na desetiletých českých vládních dluhopisech by dávno převyšoval hodnotu dvou procent.\n13.5.2021 Dubnová meziměsíční inflace Spojených států očištěná o kolísavé ceny potravin a energií vyskočila na 0,9 procenta, nejvýše od roku 1982. Vyplývá to z dnes zveřejněných údajů amerického Úřadu statistiky práce.\nExperty takový vzestup hladiny spotřebitelských cen zaskočil. Takřka sedmdesátka analytiků, které oslovila agentura Bloomberg, čekala ve střední hodnotě i v průměru inflaci čítající jen 0,3 procenta. Inflace je výrazná i v meziročním pohledu, kdy vykazuje nejvyšší úroveň za posledních více než deset let. Meziroční inflace je ovšem částečně navýšena statistickým zkreslením plynoucím z faktu nízké srovnávací základny meziročního porovnání. Loni v dubnu se totiž ceny citelně propadaly vinou nastupující pandemie a souvisejících opatření a uzavírek.\nCentrální banka USA - Fed - může být nečekaně silnou inflací přinucena zvedat základní úrokovou sazbu dříve a razantněji, než se obecně čeká.\nRůst inflačních očekávání totiž investory vede k přehodnocení svých investic. Tak, že za ty do vládních dluhopisů požadují vyšší výnos, kdežto akcií se spíše zbavují, neboť vyšší inflace nahlodává vyhlíženou reálnou ziskovost firem. Zároveň akcie ztrácí na atraktivitě vůči náhle výnosnějším dluhopisům.\nRychlejší než očekávaná americká inflace ovšem zprostředkovaně zdraží půjčování také české vlády, neboť lze nyní předpokládat celosvětový nárůst inflačních očekávání, tedy i úroků na vládních dluhopisech, i těch Babišovy vlády.\n20.4.2021 Z Česka odtéká v rámci OECD třetí největší podíl vytvořeného bohatství, každý Čech přichází o 50 až 60 tisíc korun ročně. Španělsko ani Itálii proto Česká republika fakticky ještě ekonomicky nedohání\nČeská republika je stále přední "odtokovou" ekonomiku v rámci zemí skupiny OECD (Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj). Z nejnovějších údajů Mezinárodního měnového fondu a Světové banky plyne, že na území Česka se vytváří výrazně vyšší objem bohatství, než jaký v zemi také zůstává.\nV roce 2019 činil hrubý domácí produkt na obyvatele v ČR celkem 40 937 mezinárodních dolarů, tedy dolarů přepočtených dle parity kupní síly měny. Parita kupní síly měny zajišťuje lepší mezinárodní porovnatelnost, neboť eliminuje vliv působení odlišných cenových hladin a efektů směnných kursů.\nVe stejném roce, 2019, ovšem hrubý národní důchod na obyvatele představoval v ČR jen 38 326 mezinárodních dolarů (viz tabulka níže). Jinými slovy, na každého obyvatele ČR včetně nemluvňat připadlo v průměru o 2611 mezinárodních dolarů menší bohatství, než jaké se v Česku v přepočtu na obyvatele vytvořilo. A to je započítán příliv bohatství ze zahraničí, například v podobě dividend zahraničních dcer mateřských společností sídlících v ČR. Orientačně lze říct, že každý obyvatel ČR včetně nemluvňat přichází kvůli "odtoku" bohatství z ČR, například ve formě dividend zahraničním matkám českých podniků, o 50 až 60 tisíc korun ročně.\nObyvatelé ČR tak mezi sebe ve výsledku rozdělují pouze přibližně 94 procent bohatství, které je na území ČR vytvořeno. V rámci zemí OECD už nižší hodnotu tohoto podílu vykazují pouze Irsko a Lucembursko, což jsou ovšem poměrně specifické ekonomiky, které se obě objevují na přehledech evropských daňových rájů. Například čtyři z pěti největších irských firem jsou evropské dcery velkých amerických technologických firem, jako je Apple, Facebook nebo Microsoft.\nČesko tak v roce 2019 bylo 22. zemí v pořadí států OECD dle bohatství, které se na jejich území vytváří, ovšem až 25. zemí v pořadí států OECD dle bohatství, které se skutečně rozděluje mezi jejich obyvatele.\n11.3.2021 V Americe probíhá obří záchrana ekonomiky na dluh. Do toho všude zdražuje ropa i potraviny. Svět se opět začíná bát něčeho, na co už takřka zapomněl. Tedy obří inflace. A vrásky na čele to významně přidělá i české vládě. Covidová fiskální pomoc americké ekonomice tak nyní o čtvrtinu předčí souhrn fiskálních pomocí z uplynulého půlstoletí, včetně té z doby globální finanční krize před třinácti lety. "Historicky obří pomoc vedoucí ekonomice světa je vlajkovou lodí opatření Bidenovy administrativy, současně však velmi přispívá k růstu inflačních očekávání v USA. Ta jsou nejvyšší od roku 2008. A má to zásadní význam i pro českou ekonomiku," míní ekonom Lukáš Kovanda.\nNavýšená inflační očekávání, pokud se naplní, znamenají vyšší inflaci v budoucnosti. A tak peníze budou ztrácet kupní sílu. Investoři do dluhopisů s takovou vidinou žádají vyšší výnos, který by poztrácenou kupní sílu peněz kompenzoval. Peníze z Bidenova balíku poplynou do ekonomiky přímo, například v podobě "helikoptérového shazování" sumy 1400 dolarů každému Američanovi s příjmem do 75 tisíc dolarů ročně, tedy více než 85 procentům americké populace.\nVýnos z amerických dluhopisů citelně roste. Dokonce se po světě rozlévá vlna rostoucích výnosů. Nevyhýbá se ani dluhopisům vlády české. Finanční svět tak začíná vážně přemítat nad tím, zda se nevrací nepřítel po léta zdánlivě pohřbený, tedy citelná inflace.\nPodle Kovandy by měl růst inflačních očekávání dělat vrásky na čele dělat i české vládě. V souvislosti s jejich vzestupem totiž stoupá úrok na českých dluhopisech. Úrok na desetiletých dluhopisech vlády se strmě blíží 1,9 procenta ročně a je tak nejvyšší od jara 2019. Tehdy však byl ekonomický boom, nyní krize a útlum. Takový vzestup úroků vládě prodražuje obsluhu dluhu, který i letos enormně naroste.\nKabinet tedy bude čelit nepříjemné kombinaci rostoucího dluhu a současně i rostoucích úrokových měr. Ty by však rostly i bez navyšování dluhu. Kvůli tomu však porostou tím rychleji, takže to umocní celkový růst nákladů obsluhy. Vládě tak zbude méně peněz na starobní důchody, školy, nemocnice, dálnice a další veřejné výdaje\n27.11.2020 Pro statisíce českých domácností bude rok 2021 nejtěžším za posledních bezmála deset let. Budou čelit citelnému poklesu příjmů či vzrůstající hrozbě propuštění z práce, a to zejména ty, jejichž členové jsou zaměstnáním či podnikáním tak či onak navázáni na turistický ruch, gastronomii, sektor kultury či ubytování a obecně sektor služeb.\n18.11.2020 Komentář Lukáše Kovandy: Vyhozené miliardy za testování? Od středy se mohou obyvatelé České republiky nechat dobrovolně a bezplatně antigenně testovat na přítomnost koronaviru způsobujícího onemocnění COVID-19. Pokud však platí závěr článku listopadového vydání odborného časopisu Journal of Clinical Microbiology, který vydává Americká společnost pro mikrobiologii, vyhodí česká vláda více než miliardu oknem.\nantigenní testy nejsou v plošném měřítku účinné. "Snaha využít ve větším měřítku antigenních testů k zamezení šíření koronaviru je jako snažit se zabránit globálnímu oteplování na základě předpovědi počasí\nlevnější a snadno dostupná opatření: nošení roušek, dostatečná hygiena rukou, dodržování odstupu při kontaktu a pohybu mezi více lidmi či důsledná izolace nemocného. Primárním cílem testování by podle nich mělo být monitorovat účinky těchto opatření.\nKlíčovým problémem plošného antigenního testování je podle autorů studie jeho poměrně vysoký podíl falešně pozitivních výsledků. Tento podíl je údajně tak vysoký, že obyvatelstvo nemůže mít k závěrům testování dostatečnou důvěru. To se pak projeví tím, že nebude na základě jejich výsledku v uspokojivé míře jednat - pozitivně testovaní například nebudou dodržovat zásady dostatečné izolace od ostatních.\nObecně nižší spolehlivost testů - například v porovnání s laboratorními PCR testy - ale může vést také k tomu, že výsledek bude falešně negativní, takže testovaný člověk - ačkoli ve skutečnosti pozitivní - přestane dodržovat prověřená opatření, jako je nošení roušky nebo dodržování odstupu.\nAčkoli jsou PCR testy nákladnější než testy antigenní, toto dvojstupňové testování vyjde veřejnou kasu stále levněji - v porovnání se slabším poklesem daňového inkasa bez testování. Dvojstupňové testování, které běží v Česku, zároveň zajistí, že pozitivně testovaní nebudou zbytečně končit v karanténně (jsou -li pozitivní jen falešně) a že důvěra veřejnosti v celý testovací program nebude zásadně narušena.\n3.12.2020 Lukáš Kovanda 1. díl: Peníze z plánu obnovy EU nepotřebujeme. Česko má na to, aby se zotavilo i bez nich.\nJá covid vnímám spíše jako světový fenomén. Ale není to pouze o koronavirové situaci, to, co jsem předpověděl, je vlastně i o té léčbě této situace, protože vlády a centrální banky tuto situaci do značné míry zatím řeší uspokojivě. Protože když se podíváme například na vývoj míry nezaměstnanosti v ČR, tak je až zázračně nízká. Je na úrovni necelých 4 procent, přičemž přes léto měla být už 5, 6, 7 procent. Mnozí říkali, že na podzim dokonce až 10 procent.\nVláda dokázala tento vývoj zbrzdit, ale za cenu obrovského zadlužení. A takové zadlužení je světovým fenoménem. Spojené státy se zadlužují, a také celá eurozóna, i celá EU se zadlužují. V těchto evropských zemích je to dnes v průměru dluh na úrovni 100 % HDP.\nTo znamená, že vše, co se v těchto vyspělých evropských zemích za rok vyprodukuje, tak to se zároveň dluží. A my se můžeme zadlužovat dost dlouho, ale jednou přijde ten den "D", kdy bude třeba začít tyto dluhy ve velkém splácet.\nA pak nastane velký problém, protože současný ekonomický růst, už před covidem, a po covidu ještě výrazněji, je poháněn dluhem, a toto nelze do nekonečna. Prostě dluh nelze navyšovat do nekonečna, to je, myslím, jasné jakémukoliv školákovi druhého stupně.\nAle z historie víme, že dluhové navýšení dříve či později končí problémy i v sociální oblasti. A z tohoto dluhového podhoubí může pramenit příští krize, která bude svým důsledkem mnohem horší, zásadnější, transformativnější, vážnější a tíživější, než současná krize covidová.\nJestliže řešíme současné problémy dluhem, tak je to řešení na úkor budoucnosti, na úkor našich dětí a vnuků, zejména ovšem lidí, kteří se ještě nenarodili, a nemají vůbec žádným způsobem možnost promlouvat do tohoto dění.\nRoztáčejí rotačky, a tisknou se miliardy a biliony nových peněz, tak to jde ruku v ruce s nulovými, nebo dokonce zápornými úrokovými sazbami, přičemž tyto sazby se budou ještě snižovat. Co to znamená pro budoucí generace? Když budoucí generace, třeba naše děti a vnuci, budou mít v bankách záporné úrokové sazby kvůli tomu, že my teď spotřebováváme budoucí bohatství, tak budou žít v prostředí, kde ztrácíte peníze. My zatím žijeme v prostředí, nebo nedávno jsme žili, kde ještě spoření znamenalo, že se peníze množily a zhodnocovaly. Ale naši potomci, budoucí generace, už budou žít v prostředí, kde tím, že si spoří a odkládají, budou splácet naše dluhy, které teď vytváříme. A to samozřejmě vytvoří obrovský problém, protože vznikne velká nedůvěra v systém\nUž dnes mladá generace ve Spojených státech, v západní Evropě, volá po jakémsi novém socialismu. Já jsem před 25, 30 lety nečekal, že se ještě dožiju doby, kdy lidé, zejména mladí lidé, budou zase volat po nějaké obdobě socialismu. Ale tito lidé ztrácí víru v tržní ekonomiku, a důvodem je, že vidí ten dluh, a ztrácí perspektivu ohledně své vlastní budoucnosti, protože ztrácí naději na to, že se budou mít lépe, než jejich rodiče. Přičemž to bylo vždy tak, že generace dětí se měla lépe, než jejich rodiče, což udržovalo víru v tržní ekonomiku - řekněme v kapitalismus. Ale nyní je tady generace, která už to nepociťuje, a to kvůli dluhu, který se vytváří, a který se ještě bude v důsledku covidu navyšovat.