Rakousko se má do deseti let stát vodíkovou velmocí. Postarají se o to průmysloví obři - Euro.cz\nRedakce Euro.cz, tre, 13. 8. 2019\nTři z největších rakouských koncernů se usnesly, že z alpské republiky udělají vodíkového premianta Evropy. Energetická společnost Verbund AG, ropný a plynárenský gigant OMV a ocelárny Voestalpine chtějí vývoj v této oblasti popohnat rychle vpřed – první projekt má odstartovat už do konce roku.\n„Svět svůj hlad po energiích sytil posledních 170 let fosilními palivy. Je čas na další revoluci,“ uvedl šéf představenstva Verbund AG Wolfgang Anzengruber. „Pokud máme jít cestou obnovitelných zdrojů, vodíku se nemůžeme vyhnout. Nestálost větrných a fotovoltaických zdrojů si žádá udržitelnou možnost skladování energie a s vodíkem je to možné,“ řekl Anzengruber německému deníku Handelsblatt.\nPrvní projekt je již v přípravě. Jde o železniční trať v Tyrolsku Zillertal Bahn. Úzkokolejná trať má být v budoucnu energeticky autonomní a poháněná vodíkem. Při tom bude využita zásadní přednost vodíku – možnost jeho získávání nezávisle na centrálních zdrojích.\nNa jednom takovém nicméně chce Verbund s OMV začít pracovat ve vídeňské rafinerii Schwechat. Elektrolýzou tu má vznikat vodík pro potřeby petrochemického průmyslu. Cílem je snížení emisí oxidu uhličitého.\nRakousko si stanovilo ambiciózní cíl: do roku 2030 má veškerá energie spotřebovaná v zemi pocházet ze zelených zdrojů. Dnes má energie z obnovitelných zdrojů díky četným hydroelektrárnám podíl na energetickém mixu 75 procent. Jenže spotřeba bude dál stoupat a nové přečerpávací elektrárny budou sotva prosaditelné, připomíná Handelsblatt. Rakousko potřebuje nové úložiště pro zelenou energii.\nŘešením má být právě vodík. Pomocí elektrolýzy lze z vody získat vodík, který bude v případě potřeby opět změněn na elektřinu. Zároveň však bude možné používat samotný vodík – například jako palivo v chemickém průmyslu. Jde o klimaticky neutrální palivo, které je snadno získatelné, byť s notnými energetickými ztrátami.\nSpolečnost Verbund AG vidí vodík jako důležitý prvek při redukci emisí oxidu uhličitého. „Vodík může nahradit uhlí v ocelárnách nebo být nasazen na železnici či nákladní dopravě,“ myslí si Anzengruber.\nVerbund usiluje o užší spolupráci v rakouském průmyslu. Svou schopnost dodávat podnikům celou vodíkovou soustavu považuje šéf koncernu za příspěvek firmy ke stabilizaci rakouské energetické soustavy.\nŠéf OMV Rainer Seele vidí možnosti většího uplatnění vodíku i v automobilovém průmyslu. „Japonsko už do tohoto zdroje silně investuje,“ uvedl. Anzengruber je však v tomto opatrnější: „Autoprůmysl sází na elektromobilitu, vodíku chybí infrastruktura, a navíc je jeho získávání mnohem dražší,“ uzavřel.\nVodík má hrát v OMV důležitou úlohu ve snižování emisí CO2. Tradiční „fosilní společnost“ se však nemíní zavázat k extrémním škrtům. „Naším dlouhodobým cílem je snížit emise oxidu uhličitého o 19 procent,“ cituje Seeleho rakouský Kleine Zeitung.\nSeele má k vodíku realistický přístup: „Dlouhodobě bude zelený vodík nejlepším řešením, ale nečekejme, že vše bude zítra hotové.“


Analýza společnosti Capital Panda na téma růstu cen ropy\nHlavní analytik společnosti Capital Panda, Jozo Perić, se vyjádřil ve své analýze k tématu růstu cen ropy v návaznosti na rozhodnutí OPEC a znovuotevřením Číny\nFOREX-MAG zveřejnil výsledky soutěže o nejlepšího brokera: CapitalPanda v TOP 5\nVzdělávací portál FOREX-MAG.COM se v soutěži o Nejlepšího evropského brokera zaměřil na oblasti zákaznických služeb a uživatelské přívětivosti. Posuzování ponechal na těch, kteří mohou nejlépe kv...\nNaše analýzy v diskusi o Visegradu\nNaše analýzy v diskusi o Visegradu aneb Jozo Perič v elitní evropské diskusi s europoslanci.\nAnalýza společnosti Capital Panda na téma případu Coinbase\nHlavní analytik společnosti Capital Panda, Jozo Perić, se vyjádřil ve své analýze k tématu případu Coinbase a jaký vliv má na příliv institucionálních investorů do kryptoměn.\nHlavní analytik společnosti Capital Panda, Jozo Perić, se vyjádřil ve své tiskové zprávě k výročí 30 let od vzniku Visegrádské čtyřky Přečtěte si, jak tuto analýzu reflektovala vybraná média v Česku a...\nHlavní analytik společnosti Capital Panda, Jozo Perić, se vyjádřil ve své analýze k tématu nového naleziště zemního plynu v Turecku. Přečtěte si, jak tuto analýzu reflektovala vybraná média v Česku a...


Město zprovoznilo novou mobilní aplikaciZpravodajství | Regionální zpravodajství Prostějovska |\nMěsto zprovoznilo novou mobilní aplikaci\nMěsto Prostějov připravilo pro uživatele mobilních telefonů aplikaci „Moje město v mobilu“. Najdete ji na webových stránkách v sekci „VOLNÝ ČAS - MOBILNÍ APLIKACE PROSTĚJOVA“.\nA co je možné využívat? Aplikace nabídne přehledné kontakty - umožňuje občanům snadný a rychlý přístup ke kontaktům na radnici. Lide jejím prostřednictvím mohou nahlásit problém v místě jejich bydliště. Uživatelé zde také najdou nejdůležitější informace z webu - aktuality, kalendáře akci apod. Nechybí napojení na tísňové linky a důležité kontakty, ale také úřední deska a notifikace událostí.\nAplikaci si do mobilního telefonu můžete stáhnout velmi jednoduše. Podporovány jsou operační systémy Android a iOS.


