Sherrilyn Kenyon Fan Site: Zrozen ze zuřivosti - Kapitola 9\nZrozen ze zuřivosti - Kapitola 9\nSumi se probrala s trhnutím. Ležela nehybně, jak mžourala proti utlačující tmě a snažila se rozeznat, co ji vyrvalo ze snů.\nKroky. Přímo před stanem.\nPravděpodobně jde jen jedno z dětí na záchod. Rozhodně. Hauk i přes jeho mohutnou velikost nikdy nevydával tolik hluku, když se hýbal. Byl jako duch.\nDěsivé, vážně. Žádná bytost takové velikosti by neměla být tak tichá. Bylo to nepřirozené. To byly její myšlenky, dokud nezaslechla zavrčení. A další osoba zasténala a ztichla. Zazněly tři výstřely, každý doprovázen prudkým výbuchem barev, které byly jasné i přes látku stanu. Vyskočila na nohy, přikrčila se a plížila se k otvoru tak, aby se mohla přidat k boji venku.\nSpadla jí brada, když viděla Hauka v podobném podřepu, akorát měl v každé ruce blaster. Otočila se v pomalém kruhu a studovala prostor před ním.\nKdyž se pohnula, trhnutím se obrátil a namířil na ni obě zbraně. Zvedla ruce, aby věděl, že v současné chvíli není hrozbou. V okamžiku, kdy si uvědomil, že je to ona a ne další útočník se snahou střelit ho do zad, se uvolnil a sklonil blastery.\n„Děti!“ Vykřikl hlubokým, hromovým hlasem, když se zvedl a zastrčil zbraně. Nebylo divu, že mírnil svůj hlas, když mluvil na ni a Thiu. To rezonující vrčení bylo děsivé. „Vypadněte odtud! Hned!“\nAni Darice neprotestoval. Vyšel ze stanu a mnul si oči.\n„Co se stalo?“ Thia zírala na deset velkých těl rozházených po táboře. K Haukově cti se jich zbavil rychle a ve virtuálním tichu. To byl působivý výkon na každého.\nHauk se přesunul k tělu nejblíže k němu, aby ho mohl ohledat. „Velcí nadýchaní ušáčci nás poctili pozdní večerní návštěvou. A podívejte, děti, byli tak laskaví, že nám tu nechali munici i zbraně. Mohli být ještě víc ohleduplní?“\nThia, která ignorovala jeho sarkasmus, namířila blaster na Sumi, která znovu zvedla ruce, zatímco se bála své blížící se smrti.\n„Uklidni se.“ Hauk trhl bradou směrem k tělu u Thiiných nohou. „Nejsou z Ligy. Podívej se na ně. Jsou to Inkové.“\nSumi se zamračila. Inkové byli nezávislí smluvní vrazi, kteří se neřídili protokoly Ligy. Byli to nájemní zabijáci, bez ohledu na zákony či procedury. Pokud jste zaplatili obrovskou sumu, dodali hlavu toho, koho jste jmenovali.\nThia do těla strčila nohou. „Jsi si jistý?“\nUraženě na ni pohlédl.\nBez dalšího slova Thia prohledala tělo způsobem, že byla Sumi překvapená. Většina dívek Thiina věku by se šly vyzvracet či by byly zděšené strašlivým pohledem, a upřímně řečeno, ona sama se tak trochu cítila. I když zabíjení neměla ráda, co opravdu nenáviděla, bylo ohledávání mrtvol. Ale Thia se pohybovala s náhlou ostrostí ostříleného vojáka. „Na tomhle nic není. Našels nějaké stopy na tom svém, strejdo Hauku?“\n„Ne.“ Vstal a znovu do těla střelil.\nSumi nad tím pozvedla obočí.\n„Za to, že byl tak zatraceně bezohledný,“ vysvětlil. „A probudil mě z dobrého šlofíku… dupající bastard.“\nThia, která ho stále ignorovala, se posadila. „Jsou to všichni lidé?“\n„Ne,“ Darice kopnul do nohy toho nejblíže k němu. „Tenhle je Partini… Partinai… Partiny? Ať už si říkají jakkoliv. Je to šílený národ, pokud jde o singulár či plurál.“ Také to byla rasa známá svými brutálními bojovými dovednostmi. Pro každého, kdo se nenarodil z jejich chovu, bylo těžké se jim postavit, natož ve skutečnosti jednoho z nich zabít.\nJak Darice prohlížel těla a všiml si jejich počtu, duplikoval Sumino dřívější zírání. „Brrr, Dancere… Sejmuls je všechny, aniž by ses zadýchal. Jak?“\nHauk, který se předloktím opíral o pokrčené koleno, se na svého synovce podrážděně zašklebil. „Čím myslíš, že se živím, chlapče? Pečením zkurvených sušenek?“ Schoval nově nalezené zbraně a pokračoval v ohledávání těl.\n„Myslel jsem, že děláš pro šlechtu. Sedíš za počítačem u stolu atak.“\nThia se nahlas rozesmála. „Ty jsi tak hloupý, D. Vážně sis myslel, že by si tvůj strýc udržel takové tělo tím, že by zvedal mikročipy? Jo… jen si o tom nech dál zdát. Planeta Zapomenutí potřebuje víc obyvatel.“ Posunula se, aby odvázala lorinu a ta mohla jít ostatní hlídat. „Nevím, jak se dostali přes mé pasti a alarmy, které jsem předtím nastražila.“\n„Nemysli na to, Thee. Slibuju, že se nedostanou skrze mě.“ Hauk zabavil vrahům další zbraně a zastrčil je na různá místa na svém oblečení. Setkal se se Suminým pohledem. „Tví přátelé?“\nSumi zavrtěla hlavou. „Nikdy předtím jsem je neviděla.“ Když se natáhla po blasteru, Thia na ni skutečně vystřelila. Výbuch jí sotva minul hlavu a podle výrazu v Thiině tváři věděla, že to byl zkušený úmysl, ale příště již nebude tak ohleduplná.\nPřimhouřil na Sumi oči, jako by se snažil číst její myšlenky. „Ať jeden má. Ten u jejích nohou k ní mířil, zatímco spala. To mě vede k přesvědčení, že nepracovali s ní. A pokud ano, tak se nepohodli.“\nThia zaváhala. „Jsi si jistý?“\nPřikývl. „Kromě toho, není to zrovna vražedkyně.“\nSumi nesnášela ten škádlivý humor v jeho hlubokém hlase. „V terénu mám nejvyšší hodnost, víš? Nikdy jsem na misi neselhala ani neminula cíl. Jsem zatraceně dobrá v tom, co dělám.“\n„Ooooo,“ řekl sarkasticky, když se zvedl na nohy. „Někdo podráždil mé feromony strachu.“\nSumi si dala ruce v bok. „Co to má znamenat?“\n„To, že ho nijak neohromila tvá hodnost,“ vysvětlila Thia ironicky. „V době, kdy můj otec, jeho nejlepší přítel z dětství, byl v mém věku, byl už nejvyšším drsňákem.“\nSumi se snažila nebýt ohromena, ale nemohla si pomoci. Jen hrstka to dotáhla do hodnosti vraha Velitele první jednotky, a pouze jeden z nich to zvládl v Thiině věku.\nNemesis byl nejbrutálnějším ze všech.\nAle nakonec, když se podívala na ta těla, byla Sumi ráda, že Hauk není ohrožen jejími schopnostmi. Pro ty, které vnímal jako hrozbu, to nekončilo dobře.\nA ona se nechtěla setkat se stejným brutálním koncem, jako muži na zemi kolem nich.\nThia Sumi poplácala po paži. „Čeká tě ještě hodně zabití, ty jelito.“ Mrkla na ni. „Nemluvě o tom, že strýček Hauk opustil Ligu jako teenager s hodností zvláštního agenta.“\nDarice nesouhlasně zavrčel. „Lorinino hovno. Dancer byl stále ve výcviku, když ho vyhodili.“\nHauk se zvedl a zatnul čelist nad arogantní odpovědí svého synovce. „Pro tvou informaci, troubo, získal jsem hodnost Kapitána v průběhu tréninku.“\nSumi na něj vyvalila oči. Jo, jasně, tak to ji srazilo. Kapitán byla čtvrtá nejvyšší pozice, o jakou vrah mohl usilovat. A většina z nich se na ni nedokázala nikdy vyškrábat dřív, než někdo násilně ukončil jejich kariéru a život.