\nA politici se stále tváří, jako že se nic neděje, protože oni mají svůj krátkodobý horizont 4 roky, a po nás potopa - a nezajímá je, co bude za 10, 20, 30 let.\nCentrální banky musejí pochopit, že nejsou nezúčastnění pozorovatelé, kteří jen reagují na vývoj přirozené úrokové míry, ale že neustálým tištěním miliard tuto přirozenou úrokovou míru stlačují, a tím vytvářejí podhoubí pro rozrůstání a bytnění zombie firem\nUdržování těchto firem při životě podle něj narušuje základní motor civilizačního růstu, kdy je staré nahrazováno novým, produktivnějším.\n"Překonané firmy musejí zkrachovat, jinak zkrachuje celý kapitalismus a nastane celosvětový socialismus v režii centrálních bank".\nna podzim narůstá pravděpodobnost, že přijdete o práci, mzdy už neporostou takovým tempem jako v minulosti (2014 -2019) - spějeme k dluhové megakrizi, protože zachraňujeme pracovní místa na dluh, který dále celosvětově bobtná, důsledkem budou jak ekonomické, tak sociální dopady, občanské nepokoje\nnarůstá velká nerovnost ve společnosti, narůstá frustrace většinového obyvatelstva\npeníze bych nechával na účtě a vzdělával bych se, na akciový trh může přijít druhá vlna pandemie, nemovitosti jsou dobrý investiční nástroj např. nemovitostní fond, protože je velká pravděpodobnost, že nemovitosti dále porostou\nsoučasné dluhy budou platit ti nenarození (např. fond obnovy se bude splácet do roku 2058)\nZákladní nepodmíněný příjem vyzkouší v Německu. V ČR by jeho zavedení znamenalo, že průměrný starobní důchod se sníží ani ne na polovinu nynější úrovně. Další zemí, která otestuje základní nepodmíněný příjem, se stává Německo. Naši západní sousedi jej otestují pilotní studií pod vedením berlínského Institutu pro ekonomický výzkum (DIW). Institut to oznámil tento týden. Studie se bude účastnit 1500 lidí, z nichž 120 obdrží 1200 eur (31 270 korun) měsíčně bez jakýchkoli podmínek. Financovat to bude 140 tisíc drobných soukromých dárců.\nLidé se musí připravit na to, že potraviny budou v příštích letech zdražovat. Budou i vyšší daně, ne letos, asi ani ne za rok, bude to záležet taky na volebním cyklu. Velmi se obávám, že po volbách v roce 2021 dojde ke zvyšování daně z tabáku a lihovin. Majitelé nemovitostí se budou muset připravit na dramatický nárůst daně z nemovitostí., dále se budou zavádět dosud nové a ekologické daně. Lidé budou platit za to, že jezdí na tradiční pohon, ve starých autech.\nPři druhé vlně by nemuselo dojít k tak citelnému vypnutí ekonomiky a už by to bylo kratší\nNyní letíme nad údolím smrti. Stát na dluh nafoukl horkovzdušný balón, do něj se pokusil dostat co nejvíce lidí, firem a živnostníků a teď letíme nad údolím smrti. Od října do prosince letošního roku a také v první polovině příštího roku skončí ošetřovné, kurzarbeit, moratorium na splátky půjček, různé podpůrné programy.\nToto není standardní tržní krize. Před deseti, dvanácti lety byla tržní krize, tzn. že trh jako takový selhával. Krize byla způsobena nikoli tím, že by trh v sobě měl chyby, ale tím, že ho vláda vypnula, je to státní krize.\nMy potřebujeme bankroty, abychom se mohli posouvat dál. Na tom je založena civilizace a lidský pokrok. Nebýt bankrotů, dál tu jezdíme v koňských povozech. Toto je ale státní krize a při ní hrozí, že skončí i ti, co jsou dobří. Stát by měl být velkorysý a dávat peníze.\nStát ani EU žádné peníze nevydělává, to jsou všechno peníze od daňových poplatníků. A pokud stát nebude schopen v příštích letech osekat náklady, tak daňoví poplatníci ponesou stále větší břímě a budou jim muset stoupat daně. To si nikdo z nás nepřeje. Odpovědná cesta je šetřit na chodu státu. Musí přijít propouštění státních zaměstnanců, tj. úředníci a přebyteční státní zaměstnanci. Takových 30 % všech státních zaměstnanců by se klidně mohlo propustit v příštích letech\nUtrácet peníze, investovat je, rozhýbat ekonomiku ze státních peněz je řešením s tím, že ujistíme všechny investory do českého dluhu, což jsou třeba banky, že budeme v dobrých časech ten dluh osekávat\nČesko bylo před covidem na 30ti % poměru veřejného dluhu k HDP a vůbec nic by se nestalo, kdybychom vystoupali na 45 %. Přimlouvám se za vyšší pumpování peněz do ekonomiky. (HN)\nkoruna během koronakrize citelně oslabila. Na úroveň před úderem viru, tedy na kurz pod 25 korunami za euro, se trvaleji dostane teprve v roce 2023, shodují se experti na trhu.\noslabení koruny z let 2013 až 2017 (intervenční režim České národní banky) bylo nejen nominální, ale i reálné. Podnítilo například poptávku cizinců po pražských nemovitostech, jež kulminovala v roce 2016\nIntervenční režim bezesporu prospěl exportu. Zároveň však konzervoval postavení české ekonomiky na mezinárodním poli coby poměrně levné subdodavatelské ekonomiky. Nynější oslabení měny je z mnohem větší části oslabení tržní.\nZemě, jež sdílí euro, se změněným ekonomickým podmínkám zkrátka všechny nemohou přizpůsobit směnným kurzem. To však neznamená, že přizpůsobení neprobíhá. Probíhat musí, zvláště jde-li o šok typu koronakrize. Pokud přizpůsobení nemá podobu oslabení kurzu, může mít třeba podobu o to citelnějšího oslabení na trhu práce, tedy citelnějšího nárůstu míry nezaměstnanosti.\nMy teď musíme být v první řadě rádi, když hospodští a hoteliéři přežijí, a když přežijí za cenu daňového úniku, tak bych to bral v tuto dobu jako další stimul, kterým je stát podpořil," říká ekonom a člen Národní ekonomické rady vlády\nčeský stát mohl a měl v této situaci dovolit rozdávat ještě mnohem více peněz. "Můžeme si dovolit zadlužení i kolem 500 miliard korun v letošním roce\nNyní je vytěžené ropy na trhu tolik, že bude trvat dlouho, než se v zásobnících vypotřebuje - ropný cenový šok dá obchodníkům prostor pro zlevňování zboží\nÚroky z úvěrů by tak nejspíš mohly začít klesat až v příštím roce, kdy budou mít banky jasněji v tom, jak přesně krize dolehla na české domácnosti a podnikatele, a ekonomika oživí. "Do konce roku 2021 hypotéky budou na svém rekordním dně, to znamená, že budou ještě levnější než v roce 2016 (průměrné sazby hypoték klesly až na 1,7 %)\núroky z vkladů jsou na nule, Banky nepotřebují peníze střadatelů, mají dost svých (až do 2022 budou úroky téměř nulové)\nNávratnost investic do nájemních bytů v Praze při jejich pořízení na hypotéku aktuálně přesahuje 30 let\nAvšak ani při naplnění optimistického scénáře a restartu ekonomiky česká měna k dřívějším 25 korunám za euro v dohledné době nejspíš neposílí. "Koncem roku 2021 bude kurz na úrovni kolem 26,20 koruny k euru. Pod 25 korun za euro se nepodívá ani v roce 2023\nDesítky procent českých firem omezí nebo zcela zruší vysílání svých zaměstnanců na zahraniční cesty, ať už ty obchodní, či kongresové. Má to i nevýhody (na dálku se špatně a nepříliš názorně dají pořádat prezentace mechanických či přímo technologických zařízení), ty ale spolehlivě vyváží finanční úspory a environmentální šetrnost\nVelké firmy zaměstnávající tisíce zaměstnanců mohou na cestovném ušetřit řádově až desítky milionů korun ročně\nČeská vláda uvažuje o tom, že by mohla kapitálově vstoupit do aerolinek Smartwings. Považuje je totiž za strategicky důležitou firmu. "Ten postup není ojedinělý, italská letecká společnost Alitalia už prochází procesem znárodnění. Německá vláda je připravená vstoupit do aerolinek Condor. Stejně tak v Austrálii se diskutuje o tom, že by vláda mohla vstoupit do dvojky na tamním leteckém trhu − aerolinek Virgin Australia\nKoronavirová krize urychlí už nastartovanou konsolidaci v odvětví. "Leteckých přepravců je příliš a je mezi nimi tak silná konkurence, že je nejvyšší čas, aby někteří z nich z toho byznysu odešli\nLevná ropa a nezájem o paliva ale není postrachem jen v Texasu. S tím, jak na českých silnicích ubývají řidiči ochotní tankovat, klesá tuzemským čerpacím stanicím objem doplňkového prodeje - například nápojů či potravin. Z tohoto druhotného prodeje přitom v běžných časech měly často citelně vyšší marži než z prodeje samotných paliv. Ve výsledku jsou tak zejména mnohé menší pumpy existenčně ohroženy. Pokud současný stav bude trvat delší dobu, nelze vyloučit krach značného množství benzínek.\nNavrhovaný deficit 300 miliard korun by byl nejvyšším schodkem v historii novodobé ČR píšící se od roku 1993, a to jak absolutně, tak relativně, tedy v poměru k HDP. Je samozřejmě otázka, z čeho vláda tak vysoké manko veřejných rozpočtů bude financovat. Jednou z nejpravděpodobnějších cest je zvýšení daní doprovázené tolerancí dlouhodobě vyššího absolutního i relativního (v poměru k HDP) veřejného zadlužení ČR. Občané se tedy musí připravit na možnou realitu vyšších daní, například majetkových, po odeznění koronavirové krize. Za současný výpadek ekonomiky zkrátka někteří zaplatí ztrátou zaměstnaní a mnozí pak vyššími daněmi\nV Česku se chystá znárodňování. Kdo by pomyslel, že takovou větu ještě někdy uslyší. Nyní něco takového připouštějí jak premiér Babiš, tak ministr průmyslu Havlíček.\nHrozí pakování třicátých let a tehdejší krize, nikoli let padesátých. Čekejme historicky bezpříkladné záchranné akce na mezinárodní úrovni, včetně takzvaného "shazování peněz z vrtulníku"\nv souvislosti s možným kapitálovým vstupem jsou v hledáčku letecké společnosti (Smartwings, Alitalia, Condor, Brussels Airlines, člen skupiny Lufthansa, Virgin Australia atd.)\nStátní vlastnictví firem je totiž, jak známo, velmi často značně neefektivní, takže celospolečensky může být přínosnější žádné znárodňování nepodnikat a kolabující firmu ponechat svému osudu - jakkoli krutě to může znít. Nicméně je zřejmé, že vlády celého světa - včetně vlád tradičních tržních ekonomik - se v mnoha případech raději zadluží a kolabující firmě znárodněním alespoň prodlouží život. A nepůjde jen o letecké přepravce.\nBývalý italský premiér a někdejší dlouholetý eurokomisař Mario Monti už minulý týden varoval, že pokud na sebe další díl spoluodpovědnosti za italský dluh nepřevezmou rozpočtově ukázněnější země ze severu eurozóny, zejména Německo a Nizozemsko, bude to znamenat smrt eura.\nItálie a některé další evropské státy jsou totiž už tak předlužené, že dříve či později - dost možná dříve než později - jim nezbyde nic jiného než magie typu již zmíněného "shazování peněz z vrtulníku (vláda od centrální banky získá nově vytištěné miliardy eur, korun či jiné měny, aniž by je musela kdy splatit )"\nVláda ČR a Česká národní banka by ovšem i tak měly co nejdříve prověřit a případně odstranit možné legislativní překážky "shazování peněz z vrtulníku". Vězme, že po "shazování peněz z vrtulníku" jako možném řešení ekonomické koronakrize právě teď volají největší světové kapacity akademické ekonomie\nLze si tak představit, že již v dohledné době budou některé západní ekonomiky, a nejen Itálie, znárodňovat a zachraňovat svá pracovní místa prostě tak, že jim na to centrální banka vytiskne peníze, takže se nezadluží ani o eurocent.