LUK :: Literatura - Umění - Kultura. Časopis týdeník LUK - Ptali jsme se PROČ\nČíslo 19/2021 - 12. května 2021\n13/2021 - 31. března 2021\nPtali jsme se PROČ\nOd oné „havárie“ uplynulo několik měsíců. Vánoce byly na krku. Jana už byla, kromě několikrát operované ruky, v podstatě v pořádku. Hodně rehabilitovala, vozil jsem jí, a když jsem nemohl, tak švagr, byť chtěla jezdit ten kousek do Františkových Lázní sama, na dlouhodobě dohodnutá cvičení. To zde v lázních nebylo zvykem, ale měl jsem tam jednoho známého, právníka. Vyšel mně vstříc a dohodl s vedením jednoho pavilonu, že sem bude Jana pravidelně dojíždět. Usídlil se totiž tady poté, co v policejním sanatoriu si po rozvodu našel svou novou partnerku. Léčil se tu po velmi těžkých infarktech. Služba je služba. Leckterého z nás čekal totiž infarkt. Sloužit u kriminálky, vlastně u Bezpečnosti vůbec, nebylo vůbec lehké. Jen v mém oddělení za tu dlouhou dobu, co jsem v něm pracoval, dva infarkty ukončily životní pouť dvou mých kamarádů. Vidět mrtvé, zraněné, pokoušet se najít co nejrychleji důkazy pro odhalení zloděje, odhalovat všelijaké ty vazby, které z počátku nejsou vůbec vidět a pak se většinou přesvědčit, že šlo o nesprávnou cestu a musí se začít znovu, zmáhalo. Při tom musíte být připraven, že některý z nich zvedne dokonce proti vám zbraň, na zdraví nikomu nepřidalo. To jen v dnešních detektivkách se vyšetřovatel po akci oklepe a jde druhý den do druhé.\nI na mě dva takoví darebáci stříleli. Jednou to bylo, když jsem byl u SNB prvním rokem. V jedné vesnici u Chebu už dvakrát někdo vykradl obchod a dokonce Místní národní výbor. Dostal jsem tehdy rozkaz ještě s jedním příslušníkem vesnici v noci hlídat. Měli jsme se chovat velmi obezřetně. A tak jsme si obec rozdělili na dvě části. V té mé byl MNV, v té jeho obchod. Do půlnoci se nic nestalo. Po půlnoci jsem však spatřil člověka, jak se skrývaje přiblížil k budově MNV. Čekal jsem. Ten chlap se před budovou rozhlédl a pomalu se blížil ke dveřím. Ani jsem nedýchal. Na zavolání kolegy čas nebyl. Když dal klíč do zámku, vyběhl jsem z úkrytu a už za běhu jsem volal: „Jménem zákona.“ Byla to blbost, tedy ten běh. To dnes už vím, ale co kdo mohl chtít od policejního ucha. K onomu muži mohlo být tak třicet metrů. Ten člověk se otočil a něco zablesklo. Já se lekl, zakopl jsem a upadl. Zloděj, alespoň jsem si myslel, že to je zloděj, mezitím se ztratil ve tmě. Později jsme hledali případnou střelu. Nikdy se nenašla. A tak možná ani o střelbu proti mně nešlo. Jen o záblesk nějaké dětské pistolky, která mě měla zastrašit, což se povedlo. Dlouho si ze mne dělali chlapi legraci, ale komu, kdo nějakou činnost dělá poprvé, se něco podobného nestalo? Zda onoho chlapa někdy chytili, nevím. Jen to, že už nikdy nikdo nevykradl ani zdejší MNV, ani o Pramen.\nTa druhá střelba byla už opravdu vážná. Tehdy jsem už byl náčelníkem oddělení. Bylo těsně před převratem a všelijací dobrodruzi pochopili, že i zabezpečení bezpečnosti lidí začíná mít své díry. Agenti už sice nechodili přes hraniční zátarasy a ani ti, co toužili se dostat na západ, nevyhledávali nebezpečí. Stačilo mít devizový příslib, nebo odejet na dovolenou do Jugoslávie, či si nechat poslat od nějakého známého pozvání a tedy nečerpat tak cenné devizy a byl jste venku. Přijíždět sem k nám mohl v té době už kdokoli a špioni se tak mohli maskovat za nepolitické a bodré obchodníky nebo třeba i turisty. Anebo špionáž v klidu prováděli zahraniční dopisovatelé či diplomatickým pasem chránění diplomaté. K přechodu hranic se odhodlávali jen lidé u nás stíhaní, utíkající před odpovědností, při čemž věděli, že jim nebude vystaven pas, a darebáci všeho druhu. Tím neříkám, že vlastně tady u nás byl úplný klid.\nTehdy do Františkových Lázní, kde je konečná vlaku z Prahy, přijeli pacienti z dalšího z turnusů. A v jednom kupé byla stará paní a s ní další cestující. Muž chovající se velmi žoviálně, a ač ona žena se zpočátku nechtěla, jak nám řekla, moc bavit, rozhovor ji vlastně vnutil. Pomáhal jí, když dojeli do konečné stanice, obléci kabát, sundat zavazadlo ze zavazadlové síťky a pak se rychle rozloučil, a zmizel. Paní, když vystoupila, najednou zjistila, že nemá peněženku, v níž bylo docela dost peněz, ani doklady. Ty doklady jsme později našli nedaleko nádraží odhozené v koši. Peněženka s penězi však chyběla. Naštěstí ona paní v hotelu měla zajištěno místo a vlastně díky křížkovému poukazu i pobyt. Ale to předbíhám.\nDali jsme si tehdy otázku: Kam mohl onen zloděj, už jsme nepochybovali, že jím byl zmíněný muž, zmizet? O tom, že zůstal ve „frantovkách“ jsme silně pochybovali. I když jistě nikdo nikdy neví. Snad jen hotely u jezera Amerika by mu mohly poskytnout útulek. Zamířili jsme tedy tam. Ale ukázalo se, že je to klamná stopa. A tak nezbylo, než podle popisu ho hledat přímo v Chebu.\nPamatuji si, že jsem na poradě našeho oddělení, vyslovil několik verzí.\n„Je možnost, že jde o zlodějíčka, který si vyhlédl naše město. To bude potom hledat někde ubytování. Nezapomeňme, že si myslí, že o jeho krádeži nevíme. Stará paní, alespoň si to mohl tak vytipovat, neobjeví krádež hned, ale až v hotelu a tak viníka budeme hledat úplně jinde, než ve vlaku.\nPak je tu možnost, že je to někdo místní. Zřejmě je z Chebu, že by byl z „frantovek“, nevěřím. Kdyby ho ta paní v lázních potkala, i když by na něj, jak si myslí, nepadlo podezření, vystavoval by se jistému nebezpečí.\nMůže to ovšem být i nějaký „kopečkář“, který se chce dostat na druhou stranu, protože jinou možnost, jak se dostane ven, nemá. Zavoláme proto na Kriminální ústřednu. Stando, to je úkol pro tebe“, přikázal jsem a tak jsme se rozešli.\nDoslova obratem nám přišla z Prahy zpráva. Podle popisu by to mohl být jakýsi David M., který v Praze se pokusil vyloupit zlatnictví, při tom střelnou zbraní zasáhl jednoho z prodavačů. Něco ukradl, ale byl zřejmě vyrušen a utekl. Asi toho, co ukradl, bylo tak málo, že musel krást ještě cestou do Františkových Lázní. Prý ho mají v hledáčku už dávno, i za jiné krádeže, ale nemohou na něj narazit, řekli Standovi pražští kriminalisté. Pohybuje se totiž po celé republice. Mají jeho otisky, dokonce fotografii. Po M. jakoby se však slehla zem. „Zkuste štěstí,“ řekli Standovi.\nDohodl jsem s okresním náčelníkem „pohotovost“ a pomoc druhých oddělení, protože člověka se zbraní jsme po okrese nemohli nechat volně běhat, tedy bude-li to M. Městem začala projíždět naše auta, a kdo mohl, se vydal na obhlídku do ulic. Fotografii onoho M. měl u sebe každý.\nA ono štěstí jsme opravdu měli. Pomohla náhoda. Jedna z našich hlídek při projíždění a pochůzce kolem Skalky uviděla nedaleko Výhledského potoka muže. Proč tady je?, ptali se sami sebe. Byl skrčen u jedné „chatky“ a evidentně na někoho čekal. Přišli k němu, zeptali se, co tu dělá a zdůvodnili to kontrolou zamykání zdejších objektů. Řekl jim, že tu čeká na jednoho známého a že přijel dřív, než se původně dohodli, že neví, který objekt je jeho a tak pro jistotu je blízko silnice.\nPříslušníci ho sice legitimovali, na první pohled zjistili, že jeho průkaz není jeho, ale tvářili se, že mužově verzi věří. Popřáli tedy šťastné setkání a odejeli autem k přístavišti, při čemž jeden z nich z auta vystoupil a zaujal místo, z nějž bylo vidět ve směru potoka. Druhý příslušník mě zatelefonoval a řekl, co zjistili. Odpověděl jsem, ať zůstanou na místě, jsou připraveni, ale do žádné akce, nejdou, dokud nepřijedeme. A tak se stalo.\nPřijelo nás víc. K muži jsme však došli ve dvou – Pepa Malíř a já. Neutíkal nám. Stále zřejmě nevěděl, že o jeho krádeži z vlaku víme, a ani o tom, že je v hledáčku Kriminální ústředny. Myslel si, že nemá proč. Legitimovali jsme ho, všimli si také nesrovnalostí v průkazu, ale nezmínili jsme se o nich. Zeptali jsme se jen, proč nejde do restaurace a sedí tady přikrčen. Odpověděl totéž, co dříve, že přijel sem za kamarádem, toho nesehnal a tak čeká na večer, až přijde z práce. Bylo to naivní, ale tvářili jsme se, že mu věříme. Možná však, že skutečně tu čekal na komplice. Vyzvali jsme ho, ať jde s námi, že si jen něco potřebujeme ověřit. Zvedl se a najednou se v jeho ruce objevila pistole a než jsme se stačili rozkoukat, vystřelil. Pepu zasáhl naplno, mě jen do nohy. Upadl jsem. Než jsem však stačil vytáhnout pistoli, a než přiběhli ostatní, byl pryč. Mě odvezli hned do nemocnice a snažili se najít vraha. Zranění nebylo vážné. Šlo jen o lehký průstřel. Pepa však byl mrtev. A ten zloděj? Nechytili ho. Střílel v noci i na hranicích a podařilo se mu přejít do Bavorska. Dnes asi bude už zase „doma“ a bude se chlubit účastí „v třetím odboji“.\nA onen možný komplic? Chlapi pro jistotu na něj v těch místech celou noc čekali. Nepřišel. Byl nebo nebyl? Dodnes nevím.\nO této příhodě jsem Janě neříkal.\nDoma u nás, už jsem si zvykl říkat „u nás“, se však všechno změnilo doslova „naruby“. Její záhon pochopitelně už sice neexistoval, ale Jana byla rozhodnuta na jaře ho rozšířit snad na celou zahradu. Jako správný chlap jsem mlčel. Jsou věci „mezi nebem a zemí“, do kterých se muži svým ženám nepletou. Koupili jsme novou pračku, myčku, pro mne nějaké ošacení a Janě nakoupili leccos, protože bylo třeba i tady zaplnit její skříň. Zbyl také čas na koupi osobního automobilu. Janu jsem přece nemohl vozit se svou dodávkou.\nVybírali jsme spolu. Odmítl jsem zásadně bílou barvu, tu legitimaci zazobanců, kteří jí, ať již měli jakékoli auto, dávali najevo svou nadřazenost nad těmi neúspěšnými. Úspěch, jak známo, se v polistopadové republice, počítal na peníze, nebo spíše šlo o venkovní lesk, když peníze nebyly. A auto, třeba ojeté, a koupené daleko od domova, aby nikdo nevěděl, je-li nové nebo z bazaru, vyjadřovalo, že jeho majitel patří mezi VIP, mezi místní smetánku. A mezi takové jsem patřit nechtěl, tedy nechtěli. Nějak jsem si ještě nezvykl na množné číslo uvažování.\nAuto jsme koupili. Nové. Fabii v modrozelené barvě. Líbila se nám oběma a s ní jsme se rozhodli vyjet na první delší cestu. Tentokrát k jejím rodičům. Museli jsme rozhodnout mnohé. Zřejmě i společně. Myslet nejen na to, jak budeme v blízkosti Chebu žít, ale jak zajistit, aby Jana bez zbytečného prodlužování studia mohla dostudovat.\n„Budou Vánoce, jak je budeme slavit?“ zeptal jsem se naivně.\n„Už jsem všechno promyslela,“ zaskočila mě Jana.\n„Pozítří je sobota, nemáš žádné povinnosti a tak bychom naší fabií mohli zajet do Hradce. S maminkou už jsem mluvila. Už je natěšená na sváteční oběd,“ záměrně nemluvila o Vánocích.\nZůstal jsem celý zkoprnělý. „Tak narychlo“? Stačil jsem ze sebe jen vyrazit.\n„Co se odkládá, to pak zasmrádne,“ usmála se ve své odpovědi. „Neboj, maminka prý upeče husu s bramborovým knedlíkem a se zelím.“ Věděla, že toto jídlo mám rád – a pivo k tomu – i když spolu jsme jí nikdy nepekli. Jen mluvili o našich přáních a chutích. Člověk přece o svém partnerovi má všechno vědět, aby pak nebyl zaskočen. I takový případ jsem jednou řešil, tedy důsledky vzájemné neznalosti a nepochopení, ale o tom někdy později. A tak jsem šel vyluxovat naše auto, ač to vůbec nebylo potřeba, a připravit nějaké ty věci na sebe, ač bylo ještě mnoho času.\n„Co dárek? Mamince a tatínkovi musím přece něco koupit, i když se blíží Vánoce a budu stát před stejným problémem,“ řekl jsem nahlas. Jana zaslechla jen kousek z toho, co jsem říkal.\n„Nedělej si starosti. Už jsem na to myslela. Kytku koupíme cestou a pro maminku jsme sehnala takový pléd, který si vždycky přála mít a nikdo jí ho nekoupil a pro tátu jeho oblíbená viržinka.“ Tak jsem se také dozvěděl, co vlastně by oba Janiny rodiče potěšilo. Mohl jsem si sice oddychnout, ale přiznávám, že jsem byl zklamán. Já přece měl právo vybrat dárky sám.\n„Nečerti se,“ reagovala. „Měl bys jen starosti a takto je všechno vyřešeno. Stejně budeš mít dost problémů s tím, co na Vánoce koupíš mně, protože všechno, co bych si přála, už mám. I ‚prince na bílém koni‘, pardon prince s koněm v modrozeleném provedení.“\nMěla pravdu. Co jí dám k Vánocům mi dělalo vrásky, protože nic nechtěla a ještě mě nařizovala, že si budeme dávat jen takové dárky, které budou symbolické, a bude z nich zřejmé, jak se máme rádi. Jako obyčejně zase měla pravdu.\nByla sobota. Oblékl jsem se svátečně. Hodil tašky s věcmi do auta, stejně jako dárky a poté, co jsme zamkli domek, jsme mohli vyjet. Cestou jsme však zastavili na místě, kde byla Jana sražena oním bílým autem, tedy pravděpodobně bílým mercedesem. Zaparkoval jsem kousek dál, kde bylo místo na možné zastavení a oba jsme se šli těch několik metrů zpátky k místu „nehody“ podívat.\n„Stála jsem zády u krajnice a v roce měla mobil. Chtěla jsem ti zavolat. Jenže sotva jsem zamáčkla první číslo, něco mě odhodilo… A pak už nic nevím. Pamatuji si až chvíli, kdy jsem se vzbudila v nemocnici.“\nProbudil se ve mně bývalý kriminalista. Začal jsem se dívat kolem, i když jsem věděl, že tato místa už doslova centimetr za centimetrem prohlédli příslušníci pod velením kamaráda Karla. Ptal jsem se jako před lety: „Nezapomněli něco? Člověk přece lehce nějaký detail dokáže přehlédnout…“ Slezl jsem i dolů pod stráňku, kde Janu našli. Nic nesvědčilo o tom, že bych něco mohl nalézt. Když jsem však tam dole pod silnicí stál a rozhlížel se kolem, dal jsem si jednu otázku: Proč ten gauner, co do Jany vrazil, jí, když myslel, že ho nevnímá, sebral nejen její doklady a peníze, ale stáhl i nárameček, který jsem ji koupil a pro něj, majitele bílého velmi vznosného vozu, neměl žádnou cenu? Stál „pár halířů“ a jeho cena byla v něčem jiném. Jen se zlatu podobal. A pro nás dva byl dárkem z lásky tak, jak se dává pouťová růže pro milou, když ji vystřelíte sám. Jana tehdy u sebe měla jen pár stovek. Ty vzal pochopitelně také. I když by mu nestačily snad ani na benzin do Budějic nebo do Prahy.\nOdpovědět jsem neuměl a tak jsem po chvíli vylezl nahoru k Janě a téměř mlčky jeli dál. Oba jsme si dávali v tu chvíli stejnou otázku: „Proč člověk utíká před odpovědností? Proč nedokáže pomoci, když už udělal chybu? A ještě okrást?“


FOTOGALERIE: Co s domem hrůzy? Rychle prodat - Kolínský deník\nFOTOGALERIE: Co s domem hrůzy? Rychle prodat\nVelký Osek - Místní šetření v objektu v blízkosti nádraží ve Velkém Oseku potvrdilo to, co všichni vědí, ale málokdo říká nahlas\nNepořádek, zápach, špína, rámus, vytékající fekálie a problematické soužití s okolím. To je velkoosecký dům hrůzy v blízkosti nádraží. Napomoct řešit neudržitelnou situaci mělo v těchto dnech místní šetření, kam se vydali zástupci obce, majitele (Správa železniční dopravní cesty – SŽDC), odboru životního prostředí Městského úřadu v Kolíně a dalších institucí. Jak z problému ven?\nPrvotním krokem bude zvýšení frekvence vyvážení septiku, a to na jednou týdně. Postará se o to nedaleké zemědělské družstvo. Fekálie by se tedy už nemusely objevovat v podobě potůčku na ulicích. Majitel ale ví a na rovinu říká, že kámen úrazu není v četnosti návštěv fekálního vozu ani například v prasklém potrubí, ale v chování nájemníků a jejich přístupu k objektu, ve kterém bydlí. „Naší prioritou je železnice, nikoli vlastnit a pronajímat domy. Budeme se proto snažit objekt co nejdříve prodat. Do konce měsíce bude vyhlášena veřejná soutěž,“ dodává mluvčí SŽDC Pavel Halla.\nObec hodlá udělat dodatek k vyhlášce, který se bude zabývat znečišťováním veřejných prostranství, chce vydat nařízení o povinnosti připojit se na kanalizaci, kontrolovat kůlny, zda se zde například neskladuje benzín, v návaznosti na nedávný požár. Vše se nyní konzultuje s právníkem. „Prošetřujeme také, kolik lidí není v domě trvale hlášených, přesto tu bydlí a samozřejmě například neplatí za odvoz odpadu a podobně,“ říká starosta Jiří Otta.


Festival promarněného času - Tma léčí\n24.4.2020 / TMA LÉČÍ /\nČeši prý utratí za doplňky stravy přes 10 miliard Korun ročně. Dlouho jsem se vyhýbal různým tabletkám až jsem zjistil, že tělo bez dodání doplňků stravy nemůžu vyživit u nás v Evropě na 100%.\nZnám lidi co žijí na statcích, farmách, pěstují si vlastní ovoce, zeleninu, pečou vlastní chleba, vyrábí kozí sýry, bylinkové tinktury a čaje apod. a ani ti se bez doplňků stravy neobejdou. Protože jsme si zkrátka půdu, vzduch a vodu nechali chemií a zářením tak oslabit, že není možné, aby ty výpěstky měly vše co tělo potřebuje. To co u nás mělo ovoce, zelenina, obiloviny před 30 a více lety a co najdeme stále ještě v některým zemích, džunglích daleko od naší chemické společnosti. Kvalita stravy a hlavně vody, ovlivňuje fungování našeho těla. Jsme to co jíme. A platí to vyřčené: jídlo je Ti lékem.\nDruhou důležitou oblastí je občas vyčistit tělo, střeva, játra, ledviny, žlučník, krev atd. očistami, dietami, půsty.\nTřetí: místo kde žijeme. Zda jsme dál od elektrosmogu, wifi, vysílačů, přetíženého a přecpaného astrálu ve městech atd. Zda neplýtváme svou energií na internetu, mobilu, pc, u TV víc než tělo zvládá.\nZa 4) Klid mysli, psychika, meditace, práce na sobě, síla spojení s Bohem – Stvořitelem. A na to napojené čištění strachů, traumat, bolestí atd. Žít v pravdě vůči sobě a svému okolí.\n5)Zbavení se destrukčních závislostí: alkohol, káva, drogy, marihuana, cigarety, antidepresiva, prášky na spaní, závislosti na pc hrách, nakupování, hazardu, přemíře sexu apod. Vědomě žít a nebýt otrokem žádných látek, drog a chování, které z člověka dělá zotročené zvířátko a otroka.\nČím více máme tyhle základní body ovládnuté, tím lépe se nám funguje. Těch oblastí je daleko více, však to sami znáte.\nPak nám to naše tělo, ten biorobotický stroj z masa a kostí, který naše duše spouští a použije karmickým plánem daný čas, funguje daleko lépe. A netýká se nás to, co té většiny – co píše jak je unavená, vysílená apod. A když se občas nějaký jejich stejně nezdravě žijící guru či učitelka zeptá: „přátelé, jak se cítíte“, tak píšou: „už tři dny jsme vysílená, unavená, sotva chodím“ a spustí festival předhánění se, kdo je víc unavený.\nPřitom naprosto vše máme ve svých rukách. I ovlivňování svého osudu a vybírání si vhodnějších křižovatek toho, co s nám děje.