\nDarice přejel svého strýce kousavým pohledem. „Když si byl Kapitán, proč tě vyrazili, co?“\nHauk neodpověděl a začal nanášet děla na stranu tábořiště.\n„Kvůli tvé matce,“ zavrčela Thia na Darice. „Poté, co Hauk prošel dvěma lety vyčerpávajícího tréninku, kde doufala, že ho někdo zabije, se rozběhla k jeho nadřízenému a řekla mu, že Hauk nemůže být povýšen na plnohodnotného vraha, protože je jí zaslíben. Liga ho okamžitě propustila.“\nSumi sebou trhla nad tím, co Thia popisovala. Bylo tomu tak proto, že vrazi měli zakázáno se ženit či vdávat. Ale necitelné na tom bylo to, že to Dariana udělala i přes to, že neměla v úmyslu završit jejich manželství. Proč ho nenechat mít takový život, pokud to bylo to, co chtěl? Nemluvě o tom, že by tím měla zaručeno, že si nikdy nevezme někoho jiného. Když na to přišlo, proč mu jeho rodiče umožnili projít školením vraha Ligy, když věděli, že nemůže absolvovat? Milovali ho alespoň trochu?\nJako někdo, kdo začal s tréninkem jako dospělá žena, Sumi na vlastní kůži viděla hrůzy a degradaci toho všeho. Mladí chlapci i dívky v Daricově věku, nebo jen o rok či dva starší, byli nemilosrdně vhozeni do arény a nuceni bojovat o své přežití. To byl důvod, proč tak zoufale chtěla dostat své dítě z tohoto systému dříve, než Kaleu přinutí k tréninku.\nZabij, nebo budeš zabit. Liga nerespektovala věk, ani se nevzrušovala kvůli rekrutům. Buď prošli, nebo selhali, a v tomhle případě selhání znamenalo brutální smrt z rukou jiného studenta či instruktora. Byly to ty nejhorší každodenní pády.\nThia měla pravdu. Pouze ta největší děvka by dovolila, aby si teenager tím vším prošel a pak ho nechala vyhodit přímo před dokončením studia. Proč byla Dariana tak zlá?\nLeda že by, jak Thia sama prohlásila, chtěla, aby zemřel.\nDarice se na Hauka zamračil. „Je to pravda? Je tvůj závazek k mé matce důvodem, proč si byl vyloučen?“\nHauk s těžkým povzdechem zvedl Partiniho. „Ano.“\n„Tak proč všem říkáš, že tě vykop-“\n„Co na tom záleží?“ Vyštěkl Hauk na Dariceho, čímž ho umlčel. „Konečný výsledek je stejný. Hanebně mě vyhodili těsně před dokončením studia kvůli neuvedení faktu, že jsem zaslíben.“\nDarice se k nim se zmatkem obrátil pro vysvětlení. „Nechápu, proč by má matka něco takového udělala, když o sjednocení neměla zájem.“\nHauk si hodil těžké tělo přes rameno. „Na tom nezáleží.“\n„To není pravda!“ Thia přistoupila blíž a namířila na Darice prstem. „Pro jednou, strejdo Hauku, mu řekni pravdu.“\n„Je to jeho matka. Nech to být, Thio.“\n„Nech být co?“ Zeptal se Darice. „Co se stalo?“\nThie plály oči, když se vzepřela přání svého strýce. „Tvoje matka nemohla vystát skutečnost, že strejda Hauk byl lepším vojákem než tvůj otec. To, že získal víc poct, ocenění a jako rekrut víc zabití než Keris, který vedl Andarionskou armádu. Věděla, že pokud by Hauk zůstal v Lize, zastínil by Kerisovu slávu a-“\n„Thio!“ Z toho divokého zavrčení Sumi poskočilo srdce. „Dost!“\n„Ne, to teda ne. Je mi špatně z toho, že musím poslouchat, jak na tebe po celou dobu útočí, když neví nic kromě lží, co mu nakecala jeho sobecká matka. Pokud je dost starý na Enduranci, je také dost starý na to, aby znal pravdu.“\nHauk se pohnul rychleji, než si Sumi myslela, že je s takovou velikostí možné. Vztyčil se nad Thiou s dostatkem zuřivosti na to, že dívka konečně udělala krok zpět a polkla. „Minulost je pryč. Nech to tak.“\nThia znovu pokynula směrem k Daricovi. „Ale-“\nS hlasitým nádechem na ni vycenil tesáky. „Existují i jiné věci, na které se teď musíme soustředit.“\nThia zvedla ruce nad hlavu ve znamení kapitulace. „Fajn.“\nHauk ze země poblíž Thiiných nohou sesbíral další blaster a pak ho podal Sumi. „Musíme složit tábor. Nejde z nich poznat, kdo nebo co je najalo, či jak nás našli. Z bezpečnostních důvodů budeme předpokládat, že mají přátele, kterým by mohl chybět jejich zápach.“\nDěti se rozběhly sbalit stany, zatímco Hauk zamířil k tomu svému.\nSumi přešla k tělům, aby je sama ohledala sama. A vážně, neměli na sobě žádné značky. Ale to nedávalo smysl. Kyr by neposlal amatéry, když měl celou armádu vycvičených vrahů k dispozici. Její vlastní sledovací zařízení bylo dočasně blokováno, aby Hauka neupozornilo na její misi, či nezačal být podezřelý.\nA věděla, že Hauk v sobě nebude mít čip.\nCož ji zanechalo s jedinou myšlenkou.\nSumi zamířila ke stanu, který Hauk rychle skládal do batohu. „Mají v sobě děti čip?“\nZavrtěl hlavou. „Jejich rodiče nejsou hlupáci. Neriskovali by, že nepřítel najde signál a využije jej k tomu, aby je našel.“\n„Víš, kdo byl cílem těch vrahů?“\nOhlédl se, aby se ujistil, že děti nejsou v doslechu, než k ní promluvil tichým, tlumeným hlasem. „Šli po mně. Sjednotili se před mým stanem a slyšel jsem, jak o tom mluví.“\n„Dalo ti to ponětí o tom, kdo je poslal?“\nZavrtěl hlavou. „Mám mnoho nepřátel a opravdu není neobvyklé, že mě napadají.“ Přejel si jazykem přes pravý tesák, než se ohlédl k tělům. „Jen prostě nevím, jak mě tady našli. To mě pořádně štve.“\nNe to, že se ho pokusili zabít, zatímco spal.\nPohlédla na úroveň nabití jejich zbraní a zaváhala, když si uvědomila, jak moc je Hauk skutečně zkušený ve svém brutálním řemeslu. „Cožpak tě nikdo z nich netrefil předtím, než zemřeli?“\n„Ne,“ odvětil prostě.\nTep se jí zrychlil. Pokud byl Thiin otec lepším vrahem, než Hauk, tak u všech bohů doufala, že proti němu nikdy nebude stát jako jeho nepřítel. „Kapitán, jo? Kolik ti bylo let, když si tu hodnost získal?“\nTiše, uznale hvízdla. Přesto bylo těžké mu uvěřit. „Zabil si víc než sto cílů, polovinu z nich při vojenském cvičení dřív než ti bylo osmnáct?“\n„Jsem Válečný Hauk,“ řekl prostě, jako by to vše vysvětlovalo. Začal balit přikrývky.\nSumi ho chytila, aby se zastavil, zatímco se snažila strávit to, co jí řekl. „To je víc než pět usmrcení za měsíc, během tréninku. Jak si to dokázal?“\nZačalo mu škubat v čelisti, jak ho pohltil temný vztek. „Byl jsem mladší než většina mé třídy. Kvůli tomu jsem měl spoustu vyzyvatelů.“\nZamrkala nad tím, co jí skutečně řekl. Jeho spolužáci a instruktoři ho zvali do kruhu častěji než ostatní, protože byl mladý a tak zjizvený od ohně. „Mysleli si, že tě dokážou snadno a rychle zabít.“\nPohlédl na ni a krátce přikývl.\n„Jako dítě jsi měl být doma s matkou, a ne být nucen bojovat o každý nádech.“ O každé jídlo. O každou minutu, co mu bylo dovoleno spát… S bolavým srdcem ho přitáhla do své náruče a přitiskla k sobě.\nCelý ztuhl. „Co to děláš?