\nNetřeba domýšlet, že Česko se v takovém případně ocitne hned ve dvojí nevýhodě, pokud tento trend vývoje v západních zemích nebude reflektovat. Jestliže totiž jiné západní ekonomiky budou znárodňovat a zachraňovat svá pracovní místa, aniž by se přitom - díky "shazování peněz z vrtulníku" - zadlužily, Česko se střelí do nohy jednak tím, že takové převzetí neprovede, a zadruhé tím, že i když jej provede, bude ho "po staru" financovat dluhem. Český dluh pak může snadno růst rychleji než dluh jiných zemí, což jej relativně prodraží a vládě ztíží podporu ekonomiky při jejím zotavování ze současné situace.\nBěhem dubna lze čekat opravdový náraz koronavirové krize, takže tuzemský trh práce se otřese jako už dlouho ne\nSchillerová rozdá 25 tisíc korun plošně a bez podmínek. Zaplatíme to vyššími daněmi v budoucnu, zaplatíme tedy i nynější "černé pasažéry"\n31.3.2020 Odkaz současné krize může být to, že lidstvo povýšilo zdraví lidí nad zisk a peníze. 20 tisíc mrtvých by byla pro ekonomiku menší ztráta, než současná opatření, ale asi děláme správně\nVláda podceňuje vážnost situace, měla by podnikatelům a zaměstnancům pomoct daleko víc a zadlužit se klidně i o 600 miliard, Česko si to totiž může dovolit\nVe hře je i "shazování peněz z vrtulníku" českou centrální bankou\nProblémem je teď obrovská deflace, klesají ceny ropy a budou bankrotovat čerpací stanice\nTištěním peněz si zaděláváme na problémy v budoucnosti, ale teď nemáme jinou možnost\nVelký problém ale může být situace v Itálii, které hrozí dokonce ekonomická deprese, a proto může chtít reálně Itálie opustit eurozónu\nPoškozenou ekonomiku v současné době zachraňujeme my všichni. "Vláda žádné peníze nemá, jediný s penězi je daňový poplatník. Odvádí daně a z nich jsou teď zachraňovány podniky,"\nSoučasné šíření koronavirové nákazy dost možná povede k významnému omezení, či dokonce úplnému zrušení hotovosti a hotovostních plateb. V době postupu globální pandemie se totiž do popředí dostává otázka hygieničnosti hotovosti. Vzhledem k tomu, že třeba virus lidské chřipky přežívá na bankovkách až 17 dní a zůstává po celou tuto dobu infekčním podle studie: https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC2394922/\nzejména mladí lidé budou v důsledku šíření koronaviru celosvětově rychleji přecházet na zcela bezhotovostní platební styk, což by mohlo uspíšit konec hotovosti. Svým způsobem tedy koronavirus nahrává společnostem typu MasterCard nebo Visa, ale potenciálně také kryptoměnám typu bitcoinu\nPodle mého odhadu bude deficit rozpočtu minimálně 100 miliard korun. Ale může se to vyšplhat až někam na 300 miliard korun. Jestliže byl v roce 2009 schodek 192 miliard korun, což odpovídalo zhruba pěti procentům HDP, tak kdybychom vycházeli z této matematiky a krize byla se stejně závažným dopadem na veřejné finance, bude muset být schodek přibližně na úrovni 285 miliard korun. A pokud bude horší, což jsme si řekli, že nelze vyloučit, tak může být i přes 300 miliard korun\nblíží se propouštění\nČeská ekonomika pravděpodobně míří do recese. Stejně tak narůstá i pravděpodobnost recese v Německu, odkud přišly v úterý špatné předstihové ukazatele z tamního podnikového sektoru. Dá se v podstatě říct, že celá Evropa skončí v recesi. Itálie už v ní je\notázka nestojí v současné chvíli na tom, jestli to recese bude, či ne, ale spíše, jak hluboká bude, zda se bude opakovat rok 2009 nebo přijde nějaká mírnější forma\nvšichni ekonomicky pohorší, mzdy porostou pomaleji a budou stagnovat, a bude spousta propuštěných lidí, kteří s tím ještě před čtyřmi dny nepočítali\nKdyby to trvalo měsíc dva, tak by byl propad určitě hlubší než v roce 2009. Riziko je velké\nÚplný zákaz prodeje připraví prodejce o miliardy. Provozovatelé restaurací přijdou na tržbách v příštích 10 dnech o 4,1 miliardy, prodejci oděvů o 2,5 miliardy, obchody s nábytkem o 1,3 miliardy\nTrhy po celém světě včera prožily katastrofální den. Klíčový ukazatel výkonu amerických akcií, index Standard & Poor's 500, se propadl nejvýrazněji od burzovního krachu roku 1987, o 9,5 procenta. Ústřední evropský akciový index, Euro Stoxx 600, ztratil 11,5 procenta, tedy nejvíce ve své historii. Hlavní index kanadských akcií měl svůj nejhorší den od roku 1940. Takzvaný "index strachu" vykázal včera svoji nejvyšší hodnotu od 28. října 2008, kdy - měsíc po pádu investiční banky Lehman Brothers - vrcholila kritická fáze světové finanční krize.\nInvestorům po celém světě totiž včera došlo, že zřejmě řadu dalších oblastí Západu, včetně USA, čeká to, čím prošla čínská provincie Chu-pej a čím prochází Itálie.\nKoronavirus už je plně na Západě. Je jen otázkou, otázkou, již zodpoví příští dva nebo tři týdny, jaké jeho země či oblasti budou další "Itálií".\nZkrátka a dobře, trhy nyní žijí v přesvědčení, že to nejhorší, co se šíření nákazy týče, Západ teprve čeká. A děsí je i to, že politici a centrální bankéři jsou tváří v tvář této historické hrozbě bezradní a bezmocní a v horším případě navíc ještě nekompetentní, způsobující další zhoršení již tak extrémně závažné situace.\n"Stát může uzavřením škol přijít denně až o 850 milionů korun," během čtrnácti dnů by to tedy mohlo být až dvanáct miliard. Stát během dvou týdnů přijde o miliardy i v případě památek.\nNa koronaviru nejvíc děsí nejistota, neznámá věc, první globální epidemie (to je krize, která je vyvolaná mimo finanční systém), turistický trh a letecká doprava pocítí první náraz způsobený koronavirem, následovat bude průmysl a zadrhne se spotřeba - vzniká nepříjemná spirála\nSituaci by mohl řešit koordinovaný postup států a centrálních bank, bude vel i těžké aby vlády nalezli společnou řeč (obchodní války, protekcionismus atd.)\nkoronavirus (milník, který odstartuje změnu globální ekonomiky) poodhalil velkou závislost na Číně (dílna světa) z pohledu produkčních systémů - není možné se spoléhat na jeden článek výrobního globalizačního řetězce u klíčových položek (léky, komponenty, automobily atd.)\nItálie je demograficky jedna z nejstarších populací, to je možná důvod šíření koronaviru a vysokého úmrtí\nRosněfť se rozhodl těžit také na maximum, stejně jako SA, to není dobré Americké a evropské ropné společnosti (Shell, Exxon, BP, břidlicový těžaři atd.) mohou propouštět a může to ohrozit znovuzvolení Trumpa\nPadání akcií může odstartovat novou vlnu propouštění a globální recesi\nSaudská Arábie je klíčový exportér a sází na to, že si Rusko uvědomí, že může vykrvácet a zasedne k jednacímu stolu (nová dohoda o omezení těžby v rámci OPEC), důsledkem rozhodnutí SA je celosvětový propad trhů\nPadající cena ropy prohlubuje současný pesimismus způsobený koronavirem\nSešup bude parádní, za ropným krachem je cenová válka i koronavirus (9.3.2020)\nNěco takového nepamatujeme od války v Zálivu. Saúdská Arábie přestala mít trpělivost s Ruskem a teď sází na to, že Rusové vykrvácí dřív. Ceny benzinu a nafty záhy klesnou pod 30 korun za litr a můžeme se přiblížit k 25 korunám (9.3.2020)\nInvestory děsí i koronavirus, je to neznámá věc a první epidemiologie globalizované ekonomiky, Česko by ji ale mohlo přečkat bez recese (9.3.2020)\nZprávy o množících se případech nového koronaviru, zejména v Itálii, vyvolaly obavy z mnohem většího ekonomického dopadu, než se původně očekávalo, napsal dnes zpravodajský server BBC. Pesimisté podle Kovandy větří další hluboké propady, a dokonce krizi typu písmene "L". "Zejména pokud se v USA potvrdí takzvané komunitní šíření koronaviru, tj. pokud se budou v jednotlivých částech země objevovat shluky nakažených, lze čekat další dramatický burzovní propad," predikuje ekonom s tím, že trhy po celém světě se obávají, že může představovat první ničivou pandemii éry moderní globalizace. (28.2.2020)\nLukáš Kovanda, co nás čeká v roce 2020?\nNelze čekat, že by si Spojené státy s Čínou 'padly do náručí', navzdory dílčímu smíru v obchodní válce z konce roku 2019\nZa největší hrozbu, které bude muset globální ekonomika čelit v několika příštích letech je trend snižování úrokových sazeb centrálních bank v čele s tou americkou. "Zvláště závažná situace může nastat tehdy, až základní úroková sazba americké centrální banky klesne na nulu. To je scénář, který v příštím desetiletí rozhodně nelze vyloučit\nPro centrální banky bude uvolňováním měnové politiky mnohem obtížnější podněcovat jakýkoliv ekonomický růst\nIdeální by bylo zastavit či zvrátit trend snižování úrokových sazeb, k čemuž ale s největší pravděpodobností nedojde. "V éře soustavně klesajícího růstu celkové produktivity, pokračujícího stárnutí populace a dalšího utužování regulací, například v oblasti environmentální za účelem boje s klimatickými změnami, jsou to všechno jen obtížně naplnitelné předpoklady\nNapjaté vztahy mezi USA a Čínou v roce 2020 přinášejí i velkou ekonomickou příležitost, pakliže se státům podaří najít společnou řeč. "Pokud se bude zjitřená situace během roku 2020 dále převážně uklidňovat, tj. pokud například USA a Čína dosáhnou dalšího význačného posunu ve svém obchodním usmiřování, globální ekonomika dostane poměrně silný růstový impulz


Recenze kočičích krmiv – česká značka Hundebar – ONEIRI Cattery\nAbychom věděli, jak správně krmit kočky, musíme mít základní znalosti o jejích nutričních potřebách. Kočky jsou obligatorní (striktní) masožravci. To znamená, že je jejich organismus (zejména zuby a trávící systém) přizpůsoben zpracovávání potravy s vysokým obsahem proteinů (bílkovin). Také živočišné tuky jsou nedílnou součástí kočičího jídelníčku. Organismus kočky používá tuky jako důležitý zdroj energie (podobně jako člověk používá cukry). Tuky jsou nezbytné také pro vstřebávaní vitaminů rozpustných v tucích (A, D, E, K). Kočky si moc neumí poradit se sacharidy jak na úrovní fyzické, tak i na úrovní chemické: kočka má příliš malý žaludek, příliš krátká střeva a „špatný“ tvar zubů na to, aby mohla sacharidy zpracovávat na fyzické úrovni; co se týče chemické úrovně, tak její sliny neumí rozkládat sacharidy a její žaludek neumí vyrábět enzymy, které by sacharidy rozštěpily.\nAby bylo krmivo pro kočku biologický vhodné a odpovídající její nutričním potřebám, mělo by se skládat z minimálně 55% masa (bílkovin), 25-35% tuku a ne více než 5% sacharidů; nemělo by obsahovat obiloviny (ani sóju) a mělo by být „mokré“ (min 70% vlhkost). Také by mělo obsahovat dostatečné množství minerálů, vitamínů a základních aminokyselin. Krmení kočky syrovou stravou (jako například BARFem – Biologically Available Raw Food) je skvělý nápad, ale abyste zajistili kočce optimální výživu, potřebujete se toho o syrové stravě hodně naučit a velice pečlivě ji připravovat. Na to dost často kočičí majitelé nemají čas, a proto můžou sáhnout po již připraveném kvalitním, vyváženém krmivu pro kočky. Pro někoho může být překvapením, že na našem trhu vynikají kvalitou a „podobností“ přirozené stravě kočky krmiva našich lokálních výrobců, které jsou mnohdy lepší než alternativy zahraničních výrobců.\nKrůtí Hundebar je další vynikající krmivo v nabízené řádě krmiv pro kočky. Výhodou je to, že se hodí opravdu ke každodenní konzumaci, a proto jej hodnotím jako nejlepší volbu z nabízených příchutí. Krůtí stehenní maso je lehce stravitelné, je zdrojem bílkovin, obsahuje mimo jiné železo, draslík, sodík a vápník. Dýně, jablko, ovesné vločky s postarají o vlákninu a správné fungování trávícího systému a střevní flory.