Listopad patří třináctiletému chlapci, který trpí poruchou autistického spektra. Zároveň je to geniální hráč na housle. Za zvuku francouzského kabaretu a rázných výstřelů SS mužů v zeleném Wolfi přichází na to, v čem skutečně tkví jeho jinakost. Kdo je opravdu divný? On, anebo lidé kolem? Wolfi nevnímá kontexty doby, neumí se dívat lidem do očí, nerozumí jim, ale dokáže vnímat hudbu. Kdo je skutečně jiný? “Žijeme ve světě, kde bytí jedincem, někým odlišným, mnohdy znamená byt\nPřipravujeme loutkovou pohádku pro nejmenší i pro velké. Haló, Jacíčku Vás zve rovnou na dvě premiér\nPod vedením Miroslavy Georgievové vzniká divadelní adaptace knihy Daisy Mrázkové — poetický příběh zajíčka Jácíčka a jeho kamarádky Veverky, který nás zavede do lesa plného obyčejných i neobyčejných věcí i bytostí. Loutková pohádka Haló, Jácíčku je o těch nejjednodušších a zároveň často nejtěžších věcech: přátelství, odpovědnosti za svá slova i činy, lásce, radosti ze hry i objevování. Energie mladého hereckého obsazení nás přenese do světa dětství a fantazie. “Pohádku Haló,\nÚspěšná letní inscenace divadla Stará aréna - Epos o Gilgamešovi / NESMRTELNOST - se stěhuje do sálu! Příběh bude zachován, počet herců nikoliv. Nově v inscenaci uvidíte sice jen 4 herce, ale bude to stát za to!  Epos o Gilgamešovi, nejstarší příběh zapsaný lidmi, fascinuje a oslovuje moderního člověka i více než 4000 let od svého vzniku. Nelehká cesta pyšného vládce mocného mezopotámského města Uruku za sebepoznáním a smířením se s nevyhnutelným osudem pokládá otázky, které


Unboxing iPhone 12 mini v podání LsA – Letem světem Applem\nJe tomu jenom pár minut, co jsme vám na našem magazínu přinesli exkluzivní unboxing zbrusu nového iPhonu 12 Pro Max a už tu máme pro vás další chuťovku – konkrétně rozbalovačku jeho výrazně menšího bratříčka iPhonu 12 mini. I ten se nám totiž podařil získat do redakce na testy, se kterými můžeme díky tomu začít prakticky hned odbitím startu jeho prodejů. Ještě než se však do testování telefonu pustíme si jej s vámi mile rádi rozbalíme.\nZatímco u iPhonů z řady Pro vsází Apple na černé krabičky, které působí skutečně luxusním dojmem, v případě levnějších iPhonů 12 nic extra nevymýšlel a “oblékl” je do klasiky ve formě bílých boxíků s naprosto standardním potiskem – tedy nápisy iPhone a jablíčky na bocích, vyobrazením telefonu na horní straně víka a samolepkami se základními technickými specifikacemi na spodku krabičky. Jelikož je iPhone 12 mini velmi malý telefon, asi vás nepřekvapí, že je i jeho krabička vskutku miniaturní. Velikostně bych se jí nebál přirovnat například ke krabičkám od 4,7” iPhonů, které má mnoho z vás zcela určitě ještě někde na poličce. Oproti vlajkám z předešlých let disponujících 5,8” a většími displeji je tedy jeho balení skutečně miniaturní.\niPhone 12 mini unboxing LsA 10 Unboxing iPhone 12 mini v podání LsA\nZatímco z hlediska designu balení se Apple do žádných větších experimentů nepouštěl, v případě jeho obsahu se to tak úplně říci nedá. Poté, co z krabičky strhnete plastovou fólii a odklopíte její víko, dostanete se okamžitě k telefonu s displejem krytým papírovou síldou, pod kterým pak naleznete už jen šanon s manuály, jehlou na sim a jednou samolepkou, spolu s metrovým USB-C/Lightning kabelem. S nabíjecím adaptérem a EarPods sluchátky s Lightning koncovkou jsme se tedy letos museli rozloučit a co víc – její návrat není v plánu ani do budoucna. Tímto krokem chce Apple pomoci v ochraně naší planety, jelikož tím výrazně eliminuje elektroodpad a planetu bude šetřit i sníženými náklady na přepravu telefonů, jelikož jsou jejich krabičky o poznání menší a tudíž jich budou přepravci schopni vměstnat do stejného prostoru více. Na druhou stranu si však budou muset jablíčkáři v případě, že sluchátky či nabíjecím adaptérem, za toto dříve “bezplatné” příslušenství zaplatit, což zrovna nepotěší. Nechme však balení balením a vrhněme se raději na první testy telefonu. Na to, jak se nám po prvních minutách používání jeví, vám odpovíme již za chvíli v našich prvních dojmech.


obohacovací závod | Atominfo.cz\nArchiv pro štítek: obohacovací závod\nLis222013 by adminNo Comments\nZávod na obohacování uranu v Paducah poškodila mohutná bouře\nBudovy závodu na obohacování uranu pomocí plynné difuze společnosti USEC ve městě Paducah amerického státu Kentucky byly poškozeny mohutnou bouří. Již dříve v průběhu tohoto roku závod přerušil obohacovací procesy. Dne 17. listopadu tucty tornád zasáhly území čtyř států na středozápadě Spojených států (Illinois, Indiana, Kentucky a Ohio), přičemž zapříčinily smrt bezmála osmi lidí, stovky jich zranily a způsobily obrovské škody. Jak bylo společností USEC oznámeno, některé budovy závodu ve městě Paducah byly poškozeny a pravděpodobnou příčinou bylo tornádo. Většina uvedených poškození se, dle prohlášení společnosti, týkala vnějších konstrukcí budov závodu. Největší škody utrpěly provozy na obohacování uranu, sousedící chladící věže a elektrická síť. Uvedená bouře neměla vliv na výrobn...


Domácí lékárnička: Co patří do standardní výbavy pro domácí léčení? / Lékarnické kapky\nDomácí lékárnička: Co patří do standardní výbavy pro domácí léčení?\nKaždý z nás je občas nemocný nebo zraněný. A často přichází tyto obtíže nečekaně, v nejméně vhodnou dobu – večer a o víkendu. Nejen proto bychom doma měli mít správně vybavenou domácí lékárničku.\nUniverzální složení lékárničky pro všechny domácnosti neexistuje. Záleží totiž na tom, kdo v domácnosti žije, zda jde o jednoho dospělého, velkou rodinu s mnoha dětmi různého věku, nebo například o seniorský pár. Obsah je třeba upravit i podle toho, jestli jde o domácnost, ve které jsou jinak zdraví jedinci nebo jestli se v domácnosti vyskytují chroničtí pacienti. Jinak vybavenou domácí lékárničku budou mít lidé, kteří se hodně věnují sportu nebo kutilství, jinak lidé, jejichž odolnost vůči běžným infekcím je nižší a často a rychle onemocní.\nPřesto existuje základní sestava léků a prostředků, která by ve vaší domácí lékárničce neměla chybět.\nLéky na teplotu a bolest s obsahem paracetamolu (např. Paralen® nebo Panadol®) nebo ibuprofenu (např. Brufen® nebo Ibalgin®)\nLéky na zažívací potíže, především průjem nebo zvracení (např. Endiaron®, Hylak Forte® aj.)\nSirupy na kašel - na odkašlávání i antitusický\nDalší články na téma "Jak ošetřit drobná i větší poranění" si přečtěte zde.\nDalší vybavení lékárničky je třeba přizpůsobit individuálním potřebám členů domácnosti. Neměly by v ní chybět chronicky užívané léky - vždy v dostatečném množství (doporučujeme přibližně měsíční zásobu). Nezapomínejte také na léky tzv. zachraňující život (např. u kardiaků nitroglycerin nebo u malých dětí s náchylnosti k laryngitidám prednisonové čípky, u alergiků s anafylaktickou reakcí adrenalinový autoinjektor aj.). Do lékárničky také patří repelent a pinzeta na odstranění klíšťat.\nU sportovců nebo kutilů by nemělo chybět dostatečné množství náplastí a obvazů, včetně těch elastických, dezinfekce a tzv. vlhké krytí.\nLéky pro děti jsou specifické a mnohé léky pro dospělé jsou pro děti nebezpečné. Dítě není zmenšený dospělý, jeho tělo funguje jinak - jeho ledviny a játra nejsou plně vyvinuté a mohou se nevhodnými léky snadno poškodit. Z těchto důvodů je vhodné mít domácí lékárničku přehledně uspořádanou, tak aby dětské léky byly oddělené od léků pro dospělé.\nMohlo by vás zajímat: Co všechno mít v lékárničce, když máte doma děti\nLéky jsou přípravky zvláštní povahy, které pomáhají, když jsou užívané správně, a naopak ubližují, když jsou užívané špatně.\nVe vaší domácí lékárničce dodržujte několik zásad:\nLéky uchovávejte v originálním balení a nikdy nevyhazujte příbalový leták.\nLéky uchovávejte na suchém, chladném, tmavém místě. Nikdy je neuchovávejte v koupelně - vlhko a teplo většině léků nedělá dobře.\nLéky uchovávejte vždy mimo dosah dětí.\nPravidelně (tedy aspoň jednou za půl roku) kontrolujte expiraci u všech přípravků (nejen u léků, ale také u dezinfekce nebo sterilního krytí). Použitelnost je vhodné prověřit i těsně před užítím.\nProšlé léky nevyhazujte do popelnice, ale vraťte je do lékárny\nDomácí lékárnička by tedy měla obsahovat léky na vaše chronické obtíže a léky na samoléčbu vašich akutních potíží. Léky na akutní potíže, které jsou vázané na lékařský předpis, neužívejte bez porady s lékařem. Nikdy samovolně neužívejte antibiotika.\nTisková mluvčí ČLnK


EXKLUZIVNĚ! Rozhovor s Petrem Chalupným – absolutním Mistrem Čech v kulturistice. | Mujsalon.com - prblog\nEXKLUZIVNĚ! Rozhovor s Petrem Chalupným – absolutním Mistrem Čech v kulturistice.\nV FITNESS, ZDRAVÍ & KRÁSA od EVSA 3.4.2017\nBlíží se léto a mnoho z nás se zase začíná zajímat o to, jak rychle shodit nabraná kila po dlouhé zimě. Tým MUJSALON.COM se rozhodl zeptat Petra Chalupného – specialisty na fitness a výživu, jak s nabranými kily zatočit a docílit vysněné váhy. Máme skvělé tipy pro ty z vás, kteří mají málo času a nejsou úplně sportovně založení.\nPeťa svou kariéru sportovce začal už na základce, kdy zkoušel dělat JUDO. Jak sám říká, byl moc vysoký a hubený, což je v tomto sportu handicap, proto začal na střední škole chodit do fitka a to mu zůstalo až do dnes. Ve světě fitness se tak pohybuje již od roku 1991. Jako trenér nejdříve působil v Liberci, nyní ho najdete v Praze v síti OLYMPA FITNESS.\nPeťo, jak vypadá běžný den fitness trenéra?\nBěžný den vypadá tak, že ráno vstanu, najím se a uvařím si jídlo na celý den. Lidi ochodí cvičit většinou ráno a dopoledne. A potom odpoledne a navečer, mezi tím je pauza, ve které chodím cvičit sám.\nPokud chce člověk udělat něco se svojí postavou, jídlo je hrozně důležité. Bez toho to nejde. Pokud chcete výsledky, musíte dobře trénovat i jíst, jedno bez druhého nefunguje moc dobře. Já jím velice jednoduše. K snídani jím ovesné vločky s proteinem, můžu přidat mandle nebo semínka. Tohle snídám denně, kromě soboty, to jím podle chuti. Den bez pravidel. Na celý den si vařím maso s rýží a zeleninou a dělím na jednotlivé porce. V posledním jídle dne už nejsou sacharidy – večeřím buď maso se zeleninou nebo vejce. Také přidávám olivový olej. Takhle se stravuji cca už 20 let.\nPeťo a chutná ti to?:))\nNo tak snažím se, aby mi to chutnalo, samozřejmě 🙂 V kulturistice je ale jídlo v podstatě palivo a stavební materiál, nejsou to gurmánské hody. Od toho mám soboty. Největší chutě má člověk samozřejmě během předsoutěžních diet, které jsou fakt tvrdé. Člověk je přitom navíc permanentně hrozně unavený. Kdo si tím neprošel, vůbec nemůže vědět o čem je řeč. Po takové dietě si pak pochutnáte i na suchém rohlíku. Jeden kamarád si dokonce během své první přípravy na závody pochutnával na perlivé vodě – na těch bublinkách.\nJaké jídlo si rád dáš v sobotu?\nKebab, čínu, pečivo, sýr – na co mám chuť… Dřív jsem měl hodně rád sladké, ale to mě postupem času nějak přechází.\nPoraď našim čtenářům, jak poznat dobrého trenéra.\nNo, tohle může být někdy oříšek. Určitě je dobré, když jsou za tím trenérem výsledky nebo pokud člověk zná lidi, kteří s daným trenérem už chodili cvičit a pozitivně se to na nich podepsalo. Pokud člověk vůbec neví, může třeba v posilovně napřed chodit jen na pás nebo stacionární kolo a odtamtud trenéry pozorovat a uvidí, kdo jakým stylem pracuje.\nJak nejlépe můžeme začít se zdravým životním stylem.\nJe potřeba začít postupně. Pokud chcete udělat tlustou čáru a od zítra začít žít jinak, tak to opravdu jen málokdo vydrží, v podstatě téměř nikdo. Po delší nebo kratší době spadnete do předchozího režimu. Doporučuji postupně začít lépe jíst a se cvičením taky začínat postupně. Můžete třeba začít chodit na dlouhé procházky a ne se jít hned první den zničit do posilovny. To většině lidí vydrží jen chvíli a pak skončí. V posilovně taky začínejte postupně, začněte zpevňováním trupového korzetu a nechte se vést takovým trenérem, který vás provede nejprve úplnými základy,\na ne že z vás bude chtít mít za půl roku závodníka. Nechtějte výsledky přes noc, je to postupný proces. Taky jste přes noc neztloustli, takže přes noc ani nezhubnete. Nelámejte to přes koleno, pokud jednou porušíte dietu, nezhroutí se svět. Klidně si dejte jednou za týden den kdy budete jíst podle chuti, pomůže vám to jak fyzicky tak psychicky. Jděte do toho postupně a buďte trpěliví.\nJak s tebou probíhá spolupráce, kdy s tebou můžu jít cvičit?\nNejlepší je potkat se na začátku osobně, pobavíme se o cílech, cvičení, jídle a termínech. Jídelníček pak většinou vytvořím po první schůzce. Není od věci se na začátku vyfotit, dobrým ukazatelem může být také oblečení, tam můžete snadno pozorovat změny. Váha není vždycky tím nejlepším ukazatelem a neměla by se příliš řešit, protože nevypovídá nic o poměrech svalů a tuku, množství vody a podobně, mnoho lidí ji příliš řeší. Vždy mám radost z toho, když si s klientem splníme cíl, ať je jakýkoliv. Lidé cvičí z různých důvodů: někdo protože ho bolí záda, někdo chce zhubnout, jiný zase nabrat svaly. Někteří lidi se ozývají pro to, aby se naučili správně cvičit. Co člověk to jiný cíl. Mám rád klienty, se kterýma je pohoda.\nNyní také provozuješ EMS BODY DEVOLOPMENT co tě na tomto druhu cvičení zaujalo.\nDřív když jsem o elektrostimulaci slyšel, tak jsem to považoval za úplný nesmysl který vůbec nefunguje, myslím že jsem k tomu byl asi ten nejskeptičtější člověk na světě, ale pak jsem si to sám vyzkoušel a totálně jsem změnil názor 🙂 Když bych měl říct pro koho je EMS vhodné tak jsou to především busy lidi kteří mají málo času na klasické cvičení a po posilovně se stejně spíš tak motají s pracovním telefonem v ruce, pro ty je to určitě mnohem efektivnější než takovýto “trénink”, dále sportovci napříč sportovním spektrem, kterým to může výrazně zefektivnit jejich stávající trénink a pak také zranění sportovci, kteří tak mohou trénovat i ve stavech ve kterých není jejich standardní trénink možný. Například pokud nemůžete trénovat kvůli poraněnému kloubu, tak metodou EMS můžete stimulovat svaly bez zatížení kloubů. V neposlední řadě ještě musím zmínit že EMS trénink stimuluje i svaly hluboko uvnitř těla, svaly které drtivá většina lidí zanedbává a přitom mají zásadní vliv na zdraví, takže to může prospět i lidem s různými zdravotními potížemi.\nVÍCE O EMS BODY DEVELOPMENT : ZDE