“\nNajednou si uvědomila, jak svalnaté a tvrdé jeho tělo bylo. Sakra, nemohl na sobě mít víc než dvě procenta tělesného tuku. Pokud vůbec. Bylo to jako opírat se o kamennou zeď. „Objímám tě.“\nZdálo se, že ho její odpověď zmátla. „Proč?“\nPoplácala ho po zádech, než neochotně ustoupila. „To je to, co lidé dělají, aby se vzájemně utěšili.“\nVzhlédla a viděla, jak se jeho pozornost soustředí na někoho za ní. Otočila se a zachytila zlostný pohled, který Darice vrhal jejich směrem.\nHauk si zamumlal pod vousy něco, co muselo být v Andarionštině.\nS dlouhými, zlobnými kroky překonal Darice vzdálenost mezi nimi. „Zneuctils mou matku?“\nNa okamžik ji napadlo, že Hauk skutečně udeří chlapce za jeho drzost. „Ne.“ To slovo bylo pouhým tichým, hrdelním zavrčením vycházejícím ze zadní části hrdla.\n„To bys raději neměl.“\nThia Dariceho od Hauka odtáhla. „Chlapče, musíme si promluvit o tvé neschopnosti vnímat zkušenosti blízké smrti.“\nThia se ohlédla na Hauka, který se stále ještě nepohnul. Dokonce ani nemrkl. „Copak nevidíš, jak je naštvaný?“\nThia s povzdechem protočila oči v sloup. „Jsi idiot, Darici. Vážně doufám, že nemáš v úmyslu vstoupit do jakékoliv vojenské služby.“\nVyzývavě zvedl bradu. „Samozřejmě, že mám. Jsem Andarioňan. Stane se ze mě pilot stíhaček, jako byli moji rodiče.“\n„Ne, ty jelito.“ Poplácala ho po tváři. „S těmi tvými dobře vyvinutými instinkty přežití se z tebe stane jasná skvrna na něčím štítu.“\nDarice v gestu varování na Thiu ohrnul ret. „Co ty o tom víš?“\n„Přestaňte se dohadovat a sbalte,“ zavrčel na ně Hauk. „Musíme sebou hnout, jako by na tom závisel váš život.“\nTeprve tehdy si Sumi uvědomila, že měl už zcela sbaleno.\nA během několika dalších minut měly zabaleno i děti. Když podal Daricovi krosnu, jeho synovec se zarazil. Hlasitě.\nDarice trhl bradou směrem k Thie a Sumi. „Proč ony nenesou víc?“\n„Jsou to ženy.“\nHauk znovu něco zamumlal v Andarionštině. Sumi začínala mít podezření, že chrlil ošklivé kletby. „Thia má pravdu. Jsi jenom chodící skvrna. Přestaň si stěžovat a vzmuž se. Vezmi ještě můj menší batoh a pochoduj. Musíš si vybudovat svalovou hmotu.“ Popadl velký bágl a hodil jej přes meče na jeho zádech, než vykročil. Illyse klusala za ním.\nThia, která držela popruhy svého růžového květinového batohu, protočila oči v sloup na Darice, který stále trucoval. „V boji je pravidlem, že jsou ženy rychlejší a hbitější než muži, debile. Jsme také mnohem menším cílem.“\nHauk se ohlédl přes rameno, aby zkontroloval jejich tempo. „Pokud bychom byli pod palbou, nepotřebují svaly unavené z nošení těžkých batohů a munice. Zůstávají tedy na pozoru a mohou se volně pohybovat, zatímco cestujeme. Kdybychom byli napadeni, potřebujeme někoho, kdo zaujme pozici a zahájí krycí palbu, abychom se dostali do úkrytu.“\nThia přikývla. „Takže je standardním protokolem, že jeden voják, obvykle ten větší z páru, hraje mezka pro batohy, aby ostatní mohli zajistit obranu. To je důvod, proč Andarioňané tvoří týmy z jedné samice a samce. Každý odehraje svou část a všichni se vrátí domů.“\nDarice si promnul nos. „Nevěděl jsem, že to je důvod, proč to děláme.“\nThia se na něj ušklíbla. „To tě tvoje matka nic nenaučila?“\nZavrčel směrem k Thie: „A kdo učil tebe?“\n„Můj otec. Strejda Syn. Teta Shahara. Strejda Hauk. Strejda Darling. Teta Mari. Strejda Fain. Strejda Caillen. Teta Desi. Strejda Nero. Teta Jayne… neustále.“ Povzdechla si. „Všechno je životní lekcí, která vždy končí… a pak můžeš zemřít,“ řekla falešně mužným tónem. „Je to trochu směšné.“\n„Ne, to není.“ Sumi polknula, když do ní tvrdě udeřila bolest z její minulosti. „Měla bys být vděčná za to, že tě tvůj otec tak miluje, Thio. Můj mě nenaučil nic, kromě toho, jak bez mrknutí oka ustát urážku. Poslal mě do světa s páskou přes oči, která mi byla brutálně strhnuta. Dala bych cokoliv za to, abych věděla to, co ty v tvém věku. Zachránilo by mě to před bolestí ohromnou jako vesmír.“\nHauk se zarazil a zamračil se na ni. V jeho očích viděla spřízněnou duši a věděla, že přesně pochopil, o čem mluvila. To do jejího srdce vlilo něhu, která byla stejně překvapivá jako nečekaná. A jak šli, všimla si, že k němu stále bloudí očima.\nByl to neuvěřitelný pohled, jak se jeho svaly vyboulily od zátěže, kterou bez námahy nesl. Tu schopnost mu záviděla. Ale nejvíc ze všeho záviděla těm kalhotám, které jeho zadek objímaly tak pevně, že si z něj toužila ukousnout sladké sousto.\nOkamžitě zrudla, takže byla vděčná za tmu. Nemohla mít takový typ myšlenek. Po tom, co se stalo s Darnellem a Avinem a po utrpení ve školení Ligy, ji nikdy nenapadlo, že jí bude nějaký muž připadat atraktivní.\nHauk není muž.\nPravda, ale jako Andarioňan pro ni byl ještě nebezpečnější. Silnější. Děsivější.\nA přesto se s ním cítila v bezpečí. Jsi blázen.Pokud se někdy dozví, co tady máš udělat, podřízne tě rychleji, než povraždil ty vrahy dnes večer.\nTo byla rozhodně pravda.\n„Víš, co mě opravdu vytáčí?“ Zeptala se Thia najednou.\nSumi se lehce zasmála, jak zvažovala odpověď. „No, vzhledem k všemu dramatu a smrtícím hrozbám za poslední dva dny, si troufám říct, že Darice?“\nThia se uchechtla, zatímco Darice na ni ve tmě zíral. „No fajn. Máš bod. Ale ne. Kdybych byla doma, můj táta by okamžitě věděl, že se mi zrychlil tep. Tři strážní a dva droni by se objevili jako mávnutím kouzelného proutku a zničili by vše, co by mě otravovalo.“\nThia se do něj pokusila strčit, ale nijak tím nenarušila jeho krok. „To není legrace.“\nHauk mlaskl jazykem. „Mohlo by to být horší, sestřičko.“\n„Tvůj otec s matkou mají dalších pět dětí, o které se můžou strachovat i ve spánku. Představ si, jak mizerně na tom je Devyn. Oba jeho rodiče jsou přehnaně ochranitelští psychopati a má na sobě po celou dobu jejich kombinovanou pozornost. Nemluvě o Vikovi, který nikdy nespí.“\nThia se bolestivě zašklebila. „Ooooo. Máš pravdu. Nikdo mě nepřipojuje k monitorům a nebere mi krev pokaždé, když kýchnu.“\nSumi pozvedla obočí. „Jeho táta je doktor,“ vysvětlila Thia. „Pokud Dev jen škytne, jeho otec na něm provede každý známý test, aby se ujistil, že nemá nějakou nevyléčitelnou vzácnou chorobu. A nechtěj, abych začala s jeho matkou. Vedle tety Shahary vypadá strejda Syn jako nedbalý, bezcitný rodič.“\nHauk po Sumi vrhl pobaveným úšklebkem. „Nedělá si srandu. Hrál jsem si s Devynem, když byl ještě dítě a předstíral, že ho pouštím. Jeho otec mi ho vyrval z rukou a jeho matka mě za to postřelila.“\nSumi zalapala po dechu. „Ne, ne!“\nPoložil si pravou ruku na srdce. „Na mou čest, ano. Mám jizvu, co to dokazuje.