Bokša: Impuls přinese jen vítězství - iDNES.cz\nBokša: Impuls přinese jen vítězství\nJihlava - Zapomeňte na veškerou kritiku a vraťte se ke hře, kterou jste produkovali v úspěšném začátku letošního ročníku. Podobný přístup před dnešním utkáním osmého kola v Třinci radil svým svěřencům trenér jihlavských fotbalistů Milan Bokša.\n"Snažíme se mužstvo zvednout a co nejlépe připravit na zápas v Třinci, který je pro nás z mnoha pohledů velmi důležitý," uvedl kouč v rozhovoru pro internetové stránky klubu.\n"Přitom se nesnažíme upozorňovat na neúspěchy a chyby, ale vracíme se k pozitivům, které hráči předváděli v úvodních vítězných zápasech," upřesnil Bokša.\nVysočina na startu sezony třikrát za sebou brala všechny tři body, z následujících tří ligových zápasů však odešla vždy poražena.\nK další výhře týmu nepomohla ani řada změn v základní sestavě, ve které v minulém kole chyběli například i kapitán Vladyka, záložník Veselý či útočník Peteřík.\n"Správný impuls může přinést pouze vítězství," přiznal po remíze s posledním celkem tabulky Bokša. "Mělo k němu dojít doma proti Bystrci. Bohužel se tak nestalo a remíza měla na tým další negativní dopad."\nCestu z krize tak bude Jihlava hledat dnes dopoledne v Třinci. "Případný neúspěch by nás už hodně vzdálil od špičky tabulky," je si vědom Bokša. "Jsem však přesvědčen, že utkání zvládneme!"\nVysočina nebude moci využít pomoci zraněného obránce Bartoše a mladého útočníka Šamánka, otazník visí i nad startem dalšího beka Drgy. "Vzhledem ke zraněním krajních obránců určitě nastoupí nová posila Tomáš Dujka," prozradil Bokša.\nTémata: zranění, Milan Bokša, Třinec, Vysočina Jihlava


Zajatci předměstí – názory | SerialZone.cz\nSeriál, který se ani na chvilku nesnaží brát vážně a kterému se daří parodovat stereotypy, ze kterých samozřejmě nejvíce vyčnívá parodie "plastikových blondýnek". Obsazení je fajn, zamlouvá se mi skoro kompletně. Samozřejmě nejvíc Tessa, ty zrzky vždycky zaujmou, a její tatík George, ale rád vidím i Alana Tudyka v roli zubaře. V podstatě každá postava má něco do sebe a dokáže člověka pobavit, takže jen doufám, že podobně tomu bude i v následujících sériích. Zatím je to velmi slibných 75 %\nDruhá série je o něco slabí než ta úvodní a hlavní důvodem je to, že se tvůrci rozhodli spárovat snad každý nesourodý pár, který se tam nachází. Pořád to dokáže skvěle pobavit, protože některé vedlejší postavy jsou tak šílené, že to nemá obdoby, ale třeba Tessa se stala mnohem otravnější. I to je způsobeno tím, že brečí nad vztahem, který nechce. No, jsem zvědav na závěrečnou třetí sérii a doufám, že laťka už moc níž nepůjde. 70 %\nKdyž si pustíte epizodu z první série a z poslední, tak je to jako kdybyste sledovali jinej seriál. Suburgatory se začalo brát moc vážně a v místech, které ze začátku skvěle dokázal pobavit už v závěru nic moc nebylo, navíc se z Tessy se stal ufňukánek. Škoda, že se seriál začal brát tak vážně, protože už to nefungovalo jako když se snažil o vtip a parodii v úvodu. I když Sheila a Fred jsou pořád nepřekonatelní. Zrušení se bohužel nedivím, jen je škoda, že nebylo předem plánované a tvůrci tak neměli prostor k uspokojivému zakončení. 65%\nLast Night I had a Pleasant Nightmare...\nSarkastické a vtipné\nBílé ploty, dokonale posekané trávníky, silikonové ženušky jak vystřižené ze Stepfordských paniček. Předměstí může být pro někoho nebem ale pro Tessu, která se přistěhovala z Manhattanské džungle, je to spíše peklo na zemi. Jako oddechovka funguje výborně, obešlo se to bez umělého smíchu v pozadí a doslova zbožňuju to, s jakým cynismem Tessa nahlíží na své vyumělkované sousedy. Je to sice dost zkreslený pohled na americké předměstí a příběh to není nijak originální, ale mě to prostě baví.(PS:A srovnání s Emmou Stone? Stejná barva vlasů,jinak je Emma daleko hezčí!)\nPeklo na předměstí...\nKe zhlédnutí tohohle seriálu jsem měla dva důvody. Prvním byl zatraceně super "rohatý" plakát a druhým byla účast Alana Tudyka, kterého jsem konečně po delší době mohla zhlédnout v nějaké větší roli.\nNakonec si mě ale získaly skoro všechny postavy, a to nejen díky vtipně vyzobrazenému kontrastu mezi normálností a přitažeností za vlasy, či lidskou blbostí. Ale také díky cynizmu hlavní hrdinky.\nPokud chcete opravdu vypnout a bavit se nad více (a sem tam méně) povedenými vtípky, tohle je rozhodně váš šálek kávy.\nMoorhuhn s blondýnama místo slepic...\nSuburgatory je odpočinkový vcelku vydařený kousek, který poteší všechny rádoby intelektuály. Dělá si legraci z nažehlených paniček na předměstí a z pitomých blondýn. A vůbec mu to nejde špatně. Hlavní představitelka Tessa je typický návštěvník maratonů Woodyho Allena a festivalů dokumentárních filmů, takový ten hloubavý teenager, vrhnutý do světa festivalů růžových rtěnek a maratonů zkrášlovacích kůr. Její otec George (alias Billy ze Six feet under - Jeremy Sisto) je na tom podobně a dohromady předměstskému životu čelí se vtipem, který je někdy jen dobrý, jindy výborný. Je moc příjemné na to koukat ve chvílích, kdy si člověk připadá jako debil - přitroublé blondýny vám jistě vrátí kousek víry ve vaši vlastní inteligenci.\nPředstavte si Stepfordské paničky se sarkastickým a ironickým nadhledem a dostane Chatswin na stříbrném podnose. Už jenom z tohoto spojení jsem byla nadšená a těšila se co z toho vznikne. 1. půlka série se opravdu držela, jak narážkami na Blondýny s růžovou kabelkou, tak i na celý tenhle předměstský život. Vtípky i ironické poznámky od hlavní hrdinky Tessy měly svůj styl a půvad.\nTeď mi ale bohužel příjde, že úroveň seriálu klesá. Jak po stránce humoru, tak i celková dějová kostra. Spárovat dvě naprosto odlišné postavy ve stylu jeden se od druhého něco naučíme a budeme šťastní až na věky, není opravdu něco co by se hodilo do tohoto seriálu. Nemluvě o Tesse, kterou díl od dílu nemůžu vystát víc a víc.\nVelký plus je v tom, že tam mám ráda opravdu všechny postavy. 15 dílů jsem zvládla za jeden den a už mi seriál vadil. Přišlo mi, že se tam nic neděje. Dala jsem si teda pauzu a zase to bylo dobrý. Jsou díly, který mě hrozně baví. Pak přijdou scény, který samou nudou trochu popoženu. Průměrný sitcom, s lepšími i horšími scénami. I přes to mám v plánu seriál sledovat dál.\n0.056 sec. (PHP: 93% SQL: 7%)


Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) - Koukat na film online - sledujeme-filmy.cz\nEmail: info@sledujeme-filmy.cz https://sledujeme-filmy.cz/sledovat?zanr=novinky2018&film=T%C3%BDden%20podle%20Jarom%C3%ADra%20Soukupa%20%28TV%20po%C5%99ad%29%20%282018%29 Koukat na celé filmy online zdarma. nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nThrillery Romantické Horory Novinky 2021\nNovinky 2017 Thrillery Experimentální Katastrofické\nNovinky 2018 Novinky 2018, Zkouknout, film, Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018), nejoblíbenější Novinky 2018\nZkouknout film Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018), pustit online česky v HD, nejsledovanější. Sledovat celý online film zdarma a bez omezení. Sledovat online s možností stáhnout film. Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) je podle hodnocení…\nPřehrát Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018)\nPřehrávač je k dispozici také na mobilních zařízeních. pro notebooky a stolní zařízení. Sledujte film Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) online zdarma na Android nebo iOS.PC nebo Mac.\nPřehrát film Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) z alternativního zdroje 1\nPřehrát Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) z alternativního zdroje 1\nPřehrát video Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) z alternativního zdroje 2\nPřehrát Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) z alternativního zdroje 2\nStáhnout film Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) v HD kvalitě\nStáhnout Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) v HD kvalitě\nPopis filmu Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018)\nfilm Týden podle Jaromíra Soukupa (TV pořad) (2018) je podle hodnocení …


Obří kanadská borůvka POPPINS - 2L - Borůvky EXTRA | Subtropické zahradnictví KRUH\nÚvodní stránka » Borůvky, Brusinky, Muchovníky, » Borůvky EXTRA » Obří kanadská borůvka POPPINS - 2L « zpět\nObří kanadská borůvka POPPINS - 2L\nPopis Obří kanadská borůvka POPPINS - 2LKanadská borůvka POPPINS (Vaccinium corymbosum Poppins) patří mezi rané odrůdy, zrající od poloviny června. Plody jsou středně velké, mají výbornou, sladkou chuť, šťavnatou dužninu a dozrávají postupně, takže si bobule budete moci vychutnávat delší dobu. Opadavý keř roste do velikosti okolo 140 - 150 cm a lze jej pěstovat ve volné půdě i v květináči. Borůvka Poppins je odolná proti chorobám a vhodná do všech pěstitelských oblastí. NÁVOD NA PĚSTOVÁNÍ:Borůvka Kanadská, chocholičnatá, zahradní, hroznovitá, nebo také americká. Jsou různé názvy, které označují jeden a ten samý druh borůvek. Tento druh borůvek má na rozdíl od různých náhražek jako zimolezy a muchovníky znamenitou chuť a aroma, patří mezi nejvyhledávanější ovoce zejména mezi dětmi. Plody borůvek právem zařazujeme mezi nejzdravější ovoce. Obsahují vitamíny, minerální látky a barviva, které mají mimořádné příznivý vliv na lidský organismus zvyšují obranyschopnost, výborně působí proti průjmům. Částečně pomáhají při léčbě cukrovky, dny a revmatismu. Lidové léčitelství doporučuje každému sníst ročně alespoň 1,5 kg čerstvých borůvek pro vyčištění organismu. Pro dobré výsledky při pěstování těchto borůvek je třeba dodržet dva základní faktory: kyselou půdu a dostatek vody. Z našich zkušeností vyplývá, že nejideálnější způsob pěstování je následující. Pokud chceme pěstovat borůvky ve volné půdě, jsme nuceni připravit jámu 0,5 x 0,5 x 0,5 m, kterou vyložíme fólií do které uděláme několik malých dírek a naplníme čistou rašelinou. Pokud máme k dispozici kvalitní kompost, nebo rozleželý hnůj můžeme přidat na dno jámy. Po výsadbě do takto připravené země nemusíme první dva roky hnojit a poté přihnojujeme hnojivy na kyselomilné rostliny, nebo speciálními hnojivy na borůvky.Pokud tedy dodržíme dostatečnou kyselost půdy, to znamená PH okolo 4,5 a dostatek vody, odmění se nám rostliny každoročně bohatou úrodou vynikajících plodů. Rostliny nevyžadují pravidelný řez, ale cca po čtyřech letech odstraníme staré proschlé větve. Tyto borůvky se dají s velkým úspěchem pěstovat i v nádobách na balkoně či na terase. Musíme pamatovat na to, že čím větší nádoba, tím větší úroda. Pro pětileté rostliny doporučujeme nádobu o objemu alespoň 45 l, naplněnou již zmíněnou směsí rašeliny a písku. Tyto borůvky jsou velmi odolné vůči mrazu a dají se pěstovat i v oblastech do 800 m nad mořem.


- Letošní vrcholné závody pro veterány\n21.1.2021 Petr Klimpl\nKde budou letos bojovat zkušení závodníci na českých Veteraniádách?\nV minulosti to bylo jednoduché, stačilo zopakovat to, co bylo napsáno o Mistrovstvích ČR. Bohužel předpokládaná epidemiologická opatření donutila vedení sekce OB vrcholné soutěže rozdělit. Většina Veteraniád ČR tak bude v roce 2021 stejně jako loni oddělena od českých mistrovství.\nVeteraniáda ČR v nočním OB – 17. 4. 2021 – KOS Slavia Plzeň\nZávod je naplánován do stejného prostoru jako Mistrovství ČR v NOB. Jiné je ale shromaždiště, dospělí a dorost ho mají v Aktivity centrum Krašovská v Plzni, veteráni mají centrum svého závodu také v Plzni, ale na parkovišti Globus Hypermarket. Z epidemiologických důvodů je závod veden jako samostatná akce, aby mohla být v případě nepříznivých podmínek více oddělena (popř. jednodušeji zrušena). Mírně až středně kopcovitý terén, který je převážně velmi dobře průběžný, v některých částech s velkým množstvím terénních detailů (erozní rýhy, pozůstatky po těžbě a bombardování) v prostoru Plzeň-Bolevec, Záluží, Ledce a Chotíkov - to je popis toho, kde se v polovině dubna poběží. V prostoru bylo už několik map pro OB, těmi posledními byly Krkavče (2015), Krkavec (2010) a Ledce (2010). Mapu připravuje Aleš Hejna, tratě staví Tomáš Kamaryt.\nVeteraniáda ČR ve sprintu, na klasické a na krátké trati - 25. - 27. 6. 2021 - KOB Konice, SK Haná orienteering\nVeteránský supervíkend proběhne na konci června v Jeseníkách. Pořadatelství se ujali pořadatelé z KOB Konice a z SK Haná orienteering. To by měl být hlavní vrchol sezóny pro české veteránky a veterány.\nNa páteční odpoledne je připraven sprint. Pořadatelé zvolili za centrum sportovní areál Flemda v Rýmařově. Tratě staví Mirek Hlava v městské zástavbě Rýmařova na mapě, kterou připravil Zdeněk Rajnošek (předchozí mapa v tomto prostoru byla z roku 2018 Rýmařov).\nV sobotu je připraven závod na klasické trati. Stavitel tratí Robert Binar má k dispozici lesní komplex na západ od centra ve Žďárském potoce (rekreační středisko Relaxa). V tomto prostoru zatím nebyla o-mapa. Tratě povedou v horském lese, kde je velmi těžká podložka, bažinky, ale i skalky. Novou mapu připravuje Zdeněk Rajnošek.\nTrojici veteraniád dovrší nedělní závod na krátké trati. Centrem bude opět rekreační středisko Relaxa (Žďárský potok), poběží se v terénu na severozápad od centra. Tam už byla mapa U Škaredé jedle (2020), mapu pro letošní závod připravuje opět Zdeněk Rajnošek. Stavitel tratí Robert Binar má k dispozici horský terén s těžkou podložkou, plný bažin a bažinek,\nVeteraniáda ČR štafet a klubů - 9. - 10. 10. 2021 - Orientační běh Opava\nOba tyto podzimní závody jsou zatím vypsány společně s Mistrovstvím ČR v Kobylé nad Vidnávkou. O tom, zda tak veteraniády skutečně proběhnou, se rozhodne do 15. července.\nSobotní štafety jsou naplánovány do středně členitého terénu se spoustou terénních tvarů (od přírodních po umělé), jsou tam kameny, skalky, lomky, prohlubně, bažinky, meliorační rýhy, porostové detaily a také zbytky po těžbě. Mapu připravuje stejně jako předchozí mapy v tomto prostoru Zdeněk Lenhart, těmi posledním byly mapy Venušiny misky z let 2016 a 2017 (řada překrývajících se map použitých na jednotlivé etapy Grand prix Silesia), třeba tady. Tratě staví Luděk Valík.\nNedělní závod klubů je naplánován do stejném prostoru a ze stejného centra jako den předtím závod štafet. Charakteristika terénu je tedy stejná, stejný je i mapař a jiný je jen stavitel tratí, je jím Miroslav Hadač.\nPlány jsou pěkné, realita ale může být jiná. Uvidíme, co nám koronavirus dovolí.\nZápis VV-ČSOS 2021/2 včetně přílohy.\nSdělení sekce OB 3/2021.\nNewsletter ČSOS březen 2021: HTML, PDF\nMED LOB, Estonsko, štafety - W17: 1. CZE (Randáková, Malečková, Pecková); M17: 6. CZE (Štěrba, Průša, Salaba).\nMSJ LOB Estonsko, štafety - M20: 5. CZE (V. Peňáz, Štrégl, R. Peňáz).\nMS LOB, Estonsko, štafety - 1. RUS (pod vlajkou IOF), 6. CZE (Hančová, Škoda).