Sněmovna - nové město Rožďalovice na Nymbursku - Ministerstvo vnitra České republiky\nSněmovna - nové město Rožďalovice na Nymbursku\nČeská republika má od pátku 9. dubna oficiálně o jedno město a pět městysů navíc. Předseda Poslanecké sněmovny Miloslav Vlček slavnostně předal šesti starostům dekrety o stanovení obcí městy a městysi. Městem se stala obec Rožďalovice na Nymbursku ve Středočeském kraji. Patří k obcím s nejstarším osídlením na území dnešní České republiky, první stopy sahají až do mladší doby kamenné. Poprvé se Rožďalovice staly městem už v roce 1340 z vůle krále Jana Lucemburského. Ve městě žije zhruba 1600 obyvatel. Statut městys nově získaly obce Běhařovice a Oleksovice v Jihomoravském kraji, Brodek u Přerova v Olomouckém kraji a také Rokytnice nad Rokytnou a Větrný Jeníkov na Vysočině.\nSněmovna by měla zpřesnit pravidla slučování zdravotních pojišťoven. Doporučil jí to její zdravotnický výbor. Normu předložili poslanci Ludvík Hovorka a Jiří Carbol (oba KDU-ČSL) spolu s poslankyněmi vyloučenými ze Strany zelených Věrou Jakubkovou a Olgou Zubovou. Podle normy by sloučení mělo být možné pouze v případě, že některá z pojišťoven do roku od založení nezíská alespoň 50 000 pojištěnců, nebo když se ocitne v nucené správě. Vláda ve svém stanovisku návrh odmítla s tím, že obsahuje řadu věcných nejasností i legislativně technických nedostatků. Autoři novely mají strach, že se sníží kvalita péče o pacienty. V ČR dosud působí deset zdravotních pojišťoven, největší z nich je Všeobecná zdravotní pojišťovna s 6,5 miliony pojištěnců. Nedávno svůj příchod na trh oznámila nová pojišťovna Média. Licence pojišťovnám uděluje ministerstvo zdravotnictví. Zájemci musejí podle platných pravidel složit kauci 50 milionů korun a do jednoho roku od rozhodnutí o získání licence nabrat nejméně 50.000 klientů. Rodiny starající se o člověka v prvním stupni bezmocnosti nepřijdou zřejmě ani o část příspěvku na péči.\nPoslanci sněmovního sociálního výboru se shodli na kompromisní variantě změny návrhu novely zákona o sociálních službách z dílny ministerstva práce a sociálních věcí. Ministr Petr Nečas původně počítal s tím, že by se nejnižší příspěvek na péči ve výši 2000 korun rozdělil na 800 korun v hotovosti a 1200 v poukázkách. Proti původnímu záměru ministerstva se postavili opoziční poslanci, výhrady měli ale také zástupci koaličních stran. Sociální výbor se na začátku března usnesl na tom, že se nemá nijak snižovat ani upravovat první dvoutisícový příspěvek a že se má naopak zvýšit čtvrtý stupeň z 11 000 na 12 000 korun měsíčně. Záměrem vyplácení 1200 korun v poukázkách bylo zabránit zneužívání dávek. Podle MPSV se často stává, že lidé pobírají 2000 korun a nekupují si za ně žádnou sociální službu ani peníze nedávají příbuzným, kteří by se o ně starali. Odpůrci vyplácení části příspěvku v poukázkách argumentovali tím, že zejména v malých městech a na vesnicích nejsou mnohdy služby k dispozici. Pokud novela vstoupí v platnost, celých 2000 korun se bude nadále vyplácet těm lidem, kteří nemají ve svém okolí dostupnou žádnou sociální službu, nebo o které se prokazatelně stará rodina. Naopak lidé, o něž se nestarají příbuzní a zároveň ani nevyužívají žádnou dostupnou sociální službu, dostanou jen 1000 korun v penězích, druhou půlku v poukázkách. Poukázky pak mohou využít právě na proplacení služby.\nČlenové rozpočtového výboru doporučili Sněmovně ke schválení vládní návrh zákona, který umožní cizincům volně v ČR nakupovat nemovitosti k bydlení. Opozice s touto novelou nesouhlasí a chtěla ji zamítnout. Díky hlasům přítomných koaličních poslanců však nakonec výbor přijal kladné doporučení. Ministerstvo financí návrh zdůvodňuje tím, že končí pětiletá omezující lhůta od vstupu Česka do EU, která cizincům v nákupu bytů a bytových domů bránila. Novela se týká pouze nemovitostí souvisejících s bydlením, a nikoli zemědělské půdy nebo lesů.