“\nThia kývla, aby ho podpořila. „A nejsmutnější část? Strejda Hauk je jejich přiřazená TÚO.“\nSumi naklonila hlavu při tom neznámém termínu. „TÚO?“\n„Taktická Útočná Opice,“ odpověděl Hauk.\nThia se usmála. „Syrová, šílená, hrubá síla, kterou propouštějí na věci, co je obtěžují a která na misích táhne kotvu. Říkala jsem ti to. Strejda Hauk je jako útočný pes… a oni ho postřelili.“ Hravě plácla rukou Hauka přes paži. „Nikdo by nikdy neměl střílet svou TÚO, na které závisí.“\nSumi pohlédla na Hauka, aby zjistila, co si myslí o jejím popisu jeho osoby. Kupodivu se zdálo, že to bere s klidem. „To tě neuráží?“\n„Ne. Je to pravda.“\nThiin úsměv se rozšířil. „Strejda Darling popisuje volání strejdovi Haukovi jako přivolávání bestie.“\nHauk se ušklíbl. „Myslel jsem, že mi jednoduše říká Babčo.“\n„No, to taky. Ale pouze, když na něm sedíš jako na mláděti.“\nSumi utichla, zatímco poslouchala o jejich rodinných příbězích. Měli mezi sebou silný vztah, po kterém toužila po celý život. A zatímco se pošťuchovali a stěžovali si na sebe, mezi nimi všemi byla nepopiratelná věrnost a láska.\n„A co ty, Sumi?“ Zeptala se Thia, čímž vyrušila její myšlenky.\n„A já co?“\n„Tvá rodina? Kde je?“\nPohlédla na Hauka, než odpověděla. „Žádnou nemám.“\nThia se zarazila tak náhle, že do ní Sumi málem vrazila. „Nikoho?“\nZavrtěla hlavou. „Moji rodiče i sestra jsou již dávno pryč.“\n„Zemřeli dřív, než jsem se narodila.“\nThia na ni zírala. „Jak dlouho jsi byla sama?“\nPohled v Thiiných očích jí napověděl, že si uvědomovala, že její osud mohl být snadno stejný. Zahákla svou ruku za Suminu paži a znovu vyrazila. „Pak vítej v naší rodině.“\nTa nabídka ji ohromila. „Promiň?“\nThia zesílila svůj stisk. „Teta Mari vždy říká, že rodina není o krvi, kterou sdílíš. Je to o lidech, kteří jsou pro tebe ochotni krvácet.“\nTato slova jí vytvořila knedlík v krku a nebyla si jistá, jak s nimi naložit. Tohle nebyl ten typ postoje, na jaký byla zvyklá. V jejím světě byla rodina první, kvůli komu jste krváceli a cizinci, ti vás vysáli úplně. Upřímně řečeno, nedokázala si ani představit svět, jaký Thia a Hauk popisovali.\n„Mari zní jako velmi moudrá žena.“\nThia ji se smíchem poplácala po paži. „On je velmi moudrý. A naše extrémně velká rodina je vždy ochotná se ještě o něco rozrůst. Takže vítej.“\nThiina naivní sladkost ji mátla. „To není moc Andarionské, ne? Myslela jsem, že krev je to jediné, na čem záleží.“\nHauk zavrčel. „Je i není.“\nSumi si povzdechla nad jeho vyhýbavou odpovědí. „Myslím, že z vás dvou mám v hlavě zmatek.“\nThia nakrčila nos. „Je zábava pohrávat si s novými lidmi. Ale zpět k tvé otázce. Zatímco je vzácné, že Andarioňané někoho přijmou, není to neslýchané. Opět platí, že to musí být zahájeno samicí, která je ochotná přivést do své linie dítě… a to je důvod, proč je mi stále dovoleno být princeznou, i když jsem bastard.“\n„Thio!“ Vyštěkl Hauk. „Tímhle tvrzením bys Kiaru rozplakala a naštvala svého otce.“\nProtočila oči v sloup. „Je to pravda a všichni to víme. I když je moje babička velmi milující a přijímá mě, vidím, jak se dívá na Zarinu.“\n„Zarina je jen dítě,“ zavrčel Hauk.\n„A vypadá jako Andarioňanka. Od hlavy až k patě.“\nHauk se odmlčel. „To je to, co tě trápí?“\nSumi spatřila slzy v Thiiných očích, než je zamrkala pryč.\n„Zapomeň, že jsem něco řekla.“\nHauk se k ní chystal vyrazit, ale Sumi zvedla ruku, aby ho zarazila.\n„Proč vy dva nejdete napřed a nedáte nám chvilku?“\nHauk to pár minut zvažoval, než kývl. „Illyse, zůstaň s Thiou.“ Pak pokynul na Darice, aby ho následoval.\nSumi jim dala slušný náskok předtím, než pokračovaly v jejich putování. „Zarina je tvá sestra?“\nPřikývla. „Mám ji ráda. Ale vypadá tak divně s Andarionskýma očima a hustými černými vlasy a drápy. Žádný z mých bratrů se takhle nenarodil. Všichni vypadají jako lidé.“\n„Vadí ti, že vypadá Andarionsky?“\n„Ne.“ Setřela slzu, která jí sklouzla po tváři.\n„Thio? Tak co je špatně?“\nDalší slzy klouzaly, jak se jí rozechvěly rty. „Od chvíle, co se narodila, na ni tak moc žárlím, že se někdy chci ohnat, ublížit jí a za to se nenávidím. To si ode mě nezaslouží. Jak Hauk řekl, je to jen dítě.“\nSumi nedokázala sledovat její logiku. „Žárlíš na co?“\n„Na všechno.“ Vzlykající Thia zvedla ruce, aby si zakryla oči, jako kdyby bylo fyzicky snazší zastavit slzy. „Bylo špatné sledovat mého otce a nevlastní matku s mými bratry. Vidět, jak by život měl vypadat. Víš?“ Zaskřípala zuby. „Akorát jsem si uvědomila, jak špatné bylo mé dětství a kvůli tomu jsem byla tak naštvaná na matku a na to, jakou v tom odvedla roli, že jsem se chtěla vrátit v čase a vytáhnout to na ni. Proč se musela vyspat s mým otcem a potom, protože věděla, že je těhotná, si vzít jeho nevlastního bratra, který ho nenáviděl? Vážně! Proč to udělala? Aksel byl tak nechutný, dementní bastard. Nechápu, proč jej nevykuchala hned rok poté, co se vzali, a neušetřila nás obě spousty let utrpení.“\n„Ach, Thio. Modli se, abys ten strach nikdy nepochopila.“\nSumi vzala dívčinu tvář do dlaní. Bohové, jak moc si přála, aby nevěděla, jak snadné je uvěznit samu sebe v nevyhnutelné noční můře. Cítit se v pasti a poraženě, bez kohokoliv, kdo by pomohl, bez cesty ven. Tak zoufale toužit po lásce, že přijmete urážky a rány, jen abyste si mohli zachovat letmé zdání.\nStále nemohla uvěřit, že to udělala, a ne jednou.\n„Thio, šla jsi po špatné cestě. Po takové, po jaké jsem kráčela ještě před tebou a teď ti tady říkám, že to je vážně zatraceně mizerné. Ale dokud v sobě budeš držet ten vztek, bude jako nákaza. Musíš to nechat být a jít dál. Život není fér. Ani nemá být. Je to jednoduše lepší, než být mrtvá.“\n„Holka, ale můžu. Vím přesně, jaké to je zlobit se na bohy, kteří tě sem poslali. Zuřit na ty, kteří tě měli chránit a milovat, ale místo toho se soustředili na své vlastní sobectví, nebo byli tak pohlceni vlastní bolestí, že jim bylo fuk, co se s tebou stane.“ Sumi polkla. „Z toho, co jsem slyšela, zní tvůj otec a nevlastní matka jako báječní lidé. Milují tě.“\nRty se jí zachvěly. „Já vím. Kiara semnou vždy zacházela jako s vlastní dcerou. Ale já jen chci to, co mají i oni.“\n„Ty to máš, zlato.“\n„Ne. Mám v sobě stejné démony, jako můj otec a vím to. Viděla jsem, jaká je lidskost a vím, jak slabá je bezpečnost. Jak prchavá.“ Klekla si a zabořila obličej do Illysiny srsti. „Vždycky jsem se ve vlastní rodině cítila jako outsider. A vím, že to není pravda, ale nemůžu přestat. Prostě mě bolí vědomí, že jsem mohla být jejich skutečná dcera místo té, kterou byli nuceni vychovat. Někdy se chci jen rozběhnout ke dveřím a neohlížet se. Vůbec.