ChipTuning Infiniti M37 3.7 V6 Automat AWD - 335 HP | AutoChip\nInfiniti M37 3.7 V6 Automat AWD - 335 HP\nChipTuning - Infiniti M37 3.7 V6 Automat AWD - 335 HP\nZvýšení výkonu motoru (chiptuning) vozidla Infiniti M37 3.7 V6 Automat AWD - 335 HP je možné z původních 246 kW (335 HP) až na 271 kW (369 HP) a nárůst točivého momentu ze 366 Nm až na 410 Nm.\nNíže naleznete parametry před a po úpravě Standard pro vozidlo: Infiniti M37 3.7 V6 Automat AWD - 335 HP. Modelová řada Y51, vyráběná od roku 2011.\tÚprava tohoto modelu se provádí přes diagnostickou zásuvku.\tŘídící jednotka motoru od společnosti Hitachi.\tTyp řídící jednotky MEC107 (CAN).\tTato úprava je přizpůsobena pro automatickou převodovku. Předpokládaná doba úpravy tohoto modelu je 1 - 2 hodiny.\nNíže naleznete parametry před a po úpravě Premium pro vozidlo: Infiniti M37 3.7 V6 Automat AWD - 335 HP. Modelová řada Y51, vyráběná od roku 2011.\tÚprava tohoto modelu se provádí přes diagnostickou zásuvku.\tŘídící jednotka motoru od společnosti Hitachi.\tTyp řídící jednotky MEC107 (CAN).\tTato úprava je přizpůsobena pro automatickou převodovku. Doba úpravy je 3-6 hodin z důvodu nutnosti zkoušek dle podmínek MDČR.\nNíže naleznete parametry před a po úpravě EkoTuning pro vozidlo: Infiniti M37 3.7 V6 Automat AWD - 335 HP. Modelová řada Y51, vyráběná od roku 2011.\tÚprava tohoto modelu se provádí přes diagnostickou zásuvku.\tŘídící jednotka motoru od společnosti Hitachi.\tTyp řídící jednotky MEC107 (CAN).\tTato úprava je přizpůsobena pro automatickou převodovku. Předpokládaná doba úpravy tohoto modelu je 1 - 2 hodiny.


iGET SECURITY EP1 - bezdrátový pohybový PIR senzor pro alarm M5, vysoká výdrž baterie až 5 let, 1 km\niGET SECURITY EP1 - Bezdrátový pohybový PIR senzor; Bezdrátový pohybový PIR senzor určený pro alarm iGET SECURITY M5. Ochrana proti sabotáži, nejvyšší zabezpečení přenosu 256bit, velmi dlouhá výdrž baterie 5 let, alarm neustále sleduje aktivitu tohoto senzoru, také signál, procenta baterie a dalš\niGET SECURITY P2 - drátový pohybový PIR detektor pro alarm M3B a M2B\nDrátový pohybový PIR detektor; Jedná se o drátový pohybový PIR detektor určen hlavně pro alarmy iGET SECURITY. Tento PIR detektor je také kompatibilní s mnoha alarmy jiných značek, pro informaci ohledně kompatibility prosím kontaktujte naši technickou podporu. Hlavní parametry: •d,\niGET SECURITY P17 - PIR detektor bez detekce zvířat do 10kg, pro alarm M3B a M2B\nPříslušenství pro zabezpečovací systém iGET SECURITY M3B a M2B - Bezdrátový pohybový PIR detektor bez detekce zvířat P17. iGET SECURITY P17 - Bezdrátový pohybový PIR detektor bez detekce zvířat; Bezdrátový detektor pohybu bez detekce zvířat iGET SECURITY P17 je příslušenstvím pro\nTellur WiFi Smart kouřový Sensor, CR123A, bílý\nWiFi kouřový senzor; Zvyšte svůj pocit bezpečí pomocí inteligentního kouřového senzoru Tellur WiFi. Díky inteligentnímu algoritmu dvojité kontroly zařízení detekuje změny kouře a teploty a spustí alarm. Když detekuje kouř, senzor vás upozorní akustickým alarmem, světelným indikátorem a upozorněním\niGET SECURITY EP17 - PIR senzor bez detekce zvířat do 20 kg, pro alarm M5, výdrž baterie až 5 let\niGET SECURITY EP17 - Bezdrátový pohybový PIR senzor bez detekce zvířat do 20ti kg; Bezdrátový pohybový PIR senzor bez detekce zvířat určený pro alarm iGET SECURITY M5. Detekuje pohyb ale nedetekuje zvířata do hmotnosti 20 kg. Ochrana proti sabotáži, nejvyšší zabezpečení přenosu 256bit, velmi dlou\niGET SECURITY EP10 - bezdrátový senzor vibrací (rozbití skla apod.) pro alarm M5\niGET SECURITY EP10 - Bezdrátový senzor pro detekci vibrací; Bezdrátový senzor pro detekci vibrací pro alarm iGET SECURITY M5. Používá se na okna, vitríny, cenné věci jako TV, starožitnosti apod. Jakmile dojde k menšímu otřesu, ihned senzor infromuje alarm. Ochrana proti sabotáži, nejvyšší zabezpe\niGET SECURITY P3 - stropní pohybový PIR detektor pro alarm M3B a M2B\nStropní bezdrátový pohybový PIR detektor; Jedná se o bezdrátový pohybový PIR detektor pro montáž na strop a je určen hlavně pro alarmy iGET SECURITY. Tento PIR detektor je také kompatibilní s mnoha alarmy jiných značek, pro informaci ohledně kompatibility prosím kontaktujte naši technickou po\niGET SECURITY P10 - bezdrátový detektor vibrací pro alarm M3B a M2B


Kyperský Cobalt představil tři nové linky | Airways.cz\nKyperský Cobalt představil tři nové linky\n24.11.2017 - Evropa\nKoncem října zařadila kyperská letecká společnost Cobalt do své sítě dvě důležité destinace. Od 30. října létá aerolinie z Larnaky na londýnské letiště Gatwick. Nová linka, která je provozována pětkrát týdně, doplňuje dosavadní lety na letiště Stansted. Druhou novou destinací je Frankfurt, kam Cobalt létá od 1. listopadu dvakrát týdně. Frankfurt je prvním cílem společnosti v Německu.\nCobalt - Airbus A319 (foto: Aero Pixels/Wikimedia Commons - CC BY 2.0)\nS novým zimním letovým řádem zahájil Cobalt rovněž lety z Pafosu na moskevské letiště Šeremetěvo. Linka je provozována dvakrát týdně letouny A320. Do Moskvy již Cobalt létal z Larnaky. Během zimy létá Cobalt nově také z Larnaky do Dublinu. Tato linka byla dosud provozována jen během letní sezóny.\nZahájení letů na londýnské letiště Gatwick (foto: Cobalt/Facebook)\nSpolečnost Cobalt je nyní největší kyperskou aerolinií. V současnosti společnost létá do 20 destinací ve dvanácti zemích Evropy a Blízké východu. Flotila Cobalt se skládá ze dvou letadel Airbus A319 a čtyř A320.\nKyperské Cobalt Air zahájí provoz v červnu (19.04.2016)


Stanislav Janů 9. února 2015\nčlánek AMD dokončuje novou generaci grafických karet řady Radeon 300 SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\n6 FOTOGRAFIÍzobrazit galeriiShowArticleImage(729934521,750,500,"");return false' class='info'>6 FOTOGRAFIÍzobrazit galerii\nK čemu VPN?\nS VPN se nejčastěji setkáte ve firemním prostředí, kde se i vzdálený počítač může díky této technologii připojit do interní sítě. Často se však také připojení pomocí šifrovaného VPN tunelu používá k anonymizaci při brouzdání na internetu nebo využívání služeb, které jsou dostupné pouze v některých zemích. Po připojení totiž počítač přebere vnější IP adresu VPN serveru a pro navštívený web tak český surfař vypadá jako uživatel ze San Francisca.\nVětšina poskytovatelů VPN služeb sice nabízí i zkušební balíčky, které jsou zdarma, avšak obsahují pouze omezené množství serverů a především značně omezenou rychlost. Pokud to tedy se zahraničními službami myslíte vážně, investice do placeného tarifu vás asi nemine.\nRuční připojení k VPN ve Windows 8.1\nPřipojení k VPN probíhá buď pomocí aplikace dané služby, nebo běžnou konfigurací ve Windows. Ačkoliv poskytovatelé preferují instalaci jejich klienta, u mnoha služeb najdete také informace o tom, jak a s jakými údaji se připojit bez softwaru třetí strany. Kromě toho je při výběru VPN poskytovatele brát v potaz úroveň šifrování, případné blokování některých služeb (torrenty) nebo to, zda služba ukládá záznamy o připojení (tzv. logy).\nTémata článku: Internet, Nejlepší programy, VPN, Navštívený web, PPT, Tunel, Gate, Český surfař, Placený tarif, Truck, IP adresa, Chameleon, Zahraniční služba, Předchozí možnost, Běžný způsob, Většina poskytovatelů, Cizí IP, PPTP, Snadné ovládání, Pot, Adresa, Vzdálený počítač, Nejlepší, Oblíbený server, Použitý software


Francie – Vanting Rocks\nZ Itálie do Francie a zase zpátky\nSlunnou neděli má žena zvolila jako den, kdy můžeme pokročit v třídění jízdenek. V taškách doposud neroztříděných papírů z cest se objevovaly nejen různé letáčky z celé Evropy, ale i francouzské a italské jízdenky z naší loňské letní dovolené. Protože ale neumím psát krátké cestopisy a ten z cesty na zmíněnou dovolenou je se šesti tisíci slovy zhruba v polovině cesty tam, rád si připomenu alespoň jeden zážitek z dovolené poněkud stručněji – když jsme si odskočili z našeho městečka italského Finale Ligure do nedalekého francouzského Nice, Cannes a do hlavního města Monackého knížectví, do Monte Carla.\nKdo po trati z Janova do Marseille už jel, ten mi dá za pravdu, že tato trať, vedená v těsné blízkosti Středozemního moře, je opravdu nádherná a může symbolizovat vrchol toho, na jaká místa se dá vlakem dostat. Ačkoliv je nemalá část tratě přeložená blíže vnitrozemí a tedy vedená v tunelech, část italského úseku a téměř celý úsek francouzský, vyjma Monaka, kopíruje pobřeží a idylické pláže lze často vidět i z vlaku.\nCo dodat… 🙂 snad jen „Villefranche-sur-Mer, Francie“\nMy jsme v těchto místech byli na letní dovolené už podruhé, první dovolená proběhla v létě 2018 a v Nice jsme byli jen v těsné blízkosti nádraží necelou půlhodinu. Tentokrát jsme ale dovolenou trávili s rodiči mé ženy a ti by z takové cesty pochopitelně nic neměli, v Nice jsme tak zašli na oběd, v Monaku na večeři a navštívili jsme také Cannes, neboť bratr mé ženy má rád filmovou tvorbu a Cannes je známo jako město filmu, přičemž zájemci o koupání mohou využít přelidněnou, ale stejně nádhernou městskou pláž.\nVýlet ale nebyl zpočátku úplně jistý. Cena jízdenek totiž není nízká a tak jsme zvažovali, jak výlet pojmout. Chvíli platilo, že pojedou pouze někteří členové rodiny a pomalým regionálním vlakem, což se tatínkovi moc nelíbilo a tak rozhodl, že pojedeme všichni a to přímým vlakem EuroCity, neb jsme na dovolené a k ní větší výdaje zkrátka patří. Večer jsem tak v nádražním automatu zakoupil jízdenky, jejichž hodnota je poměrně vysoká (byť šlo o první třídu) – 32 EUR za osobu, při jízdě 120 km to dělá zhruba 7 Kč za kilometr. Pro zajímavost, z Nice jsme těch přibližně 30 km do Cannes jeli ve 2. třídě TGV, i v tomto případě za klasický tarif, a cena vycházela na zhruba 6,3 Kč za kilometr. Z toho plynou (mj.) dva závěry, jednak že InterRail se ještě stále vyplatí a že v Česku na tom jsme asi nejlépe z celé Evropy, neboť vlaky u nás jezdí velice často a na objektivně vysoké úrovni, ale za zhruba 1 Kč za kilometr.\nRáno má žena s rodinou začala den podstatně dříve, než já. Již léta mám zafixovaný spánek od půlnoci do osmi ráno a když vstanu dříve, neoplývám zrovna nadšením. Osmá hodina ranní ale byla k probuzení tak akorát a po malé snídani jsme se přesunuli na nádraží. Tam se nachází naprostý ideál toho, co bych ocenil i u nás – obecní hospůdka, samozřejmě italského typu. Pivo sice je k dispozici také, ale většina sedících konzumovala espresso a my se k nim rádi přidali. Na snímku pak můžete vidět i nabídku ohřívaných hotových pokrmů, samozřejmostí jsou různé drobnosti, croissanty a nezbytná pětikilogramová Nutella s pumpičkou. Kéž by podobné podniky byly i u nás… často nabízí jen pivo, turka a křupky, což není zrovna lákavá nabídka, přitom chlazená či mražená jídla stačí pouze ohřát a zmražená vydrží minimálně půl roku. Nádražní restaurace ve Finale Ligure má otevřeno denně od 4:30 do 19:00.\nDobré ráno z italské Riviéry!\nNádraží Finale Ligure. Taxík na snímku byl jediný, který jsme spatřili, zmíněná obecní kavárna-hospoda je patrná nad zastávkou autobusů.\nRanní espresso, ledový čaj co ochladí a zároveň dodá cukr a v pozadí nabídka hotových ohřívaných pokrmů. Ne vše sice bylo v nabídce, ale i tak byla dostačující.