Velkomoravské fortifikace nepředstavovaly jen dílo vojenské, ale měly i účel společenský, politický a ekonomický. Na stavbě mnohdy i několikakilometrového opevnění se musely podílet stovky lidí, které musely být dobře organizovány. Je pravděpodobné, že už ve velkomoravském období představovalo stavitelství fortifikací samostatnou činnost.\nKonstrukce a opevňovací techniky\nZa použití zdánlivě primitivních technik byli Velkomoravané schopni postavit opevnění velkých rozměrů. Při stavbě fortifikací se používalo dřevo a hlína, součástí hradby bývala někdy i nasucho kladená kamenná zeď. Tato zeď chránila dřevěnou konstrukci před podpálením. První kamennou hradbu stavěnou "po způsobu římském", tedy na maltu, pochází až z 10. století z Boleslavi. Tuto, ve své době exotickou stavbu, zmiňuje již Kosmas ve své kronice. Nebýt archeologických výzkumů, nikdo by této zprávě nevěřil. Ve 12. století za Boleslava následoval Pražský Hrad. Kamenné hradby však na Velkou Moravu nepatří.\nRozlišujeme opevnění dvou druhů - jednoduchá a složená z více prvků. Jednoduchá opevnění představují příkop, val (obojí snad původně s palisádou) a palisádu. Velkomoravské příkopy bývaly buď hrotité, nebo žlabové. Palisáda představuje hustě řazené kůly, případně desky. Někdy bývají kůly řidčeji, tam byly mezery vyplněné deskami zasunutými v drážkách kůlů, popřípadě výpletem.\nSložitější dřevozemní fortifikace zahrnují dvě základní skupiny. První klade důraz na vnitřní dřevěnou konstrukci, roštovou nebo komorovou. Rošty sestávají z vrstev horizontálně uložených břeven, a to příčně nebo podélně vzhledem k podélné ose hradby. Ze statického hlediska jsou důležitá především příčná dřeva, bránící rozklesnutí hradby, erozi výplně však při absenci stěn musí čelit i břevna podélná. V případě jednoho podélného dřeva ve vrstvě hovoříme o roštu podkládkovém, v případě překládkové varianty bývá počet prvků v obou směrech zhruba stejný. Roštové hradby, stejně jako jednoduché náspy, mají lichoběžníkovitý profil, armatura ovšem umožňuje zvýšit strmost stěn.\nKomorová konstrukce sestává z jedné či více řad srubově vázaných komor, propojených nebo nepropojených. Existence svislých stěn spojuje tento typ s konstrukcí skořepinovou. Soustava srubů však může být odstupňována, případně i skryta v tělese sypaného valu. Zvláštní variantu představují obytné komory, tvořící samostatnou obrannou linii přistavěnou zevnitř k hradbě nejrůznější konstrukce.\nZákladním prvkem hradeb skořepinové konstrukce jsou obvykle svislé stěny ze dřeva, kamene, cihel nebo drnů, držící zemní výplň. Počet stěn může být různý, nejčastěji najdeme dvě. Zárodečnou podobou této konstrukce představuje zpevnění svahu zkoseného náspu při úpatí, nejčastěji valouny. Snaha omezit nepříznivý vliv tlaku zemní výplně na rub stěn vedla stavitele skořepinových konstrukcí k začlenění horizontálních výztuží (konstrukcí).\nNejjednodušší formu těchto výztuží představovaly jednotlivé příčné kleštiny, které někdy neprocházely celou šířkou hradby. Pokud byly rozmístěny ve společných svislých rovinách a pravidelných odstupech, projevují se v nálezové situaci také jako komory. Setkáváme se i se srubovými komorami, vestavěnými mezi samostatné stěny, které často nahrazují čelní a vnitřní stěny srubů. Častěji se vyskytuje rošt, obvykle jednosměrný nebo podkládkový. Trámy byly obvykle zaklesnuty do kamenné plenty - přenosem části váhy zemní výplně na zdivo se zvyšovalo tření v základové spáře a tudíž i stabilita hradby. Vzájemné provázání stěn vede k samosvornosti hradby, vzhledem k vysoké pevnosti dřeva v tahu, takto fungují i klasické sruby.\nRáz archeologických pramenů mnohdy nedovoluje rozpoznat užité tesařské techniky. V příznivých podmínkách pro dochování organických látek se obvykle setkáme s jednoduchou srubovou vazbou. Obdobnou roli hrály i tzv. háky z neúplně odsekaných větví. Široké uplatnění našla jistě i technika jařmová.\nVstupní místa do opevnění - brány. Jejich typologické třídění spočívá v podstatě na odlišení kolmého a šikmého směru vstupu do proluky v hradbě, dalším kritériem je přítomnost prvku členícího vchod na dvě části.\nHlavní rysy fortifikací\nJiž hluboko v 8. století se vydělila výrazná opevněná místa v Pomoraví (Mikulčice, Uherské Hradiště - Staré Město, Olomouc - Povel aj.), která se společně s dalšími ve své většině vyvíjela kontinuálně v průběhu 9. století. Mezi nimi jsou opět známá jak sídla nížinná, většinou poměrně velká a členěná na několik částí, tak i výšinná, mezi nimiž se vyskytují i lokality jednodílné a poměrně malé (např. Zelená hora u Radslavic).\nTeprve u opevnění tohoto období se setkáváme s výrazným vylepšením stavební podoby hradeb. Palisádová opevnění pozbývají v této epoše roli hlavní fortifikace, udržují si však význam jako hrazení dvorců (např. Břeclav - Pohansko). Zemní val s kůlovou předprsní známe z Líšně (častěji se s ním setkáváme na Slovensku, přičemž jde mnohdy o destrukci pravěkých fortifikací osazených druhotně palisádou). Vzácně se vyskytuje také dřevito-hlinitá skořepinová konstrukce, vždy alespoň se dvěma stěnami (např. Staroměstsko-uherskohradišťská sídelní aglomerace).\nHlavní konstrukční typ velkomoravských opevnění nepochybně představovala hradba s kamennou plentou "nasucho" a zadní dřevěnou stěnou. V nejjednodušší podobě se takové opevnění objevilo na západním předhradí Mikulčic. Zde i na akropoli jsme se setkali také s plentou vyztuženou kůly. Z analogií lze uvést Devínskou Novou Ves - Na Pieskach na Slovenku nebo západočeské Tašovice. Vždy šlo o kůly, zde držící vodorovná dřeva, předsazené, nikoliv zapuštěné do zdi jako u laténských opevnění. Určitou výjimkou je Strachotín, kde kameny zpevňovaly místy i týl valu. (V Juru u Bratislavy stály kůly těsně za plentou a naprostou výjimku představuje vnitřní kamenná stěna zjištěná v západoslovenském Majcichově).\nO technickém provedení kamenných zdí máme z moravského prostředí málo dokladů. Nejlépe se zachovala v jihovýchodním úseku opevnění Břeclavi-Pohanska, a to v kvalitní, vázaně stavěné a svislé podobě. (Ze Slovenska známe i zdi zkosené, z hůře skládaného kamene - např. Devínská Nová Ves - Na Pieskach). Ve velkomoravském prostředí je pravděpodobné hlinité pojivo, které umožňuje zvětšením třecích ploch zvýšit stabilitu zdiva. Typickým znakem moravských lokalit je protažení plenty dovnitř zemního tělesa vrstvami kamenů (Břeclav-Pohansko, Mikulčice - akropole, Nejdek-Pohansko, Uherské Hradiště- Staré Město, severní předhradí). Blízkou obměnu představují příčné zídky (Mikulčice - severozápadní úsek opevnění akropole, Líšeň - akropole).\nŠířka plenty se v moravském prostředí pohybuje i intervalu 0,8-2 m, nehledě k předsunuté zídce na mikulčické akropoli (0,5-3 m). (Na Slovensku je toto rozmezí 0,4-1,5 m). Podle Weberových statických údajů zeď o síle necelého 1 m ještě obstojí v čele zemního tělesa o síle 4,5 m a výšce 4 m bez užití armatury.\nVnitřní stěny skořepinových hradeb byly tvořeny z kuláčů nebo desek držených kůly v odstupech obvykle 2-3 m. V této souvislosti je třeba také věnovat pozornost zjištění hloubky kůlových jam, bez níž nelze provést později reálnou rekonstrukci té které fortifikace. Ojediněle se setkáváme s tím, že stavitelé upouštěli od vnitřní stěny (např. Mikulčice - západní předhradí).\nVelkomoravské skořepinové hradby byly téměř vždy armovány. Minimální užití výztuží v Břeclavi-Pohansku zpochybňuje dostatečnost vnitřní stěny hradby a dává prostor k zatím nedostatečně podložené úvaze o použití např. šikmých vzpěr. V obvodovém opevnění strachotínského hradiště byly pouze místy zachyceny roštové segmenty pod vlastním valovým tělesem, zatímco v případě staršího hrazení dvorce nálezová situace naznačuje pravidelné, komorovité rozmístění příčných kleštin. Řídce byla výztužná břevna rozmístěna v hradbě severního předhradí v Uherském Hradišti-Starém Městě (stejně tak tomu bylo i ve fortifikaci akropole v Juru pri Bratislave na Slovensku). Nejčastěji se ovšem setkáváme s rošty. Většinou jde o jednosměrnou variantu, překládka se uvádí v jednom úseku hrazení jádra Starých Zámků u Líšně. Odstupy vrstev břeven činily obvykle 40-70 cm. Základový polštář roštového rázu, zjištěný na Pohansku u Břeclavi a ve Strachotíně, má slovenskou analogii pod komorami fortifikace Spišských Tomášovců I.\nKomorová výztuž klasickými sruby s obložením příček kameny byla rozpoznána jednoznačně jen v Líšni. Hlavní rozdíl oproti jinak analogickým komorám pobedinským je, že na líšeňské akropoli stavitelé nezbudovali čtvrtou stěnu a nahradili ji kamennou plentou. (Pobedimské komory měly na této straně dokonce stěny dvě). Komorová armatura představuje velmi důležitý, ale oproti roštům pracnější způsob zajištění stability hradby. Zapuštění stěn není již tak výhodné (proto např. komory třístranné v hradbě středočeského Libušína doplňovaly ještě kleštiny; rovněž košatinové příčky, zjištěné v části pobedimského opevnění, se odolností nevyrovnají srubovým).\nPravou komorovou konstrukci, bez samostatných stěn, známe zatím ze tří velkomoravských lokalit. V klasické podobě tří řad zeminou vyplněných srubů byla v Bratislavě, na obdobném principu bylo postaveno přehrazení příkopu mezi knížecím hradem a západním předhradím v Mikulčicích. Znojemský případ s obytnými komorami v týlu zemního valu má nejvíce analogií u východních Slovanů.\nMinimum dokladů se podařilo získat o předprsních, o jejichž existenci však nelze pochybovat. U dřevěných skořepinových hradeb se předpokládá protažení čelní stěny. Také kamenná plenta se při rekonstrukcích obvykle prodlužuje nad úroveň ochozu. Zídka bez maltového pojiva je však málo odolná proti mechanickému poškození, proto se jeví pravděpodobnější předprseň dřevěná, již lze dobře upravit do podoby cimbuří.\nRozpětí šířek velkomoravských opevnění skořepinové konstrukce se pohybuje v intervalu 1 až 9 m. Většina fortifikací s kamennou plentou se pak vměstná do rozmezí 4 až 6 m. To odpovídá běžnému průměru na územích s výskytem této techniky v 9. - polovině 10. století. Z objemu valového tělesa lze v některých případech přibližně zjistit výšku hradby - pravděpodobně můžeme počítat s rozmezím 3 - 5 m, většinou 3,5 - 4,5 m.\nPříkopy patří k nejméně zkoumaným částem velkomoravských fortifikací. Vyjma úseku vnějšího pásma staroměstského opevnění představuje tento prvek jen překážku a současně zdroj stavebního materiálu pro vlastní hradbu. Nížinná hradiště hojně využívala říčních ramen, někdy v kombinaci s umělými příkopy. V případě ostrožen stačil obvykle příkop na přístupné straně, nejčastěji 2 - 3,5 m hluboký. Menší přírodní ochrana některých neostrožných terénních útvarů si vynutila souvislý příkop po celém obvodu.\nNa Moravě odkryté brány v Břeclavi-Pohansku, Mikulčicích a Uherském Hradišti-Starém Městě patří ke skupině s přímým vstupem. Průchody vesměs vymezovala výdřeva držená kůly. Šířka dosahovala nejčastěji 2,5 a 4 m; ve středoevropském prostředí převládaly brány o šířce do 3 m. V některých případech se předpokládá věžová nástavba. Složitější brány s bočním vstupem nebyly dosud zkoumány.\nNa základě dosavadního stavu výzkumu lze počítat se vznikem nejstarších opevněních sídlišť na Moravě nejdříve v poslední třetině až čtvrtině 7. století (např. předvelkomoravské opevněné sídliště v Mikulčicích, v Uherském Hradišti-Starém Městě-Ostrov svatého Jiří). Jedinou výjimku by snad v současnosti mohla představovat lokalita Olomouc-Povel, kde jsou registrovány starší nálezy datovatelné již do doby konce 6. a počátku 7. století. Průkazné zařazení fortifikace do tohoto období zde však postrádáme.\nV areálu hradiště Pohansko u Břeclavi byl prozkoumán dvorec s kostelem ze střední doby hradištní, podobný opevněný dvorec se nacházel i v prostoru hradiště u Strachotína. Také na tehdy již zničeném výšinném hradišti Staré Zámky u Líšně byl v období první poloviny 10. století vybudován menší opevněný sídlištní útvar dvorcového charakteru. Tyto objekty by mohly být předchůdci mladších zeměpanských dvorců, s jejichž existencí se v nížinných polohách v průběhu mladší doby hradištní na našem území počítá. Předpokládá se, že tato sídla s rezidenční, správní a obrannou funkcí byla opevňována pouze lehčím opevněním v podobě palisády a příkopu; přesnou podobu těchto objektů z moravského prostředí bohužel ovšem neznáme. Můžeme k nim patrně přiřadit např. opevnění z Polešovic a snad i dosud pouze částečně prozkoumanou osadu ohraničenou palisádovým žlabem a příkopem z Kostelce na Hané, datovanou zatím rámcově až do průběhu 10.-12. století.\nCharakter dřevito-hlinitých fortifikací umožňoval získat potřené stavební materiály v naprosté většině z místních zdrojů. Pouze se získáváním vhodného, tj. lomového kamene vznikaly v nížinných oblastech větší či menší potíže. Zatímco výšinné lokality měly dostatek této suroviny na místě, stavitelé Mikulčic a Pohanska u Břeclavi dopravovali kámen ze suťových kuželů v Bílých Karpatech a výběžků Vídeňské pánve, tedy ze vzdálenosti 10-30 km vzdušnou čarou. Doprava kamene po špatných cestách vyžadovala mimořádný pracovní a organizační výkon.\nZevrubné určení stavebního dřeva máme zatím k dispozici jen z některých lokalit. Zastoupené dřeviny na jednotlivých lokalitách odpovídají tehdejšímu stavu rostlinných společenstev (např. v Mikulčicích je doložen dub, jilm, jasan, habr, olše, jeřáb). Naprostá převaha dubu v palisádách i složitějších konstrukcí byla dána jeho dobrými vlastnostmi - pevností v tahu, ohybu i vzpěru, tvrdostí a především trvanlivostí. V košatinách se uplatnila vrba a líska.\nPravděpodobná trvanlivost opevnění\nS vlastnostmi výše uvedených materiálů, především dřeva, souvisí otázka, jak dlouho mohla dřevozemní opevnění bez nějakých větších oprav úspěšně plnit svoji funkci. Úspěšnému působení hnilobných bakterií a dřevokazných hub napomáhá dostatek kyslíku, přiměřená teplota a kolísavá vlhkost. Nejslabším místem je tedy proto kontaktní zóna mezi zemí a atmosférou. Jde hlavně o povrchovou vrstvu zeminy, do které se razily opěrné kůly, totéž platí o bednění vnějších stěn skořepinových konstrukcí. Např. v podmínkách Břeclavi-Pohanska uvažuje B. Dostál o životnosti palisády dvorce až 50 let. Tento odhad lze zatím přijmout a aplikovat zejména na vnitřní stěny dřevozemních hradeb na kůlové osnově. Výztužné prvky v nitru zemního tělesa mohly přežívat podstatně déle, o čemž máme mnoho dokladů z řady sousedních oblastí. Při pokusech stanovit délku funkce skořepinových konstrukcí je proto třeba si zvláště všímat stop přestaveb zadní stěny. V celé oblasti jádra Velké Moravy zcela převažují jednofázová opevnění. Z výjimek lze uvést dvorec v Břeclavi-Pohansku, pomineme-li předvelkomoravské předchůdce na některých lokalitách. Předpokládané trvanlivosti vnitřního přepažení kolem 50 let odpovídá nejlépe datování Břeclavi-Pohanska (na Slovensku Pobedimi).\nSilné stopy požáru na mnoha hradištích i historické souvislosti neodporují předpokladu, že naprostá většina velkomoravských opevnění - v jedné stavební fázi - neplnila svoji úlohu déle, než zhruba půlstoletí, přinejmenším ne v optimálním stavu. S tím korespondují podstatně hojnější doklady přestaveb skořepinových hradeb v českém prostředí v 9.-10. století (např. Levý Hradec, Budeč).\nObranné vlastnosti fortifikací\nVšechny, i jednoduché fortifikace, nutily protivníka minimálním převýšením kolem 3-4 m použít při zteči pomocných prostředků, což ho stavělo do nevýhodné situace a snižovalo výhodu početní převahy. Velkou slabinou skořepinové hradby s dřevěným čelem byla nízká odolnost proti ohni, ale i při rozrušení stála útočníkovi v cestě destrukce v podobě valu - to byla jednoznačná výhoda proti palisádě. Lepší vlastnosti po této stránce vykazuje fortifikace s kamennou plentou, odolnější proti požáru a prolomení. S možností mechanického rozrušení se však počítalo. Tato skutečnost je považována za jeden z důvodů, proč dřevozemní hradby dosahují obvykle značné šířky, větší než 4 metry. Statické vlastnosti nedovolovaly stavět skořepinové hradby o mnoho větší výšky než 4 m, což nepředstavuje nezdolnou překážku. V případě, že první dobyvatelé již pronikli na korunu hradby, umožnil ochoz o přibližně stejné šířce jako základna soustředit na ohroženém místě dostatek obránců k vytvoření lokální početní převahy. To je další možná příčina, proč bývaly dřevozemní hradby širší v poměru k mladším, vyšším a odolnějším zdím na maltu.\nValy roštové nebo komorové konstrukce se šikmými stěnami sice dovolovaly stavět do neomezené výšky, ovšem za cenu velké spotřeby stavebních hmot. Přitom ochoz je vždy užší než základna v závislosti na sklonu stěn. Vysoký podíl dřeva však prakticky vylučuje mechanické rozrušení, větší nebezpečí představoval požár a zteč ulehčovalo i šikmé čelo.\nOpevněné lokality plnily nejčastěji nikoli jen jednu funkci, ale sdružovaly jich více (a tendence ke kumulaci funkcí sílila se vzrůstem koncentrace a s délkou osídlení), přičemž bezpodmínečnou složkou funkce každé fortifikace byl aspekt obrany. Každá fortifikace, ať již měla jakoukoli nebo jakékoliv funkce, představovala koncentraci vojensko-politické moci a síly, měla tedy hodnotu vojenskou.\nBubeník, J. - Pleinerová, I. - Profantová, N. 1998: Od počátků hradišť k počátkům Přemyslovského státu. In: Památky archeologické 89.\nDostál, B. 1969: Opevnění velkomožského dvorce na Pohansku u Břeclavi, SPFFBU E 14.\nDostál, B. 1979: K opevnění Břeclavi-Pohanska, SPFFBU E 24, 73 až 93.\nKaván, J. 1960: Některé zvláštnosti v konstrukci valů slovanských hradišť v IX. - X. století, Archeologické rozhledy 13.\nMěřínský, Z. 1981: Přehled dosavadního stavu výzkumu fortifikací 11. až počátku 16. století na Moravě a ve Slezsku (hradiska a hrady), Archaeologia historica 6.\nMěřínský, Z. 2002: České země od příchodu Slovanů po Velkou Moravu I. Praha..\nMěřínský, Z. 2006: České země od příchodu slovanů po Velkou Moravu II. Praha\nProcházka, R. 1990: Charakteristika opevňovacích konstrukcí předvelkomoravských a Velkomoravských hradišť na Moravě. In: Pravěké a slovanské osídlení. Sborník příspěvků k osmdesátým narozeninám Josefa Poulíka, Brno.\nSláma, J. 1981: Raně středověká hradiště s částečně opevněným prvním předhradím. In: Praehistorica 8 - Varia archaeologica 2.\nVencl, S. 1983: K problematice fortifikací v archeologii, Archeologické rozhledy XXXV.


Před koupí a výběrem nových bruslí byste si měli nejprve změřit chodidla.\nVyhnete se tak výměně velikostí a budete šetřit jak své peníze za poštovné, tak čas.\nPřipravte si: papír, tužku, metr a obléknětě ponožky, ve kterých nejčastěji bruslíte.\nNa tvrdou podlahu položte papír a stoupněte si na něj jednou nohou. Na druhou si klekněte.\nObkreslete vaše chodidlo tužkou kolmo k papíru. Postup opakujte u druhého chodidla (délka se může lišit až o několik mm).\nZměřte délku obkreslených chodidel od špičky nejdelšího prstu k patě.\nKrok 4 - K výsledné délce chodidla připočítejte 5-10 mm a vyhledejte si svou velikost v tabulce níže.\n⇓⇓⇓ Vyfiltruj si svou velikost zde ⇓⇓⇓


Pochlubte se v Šípu! | POŽÁRY.cz - ohnisko žhavých zpráv | hasiči aktuálně\nPochlubte se v Šípu!\nSe zajímavou novinkou přichází od srpna celostátní deník Šíp ve spolupráci se serverem POZARY.cz. Každý týden ve středu bude v deníku Šíp jedna strana věnovaná profesionálním, ale zejména dobrovolným hasičům.\nNaším zájmem je především to, aby se na příloze v co nejširší míře podíleli sami záchranáři. Pokud se tedy kterýkoli sbor chce pochlubit nejen před kolegy z branže, ale všemi lidmi z celé země svou novou nebo opravenou cisternou, supermoderní nebo naopak pečlivě udržovanou výstrojí a výzbrojí, malebnou zbrojnicí, neměl by váhat. Stačí poslat fotografii s krátkým doprovodným textem na níže uvedený email a může se těšit, že se jeho pýcha objeví některou středu v deníku Šíp.\nA to není zdaleka vše. Chcete dát všem na vědomí, že se u vás koná hasičská slavnost či soutěž v jakékoli věkové kategorii? Nebo jste nějaké klání už vyhráli? Povedl se vašemu sboru zásah, který byl něčím unikátní, obzvlášť složitý nebo zábavný? Slouží u vás krásná kolegyně? Slaví váš sbor významené výročí? Žije u vás nejstarší nebo naopak nejmladší hasič široko daleko? Dejte průchod své tvořivosti a obracejte se na náš email. Budeme se těšit. Pokud se sejde dostatek příspěvků, je na obzoru vyhlášení soutěže o nejsličnější hasičku nebo nejkrásnější hasičárnu.\nKromě toho připravujeme různé perličky ze zásahů, hlášky z vysílaček nebo kuriozity ze světa či historie. Věnovat se ale budeme i problémům, které hasiče pálí.\nChcete si tedy udělat zdarma reklamu v novinách? Neváhejte a posílejte, žádný jiný deník vám podobnou možnost dosud nenabídl.\nZa redakci Šípu


Blu-ray - Hra o trůny 8. série 3BD - Magic Box\nDetail titulu : Hra o trůny 8. série 3BD\n(Game of Thrones Season 8 3BD)\n•\tExkluzivní Blu-ray(TM) bonusy:\n•\tPrůvodce epizodami: Dokumentární průvodce nabízí základní informace o filmových postavách a lokacích a jejich historii.\n•\tHistorie & Tradice: Seznamte se s různými pohledy na mytologii Westerosu a Essosu v podání jednotlivých filmových postav.\n•\tKdyž padne zima: Přidejte se k tvůrcům Hry o trůny Davidu Benioffovi a D.B. Weissovi, spolu s mnohými hlavními herci, jak prožívají natáčení "Bitvy o Zimohrad".\n•\tSlužba zabíjí lásku: Podívejte se, jak tým Hry o Trůny završil poslední epizodou "Železný trůn" cenami Emmy® ověnčený seriál. Rozhovory poskytují tvůrci David Benioff a D.B. Weiss, spolu s hvězdami Kitem Haringtonem, Peterem Dinklagem, Emilií Clarke a dalšími.\n•\tAudio komentáře: Deset audio komentářů herců a tvůrců včetně Davida Benioffa, D.B. Weisse, Emilie Clarke, Conletha Hilla a dalších.\n•\tHra o trůny: Poslední hlídka\n-\tDokument zachycující tvrdou práci a kamarádství producentů a herců točící poslední sérii.