“\n„Sumi, není to to, co si myslíš. Byla jsem teenager, když moje matka zemřela…. Brutálně. Potkala jsem svého otce poprvé v životě jen několik hodin před tím, než se to stalo. Neznala jsem ho. Vůbec. On neznal mě. A tu noc málem zemřel, když chránil Kiaru před mým nevlastním otcem – kterého můj otec zabil, když ji osvobodil. Během mrknutí oka bylo všechno, co jsem znala, pryč. Násilně vyrváno. A najednou všichni kolem mě byli zcela cizí.“\nThia polkla. „Bylo tak neskutečné být vhozena do té obří, nespřízněné rodiny. A že nejsou normální. Nehledě na mou nevlastní matku jsou to velmi děsiví lidé. A být vychovávána velmi děsivými, vysoce nestálými a násilnými lidmi… děsili mě. A i když se můj táta snažil, byl kolem mě tak plachý. Jako kdyby se bál, že mě zlomí, pokud se mě dotkne, a nikdy nevěděl, co říct. Ne, že by tedy s někým víc mluvil. Ale stejně…“ Pohlédla na Sumi. „Promiň, nechtěla jsem to na tebe tak hodit. Jde jen o to, že ta těla sebou přinesla vzpomínky, které bych si nejraději vypálila z mysli.“\n„Jo. Všimla jsem si, že si sebou ani neškubla.“\nThia se nadechla a postavila se. „Jak jsem řekla, Aksel byl psychopatický bastard. Přišlo mi normální, že má matka každý den z koberce čistila krev, protože zabil jednoho ze svých mužů za něco… jako třeba za to, že kýchnul, když mluvil.“ Hořce se zasmála. „Cítím se, jako kdyby celý můj život byl jen špatně napsané melodrama.“\n„Zlato, všichni se tak občas cítíme. Věř mi.“\n„Asi.“ Thia si přitáhla svetr těsněji k tělu. „Můj otec se tak moc snaží mě ochránit. Je to, jako by mě dusil. Ale zdaleka by mi to tolik nevadilo, kdybych neviděla, jak jinak se chová ke mně a k mým sourozencům.“\n„Co tím myslíš? Miluje je víc?“\n„Ne!“ Řekla Thia rychle. „Tak to není. Ale proto, že jim utíral zadky a od narození je krmil lžící, je… no, je s nimi tak uvolněný, jak jen může. Se mnou poznám, že se cítí, jako kdyby mi něco dlužil. Vidím mu v očích vinu pokaždé, když na mě pohlédne, vinu z toho, že tam nebyl, když jsem byla malá, aby mě ochránil a udržel v bezpečí. A jediné, co opravdu chci, je vlézt mu do klína jako moji bratři a dovolit mu, aby mě držel, dokud všechno nepřestane bolet.“\nSumi vtáhla Thiu do náruče a přitiskla ji k sobě. „Já vím, zlato. Vážně. Když jsem byla malá, měla jsem švagra, který byl mým hrdinou. A on udělal přesně to, co jsi popsala. Vzal mě do těch svých silných paží a řekl mi, že nikdy nedovolí, aby mi někdo ublížil. A já mu věřila.“\n„Rozvedl se s mou sestrou, odešel a nikdy se nevrátil.“\n„Nenávidíš ho za to?“\n„Říkám tomu nenávist, ale není to tak. Je to zničená důvěra. Nikdy jsem neměla nikoho, kdo by mě chránil. Kohokoliv, kdo by mě zvedl poté, co jsem spadla, až na něj. A tak moc mi chybí, že si nemůžu pomoct, ale nenávidím ho. Nikdy nepochopím, proč mě opustil, a jak to mohl udělat s vědomím, že nikoho jiného nemám.“\nTeď už plakaly obě.\nAž dokud se Thia nezačala smát. „Díky bohům, že jsme poslaly Darice napřed. Musela bych toho malého otravu vykuchat, kdyby nás takhle viděl.“\nSumi se začala také smát, jak si otírala vlastní slzy. „Proč musí být život tak těžký?“\nThia vzlykla. „Teta Mari říká, že debilové jsou v našem životě tím největším požehnáním.“\n„Bez nich bychom brali ty, co jimi nejsou, jako samozřejmost. Kreténi nám dávají potřebou perspektivu k tomu, abychom si cenili lidí, kteří nás mají opravdu rádi.“\nZvláštní, že nad tím tak nikdy ještě nepřemýšlela. „Opravdu jednoho dne musím potkat tvou tetu Mari.“\nThia zahákla svou paži za Suminu a znovu vykročily. „Teď, když jsi rodina, ho potkáš. Jen ho příliš brzo ráno neprobuď, protože to je jak zvíře. Sám říká, že se jeho mateřské instinkty nenakopnou až do poledne, a až po prvním šálku čaje.“\nSumi se tomu zasmála. „Ví, že mu říkáš teto?“\n„Samozřejmě. Tak se mi představil, když jsme se poprvé setkali.“ Hravě se k Sumi přitiskla. „Abych smázla ten zmatek, je to gay. Jak jsem již řekla, jsme nesourodná parta. Zapadneš.“\nJak moc si přála, aby to byla pravda. Ale nikdy nebude.\nA jakmile předá tyhle informace, aby zachránila svou dceru, nepochybovala o tom, že Thia bude první, kdo ji za to zabije.\nAnonymní 1. listopadu 2014 14:49\nNadezda Pavloskova 1. listopadu 2014 15:56\nEd Evudar 1. listopadu 2014 16:31\nAnonymní 1. listopadu 2014 17:02\nAnonymní 1. listopadu 2014 17:19\nVeľká Vďaka za dnešnú opäť skvelú kapitolu - teším sa na to keď sa aj Sumi stane členkou ich rodiny.\nAnonymní 1. listopadu 2014 17:33\nKnihomolka.365 1. listopadu 2014 18:36\nAnonymní 1. listopadu 2014 20:09\nAnonymní 1. listopadu 2014 20:14\nAnonymní 1. listopadu 2014 23:12\nAnonymní 2. listopadu 2014 19:13\nAnonymní 2. listopadu 2014 20:49\ndakujem...bolo to uzasne ;-)\nAnonymní 2. listopadu 2014 22:22\nJana 19. února 2016 11:35


Wordpress themes CZ | Wordpress šablony | Wordpress templates - Možnosti videa wordpress - Nurulism\nMožnosti videa wordpress\nVideo stavitel Pro Skin - HTML5, Youtube videa Wordpress\nvíce Stahování , Divi je nejoblíbenější téma WordPress na světě. Je kompletní, snadno použitelný a je dodáván s více než šablonami 67 zdarma. [Doporučeno]\nTo je vše pro tento plugin, doufám, že vám to umožní přidat videa na pozadí vašeho blogu WordPress. Neváhejte a sdílejte tento článek se svými přáteli na sociálních sítích.\nWordPress šablony jsou SEO optimalizované. Uživatelský přívětivý administrační panel je jednou z největších výhod šablon z kategorie Výroba videa. Nepotřebujete žádné technické znalosti, abyste mohli spravovat webové stránky.\nAbychom drželi krok s moderními trendy internetu, tak jsou naše šablony kompatibilní se všemi prohlížeči, aby bylo zajištěno, že vaše webová stránka vypadá dokonale ve všech prohlížečích. Navíc skoro všechny naše produkty 655% podporují responzivní design, což umožní vašim návštěvníkům prohlednout váš web z jakéhokoliv zařízení.\nPro zobrazení videa na webu je nejd 867 le 887 it 788 j&scaron í 769 á st nastavení nazvaná &bdquo Embed &bdquo . Prá v 788 zde se vyplatí mí t roz&scaron í 895 ený ú 769 et.\nV tomto ná vodu si uká 887 eme jak nahrá t video na slu 887 bu . Jak video nastavit, aby obsahovalo jen ty ovlá dací prvky, které chcete. První m krokem je p 895 ihlá &scaron ení se na a zalo 887 ení ú 769 tu, pokud ho nemá te. Zalo 887 ení ú 769 tu je zdarma a jedná se o standardní postup, který zná te z prost 895 edí internetu.