\nPo vypití ranního espressa jsme se přesunuli na ohlášené ostrovní nástupiště, nicméně i přes ohlášení koleje u nástupiště vlak vjel na kolej u budovy… a původně nahlášená druhá kolej se na první změnila i v mobilní aplikaci, kde jsem polohu vlaku kontroloval a ve snaze, aby nám vlak neujel, jsme se tedy rozběhli do podchodu a dále na správné nástupiště. Očekával jsem, že zřejmě kvůli nějaké chybě vlak chvíli vyčká, než si toho všimnou ostatní, tak se ale nestalo a kdo neběžel s námi a teprve zjišťoval, že jeho vlak stojí jinde, tomu po zhruba minutovém stání ujel. Itálie, no. 🙂\nJeden z mnoha tunelů na trati Genova – Ventimiglia vede i na nádraží Finale Ligure. V pozadí trať překonává řeku Pora a opět mizí v tunelu.\nVlak EC 141/142 Thello na jiném, než avizovaném nástupišti.\nThello je společný podnik italských a francouzských železnic a pod touto značkou jsou vedeny některé vlaky mezi oběma zeměmi. Jde o vlaky EC Milano – Genova – Nice – Marseille a zpět (tj. přes Riviéru) a noční vlak Venezia – Verona – Milano – Paris a zpět. Všechny vlaky jsou komerční a byť jsou velice dlouhé, vlaky EC jezdí pouze dvakrát denně letos už dokonce oba začínají i končí v Nice, loni ještě večerní vlak do Francie končil až v Marseille a naopak ranní vlak do Itálie byl z Marseille výchozí. Všechny vlaky jsou pak původem italské, noční jsou tvořeny lůžkovými vozy (včetně DeLuxe oddílů), lehátkovými vozy a posledními italskými jídelními vozy vůbec, denní vlaky jsou pak složeny ze standardních IC vozů s velkoprostorovým uspořádáním (1. třída a 2. třída) a občerstvení je zajištěno stejnou formou, jako v ostatních italských vlacích IC či FB – z jídelního vozu je klasický velkoprostorový vůz 2. třídy, jen na konci se nachází hladové okno s kávovarem, ledničkou a kontaktním grilem a zhruba dvě okna pak zabírají stolky, u kterých lze vestoje jídlo zkonzumovat. Touto přestavbou již prošly nejen téměř všechny italské jídelní vozy, ale i klasické velkoprostorové vozy dle toho, kolik takových vozů zřejmě bylo třeba. Vzhledem k délce jízdy a místním zvyklostem to ale stačí, jízdní doba v celé trase je sice pět hodin, ale takový kult jídelního vozu, jaký je u nás, v Itálii neznají.\nJedna z později pořízených momentek při čekání na přepřah. Vůz typu Gran Confort původně italských železnic.\nSedadla se od druhé třídy odlišují jen v drobnostech (např. šířka), ale rozdíl v pohodlí je opravdu značný.\nProstoru je ve voze také dostatek… na delší vzdálenosti je cestování po Itálii v první třídě vlakem snesitelné asi každému.\nZvláště, když se lze kochat výhledem namoře namísto na silnici před sebou. 🙂\nZdejší vlaková káva pak cestu opravdu zpříjemní.\nOba vozy první třídy byly zcela plné, rezervační systém nás tak poházel po celém voze. Tatínek mé ženy trpí alergií na zvířecí srst a jak naschvál, hned přes uličku seděla slečna s chlupatým pejskem v náručí… požádal jsem četu s dotazem, zda s tím něco lze dělat, ale než jsme řešení vymysleli, tak vlak zastavil v provinční Imperii, kde část cestujících vystoupila a uvolnila se moc hezká čtyřka přímo u stolečku a protější místo na levé straně ve směru jízdy. To je v tomto vlaku ta správná strana, neboť z ní lze pozorovat Středozemní moře. 🙂 To zaujala natěšená maminka a následující hodina a půl jízdy už probíhala přesně podle našich představ. Ještě dodám, že první třída je v případě těchto italských vlaků nutnost, neboť třída druhá je ve snaze vytvořit co nejvíce míst k sezení velice stísněná a po několika zkušenostech se jí vyhýbám. Tato naše cesta sice byla specifická, ale jinak není problém sehnat včasné italské jízdenky pro vlaky IC či FB, které do první třídy stojí jen o jednotky EUR více, než do třídy druhé.\nNe, že bych měl potřebu neustále zastávat opačné názory než ty, co jsou většinové, ale člověk by čekal, že obzvláště mezi Itálii a Francií budou jezdit lokomotivy skrz už desítky let… ne, na hranicích v italské Ventimiglii je naplánován dvacetiminutový pobyt, během kterého dochází k výměně lokomotiv. 🙂 O to větší bizár pak je to, že z našeho vlaku odstoupila prastará italská lokomotiva řady E444 a nahradila ji francouzská vícesystémová Astride… je sice fakt, že takto je potřeba jen jedna Astride a v případě, že by lokomotivy jely skrz, byly by třeba dvě, nicméně dvacetiminutové zdržení mezinárodního vlaku kvůli výměně lokomotiv v roce 2020… já jsem čas využil k focení všeho možného a ke krátké procházce po nástupišti. Vozy první třídy jsou světle modré či spíše tyrkysové, vozy druhé třídy jsou červené a jsou mnoha typů, avšak rozdíly mezi nimi již hledat nelze – všechny jsou velkoprostorové a se stejně vypadajícím interiérem.\nPár snímků z výměny lokomotiv na hranici Itálie a Francie.\nNásledoval opět jeden z nejhezčích zážitků v životě. Jak jsem zmínil výše, italský úsek je z velké části v tunelu, ale francouzský kopíruje pobřeží a to obzvláště v létě neuvěřitelně láká do vody. Nevím, jak to tady vypadá v zimě, ale trávit zde období od května do září, ideálně v tom žlutém domku u trati na jednom ze snímků… 🙂 Po příjezdu do Nice jsem v automatu zakoupil jízdenky na TGV do Cannes. Všechny „dálkové“ jízdenky ve Francii jsou na jméno a musí se zadávat i rok narození, ale ten už na jízdence napsán není. Formát jízdenky je mezinárodní, bez rohů a na tvrdém papíru, což se mně osobně líbí více, než třeba slovenský systém „vizitek“, ale je nutno uznat, že na půlhodinovou cestu je takto velký kus papíru plýtváním. Nákup proběhl úspěšně, můžeme na oběd.\nNěkolik výhledů z vlaku. Samozřejmě zlomek toho všeho, trať opravdu za projetí stojí.\nVlak EC 141/142 Thello z Milána ve své cílové stanici. Na snímku je původně jídelní vůz, dnes klasická „sedačka“ s „hladovým oknem“.\nPohled na nádraží z nadchodu. Jedna francouzská lokomotiva, přezdívaná Astride, je v čele vlaku, jiná stojí v pozadí a za ní je pak TGV, kterým jsme se o něco později přesunuli do Cannes.\nJízdenky zakoupeny. 🙂\nFrancouzi jsou známi svou hrdostí, což se sice nemusí projevit vždy a všude, ale situace, že se nepůjde domluvit jinak, než „francouzsky“, není výjimkou. Uvozovky proto, že protistrana sice cizímu jazyku rozumí, ale proč by jím měla také odpovídat… v popsané situaci jsme byli při návštěvě restaurace hotelu Hôtel Le Royal, která se dle menu zdála vcelku lákavá nepříliš drahá. Menu ale bylo pouze ve francouzštině a po dotazu (francouzsky), zda je k dispozici i anglické menu, nám bylo sděleno rázné „no“ a na dotaz, zda by nešlo anglicky sdělit oč jde, nám bylo menu přečteno ve francouzštině. Objednávka tak proběhla stylem „každému přineste něco z menu“ a rozdělení jídel proběhlo po servírování. Já jsem tak dostal sépiové risotto, nicméně na stole se objevila třeba chobotnice a pod nějakým francouzským zaklínadlem se nacházel pokrm, známý také jako steak-frites, byť poměrně suchý a propečený možná až příliš. Na zapití byla spousta vína a vody a po vydatném obědě jsme se přesunuli zpět na nádraží, opět pěšky, neboť procházka po ulicích v Nice má něco do sebe a využití tramvaje se nám zrovna nehodilo.\nNáladový snímek z procházky po Nice\nMěstská pláž je samozřejmě i v Nice.\nTato promenáda/ulice je natolik slavná, že má svou stránku i na české Wikipedii.\nJe to steak-frites, že jo? 😀\nTGV bylo dvoupatrového typu, známého pod označením Duplex, a odpovídalo zcela průměrnému provedení, které se k SNCF dodávalo po mnoho let a dnes je tak tím nejtypičtějším vlakem TGV, čím se lze po Francii i při cestě do zahraničí svézt. Oproti staršímu provedení se odlišuje pouze potahy sedadel, novější (2N2 EuroDuplex) pak má zcela odlišný interiér a především restaurační vůz. Starší soupravy mají pouze bistrovůz, tedy posezení na malých židličkách bez opěradel a to není ani na půl hodiny nic příjemného. Vyzkoušet bistrovůz je ale nutnost a tak jsme konzumaci dezertu po obědě přesunuli právě do TGV, neboť v nabídce je na pohled velice chutný čokoládový koláč a loni v létě byl navíc ve zvýhodněném menu s kávou za necelá 4 eura. Výhledy z vlaku byly stále jedinečné, na barových židličkách se ale nesedělo příliš pohodlně a tak jsem se přesunul do sousedního vozu druhé třídy, ve kterém se mi sedělo lépe. To už ale vlak brzdil do Antibes, což znamenalo, že delší část cesty máme za sebou a před námi zbývalo necelých deset minut jízdy. Ty jsem absolvoval dívajíc se prozměnu vpravo, kde se táhlo souvislé osídlení už prakticky od Nice.\nDo Cannes jsme jeli v TGV kvůli barovému vozu, ale mnohem raději bych tímto, TER Nice – Marseille.\nTGV Nice – Paris zepředu…\n..a z boku.\nBistrooddíl v TGV vypadá takto. Na konzumaci nepříliš ideální, ale lepší, než nic.\nPrakticky hlavní nabídka jsou různé kombinace pokrmů a nápojů. Ty lze samozřejmě zakoupit i samostatně, ale tento systém mi přijde velice elegantní a rozumný.\nMůj dezert vypadal takto…\n..a když se krajina za okny změnila…\n…přesunul jsem se jinam.\nAč na to sedadla ve druhé třídě TGV nevypadají, jsou opravdu velice pohodlná.\nSedadla jsem ale zkoušel necelých deset minut. 🙂 Pak následovalo Cannes, nejvzdálenější francouzské město, kde jsem zatím v této oblasti Francie byl.\nNádraží v Cannes leží velice blízko městské pláži i známému kongresovému centru, cesta trvala ani ne deset minut. Zde jsme se rozdělili a zatímco rodiče si šli užívat moře, my jsme šli prozkoumat kongresové centrum, kde se nacházelo také muzeum kinematografie. Po krátké návštěvě jsme šli i my do moře a jak jsem zmínil výše, pláž byla sice plná, ale nekonečný jemný písek a příjemně teplá voda… na to se opravdu krásně vzpomíná. 🙂\nVcelku plná, ale nádherná městská pláž v Cannes.\nRegionální vlaky jsou zde po pobřeží v provozu na dvou linkách, ta první a podstatnější pro region je vedena z města Grasse, což je výchozí stanice tratě, která se na hlavní trať napojuje v Cannes. Vlaky dále jedou přes Nice a Monte Carlo do italské pohraniční stanice Ventimiglia, přičemž vlaky jsou ukončeny různě – některé končí o stanici dříve (a tedy ještě ve Francii), na opačném konci mohou vlaky končit v Nice anebo ještě mohou po hlavní trati pokračovat o zastávku dále za Cannes, do Cannes-la-Bocca. Druhá linka pak zastupuje spíše dálkovou dopravu, neboť jezdí mezi Nice a Marseille a jsou na ni nasazovány klasické IC vozy (typ Corail). Celý systém regionální dopravy v regionu se nazývá TER Provence-Alpes-Côte d’Azur a na informace o něm je velice bohatý článek na Wikipedii. Na vlacích jsem viděl starší jednotky typu Z 26500 a novější typu Z 55500, přičemž předchozí i tento rok jsme při dvou cestách využili obou jednotek. Podle Wikipedie je v okolí Nice k vidění i řada Z 23500, ale tu jsem zde ještě neviděl.\nPo návštěvě Cannes nás totiž čekal přesun regionálním vlakem do Monaka, kde jsme měli naplánovanou zhruba hodinu a půl a poté s přestupem ve Ventimiglii zpět do Itálie. Jako první nám jela jednotka starší Z 26500, známá též jako Alstom Coradia Duplex či TER 2N NG, což je jedno z nejtypičtějších vozidel francouzské regionální dopravy. Dvou- až pětivozových souprav jezdí po celé Francii 211, vyráběly se v letech 2004-2010 a jezdí také v Lucembursku. Sedadla v těchto jednotkách nejsou příliš pohodlná, ale pro francouzské vlaky typická „pohovka“ nechyběla ani zde. Nafocenou z místního regionu, zřejmě ve starším nátěru, si včetně zmíněné pohovky, lze prohlédnout v odkaze výše, já moc příležitostí na focení neměl, neb regionální vlaky zde jezdí velice plné.