Zednické práce Vrchlabí • Vrchlabí • NejŘemeslníci • NejŘemeslníci.cz\nstavební a montážní práce prodej, montáž oken,žaluzií a stínící techniky\nRekonstrukce RD ze 30.let - celé patro\nRekonstrukce, Červený Kostelec, okr. Náchod\nNutně hledám schopné řemeslníky (hlavně zedníky, ale jsem ochotná akceptovat i firmu na veškerá řemesla) na rekci patra rd. stavební práce, zednické, topení nové, odpad, voda, plyn, vše nově, změna stav.otvorů, elektřina. od března jsem čekala na firmu, která mi včera sdělila, že...\nDelší termíny, ale kvalitně odvedená práce. určitě doporučuji.\nDemoliční práce včetně odstranění sutiny,vany a...\nRekonstrukce bytu, Dvůr Králové nad Labem, okr. Trutnov\nPoptávám demoliční práce v panelovém bytě. jedná se o odstranění nenosných příček z cd cihel (duté). jedná se o 2 stěny dlouhé 330cm a vysoké 250 cm, dále 2 stěny 250 x 250, stěnu 320 x 250 cm, stěnu 100 x 250 cm a jednu stěnu 150 x 250cm. vylomení 1x železné zárubně a demoliční práce týkající se...\nProfesionální a lidské jednání. přijel, zhodnotil, vysvětlil co je možné a co ne. vysvětlení obsahovalo i zkušenosti z jiných oborů a nakonec vše proběhlo tak jak bylo dohodnuto na místě. maximální...\nŽaluzie, Vrchlabí, okr. Trutnov\nŽaluzie do panelového bytu 4+1, včetně montáže.\nCelkově jsem byl s realizací zakázky i následných pomocných akcí plně spokojen. mohu vřele doporučit dalším zákazníkům.\nStínící technika, Vrchlabí, okr. Trutnov\nJe to pro rodiče, tak nevím přesně, prostě nefunguje stahování a vytahování venkovní žaluzie.\ndveře|zednické práce|žaluzie|obkladač|okna|stavební práce|stavební firma|fasády|


Výročí 17. listopadu k oslavám neláká - Jihlavský deník\nVýročí 17. listopadu k oslavám neláká\nJIHLAVA - Oslavy Dne boje za svobodu a demokracii, které připadají na dnešní den, jsou minulostí. Valná většina obcí na Jihlavsku uctí výročí pouhým vyvěšením státní vlajky.\nZájem o připomínkové akce není ani ze strany představitelů obcí, ani ze strany občanů. „Žádnou akci pořádat nebudeme,“ přiznal starosta Malého Beranova Petr Tomášek.\n„Obávám se, že by se lidé ani nesešli, kdybychom něco organizovali,“ míní. Stejného názoru je i místostarosta Stonařova Jan Šulc. „Spíše než toto výročí budeme slavit příchod adventu, na který se již připravujeme,“ upřesnil.\nJedinou obcí, ve které se občané 17. listopadu sejdou, je Brtnice, kde proběhne slavnostní vítání dvaceti nových občánků. „Termín akce byl ale vybrán náhodně,“ uvedla starostka Brtnice Marie Kružíková. „Záměr v tom nebyl. Jen jsme chtěli akci stihnout do Vánoc,“ uzavřela.


zeleninový vývar, energie v kj, kalorie | KalorickéTabulky.cz\nKalorické tabulky > Potraviny > Polévky > zeleninový vývar\nCo je jídelníček Nová jednotka\nVyberte jednotku: balení\n1x 200ml Jednotka:\nMononenasycené mastné kyseliny:\nPolynenasycené mastné kyseliny:\nObjednejte si Sport Diary, speciální sportovní diář, který vám pomůže s hubnutím\nsprávně připravený zeleninový vývar je dietní a obsahuje vitamíny a minerální látky (podle druhu, množství a kvality zeleniny, která se ve vodě vařila).\nzeleninový vývar lze konzumovat prakticky neomezeně. Neobsahuje skoro žádné kalorie a je zdrojem vitamínů a minerálních látek.\nzeleninový vývar lze konzumovat samotný nebo se může stát součástí jiných jídel (omáčky, aspiky aj.). Aby byl zeleninový vývar dobrý, pečlivě zvažte výběr a poměr jednotlivých druhů zeleniny. Příliš mnoho mrkve nebo cibule způsobuje sladkou chuť, která někomu může vadit.\n„Chtěla bych poděkovat za výborné stránky, „sundala“ jsem díky Vám už 8 kg. Počítání kalorií je tu neuvěřitelně jednoduché a plánování potravin mne baví a naučila jsem se...“ Více „Chtěla bych poděkovat za výborné stránky, „sundala“ jsem díky Vám už 8 kg. Počítání kalorií je tu neuvěřitelně jednoduché a plánování potravin mne baví a naučila jsem se díky tomu svačit, takže ve finále mám pocit, že jím více než dříve a přitom mám mnohem menší přísun kalorií - ještě jednou díky! Vendula K.“\nPočet potravin: 98 663\nPočet aktivit: 1 379\nPočet jídelníčků včera: 13 723\nVideo návod Nejčastější dotazy\nVloží do jídelníčku jen určitý počet gramů z celkové hmotnosti uloženého jídla. Vhodné například pro vlastní pomazánky nebo saláty apod. Zapsat: g\nZajímám se o... Hubnutí


Pět zásadních otazníků kolem výbuchu ve Vrběticích: Kauzu zahalují mnohá tajemství – eXtra.cz\nNové informace o výbuchu vrbětického muničního skladu v roce 2014 nabízejí řadu otázek. Redakce eXtra.cz vybrala ty nejzásadnější.\n18. 04. 2021 12:01 | Autor Jiří Štraub\nPremiér Andrej Babiš v sobotu oznámil, že české bezpečnostní složky mají důvodné podezření, že do ničivého výbuchu muničního areálu ve Vrběticích na Zlínsku v roce 2014 byli zapojeni příslušníci ruské tajné služby. Na mimořádné tiskové konferenci prohlásil, že Česko je svrchovaný stát a musí na toto bezprecedentní zjištění reagovat. Česko kvůli tomu vyhostí 18 pracovníků ruského velvyslanectví v Praze, kteří byli identifikováni jako členové ruských zpravodajských služeb. Pracovníci musí republiku opustit do 48 hodin, řekl vicepremiér, ministr vnitra a pověřený ministr zahraničí Jan Hamáček. Události kolem nových zjištění v souvislosti s výbuchem skladu vyvolávají řadu otázek.\n1.Proč by Rusové vyhazovali sklad do vzduchu?\nBohuslav Sobotka, který byl v letech 2014 až 2017 předsedou vlády, tedy v době, kdy k výbuchu došlo, zastává názor, že Rusům se nelíbilo tehdejší politické uspořádání v České republice. „Proč by se Rusko dopouštělo státního terorismu na území České republiky? Podle mého názoru s tím cílem destabilizovat situaci, protože Rusům naše vláda nevyhovovala. Nebyla to vláda, kterou si Rusové přáli. Podíleli jsme se aktivně na sankcích přijímaných vůči Ruské federaci, to je věc, která s tím může souviset,“ sdělil Sobotka serveru Seznam Zprávy.\nDalším důvodem k útoku údajně měla být válka v Sýrii, kam měla putovat právě munice uložená ve vrbětickém skladu. Ve hře je podle vyšetřovatelů to, že rozvědka chtěla zabránit tomu, aby munice putovala ze skladu firmy Imex Group do Ameriky. Ta totiž chtěla poskytnutím zbraní pomoci syrským povstalcům, bojujícím proti prezidentovi Bašáru Asadovi, jehož režim Rusové podporovali. Jiná teorie zase tvrdí, že některé zbraně měly pomoct Ukrajině v boji s proruskými povstalci.\nMinistr vnitra Jan Hamáček, který je nyní pověřený i řízením ministerstva zahraničí, v neděli v Otázkách Václava Moravce sdělil, že výbuch ve Vrběticích se zřejmě odchýlil od plánu a neměl nastat na území České republiky. Policie podle něj pracuje s variantou, že munice měla explodovat až později v Bulharsku.\n2. Šlo o teroristický útok?\nSobotka si také uvědomil, že v oné době prezident Miloš Zeman mluvil o informacích, podle nichž má na území České republiky dojít k teroristickému činu. „Když teď čtu informace od premiéra a ministra vnitra, útok na Vrbětice byl teroristickým činem,“ řekl Sobotka Seznam Zprávám. Podobný názor zastávají i někteří opoziční politici. „Není to jen teroristický čin vůči ČR, ale také akt vůči členskému státu EU a NATO!" napsal na Twitteru například předseda lidovců Marian Jurečka. "Nejde to nazvat jinak než akt nepřátelství a státního terorismu," uvedl šéf ODS Petr Fiala. Tito politici ovšem nejsou jediní, kdo má tento názor.\nPodobně mluví i generál Petr Pavel: "Je to pokračování agresivního stylu ruské zahraniční politiky s bezskrupulózním využitím všech prostředků. Akce vedena příslušníky speciální jednotky vojenského zpravodajství proti civilnímu zařízení suverénního státu je aktem otevřené agrese a nebojím se říct státního terorismu.\n3.Věděl o útoku Jan Hamáček už dříve?\nTýdeník Respekt uvádí, že vicepremiér má nové poznatky už celé dva týdny. „Musel to vědět, není možné, aby to nevěděl, když už jsem to i já slyšel před třemi týdny. Vypadá to úplně šíleně. Hamáček je absolutně nekompetentní,“ řekl Deníku N bývalý diplomat Petr Kolář. I přesto však Hamáček chtěl jet do Ruska vyjednávat o dodávkách vakcín Sputnik V pro Českou republiku. „Nepochybuji o tom, že pánové Babiš i Hamáček o podezření na terorismus RF na našem území věděli dlouho. Přesto dál realizovali oportunistickou proruskou politiku. K činu se odhodlali, až když to nebylo možné ututlat. Svým včerejším vystoupením zachraňovali především sebe,“ napsal na svůj Twitter bývalý předseda TOP 09 Miroslav Kalousek.\nNepochybuji o tom, že pánové Babiš i Hamáček o podezření na terorismus RF na našem území věděli dlouho. Přesto dál realizovali oportunistickou proruskou politiku. K činu se odhodlali, až když to nebylo možné ututlat. Svým včerejším vystoupením zachraňovali především sebe.\nVicepremiér ovšem tvrzení, že situaci znal už dříve, odmítá. „Odvolávám se na slova pana premiéra, kdy řekl, že jednoznačnou informaci o celé věci jsme obdrželi včera. To potvrzuji a upozorňuji, že celá řada dokumentů a jednání v této věci podléhá utajení. Nehodlám porušovat zákony ČR. Žádné další věci komentovat nebudu a nemohu,“ řekl Hamáček pro server Aktuálně.\n4.Proč se na angažovanost Rusů při výbuchu skladu přišlo až po 7 letech?\nTato otázka stále nemá jasnou odpověď. Server Echo24 upozornil na to, že informace přišla v okamžiku, kdy jsou česko-ruské vztahy velmi napjaté, ať už jde o dodávku vakcíny Sputnik V, o otázku, zda se ruská firma Rosatom zúčastní soutěže na dostavbu jaderné elektrárny Dukovany, nebo o snahy Miloše Zemana a Andreje Babiše o výměnu šéfa BIS Michala Koudelky, který monitoruje působení ruských agentů na území České republiky. Roli může hrát také horšící se situace na Ukrajině a stále napjatější vztahy mezi USA a Ruskem.\nDo pondělí by mělo území České republiky opustit 18 pracovníků ruského velvyslanectví. Vicepremiér Jan Hamáček bude v pondělí navíc o případu mluvit na zasedání ministrů zahraničí EU. Čeští velvyslanci při Evropské unii a NATO mají podle jeho instrukcí o kauze informovat spojence v obou organizacích.\nJan Hamáček se pro Deník N vyjádřil v tom smyslu, že navíc plánuje podat trestní oznámení na neznámého pachatele kvůli ohrožení utajované skutečnosti. Činí tak v souvislosti s výrokem bývalého ministra zahraničí Tomáše Petříčka, který podle svých slov o zapojení Rusů do Vrbětic věděl delší dobu.\nVeřejnost také stále čeká na vyjádření prezidenta Miloše Zemana, k němuž by ale mělo dojít až za týden. Kritikou k pomalosti Hradu nešetřil na svém Twitteru například Marian Jurečka. "Je neuvěřitelné, s jakou pomalostí a nechutí se náš prezident staví za naši zemi, bezpečnost a naše zájmy," napsal.\nAndrej Babiš Jan Hamáček Tomáš Petříček Miroslav Kalousek Marian Jurečka Miloš Zeman Petr Fiala Bohuslav Sobotka výbuch ve Vrběticích