Nejlepšími sběrači jsou děti z Drmoulu - Chebský deník\nNejlepšími sběrači jsou děti z Drmoulu\nDrmoul – Devět a půl kilogramu použitých baterií na hlavu sesbírali žáci Základní školy a mateřské školy Drmoul.\nNaučit se, jak se šetrněji chovat k přírodě a vytvořit si ručně vyrobený papír, to byl jeden z cílů žáků drmoulské školy. | Foto: Deník/ Jana Bežáková\nTímto výkonem si zasloužili titul nejlepších sběračů z celého Karlovarského kraje.\nDo soutěže v rámci projektu Recyklohraní aneb Ukliďme si svět se zapojilo více jak osm set škol z celé republiky. Z toho dvaadvacet škol bylo z Karlovarského kraje. „Cílem projektu je názornou a hravou formou prohloubit znalosti dětí o třídění a recyklaci odpadů," přiblížila ředitelka projektu Hana Ansorgová. Drmoulským dětem se podařilo za dva a půl měsíce nasbírat čtyři sta kilogramů použitých baterií. „Celý projekt byl pro děti velkou zábavou," řekla ředitelka drmoulské školy Alena Rubická. „Bylo hezké pozorovat žáky, s jakou energií se sběru věnují a jak opravdu poctivě nosí nasbírané baterie. Samozřejmě velkou oporou byli také rodiče," uvedla s tím, že Drmoulští se od začátku snažili být nejlepší, ale do poslední chvíle byla soutěž velice napínavá. „První místo nás tak opravdu těší," řekla Alena Rubická. Právě drmoulská škola je zařízením, které se dlouhodobě věnuje výuce toho, jak šetřit přírodu. Nechybí ani projekty, jež učí děti třídit odpad, či tradiční Den Země.\nDrmoulské děti, stejně jako ostatní vítězové ze všech krajů, získaly sběrný box a CD Daniela Bárty s podpisem zpěváka. „Na sběrný box jsme všichni moc zvědaví a děti už pro něj vybírají místo. Hlavně se ale těšíme na další ceny, které k nám z katalogu Recyklohraní poputují," doplnila Alena Rubická.\nPozadu nezůstali drmoulští žáci ani ve sběru vysloužilého elektrozařízení. V této kategorii skončili malí sběrači na třetím místě za Základní školou a Mateřskou školou Pernink a základní školou Karlovy Vary.


Olight svítilny | VYHLEDÁVACÍ SVÍTILNA OLIGHT SR52-UT INTIMIDATOR | Vábničky Nordik predator\nÚvod »Olight svítilny» VYHLEDÁVACÍ SVÍTILNA OLIGHT SR52-UT INTIMIDATOR\nVYHLEDÁVACÍ SVÍTILNA OLIGHT SR52-UT INTIMIDATOR\nŠpičková vyhledávací svítilna Olight SR52-UT Intimidator přináší extrémní světelný tok až 1100 ANSI lumenů a daleký dosvit 800 metrů. Vysokého světelného výkonu bylo dosažen kombinací nejnovější LED Cree XP-L HI s plochou čočkou a velkého hladkého reflektoru. Volit lze celkem ze čtyř světelných režimů včetně stroboskopu. Elektronika udržuje konstantní intenzitu světla i během vybíjení baterií. K napájení svítilny lze použít šest jednorázových CR123A baterií, nebo tři nabíjecí li-ion akumulátory typu 18650 (nejsou součástí balení). Akumulátory lze přímo ve svítilně dobíjetpomocí bočního micro USB konektoru (kabel a USB adaptér do auta jsou součástí balení).\nK napájení lze použít 6x lithiové jednorázové baterie CR123A nebo 3x nabíjecí li-ion 18650. Pozor, akumulátory musí mít vystouplý plusový pól, jinak nebudou mít ve svítilně kontakt. Z naší nabídky doporučujeme například akumulátory značky Olight, Acebeam a Keeppower.\nDobu provozu výrobce měří s akumulátory s kapacitou 3400 mAh.\nNabíjení - akumulátory typu 18650 lze přímo ve svítilně dobíjet. Odsuňte krytku micro USB konektoru a zapojte kabel. Během nabíjení svítí kontrolka vedle konektoru červeně, po nabití svítí zeleně. Nabíjení zcela vybitých akumulátorů trvá s dodávaným USB adaptérem cca 10 hodin.\nUpozornění na vybité baterie - pokud jsou baterie téměř vybité, tak začne kontrolka vedle USB konektoru blikat, když jsou baterie kriticky vybité, tak začne červeně svítit.