\nSnímek moře, Monaka a hor přes špinavé okno francouzského „panťáku“ může být nicneřkající, mně ale připomíná nádhernou pohodovu atmosféru celé této části pobřeží Středozemního moře.\nStanice Monaco-Monte Carlo je nová, pochází z roku 1999. V souvislosti s nádražím nelze nezmínit zajímavost, že jde již o druhý přesun – prapůvodní nádraží Monte Carlo, ležící u přístavu, bylo uzavřeno v roce 1965 a z nového nádraží Monaco, ležícího na jihu tohoto ministátu, trať vedla tunelem dále na Itálii. Druhý tunel, ve směru od Nice, pak vznikl právě ve zmíněném roce 1999 a spolu s ním byla vybudována i tato nadčasová stavba, ležící více ve středu země a zároveň prakticky na hranicích s Francií. Dostupnost nádraží je ale skvělá, dokonalá,… no ten správný výraz bych asi nenašel. Z nádraží totiž vede mnoho výstupů úplně všude – jeden z východů vede do Francie, hlavní východ do Monaka je pak přímo na ulici u zastávky místní MHD. Další východ, po mnoha schodech, pak vede prakticky na úroveň moře, neboť se nachází uprostřed prohlubně a klidnými zákoutími lze po překonání mnoha schodišť dojít přímo k přístavu. No a to, co dostupnost nádraží dělá jedinečnou, je síť travelátorů, které vedou z mnoha míst ve městě všech výškových poloh a pomocí jezdících schodů či pásů se dá na nádraží dostat velmi rychle skutečně odkudkoliv, tedy aniž by poloha nádraží na samém konci státu hrála svou roli. Nádraží pak velice podrobně popisuje (opět) Wikipedia.\nSám autor blogu se svou dokonalou manželkou v Monaku. 🙂\nDvojitá souprava vlaku TER ve směru od Itálie přijíždí na první nástupiště.\nZatímco přední souprava je v jednotném nátěru SNCF, ta zadní, i dle olezlosti, reprezentuje zřejmě již nepoužívaný nátěr regionálních vlaků v regionu Provence-Alpes-Côte d’Azur.\nMy jsme zvolili nejkratší cestu k přístavu, tedy překonat množství schodišť a sejít na úroveň moře už u nádraží. Tato cesta byla klidná a velice zajímavá, neboť jsme byli z obou stran obklopeni skalami a na nich množstvím budov. U přístavu jsme se rozdělili, rodiče absolvovali romantickou procházku po přibližném středu Monte Carla následovanou večeří a my se vydali vstříc jednomu z našich dalších zájmů – nazval jsem ji McTuristika. Že má americká síť fastfoodů McDonald’s v každé zemi jedinečnou a často velmi originální nabídku jsem definitivně zjistil v roce 2016, kdy mne v Ukrajině velice zaujala McPita a vůbec nabídka, kterou jsem z českého „mekáče“ neznal. Ve Francii zrovna byl v nabídce farmářský burger s hranatou houskou s provensálským kořením a naprosto skvostné „curly fries“, tedy poměrně specifické a silně kořeněné hranolky, které mám rád opravdu kdekoliv, kde jsou zrovna v nabídce (a Česku se bohužel dlouhou dobu vyhýbají), což nešlo neochutnat a upřímně, večeře v Monte Carlu nebude asi nikde tak levná, jako ve fastfoodu… Dost o těchto regionálních specifikách prozradí anglická Wikipedia.\nZ podhledu vypadá místní osídlení opravdu velkolepě.\nTo platí i o druhé straně…\n…a po opuštění soutěsky vypadá její okolí takto. Nádraží je v pozadí za betonovým mostem a za ním už je Francie.\nNo jo. 🙂\nDalší z krásných výhledů na moře a hory.\nPoměrně nezajímavá galerie nedává na první pohled tušit, že jde o velice známé místo v souvislosti s Rallye Monte Carlo.\nHezký výhled na okolí je pak i prakticky z jakékoliv vyšší budovy. Toto byl obchodní dům a průchodem jsme se dostali do „centra“ mimo cestu galerií na předchozím snímku.\nNa závěr pohled na nejobydlenější část Monaka. Působí to možná až trochu děsivě. 🙂\nZmíněná restaurace se v Monaku nacházela pěšky kousek od přístavu, po večeři jsme se opět sešli na jeho okraji a navštívili obchod se zmrzlinou. Zde jsem zažil kulturní šok, který ale lze pochopit, neb zde nemusí každou korunu několikrát obracet… nevěděl jsem, zda si dát ovocnou či krémovou příchuť a tak jsem do minikelímku dostal od obsluhy obojí, ať si vyberu. 🙂 Při cestě zpět na nádraží jsem už ale nechtěl překonávat množství schodů, našli jsme tedy jeden z travelátorů a přímo z centra města jsme se „svezli“ na nádraží. Monako je v tomto ohledu velice specifické, ale i v Praze bych si travelátor uměl představit – z Florence přes Masarykovo nádraží na Hlavní nádraží, například. Pokud si ale dobře vzpomínám, tak zrovna v těchto místech by něco podobného mělo vzniknout, tak už jen zbývá doufat, že se tak opravdu stane a nezůstane jen u vizí…\nBylo příjemné vědět, že svého výběru litovat nebudu. 🙂\nZpět do Itálie nám jela novější jednotka, stejně jako loni. Jednalo se o typ Z 55500, známý též jako Bombardier Omneo či Régio2N. Tyto soupravy jsou skutečně multifunkční, ve Francii jich jezdí 250 a dalších 200 je ve výrobě. Ta probíhá od roku 2014 a jednotky existují ve variantách se 6 až 10 vozy, s maximální rychlostí 140, 160 a 200 km/h a jak pro příměstské vlaky, tak pro vlaky regionální a dálkové. V provozu jsou tak prakticky po celé Francii i v systému Transilien okolo Paříže. Já mám jednotku rád především pro její nápaditý a světlý interiér, jež je bohatě nafocen v odkazu výše.\nSedadlo v nejnovější dvoupodlažní regionální jednotce ve Francii. Opravdu velice elegantní a příjemný barevný motiv. 🙂\nKonec slunečního svitu znamenal i pomalý konec tohoto výletu.\nVe Ventimiglii je nutno přestoupit, přičemž do Janova zde na osobních i spěšných vlacích jezdí různé soupravy – předchozí rok jsme jeli jednotkou zvanou Jazz a tento rok to bylo klasickým nízkopodlažním osobním vozem. Ve stanici byla ještě stále otevřena nádražní resataurace, která byla podstatně větší, než ve Finale Ligure a na cestu jsem si tak koupil kousek pizzy a limonádu. Poslední část cesty byla celá za tmy a ačkoliv jsme dorazili do cíle zhruba hodinu před půlnocí, stihli jsme ještě na další den nakoupit. Poslední den to ale nebyl, čekalo nás ještě několik dní u moře, cesta do Toskánska, několik dní tam a pak cesta v tu dobu posledním západoevropským „koupákem“. Ale o tom někdy příště. 🙂\nČlánek je zveřejněn i na webu Vlaky.net. Tentokrát se mi sice nepodařilo vyfotit vše podstatné, ale část toho jsem zvěčnil už předchozí rok. Nerad bych ale míchal dva výlety dohromady a tak slibuju, že v krátké době sepíšu článek i o předloňském výletu do Nice a Monte Carla. :-)))) Děkuji za přečtení!\nPublikováno: 14. 9. 2020 14. 9. 2020 Rubriky: ŽelezniceŠtítky: Francie, Itálie, léto 2019Napsat komentář pro text s názvem Z Itálie do Francie a zase zpátky


ASUS V2S - malý velký univerzál - Recenze - NOTEBOOK.cz\nRECENZE: ASUS V2S - malý velký univerzál\n8. 11. 2007 07:00 Rubrika: Recenze Autor: Jiří Zima\nV2S je 14'' notebook určený především na práci. I přes své menší rozměry dokáže najednou nabídnout mnoho: zabezpečení, výkon i výbavu, vše na úrovni velkých notebooků. Za konfiguraci s výkonným Core 2 Duo procesorem, dedikovanou grafickou kartou NVIDIA a spoustou vychytávek dáte málo nad 40 000,- Kč bez DPH (DKC).\nJedna z věcí, na kterou se ASUS silně zaměřuje je určitě design. Osobně musím říct, že dražší notebooky od ASUSu (tedy skoro všechny až na ty stříbrné) se mi designem opravdu líbí (především tedy řady začínající písmenem U). V2S je stejně jako „Účka“ vyvedený v černé barvě a používá na zvýraznění tvarů stříbrné linky. Je však oproštěn od lesklých ploch, takže není tak náchylný na otisky prstů (i když hladký povrch víka není úplně imunní), a nemá na opěrkách pro ruce kůži. Jinak je však velmi podobný i svými tvary. Hrany jsou jen mírně zaoblené a celkově působí notebook velmi decentně. Po stránce designu bych měl jen malé výhrady k většímu rámu kolem displeje. Alespoň že otočná kamera částečně minimalizuje jeho vnímání, protože má člověk pocit, že tento prostor není úplně zbytečný. Po stránce konstrukce mám výhrady jednoznačně k měkkému víku. Že se mírně kroutí při otevírání by ještě nebyl takový prohřešek, ale v případě, že se zatlačí na víko z vnější strany, tak se ihned deformuje obraz na LCD. Při silnějším nárazu nebo zmáčknutí by tak mohlo dojít k jeho poškození.\nCo do výbavy je na tom notebook přímo luxusně. Na přední straně se nachází pouze vypínač bezdrátového vysílače. Na pravé straně pak audio konektory, optická mechanika, ExpressCard 54 slot, čtečka SD/MMC/MS(Pro) karet, modem, LAN, jeden USB port (pravděpodobně pro myš) a FireWire. Většinu zadní strany zabírá baterie. Na zbylém místě lze pak najít jen napájení a zdířku Kensington zámku. Zbývá tedy levá strana – na ní se nachází postupně k uživateli masivní výdech chlazení, analogový VGA výstup, S-Video (televizní výstup), „mikroDVI“ (plnohodnotný DVI výstup formou HDMI včetně S/PDIF zvuku) a dvě USB. USB nejblíže k uživateli je však jednou věcí speciální. Je totiž kombinované s eSATA konektorem, takže lze do něj vložit jak USB, tak i eSATA zařízení. Zajímavý nápad. To je tedy tak asi všechno ke konektorům. V podstatě nemám žádné výhrady. Konektorů je tu požehnaně a jsou vcelku logicky rozmístěné. Naopak musím velmi pochválit za přítomnost DVI/HDMI a eSATA konektoru.\n14,1" je pro notebook výborná velikost. Pokud je, jako je tomu tady, použit displej s vyšším rozlišením, tak poskytuje komfort velké pracovní plochy i dostatečné ergonomie. Celkově notebook při svých rozměrech 340 x 245 x 35 mm váží 2,42 kg, což je tak asi normální váha pro notebooky této kategorie. Dělají se i lehčí, ale v tomto případě je potřeba přihlédnout k tomu, že je notebook velmi slušně vybaven a výkonově se může rovnat s plnohodnotnými velkými notebooky. Adaptér patří k těm větším. Má 90 W a i s kabeláží váží 494 g.\nKlávesnice je černá se světlými popisky (popisky Fn klávesy jsou světle modré). Protože se jedná o ukázkový model, tak je použita americká klávesnice. To znamená mimo amerických popisek i Enter na šířku a dlouhý levý Shift. Předpokládám, že česká verze ale bude mít Enter na výšku a zkrácený levý Shift o přidanou klávesu se zpětným lomítkem (vycházím z jiných modelů). Klávesa Fn je umístěna mezi levým CTRL a klávesou Windows (ta je jen jediná). Klávesa kontextové nabídky je mezi pravým Altem a CTRL. Horní řada kláves je na výšku zmenšená a není nijak dělena na části. Insert a Delete jsou umístěny v pravém horním rohu. Klávesy pro pohyb v dokumentu obsadily pravou stranu klávesnice vedle Enteru.\nKlávesnice má měkký chod. Chce si to trochu zvykat, pokud člověk píše hodně rychle. Výhoda je určitě v tichém chodu, když se člověk snaží, tak není klávesnice skoro vůbec slyšet a nikoho tak neruší.\nNad klávesnicí se nachází pět tlačítek. Je tu tlačítko vypnutí, deaktivace touchpadu, výběru barevného a výkonového profilu a multimediální aplikace. Na tlačítka v řadě navazují tři bílé diody. Ty signalizují zámky klávesnice (NumLk, CapsLk) a práci disku. Další řádka indikačních diod je na předku vlevo. Jestli něco ASUS fakt umí, tak to jsou indikační ikonky. Mají krásné kontrastní barvy (bílá a červená vedle sebe vypadají velmi pěkně) a vypadají velice stylově. Jmenovitě tu je signalizace zapnutí notebooku, nabíjení baterie, příchozí pošty (velmi užitečná funkce; lze používat dokonce i s Thunderbirdem i Miranda IM) a aktivity BT i Wi-Fi.\nTouchpad je od firmy Synaptics. Její touchpady jsou osazovány do většiny notebooků. Touchpad je dvoutlačítkový; mezi tlačítky je umístěna čtečka otisků prstů. Tlačítka vydávají při stisku hlasitý klapavý zvuk. Touchpad není nijak zapuštěn. Přesto jsem ale neměl problém, že by dělal neplechu při psaní na klávesnici.