Proces | Střídavka – rodina, rozvod, střídavá péče o děti\nV LGBT jednotkách v úseku dokazování tvoří nejmenší organizační složku Sesterstvo. Skupina tří žen, výjimečně dvou žen a jednoho muže. Po trojicích je dělili už při výcviku. O zařazení rozhodovala velitelka v úzké spolupráci s psycholožkou a sexuoložkou. Na základně pohovorů, testů, důkladného fyzického vyšetření měla každá z žen přidělenu jednu ze tří úloh. V hantýrce jim říkali Kladivo, Tmel a Učitelka. Kladivo měla největší ránu, Tmel byla holkou pro všechno. Nad nimi bděla Učitelka, hlídala ideologickou rovinu, magický Cíl, v nejzákladnějším podání Rovnost. Sepisovala hlášení podávaná vyšším šaržím, v tříčlenné jednotce měla rozhodující slovo.\nTeď dostaly Bára, Ludmila a Jana, tedy Učitelka, Kladivo a Tmel výjimečnou příležitost. Přidělili jim kauzu nejvyšší priority. V případě úspěchu čeká nejméně Báru, nádhernou zrzku, významný služební postup. Ludmilu z profesního růstu diskvalifikovala fyzická i psychická stránka. Byla škaredá, tlustá, chyběly jí vlasy. Nikomu nevadila, naopak. Všichni, co ji jen trochu znali, věděli, že pro roli Kladiva se přímo narodila. Ránu měla silnější než většina chlapů. Nejen vzhled, i inteligence jí významně limitovala. Jana byla schopnější, o něco málo hezčí, chytřejší než Ludmila. Při troše štěstí se může také posunout vzhůru.\nZnaly se už z výcvikového tábora, právě tam je jako většinu skupin daly po absolvování psychických a fyzických testů dohromady. Nehádaly se, měly k sobě blízko. Po práci občas zašly na víno, jako dnes. Seděly u džbánku s Veltlínským červeným raným, oblíbenou Večerkou. Svěží víno za příjemnou cenu. Mluvila hlavně Bára.\n„Děvčata, musíme to vzít za správný konec.“ Měla strach, ať Ludmila při výslechu nepřekročí hranice. Už se párkrát stalo, že vyslýchaného zmrzačila, před časem jeden z pitomců umřel. Na infarkt, jak se později ukázalo, ale ani přirozenou smrt si nemohou u Sporého dovolit.\n„Ludmilo, musíš se držet zpátky. Stačí malinko.“\n„Jo.“ Moc toho nikdy nenamluvila.\n„Nestačí říct jo. Nesmíš ho zabít, jinak jsme skončily. Jasné?“\n„Říkám, že jo.“\n„Máme přesné instrukce,“ pokračovala Bára. „Zlomený, spolupracující, viditelně nezraněný.“\nZbylé dvě dámy kývaly hlavou.\n„Ludmilo, jinými slovy musí slyšet i vidět, nesmí odnikud krvácet ani kulhat.“ Bára se na Ludmilu podívala. Rozumí.\nJana se ušklíbla. „Může mít o oktávu vyšší hlas?“ zeptala se.\n„Nech blbostí. Buď rozumná, nedělám si srandu. Chlap nám všem změní život.“\n„Mně se moje práce líbí,“ prohlásila Ludmila.\n„Já vím. Nikdo ti práci nevezme,“ chlácholila jí Jana. „Máme už scénář?“\n„Zítra pro něj jdu.“ Bára byla jediná, kterou se speciálním povolením pustily na velitelství. Než dopily džbánek, stačily nejlepší vinařství z Velkých Bílovic. Přinesly jim sýry, šunku, slaninu. Jakmile bylo prkénko prázdné, znovu si vzala slovo Bára.\n„Holky, vzpomeňte si, co nám říkala velitelka. Neučíme se při práci, jak se vyhnout pošklebkům heterosexuálů, ani se neučíme ubránit jejich útokům. Učíme se, jak jim zakroutit krkem. Přesně na téhle křižovatce stojíme.“\n„Já myslela, že má zůstat živý. Chceš ho přejet autem?“ Ludmila ucítila krev.\n„Jistěže ne. Myslím obrazně. Odhalíme velké spiknutí misogynních, heterosexuálních zmetků. Ukážeme na ně prstem, o zbytek se postarají chytřejší ženské, než jsme my. Udělají z nás hrdinky. Najdeme si každá pořádnou šťabajznu.“\nTen večer vypily o dva džbánky více než měly. Rozloučily se s dobrou náladou, využily na dlouhou dobu poslední příležitost trochu se opít. Od zítřka přepínají do pracovního režimu, netolerují se žádné chyby. Nic nového, mají své poslání, a tak jim přísná disciplína nevadí. Až svou práci dokončí, pořádně si užijí.\nNa ministerstvu vnitra se zásadně postupovalo podle šablony. Pečlivě připravený, přísně tajný dokument, obsahoval následující kapitoly:\n1. Zločin. Definice protistátní činnosti, aplikace zákonných ustanovení. Okruh obviněných – úzký, střední, široký.\n2. Obžalovací spis. Výběr Sesterstev, kádrový profil. Výslechy, formulace, koordinace týmů. Datum schválení spisu, politicky odpovědné osoby.\n3. Termín zahájení procesu. Závazně stanovené datum, odchylka v řádech dnů. Minimální a maximální délka procesu.\n4. Místo procesu. Soudní či mimosoudní budova. Bezpečnostní opatření. Výběr vhodných diváků.\n5. Organizace veřejnosti. Okresní, krajská, celostátní. Pověření pro kontakt s občany. Názorový průzkum, závěry.\n6. Klasifikace médií dle politických postojů. Propagace. Přípravná kampaň, kampaň během procesu, knižní vydání. Mediálně zdatná, politicky pověřená osoba.\nNa případech velikého rozsahu pracovalo celé oddělení vnitřních věcí. Zdaleka ne poprvé, vše běželo jako dobře namazaný stroj. Jednotlivé kapitoly se dělily do podkapitol, ty na jednotlivé body. Ke všem bodům existoval prováděcí předpis. Všechny vzniklé problémy je možné konzultovat přímo s náměstkyní paní ministryně, v akutních případech v režimu 24/7. Na pokyny čekala její asistentka, snaživá, bezdětná slečna v nejlepších letech. Nikdy nedělala chyby. Pravda, ne všechny spojoval společný duch, mnozí prostě jen chodili do práce, ona ne. Patřila k zaníceným ochránkyním lidských práv, pro ni šlo o vyšší dobro. Pomáhala budovat lepší zítřky.\nPrávě se slečnou asistentkou se Bára setkávala, vše spolu konzultovali do nejmenších detailů. Nejprve téma probrali v obecné rovině. Bára byla z diskuze úplně vedle, nikdy nevedla rozhovor v takovém zobecnění. Při prvním soudu šlo zejména o stanovení správného právního postupu. Teď je to jiné. Vzdělaná dáma v luxusním kostýmku Báře nejprve dopodrobna popsala formu, ve které musí kauzu udržet. Jako když odléváte zvon. Není-li forma dokonalá, je zvon k ničemu, musí se začít zase od píky. Což stojí peníze, Báru by chyba na úrovni formy stála přinejmenším místo. Nejpevnější součástí vnější stěny je zásada genderové rovnosti. Při jejím narušení nejen, že zvon nehraje, žhavá hmota poraní mnoho lidí kolem. Zranění lidé pro Báru neznamenají jen vyhazov, svým eventuálním pochybením donutí orgány činné v trestním řízení konat, omezit ji na svobodě. V krajním případě může nadobro zmizet. Další slupkou je Ústava. Něco málo přes ní vytéct může, pokud bude náplně dostatek, stěna zvonu nesmí mít žádné dutiny. Vnitřní povrch zvonu tvoří Trestní zákoník. Tam se dá ledacos spravit, obrousit nerovnosti. Srdcem je právo jednotlivce. Představme si obžalovaného. Létá ze strany na stranu, zpívá, ale musí být celý, nepoškozený.\nJakmile byly nastíněny fundamenty, přešly k jednotlivým bodům. Probraly spolu kapitolu jedna až tři, vše zasadily do současných reálií. Na přípravu procesu zůstaly tři měsíce. Datum začátku již stanovila paní ministryně. Kolem okruhu obviněných čeká lidi z ministerstva mnoho práce. Kromě základního směru je vždy nutné mít záložní plán. Mohou nejprve zhotovit středně velký zvon. Když bude dobře znít, pustí se do celé zvonkohry. Harmonie tónů se rozezní po celém státě.\nMísto procesu je rovněž dáno. Jako nejvhodnější prostory byla vybrána přednášková místnost na univerzitě, veřejnost chová k akademikům úctu. Při volbě lokality jde pokaždé o souboj složek zajišťující bezpečnost a mediálního guru, jak říkají šéfovi propagandy. Obžalovaný již jednou uprchl, nic nesmí podcenit. Umístí dovnitř železnou klec, jen v ní bude bez pout. Detektory kovů při vstupu, vězeňská stráž provádějící osobní prohlídky všech příchozích, padesát uniformovaných policistu hlídkujících v přilehlých ulicích. Snad budou plánovaná opatření dostatečnou zárukou bezpečnosti. Oddělení propagandy funguje skvěle, dokáže lidi pokaždé přiklonit na svou stranu. Případný pokus o útěk nemá díky sympatiím veřejnosti mnoho šancí na úspěch, i kdyby se nedej bože Sporý dostal ven na ulici.\nBáře konzultace dodaly sebevědomí. Je součástí velké organizace, ve které každý ví, co dělat. Znovu promluví s Ludmilou. Nesmí nic pokazit.\nUkázka z připravované knihy „Bubu. I muži mají děti“. Jejímu vydání můžete pomoci zakoupením v předprodeji nebo jiným finančním příspěvkem na vydavatelském knižním serveru Pointa. Předprodej končí už 26. února.\nIng. Aleš Hodina, dr. h. c. – V ruce konečně držím dost tlustou knihu, na jejímž vydání s ...\nON – Pět hodin ráno. Někdo vytrvale bušil do dubových dveří. Karel se nemohl vzpamatovat, ...\nStridavka.cz – Antiutopický román Věry Noskové s mnoha plastickými postavami líčí drsné i ...\nAlexander Petr Nymburg – Společně na cestu jsme se vydali a společné děti zplodili avšak ...


Kulíšek: Nejsme vůči EK ve stavu nadřazenosti či podřazenosti :: Třetí Ruka\n> Úvodní stránka > Kulíšek: Nejsme vůči EK ve stavu nadřazenosti či podřazenosti\nVodarenství.cz přináší aktuální rozhovor s prvním náměstkem Ministerstva životního prostředí (MŽP) Ing. Jakubem Kulíškem o průběhu dalšího kulatého stolu. Tématem rozhovoru byly samozřejmě evropské dotace pro další programové období a zavedení požadavku EK na dodatečnou regulaci českého vodárenství. Na jednání došlo ke konsensu o tom, že ČR a všechny zainteresované subjekty mají zájem o evropské dotace v dalším programovém období ve výši cca 40 miliard korun. Strany se shodli dále na tom, že to, co bychom měli sledovat jako stěžejní parametr, je “value for money” neboli hodnota za peníze.\nUrčitou rezervu vidí Kulíšek v koordinaci jednotlivých resortů, lepší komunikaci aktivit a provázanosti jednotlivých gescí. Debata se určitě povede na téma regulace. Je to téma na čem se účastníci kulatého stolu zatím neshodli. "A je otázka, jestli regulaci zpřísnit, jestli to má mít povahu nezávislosti, jestli by to měl být samostatný úřad. Tady zatím shoda nepanuje.", dodává Kulíšek.\nShodli jsme se na tom, že to, co bychom měli sledovat jako stěžejní parametr, je “value for money” neboli hodnota za peníze.\nHlavní důvod a argument pro přesunutí politické odpovědnosti za cenu vody z volených zástupců municipalit na úředníky centrálního regulátora je nepodcenění investice do obnovy vodárenské infrastruktury. EK dále požaduje nezávislost bez politických tlaků a rozhodnutí. Není proto žádoucí, aby docházelo k tomu, že by některé municipality při preferenci nízké ceny vody zanedbávaly modernizaci infrastruktury.\nKulatý stůl přinesl také nové úkoly pro jednotlivá ministerstva. "MZe přislíbilo zpracování analýzy tvorby cen ve srovnání s velikostí infrastruktury. Dále bude na příštím kulatém stole prezentovat, jaké soubory dat každoročně sbírá. MZe také na separátním jednání podrobněji seznámí zástupce EK se stavem regulace v ČR. JASPERS zašlou MF podrobnosti o koncepci cenotvorby v jiných zemích a informace o tom, v kolika zemích je používán finanční model, jako je nyní v ČR pro oddílný model provozování.", odpovídá na otázku Kulíšek.\nKonečná dohodu ohledně regulace očekává Kulíšek do konce tohoto roku, což by považoval za úspěch. "Myslím, že máme docela dost času, protože ještě není známá ani implementační struktura v rámci evropských fondů. My prozatím nevíme, jaký bude operační program a jaký rozpočet bude pro jednotlivé oblasti vyčleněn. V tuto chvíli ještě nestojíme před rozhodnutím EK, jestli nám peníze pošle nebo ne.", doplňuje Kulíšek.\nRozhodnutí o zřízení regulátora je hlavní aktivita MZe.\nNa otázku zda může EK nařídit či podmínit získání evropských dotací zřízením regulátora Kulíšek odpovídá, že existují zmínky již od roku 2004. "Je to uvedeno v několika výročních zprávách DG Regio. Máme dopis od pana komisaře Hahna na pana ministra Chalupu, kde tento požadavek zcela explicitně, až nezvykle explicitně zaznívá.", odpovídá Kulíšek a dále dodává, že "ale na druhou stranu musím říct, že nejsme vůči EK ve stavu nadřazenosti či podřazenosti. Je to partnerský dialog o tom, že oni mají tento požadavek, a někdy v příštích měsících se dohodneme na rozumném kompromisu. Nezaznívají žádná ultimáta. Jsou věcní, korektní a maximálně partnerští."\nRozhodnutí o zřízení regulátora je hlavní aktivita MZe. MZe může podle Kulíška již učinit rozhodnutí v tomto směru prostřednictví zákona o vodách, pokud bude souhlasit vláda. "Poté co bude nalajnované hřiště, budeme my maximálně efektivně implementovat. Podle pravidel, která budou tentokrát jasně a explicitě stanovena předem a ve shodě s EK.", uzavírá Kulíšek.\nregulace vodárenství | dotace vodahospodářská infrastruktura


Zemřel Michail Kalašnikov, konstruktér legendárního samopalu - iDNES.cz\n23. prosince 2013 17:13, aktualizováno 18:18\nKalašnikov byl v polovině listopadu hospitalizován na jednotce intenzivní péče v Iževsku, městě, kde se jeho zbraň od konce 40. let minulého století vyrábí.\nJeho syn Viktor přitom ruská média po otcově převozu do nemocnice ujišťoval, že Kalašnikov je mimo ohrožení života a jeho zdravotní problémy patrně způsobil jen rozruch kvůli nedávné oslavě narozenin (více o hospitalizaci čtěte zde).\n"Na jednotce intenzivní péče je vzhledem ke svému věku. Poskytuje se mu veškerá potřebná léčba, aby se co nejrychleji zase postavil na nohy," řekl tehdy ministr zdravotnictví místní vlády v Udmurtsku Vladimir Muzlov, podle kterého byl Michail Kalašnikov ve stabilizovaném stavu.\nAgentura ITAR-TASS však v pátek informovala, že Kalašnikova na klinice přijali s žaludečním krvácením.\nMožná jsem měl radši stvořit sekačku na trávník\nKalašnikov si získal globální věhlas před více než 60 lety, když sestrojil automatickou pušku, které se díky své jednoduchosti a spolehlivosti prodaly po celém světě desítky milionů kusů.\nRozebrali jsme slavný kalašnikov\nV posledních dekádách jeho slavné "dítě" figurovalo snad ve všech krvavých konfliktech napříč kontinenty. Zejména po rozpadu Sovětského svazu se obrovské množství arzenálu z centrálních skladů ilegálně rozprodalo do celého světa povstalcům všeho druhu, ozbrojeným hnutím nebo také teroristům. Svět už obletěly i fotografie, na nichž kalašnikov třímají v rukou dětští vojáci.\n"Vynalezl jsem kalašnikov, aby bránil naši vlast. Nenesu žádnou odpovědnost za to, jak se s ním rozhodli naložit politici," citovala legendu světového zbrojařství televize Russia Today. Jak ovšem připomíná, i Michail Kalašnikov byl občas z popularity svého samopalu trochu rozpačitý.\n"Jsem na svůj vynález hrdý, ale mrzí mne, že slouží i teroristům," odpověděl na jeden z mnoha novinářských dotazů, zda nelituje, že přivedl na svět zbraň, která se těší velké popularitě i v podsvětí.\n"Možná by bylo lepší, kdybych přišel s něčím, co mohou lidé bezpečně používat a pomohla by v práci i běžným farmářům. Třeba se sekačkou na trávu," dodal tehdy Kalašnikov.\nTémata: ITAR-TASS, nemocnice, JIP - jednotka intenzivní péče, Michail Kalašnikov, Moskva\nDrží-li afghánský mudžahedín v rukách samopal, je to kalašnikov. Potkáte-li v Afghánistánu českého vojáka, má...\nSpor o otcovství AK-47: Kalašnikov, nebo Schmeisser?\nPoužívá se i sedm desetiletí po konci druhé světové války. Ač je přitom jméno automatu AK-47 spojeno s Michailem...