Export XML dat\nPozvánka na veletrh GO 2016\nTímto si Vás dovolujeme pozvat do naší expozice na veletrhu GO 2016. Budeme rádi, když nás ve dnech 14. - 15. ledna 2016 navštívíte na stánku č. 058, kde Vám rádi představíme systém AnChoice, chystané novinky a zodpovíme Vaše dotazy.\nPoděkování za návštěvu na Travel Meeting Point\nDěkujeme za hojnou návštěvu u našeho jednacímu stolu na veletrhu Travel Meeting Point 2015 na výstavišti v Praze - Letňanech. Věříme, že jste byli s našimi informacemi a nabídkou služeb spokojeni a těšíme se na viděnou během mnoha nadcházejících prezentací společně s předními českými touroperárory.\nPozvánka na veletrh GO 2015 a přidání nových CK do databáze AnChoice\nDovolujeme si Vás pozvat do naší expozice na veletrhu GO 2015. Budeme rádi, když nás ve dnech 15. - 16. ledna 2015 navštívíte na stánku č. 044, kde Vám rádi představíme systém AnChoice, chystané novinky a zodpovíme Vaše dotazy.\nPozvánka na veletrh ALBO Travel Market\nDovolujeme si Vás pozvat k návštěvě našeho stolu č. B2 na veletrhu ALBO TRAVEL MARKET 2014, který se uskuteční ve dnech 16. - 17.10.2014 v Liberci.\nPoděkování za účast na MADI, akce a prezentace\nRádi bychom Vám poděkovali za hojnou účast na prezentaci a stánku společnosti AnChoice v rámci veletrhu MADI 2013. Měli jste možnost se seznámit s novinkami, které jsme pro Vás připravili. Jednoznačně největší zájem byl o hit mezi novinkami mobilní webové stránky a mobilní aplikace.\nprezentace akce veletrhy\nNirvana Travel v databázi AnChoice + pozvánka na MADI\nDovolujeme si Vás pozvat k návštěvě našeho stánku č. 015 na veletrhu MADI 2013, který se uskuteční ve dnech 30. - 31.10.2013. Současně Vás zveme na prezentaci novinek v systému AnChoice dne 30.10.2013 od 10.00 hodin v konferenčním sále č. 2. Na závěr prezentace budeme losovat výherce hodnotných cen.\nPoděkování za návštěvu na veletrhu a informace o přerušní činnosti CK Blue Bell\nDěkujeme všem, kteří v rámci veletrhu HOLIDAY WORLD 2013 navštívili náš stánek, seznámili se s dalšími novinkami v systému a také těm, kteří rozšířili řady našich spokojených uživatelů. I nadále pro Vás připravujeme celou řadu novinek, které Vám ještě více usnadní každodenní práci s klienty a ušetří\nCK MILE + poděkování za návštěvu na MADI 2012\nDovolte, abychom Vám touto cestou poděkovali za Vaši účast na prezentaci systému AnChoice na veletrhu MADI 2012. Velmi si vážíme Vašich názorů a těší nás, že ohlasy na novou verzi systému AnChoice 2.0 jsou kladné.\n50 CK ONLINE S MOŽNOSTÍ PŘÍMÉ REZERVACE V SYSTÉMU ANCHOICE\nDěkujeme za Vaši návštěvu na veletrhu Holiday World. Velmi nás potěšil Váš zájem o systém AnChoice a chystané novinky pro rok 2012. O všem Vás budeme pravidelně informovat.\nnové funkce veletrhy\nPoděkování za GO 2012 a rozšíření databáze\nDěkujeme všem klientům a kolegům za návštěvu našeho stánku na veletrhu GO 2012.\nNěmecké a rakouské cestovní kanceláře a novinky v AnChoice\nDěkujeme všem klientům, kteří na veletrhu MADI navštívili naši expozici. Váš obrovský zájem nás velmi potěšil. Budeme se i nadále nažit, aby naše služby byly inovativní, kvalitní a jedinečné.\nveletrhy nové funkce\nONLINE Azur Reizen a Maxi Reisen CZ a slovenská CK Maxi Reisen\nNavštívíte veletrh cestovního ruchu MADI? Zastavte se u našeho stánku, rádi Vám systém představíme!\n38 CK s online přímou rezervací a dalších 55 CK s poptávkovým formulářem\n© 2009-2021 AnChoice CZ, s.r.o.


BiOrb AIR je plně automatizované 30 litrové terárium, které vytváří perfektní mikroklima pro pěstování tropických rostlin.\nImport kód: 71749\nMikroklima replikuje přírodní podmínky, které se nacházejí v tropickém lese a jsou vhodné pro rostliny, které vyžadují vysokou úroveň vlhkosti.BiOrb AIR používá ošetřen sterilní kokosový kompost jako růstové médium na kultivaci kořenů rostlin. Kompozit z kokosových vláken je umístěn na vrchu kapilární rohože, která čerpá vodu do kompostu z malého zásobníku vody v základně. Kapilární účinek zabraňuje zamoření a odehnívání kořenů rastlín.Prirodzené denní světlo není nutné, protože osvětlení je uspořádáno v šesti LED diodách v horní části koule. Tím se dosáhne dokonalý světelný výkon na podporu přirozeného růstu a zabraňuje ohýbání rostlin směrem k jedinému světelnému zdroji. Světlo pracuje i na automatickém 24hodinovém cyklu, který simuluje východ slunce, denní světlo, západ slunce a noční čas. Abyste zabránili stagnaci a kondenzaci v biOrb AIR, neustále se rozvíjející ventilátor recykluje vzduch přes vyměnitelný uhlíkový filtr. V rámci cirkulačního procesu se pravidelně zavádí malé množství čerstvého vzduchu.Na udržení vlhkosti v mikroklimatu se přidává voda pomocí ultrazvuku, který je umístěn v horní nádrži na vodu. Funkce začne vytvářet vodní páru, když vlhkost klesne pod 75% relativní vlhkosti. BiOrb Air je ideálním řešením pro vytvoření dokonalého domova pro množství plazů, jako jsou tropické žáby, salamandry a africké pozemní hlemýždě.\nIntegrovaná jednotka na zamlžování\nKompletní sada; Stačí přidat rostliny\nMůže být použit jako terárium pro plazy\nModul osvětlení a zamlžení\n500ml láhev Humidimist x2\nKapilární rohož a gumová zátka\nRozměry (průměr x výška) v cm: 40 x 46 xm


Brýle proti kanibalismu pro drůbež - větší, hranaté, komplet se závlačkou — Proti agresivitě - štípání, přeletu — Chovatelské potřeby Driml\nBrýle proti kanibalismu pro drůbež - větší, hranaté, komplet se závlačkou. Aplikaci brýlí je potřeba provádět ...\nBrýle proti kanibalismu pro drůbež - větší, hranaté, komplet se závlačkou.\nAplikaci brýlí je potřeba provádět při teplotách nad 5°C, aby se předešlo poškození závlačky již při nasazování.\nBrýle se nasadí shora na zobák tak, aby se otvory v plastu kryly s nosními otvory\nPřes otvory se prostrčí plastová závlačka se zpětným háčkem - brýle jsou připevněny\nPo zabití drůbeže se závlačka odstřihne, brýle s mohou použít opakovaně s novou závlačkou\nNeprovádět za mrazu, plast křehne a závlačka se může ulomit.\nZboží zakoupené ostatními zákazníky k produktu Brýle proti kanibalismu pro drůbež - větší, hranaté, komplet se závlačkou\nVložte dotaz nebo napište zkušenost se zbožím Brýle proti kanibalismu pro drůbež - větší, hranaté, komplet se závlačkou\nDotazy a zkušenosti zákazníků se zbožím Brýle proti kanibalismu pro drůbež - větší, hranaté, komplet se závlačkou\nMožná stupidní otázka :D , ale bude se slepička umět orientovat? Jako jestli bude ráno vůbec umět vyjít z kurníku, jestli uvidí kam jde a tak? Děkuji za odpověď.\nReakce na:  D. Sufek\nbrýle se připevňují závlačkou skrz dýchací otvory v zobáku.\nMůže mi někdo sdělit jak se ty brýle připevňují na zobák slepici?