\nSrdcem základní desky je kombinace výkonnostní varianty „Santa Rosa“ čipové sady Intel PM965 a procesoru Intel Core 2 Duo T7500 s frekvencí 2,20 GHz. To notebook předurčuje na ty nejnáročnější aplikace, protože výkonnější klasický mobilní procesor už je jedině T7700, který je ale také podstatně dražší. Přesto i tento model překypuje obrovským výkonem, což ostatně dokazují i provedené syntetické testy.\nTest výpočtů s pevnou řádovou čárkou: 28 571\nTest výpočtů s pohyblivou řádovou čárkou: 17 527\nTest výpočtů s pevnou řádovou čárkou: 53 881\nTest výpočtů s pohyblivou řádovou čárkou: 32 982\nRendering (Single CPU): 378\nRendering (Multiple CPU): 679\nProcesor je bohužel podpořen pouhým 1 GB paměti RAM. Ta je celá realizována jedním modulem DDR2-667. V testu HWiNFO32 dosáhl paměťový subsystém rychlosti 2318 MB/s. Pro náročnější použití je 1 GB RAM uboze málo.\nKvůli menší RAM musí Windows často pracovat s diskem, který tak dostává pěkně zabrat. Zde je použit Seagate Momentus 5400.3 o kapacitě 160 GB. Jeho plotny se otáčí rychlostí 5400 ot./min. a jsou podpořeny 8MB vyrovnávací pamětí cache. Jeho výsledky jsou dnes více méně průměrné.\nHWiNFO32 (měří přenosovou rychlost při čtení z cache): 105,6 MB/s\nHD Tach (měří skutečnou průměrnou přenosovou rychlost při čtení): 36,1 MB/s\nPrůměrná přístupová doba: 16,01 ms\nOptická mechanika HL-DT-ST DVDRAM GSA-U10N je multiformátovou dvouvrstvou vypalovačkou schopnou pálit na libovolné zapisovací/přepisovací DVD nebo CD médium.\nO spojení se světem se stará v této třídě prakticky standardní výbava složená z gigabitové síťové karty (Intel 82566MM), bezdrátového Wi-Fi adaptéru schopného pracovat v A/B/G/draft-N módech (Intel 4965AGN), analogového 56kb/s modemu a Bluetooth 2.0 modulu. Třešničkou na dortu pak je integrovaný HSDPA modul 3G sítě, který má být (na rozdíl od řady konkurentů, kteří jej mají v zemích na západ od našich hranic, ale v ČR kvůli homologaci ne) dostupný i v české konfiguraci.\nPoužitý 14,1" širokoúhlý displej má matný povrch a je obdařen příjemným rozlišení WXGA+ (1440x900). Během testování notebooku mi přišlo toto rozlišení vyloženě ideální. Při programování v moderních IDE jsem měl možnost si všechno na obrazovce hezky rozložit a necítil jsem se nijak stísněný. Neměl jsem ani problém s tím, že by byly pixely příliš malé – jsou totiž větší než u 12,1" WXGA a 15,4" WSXGA+ displejů. Světlost displeje patří k solidnímu průměru. ASUS umožňuje velký rozsah nastavení intenzity podsvícení.\nVe zbylých parametrech je bohužel displej spíše podprůměrný. Výrobce AUO nevyniká zrovna kvalitními displeji a je to znát i tady. Ačkoli papírové hodnoty patří k takovému zlatému středu, od pohledu je znát patrný rozdíl. Barvy působí vybledle a pozorovací úhly jsou tak malé, že při mírném zvednutí hlavy barvy rychle ztrácí kontrast a přechází do šedé barvy. Při opačném pohybu se obraz ztmavuje – kupodivu je horní pozorovací úhel pravděpodobně horší (i když to většinou bývá naopak). V podstatě, i když hlavou nehýbete, tak se malé pozorovací úhly projeví světlejší spodní částí obrazu (a tmavší horní). Málokdy se u nějakého displeje objeví slabé horizontální pozorovací úhly. Zde je však jasně viditelná postupná degradace kontrastu při posunu hlavou i do stran.\nSpecifikace vychází z použitého displeje v našem konkrétním kuse. Tím je AUO B141PW01. Není však zaručeno, že v jiném kuse bude použit stejný displej od stejného výrobce.\nGrafické operace obstarává NVIDIA GeForce 8600M GS grafická karta s 256 MB vlastní paměti. Grafické jádro G86 s 16ti pixel procesory jede na 540 MHz. Paměť je připojena pomocí 64bit sběrnice a jede pro změnu na efektivní frekvenci 800 MHz. Karta má tedy osekanou paměťovou sběrnici, což degraduje výkon proti její plnohodnotné mobilní verzi. Plnohodnotná GeForce 8600M GT dosahuje o polovinu lepšího výkonu v posledním testu 3D Mark 2006 - to už není zanedbatelný rozdíl. Výkon ale i tak není špatný. Jen je potřeba tuto skutečnost uvést na pravou míru, aby pak někdo nebyl překvapený, proč má výrazně nižší výkon než ostatní lidé se „stejnou“ grafikou.\nOhledně počtu zobrazovacích výstupů hodnotím ASUS na výbornou. Jsou na výběr tři konektory. Jmenovitě tedy analogový VGA, televizní výstup (S-Video, NTSC/PAL, 480i) a digitální HDMI. V balení najdete i HDMI-DVI redukci. Za tu musím ASUS pochválit, protože ji jiní výrobci nějak nedodávají a většinou mají všichni na LCD jen VGA a DVI vstupy. Ke kvalitě VGA výstupu bych měl výhrady. V obraze jsou viditelné duchy a na běžné používání bych tento způsob připojení nedoporučil. Díky možnosti využití digitálního výstupu by to ale nemělo tolik vadit.\n3DMark 2001: 13 894\n3DMark 03: 5159\n3DMark 05: 3154\n3DMark 06: 1616\nIndex výkonu grafiky pro 3D herní grafiku: 4,5\nShading (CINEMA 4D): 428\nShading (OpenGL Software Lighting): 1252\nShading (OpenGL Hardware Lighting): 2249\nOpenGL Speedup: 5,26\nTesty jasně ukazují, že na notebooku by neměl být problém hrát i novější 3D hry. Se sníženými detaily a nižším rozlišením půjde spustit naprostá většina dnešních her. Pokud jde o multimédia, tak tam není problém vůbec žádný, protože na veškerou multimediální a kancelářskou činnost je notebook výkonný až až.\nZvuková karta má vstup na mikrofon, stereofonní výstup na sluchátka a externí reproduktory a digitální S/PDIF výstup v HDMI konektoru. Zvuk obstarává Realtek ALC660 HD Audio kodek. Multimediální tlačítka pro ovládání zvuku ani přehrávače notebook nevlastní. Je tu pouze možnost využít služeb Fn klávesy. Ta v kombinaci s kurzorovými šipkami umožňuje ovládat přehrávač. Regulace hlasitosti pak probíhá v kombinaci s klávesami F10 až F12.\nReproduktory jsou umístěné na předku základny. Kvůli zkosenému předku směřují vlastně do země. Jejich zvuk však patří k lepšímu průměru, jen by mohly být o něco hlasitější. Mikrofon je taktéž integrovaný. Nachází se v základně notebooku a svými parametry patří k běžnému průměru, což by mělo plně postačovat nějakému tomu jednoduchému použití pro případné VoIP hovory.\nWebkamera integrovaná ve víku a je otočná. Její aktivita je signalizována malou bílou diodou. Rozlišení snímače je 1,3Mpix, což dělá maximální rozlišení 1280x1024 pro obraz a 640x480 pro video.\nV notebooku se nachází TPM čip a biometrický senzor (čtečka otisků prstů) pro zabezpečení operačního systému. V předinstalovaných Windows k tomu slouží program ASUS Security Protect Manager. BIOS a jeho nastavení lze zabezpečit pouze heslem a z těch pokročilejších zabezpečení lze v něm nastavit už jen zaheslování disku. Vzhledem k použité platformě Centrino Pro nechybí ani AMT BIOS (tedy možnost konfigurace přes síť).\nVzduchové chlazení je poháněno jedním ventilátorem. Ten běží prakticky hned po startu a v takovém stavu zůstává až do vypnutí. Na nejnižší rychlost je hluk poměrně malý, v tiché místnosti ho ale nepřeslechnete. Na druhou stranu je mnoho notebooků na tom mnohem hůř. V místnosti s běžným provozním ruchem nemáte šanci postřehnout, že nějaký ventilátor běží. Při větší zátěži (například 3D hry) se ventilátor po chvíli roztočí na vyšší rychlost. I tak je hluk v přijatelných mezích a i zde se notebook řadí spíše k průměru.\nCelkově nemám k chlazení žádné větší výhrady. Samozřejmě, že by potěšil pasivně chlazený notebook s pokojovou teplotou ;-), ale s přihlédnutím ke konfiguraci součástek, dedikované grafice a menším rozměrům šasi nelze počítat s tím, že by mohlo být chlazení tišší než je teď. Teploty jsou pocitově také v pořádku. Měl jsem notebook často při práci položený na klíně a spodek byl jen vlažný. Vzhledem k tomu, že ventilátor běží prakticky neustále, nedoporučuji nechávat přístroj zapnutý například na peřině, kobercích a jiných měkkých podkladech, které vyplní nasávací otvory.\nPoužitá baterie má kapacitu 52 Wh. V našem standardním redakčním testu* s ní notebook dosáhl 1 hodin a 37 minut výdrže. I přes lepší konfiguraci a dedikovanou grafiku jsem trochu doufal ve výdrž kolem 3 hodin, takže je pro mě výdrž baterie spíše zklamáním. Pro mobilní použití bych tedy viděl jednoznačně nutnost nějaké větší baterie. V notebooku může být baterie pouze jedna, protože optická mechanika není výměnná. Nízká výdrž může být pravděpodobně zaviněna i horším stavem baterie v našem předprodejním kusu. Občas se chovala velmi podivně a indikovala nesmysly. I tak je jistě, že ani s novou baterií notebook nemá šanci dát více jak 2 hodiny 30 minut.\nPříkon notebooku rozhodně není nejmenší. Celkově se tak není čemu divit, že je výdrž taková, jaká je.\nProtože se jedná o předváděcí kus, tak byla dodaná výbava omezená. Mimo notebooku a napájecího zdroje se v balení nacházely redukce a několik CD včetně médií pro obnovu systému (v prodejní verzi bude navíc přibalena ještě brašna, myš a náhradní baterie). Tedy přesněji pouze jednoho média. Druhé, obsahující ovladače nezbytně nutné k instalaci, se nejspíš někde zatoulalo, takže obnova systému skončila ve stavu, kdy bylo nutné stáhnout a nainstalovat všechny ovladače z webových stránek výrobce. Práce je to věru nepohodlná (chaoticky rozmístěné ovladače) a pomalá (servery jsou prakticky neustále přetížené).\nV dodávce byla anglická Windows Vista Ultimate (32bit) – pomocí Windows Update je možné nainstalovat češtinu (s dobrým připojením je celá instalace otázkou 15ti minut). Vzhledem k výše uvedenému faktu jsem po počáteční obnově systému neměl jediný předinstalovaný program. Podle webu je ale velmi pravděpodobné, že jsou ke stažení všechny standardní utility od výrobce. Mimo toho nejnutnějšího ke zprovoznění hardware stojí za zmínku asi především ovládací software pro kameru, vypalovací program Nero a brandovaný přehrávač DVD.\nV ČR bude dostupná prozatím pouze jedna verze. Ta se liší od našeho testovací kusu „pouze“ větší pamětí RAM (2 GB) a větším pevným diskem (250 GB, 5400 ot./min.). Tato konfigurace je za doporučenou koncovou cenu 44 000,- Kč bez DPH (52 360,- Kč s DPH). ASUS dodává standardní mezinárodní záruku 2 roky. V ČR lze aplikovat záruku v jediném autorizovaném servisu v Ostravě, který řeší všechny reklamace pomocí převozu kurýrem.\nASUS V2S je výborným kompromisem mezi mobilitou a výkonem. Osobně se mi líbí záměr ASUSu a je pravda, že málokterý jiný výrobce nabízí tak dobře vybavený menší notebook. Mezi jednoznačné klady řadím pokrokové HDMI a eSATA porty. Dále pak určitě i výkonnou grafiku a displej s vysokým rozlišením. Díky tomu je tento notebook plnohodnotnou pracovní stanicí, kterou ocení především lidé, kteří i přes větší nároky na výkon potřebují být s notebookem mobilní. Nízkou výdrž částečně vyváží druhá přibalená baterie. Pro pracovní nasazení zcela jistě potěší všechny zabezpečovací vychytávky a konektor pro připojení dokovací stanice.\n+ rozsáhlá konektivita (HDMI, eSATA)\nFoto galerie ASUS V2S\nTestovaná konfigurace: ASUS V2S\nDVD: DVD dual layer writer (HL-DT-ST DVDRAM GSA-U10N)\nLCD rozlišení: WXGA (1440 x 900)\nVideo: NVIDIA GeForce 8600M GS (128MB, 64bit)\nBaterie/výdrž: Li-Ion 4800 mAh 10.8V / 1h 37min\nRozhraní: 2x audio IN/OUT, SD, MMC, MS, FireWire, 3x USB, S-Video, D-Sub VGA, eSATA, HDMI, GPS, ExpressCard 54, dokovací konektor\nRozměry: 340 x 245 x 35 mm