Lamaze Hudební housenka pro nejmenší | E-HRAČKY.EU\nLamaze Hudební housenka pro nejmenší\nLamaze Hudební housenka pro nejmenší. Hudební housenka vyrobená z jemného sametu hraje po zmáčknutí hlavy příjemnou melodii. Metr na spodní straně housenky umožňuje měřit délku dítěte do 60 cm. Dítě může objevovat rolničky a šustítka ukrytá v jednotlivých článcích housenky. Pestrobarevné vzory napomáhají rozvíjení ...\nKód produktu : 271071 Výrobce : Lamaze\nDetailní popis Lamaze Hudební housenka pro nejmenší\nLamaze Hudební housenka pro nejmenší. Hudební housenka vyrobená z jemného sametu hraje po zmáčknutí hlavy příjemnou melodii. Metr na spodní straně housenky umožňuje měřit délku dítěte do 60 cm. Dítě může objevovat rolničky a šustítka ukrytá v jednotlivých článcích housenky. Pestrobarevné vzory napomáhají rozvíjení zraku. Věk 0+\nProdukt Lamaze Hudební housenka pro nejmenší zařazen v těchto kategoriích\nPodobné produkty: Lamaze Hudební housenka pro nejmenší\nLamaze Jednorožec Tilly s klipem pro nejmenší\nLamaze Jednorožec Tilly s klipem pro nejmenší. Jednorožec Tilly je vyroben z různě strukturovaných a barevných materiálů, které stimulují zrak, hmat a rozvíjí motoriku. Po zatřesení vydává hračka zvuky důležité pro rozvoj sluchu. Zadní tlapičky a křídla při zmáčknutí zašustí. Díky závěsnému klipu v horní části hračku snadno zavěsíte na kočárek, postýlku, autosedačku nebo nákupní vozík. Věk 0+\nCena s DPH452,50 Kč


Zákaz politických obchodních sdělení ve vysílání | epravo.cz\nID: 97407upozornění pro uživatele\nZákaz politických obchodních sdělení ve vysílání § 48 odst. 1 písm. e) zákona č. 231/2001 Sb.\nZákaz politické reklamy v rozhlasovém a televizním vysílání zakotvuje náš právní řád již od roku 1991. Původní vysílací zákon, č. 468/1991 Sb., hovořil o tom, že provozovatelé jsou povinni dbát na to, aby do vysílání nebyly zařazeny reklamy politických stran a hnutí. Současný zákon, č. 231/2001 Sb., zakazuje provozovatelům zařazovat do vysílání obchodní sdělení politických stran a hnutí a obchodní sdělení nezávislých kandidátů na poslance, senátory, prezidenta republiky nebo členy zastupitelstva územního samosprávného celku, pokud zvláštní zákon nestanoví jinak.\nZvláštním zákonem se v daném kontextu rozumí zákon o volbách, který upravuje průběh volební kampaně a stanovuje povinnost České televize a Českého rozhlasu vyhradit v době před volbami kandidujícím subjektům bezplatně vysílací čas pro jejich prezentaci.\nK porušení zákazu politické reklamy, resp. zákazu politického obchodního sdělení, ve vysílání došlo v posledních dvaceti letech jen velmi zřídkavě a většinou se tak stalo v rozhlasovém vysílání nebo v místním televizním vysílání. Většina těchto případů skončila tím, že Rada pro rozhlasové a televizní vysílání (dále jen Rada) upozornila provozovatele na porušení zákona. Pokuta uložena nebyla.\nV žádném z posuzovaných případů nebyla identifikace obchodního sdělení jako sdělení politického sporná. Reálný problém s výkladem toho, co je politické obchodní sdělení, nastal až před parlamentními volbami 2013, kdy se v televizním vysílání objevila reklama společnosti Vodňanská drůbež, a.s., v níž prodavače grilovaných kuřat sehrál tehdejší kandidát hnutí Ano Andrej Babiš.\nVelká část veřejnosti, a nutno podotknout, že i politických rivalů Andreje Babiše, protestovala proti vysílání této reklamy, kterou považovala jednoznačně za reklamu politickou, přestože nepropagovala Andreje Babiše jako volebního kandidáta a explicitně neprezentovala žádné politické cíle či ideje.\nRada po posouzení věci dospěla k závěru, že odvysíláním uvedené reklamy zákon porušen nebyl, nicméně rozhodla se problematice výkladu zákazu politických obchodních sdělení podrobně věnovat, aby pro příště disponovala analyticko-právními vodítky, která by jí umožnila politickou reklamu ve vysílání jistěji identifikovat.\nNa podzim 2014 Rada vydala podle § 5 písm. z) zákona č. 231/2001 Sb. právní stanovisko k výkladu ustanovení § 48 odst. 1 písm. e) zákona č. 231/2001 Sb., jímž se politická obchodní sdělení ve vysílání zakazují.\nStanovisko odpovídá na řadu otázek, které je nutno zodpovědět v případě, kdy existuje pochybnost o tom, zda do rozhlasového či televizního vysílání nebylo zařazeno zakázané politické obchodní sdělení.\nStanovisko primárně řeší rozpor mezi obecnou definicí obchodního sdělení, zakotvenou v § 2 odst. 2 písm. a) zákona č. 231/2001 Sb., která předpokládá, že obchodním sdělením je takové sdělení, které je určeno k přímé nebo nepřímé propagaci zboží a služeb osoby vykonávající hospodářskou činnost, a specifickým charakterem politického obchodního sdělení, které zpravidla nesměřuje k propagaci zboží a služeb osoby vykonávající hospodářskou činnost.\nV tomto kontextu stanovisko Rady konstatuje, že „definice obchodního sdělení usiluje o definiční postihnutí jakékoliv komerční reklamy, která se nějak vztahuje k soutěži na trhu služeb a zboží. Vztah ke zboží, službám nebo jejich poskytovatelům je sice v textaci obecné definice patrný jako nezbytný prvek obchodního sdělení, ale jiné části zákona s tímto prvkem obchodního sdělení nezbytně nepočítají“. Zákon o vysílání vyslovuje i zákazy takových obchodních sdělení, která nespadají pod textualistický výklad obchodního sdělení dle § 2 odst. 2 písm. a) zákona č. 231/2001 Sb. Vedle zákazu politických obchodních sdělení se jedná rovněž o zákaz náboženských a ateistických obchodních sdělení.\nZákon tak zjevně za obchodní sdělení považuje taková sdělení, která vstupují do soutěže konkurentů v širším slova smyslu, nejen konkurentů v rámci obchodu, ale například právě i v politické soutěži.\nV této souvislosti stanovisko zkoumá, zda lze ve spojitosti s politickým obchodním sdělením hovořit o „propagaci zboží a služeb“ a odpovídá, že politická obchodní sdělení nabízejí „službu a zboží v přeneseném smyslu slova („politický produkt“). Nabízeným produktem či službou je politický/volební cíl, politické ideje, volební program a politické osobnosti připravené tyto ideje, cíle a programy pro voliče/spotřebitele naplňovat. Spotřebitel/volič projevuje svoji vůli/spotřebitelské rozhodnutí prostřednictvím uskutečněné volby – odevzdáním hlasu pro konkrétní politickou stranu, hnutí či politika.“\nAby však mohlo být odvysílané sdělení vůbec vyhodnoceno jako zakázané politické obchodní sdělení, musí být splněn základní definiční znak obchodního sdělení, a tím je jeho odvysílání za úplatu či protihodnotu. V případě, že by jakýsi audiovizuální, či v rozhlasovém vysílání zvukový, obsah, plnil zjevně propagační, nikoli informační (zpravodajskou) roli, ale nebyl by ve vysílání zařazen za úplatu či jinou protihodnotu, již by nebylo možné hovořit o obchodním sdělení. To samozřejmě neznamená, že by v takovém případě byl dozorový orgán nucen rezignovat na svou roli, ale případ by musel být řešen jinými instituty zákona, než je regulace obchodních sdělení, patrně uplatněním sankcí za porušení povinností poskytovat objektivní a vyvážené informace.\nStanovisko se rovněž pokouší vymezit, nakolik podstatná je pro vyhodnocení politického charakteru obchodního sdělení osoba zadavatele.\nJe-li v pozici zadavatele přímo politické uskupení nebo konkrétní politický kandidát, pak je samozřejmě úloha dozorového orgánu značně usnadněna. V praxi však lze předpokládat, že pravděpodobnější je, že by zadavatelem případného politického obchodního sdělení byla osoba s politikou nesouvisející, právě z důvodu, aby politické cíle obchodního sdělení nebyly transparentní.\nNa tuto situaci musí být dozorový orgán připraven a nesmí připustit, aby se otázka toho, kdo si do vysílání obchodní sdělení zadal, stala rozhodným kritériem pro vyhodnocení jeho legitimity ve vysílání.\nStanovisko proto zdůrazňuje: „Podstatné je, v čí prospěch bylo obchodní sdělení zadáno, nikoli kým.“\nPro vyhodnocení toho, v čí prospěch bylo obchodní sdělení zadáno, je nezbytné jeho analytické vyhodnocení. Dozorový orgán musí zkoumat, jak je obchodní sdělení dekódováno a interpretováno příjemcem a zda má potenciál reálně ovlivnit politickou soutěž. Rada ve stanovisku uvádí: „Jako zakázané politické obchodní sdělení je nutno hodnotit takové obchodní sdělení, jehož cílem je propagovat politickou stranu, hnutí či politika; podpořit nebo vytvořit pozitivní image a kredit politické strany, hnutí či politika; zvýšit šance politické strany, hnutí či politika ve volbách; ovlivnit politické postoje, chování a motivaci občanů/voličů. Není rozhodné, zda k naplnění těchto cílů dojde prostřednictvím propagace politických idejí, záměrů, politického programu a osobností, nebo zda budou využity jiné prostředky.“\nStanovisko Rady se vedle toho, jak identifikovat zakázané politické obchodní sdělení, věnuje rovněž otázce, zda a jak je v současné době odůvodnitelný zákaz politických obchodních sdělení ve vysílání.\nV této souvislosti není bez zajímavosti, že důvodová zpráva vysílacího zákona argumentaci pro zákaz politických obchodních sdělení, a dříve politické reklamy, postrádá. Tento zákaz nicméně vychází z dosud všeobecně respektovaných principů, jejichž cílem je zachování spravedlivé politické soutěže, a které jsou uznávány ve většině západoevropských zemí.\nStěžejním argumentem je, že pokud by došlo ke zrušení regulace politické reklamy, pak by automaticky byly zvýhodněny bohaté politické subjekty, které by si mohly koupit atraktivní vysílací čas na nejvíce sledovaných programech. Rovnost šancí v politickém klání by tak byla definitivní minulostí.\nSamozřejmě lze namítnout, že už nyní, kdy je hojně využívána politická reklama na billboardech, v tisku, na internetu, jsou možnosti bohatých politických subjektů získat podporu veřejnosti mnohem vyšší, televize je však dosud vnímána jako médium, které je pro tvorbu postojů voličů rozhodující.\nOdpůrci zákazu politické reklamy, a mezi těmi jsou zpravidla zejména samotní provozovatelé, kteří v politické reklamě shledávají obrovskou ekonomickou příležitost, obvykle argumentují tím, že americký volební model, který reklamu nijak neomezuje, je zcela funkční a nic nebrání jeho převzetí pro evropské potřeby.\nPravdou je, že i v některých evropských zemích, především postkomunistických, politická reklama povolena je. Tyto země po totalitní zkušenosti, provázené cenzurou, obvykle svůj postoj k politické reklamě odůvodňují respektem ke svobodě slova.\nJe však nezpochybnitelné, že v zemích, v nichž je politická reklama ve vysílání využívána jako nástroj přesvědčování voličů, dochází k nežádoucímu propojení politiky a komerční sféry. Ekonomická podpora konkrétních politických subjektů a jejich představitelů vždy bude vyvolávat zpětné tlaky na zvolenou reprezentaci a bude živnou půdou klientelismu.\nPovolení politické reklamy je pak obrovským nebezpečím i pro samotná média, která zcela pochopitelně mohou být v pokušení stát se poněkud vstřícnějšími a laskavějšími k politickým subjektům, které jsou jejich dominantními zadavateli politické reklamy.\nBohatá politická strana pak profituje dvakrát. Nejprve ze samotné propagace politickou reklamou a následně i pozitivním obrazem, který je o ní vytvářen v rámci zpravodajství a publicistiky médiem, které je politické straně – zadavateli zavázáno.\nA divák, volič, se naopak dostává do uzavřeného kruhu manipulace. Je masírován nejen cíleným politickým marketingem, zprostředkovaným obchodními sděleními, ale rovněž jako konzument zpravodajských pořadů, které ztrácejí politickou neutralitu.\nVzhledem k těmto rizikům nelze předpokládat, že by v dohledné době zákon politická obchodní sdělení ve vysílání připustil.\nKdy se vyplatí patentovat umělou inteligenci (AI)?\nPřehnaný právní formalismus versus prezident republiky