Bezpečný nábytek pro vaše miminko je naší prioritou | Nábytek Aldo\nV posledních měsících vám představujeme zcela nové kolekce nábytku pro miminko od francouzského výrobce. Každá z kolekcí je něčím zajímavá, proto se tomuto dětskému nábytku věnujeme blíže. Dnes vám chceme představit kolekci Ludo, která rovněž patří k důmyslným designům šetřící nemalé finanční prostředky především díky možnosti využití nábytku od narození, až do dospělosti dítěte. Nábytek nejprve využijete pro miminko a v pozdějším věku získáte jednoduchou demontáží nábytek pro školáka, studenta. Jak lze kolekci dětského nábytku postupně využívat a měnit adekvátně k věku dítěte si popíšeme v několika krocích.\nNábytek pro miminko i dítě předškolního věku\nV kolekci Ludo nabízí francouzský výrobce několik řešení. Jednou z možností je pořízení nábytku, který využijete od narození až do pěti, šesti let věku dítěte. Jak je to možné? Je to velmi jednoduché. Postýlka pro miminko nabízí možnost rozložení na klasickou postel, ale při zachování rozměru místa na spaní jako měla postýlka. V případě postýlky Ludo je to rozměr 70x140 cm. Po rozložení postýlky na postel získáte místo na spaní pro dítě až do předškolního věku. Ostatní nábytek, jako je komoda a šatní skříň je možné používat až do dospělosti. Z komody pouze demontujete přebalovací pult. Možnost využití nábytku dejme tomu na šest let oproti třem, které běžně pokoje pro miminka nabízejí, má řadu výhod. Rozhodně finanční úspora, jelikož mezi pořízením pokoje pro miminko a školáka je větší časová prodleva. Pokud plánujete druhé dítě, postel zase složíte na postýlku a využijete tak dvakrát. Ale výhody jsou zde i pro vaše miminko. Přechod z postýlky na postel je pro mnohé z dětí velkou zátěží. V posteli, která má vlastně stejný rozměr místa na spaní jako postýlka, pouze jsou odstraněny bočnice, se bude cítit dítě bezpečněji a pohodlněji. Také je postel nižší než bývají klasické postele už s rozměrem místa na spaní 90x200 cm a pro ještě dítě předškolního věku je i v tomto ohledu řešení příjemnější. A v neposlední řadě nemusíte ani pořizovat novou matraci, použijete identickou, která byla v postýlce. Pouze vám doporučíme do tří let věku dítěte používat nepromokavý potah na matraci.\nNa ilustračních fotografiích můžete nejlépe posoudit, jak kolekce Ludo vypadá v interiéru. Nejprve pokoj pro miminko a posléze pokoj pro předškoláka. V druhém kroku je již postýlka změněna na postel při zachování rozměru místa na spaní a z komody je odstraněn přebalovací pult. Malý regál, který byl součástí komody je využit jako praktický noční stolek s policemi. Vše má svůj smysl a je francouzským výrobce navrženo s ohledem na maximální a časově delší využití nábytku.\nVelmi se nám líbí také přebalovací komody, které výrobce nabízí v každé kolekci určené miminku. Přebalovací komoda, ať už zařizujete pokoj pro miminko jako celek, nebo zvažujete jen umístění postýlky do ložnice, je dílem, který rozhodně doporučujeme pořídit. Je to nejbezpečnější, možný způsob přebalení vašeho miminka. Přebalovací komoda je ale rovněž velmi praktická pro rodiče. Pod pultem je úložný prostor na kojeneckou výbavičku a do malého regálu, který můžete umístit z kterékoliv strany komody, můžete umístit plenky či jiné drobné předměty. V každém případě díky tomuto řešení máte vše po ruce a nemusíte od miminka nikam odbíhat. S přebalovací komodou nebude vaše miminko nikdy o samotě a přebalování tak bude velmi bezpečné. Pokud máte jen trochu prostor, přebalovací komodu si pořiďte.\nNábytek pro miminko až do jeho dospělosti?\nJe to možná pro mnohé z vás nepředstavitelné, jak lze nábytek pro miminko využít až do jeho dospělosti, ale tuto možnost opravdu francouzský výrobce nabízí. A opět díky možnosti rozložení dětské postýlky na klasickou postel, ale nyní už v rozměru 90x190 cm. Tato velikost místa na spaní je dostačující i pro velké dítě. Postýlku v tomto případě rozložíte tedy na postel a samostatnou komodu. V reálu se pak interiér dětského pokoje změní tak, jak je uvedeno v našich návrzích.\nV obou případech je navíc nábytek velmi funkční. Postýlka nabízí díky komodě s přebalovacím pultem opět bezpečí pro miminko a pohodlí pro rodiče. Po rozložení se s komody stane velmi důmyslně řešený díl nábytku. Komoda s policemi a věšákem na oblečení. Vše do sebe zapadá a má efekt. Finanční úsporu v tomto případě snad už ani není třeba zdůrazňovat. Až vaše miminko začne být už dítko školou povinné, stačí pak jen pořídit psací stůl a dětskou židli. Nic víc nebudete potřebovat. Nemusíte se ani vlastně starat kam s dětskou postýlkou, až jejím rozměrům miminko odroste. Jednoduše ji přeměníte na dětskou postel a máte interiér až do dospělosti.\nKolekce dětského nábytku francouzského výrobce spadají do kategorie značkového nábytku. Co vlastně znamená značkový nábytek? Pro vás a vaše miminko je to nábytek té nejvyšší jakosti s certifikací. I to je důvodem, proč lze nábytek bez větší újmy na "zdraví" využívat po delší dobu. Je velmi kvalitní a má dlouhou životnost. A i když se možná z počátku zdá některým pořizovací cena vyšší, postupem času se tato investice mnohonásobně vrátí. Kolekce dětského nábytku od francouzského výrobce rozhodně stojí za inspiraci.


Vietnam rozdává pokuty za „fake news“ o koronaviru - Seznam Zprávy\nZprávySvětVietnam rozdává pokuty za „fake news“ o koronaviru\nVietnam rozdává pokuty za „fake news“ o koronaviru\n16. 4. 2020 5:30\nVe Vietnamu ve středu vstoupila v platnost nová vyhláška, která zavádí pokuty za šíření „fake news“ neboli falešných zpráv o novém typu koronaviru na sociálních médiích. Podle agentury Reuters už pokutu dostaly stovky lidí.\nK odhalení prvních případů covid-19 ve Vietnamu došlo letos v lednu. Ministerstvo zdravotnictví doposud oznámilo 267 infekcí a žádné úmrtí. To je výrazně méně, než je tomu v jiných asijských zemích.\nMístní úřady už podle Reuters uložily pokuty stovkám lidí za zveřejňování falešných zpráv o viru na základě dosavadních právních ustanovení. Nová vyhláška, která vznikla v únoru, však nahrazuje nařízení z roku 2013, které falešné zprávy konkrétně nezmiňovalo.\nLidem, kteří sociální sítě využívají ke sdílení nepravdivých, zkreslených nebo pomlouvačných informací, bude podle vietnamských úřadů uložena pokuta ve výši 10–20 milionů dongů (10 000 - 20 000 Kč), Ve Vietnamu taková částka podle Reuters odpovídá přibližně tří až šestiměsíčnímu základnímu platu, takže jde o citelný trest.\n„Tato vyhláška poskytuje vietnamským orgánům další silnou zbraň v oblasti online represí,“ řekla Tanya O'Carrollová, ředitelka technologického oddělení Amnesty International (AI). „Obsahuje řadu ustanovení, která hrubým způsobem porušují mezinárodní závazky Vietnamu v oblasti lidských práv,“ dodala O'Carrollová.\nNová pravidla se podle Reuters ale netýkají jen koronaviru a sahají daleko za hranici tohoto tématu, což vzbuzuje obavy mezi skupinami na ochranu lidských práv, které v zemi působí. Podle nové vyhlášky může pokutu dostat například každý, kdo sdílí zakázané publikace, státní tajemství nebo mapy, které neukazují vietnamské nároky v Jihočínském moři.\nZvýšené obavy panují již od loňského roku, kdy vešel v platnost zákon o kybernetické bezpečnosti, který vyžaduje, aby technologické společnosti měly pobočky přímo ve Vietnamu a tam také ukládaly svá data.\nZe studie AI vyplývá, že počet politických vězňů ve Vietnamu se za poslední rok zvýšil až o třetinu. Téměř deset procent ze 128 politických vězňů, kteří se nacházejí ve věznicích po celé zemi, bylo zadrženo za to, že publikovalo protistátní komentáře na různých sociálních sítích typu Facebooku.\nKromě stovek pokut už státní orgány rovněž donutily tři nejmenované celebrity k veřejné omluvě. V březnu například dostala pokutu žena v severozápadní provincii Ha Tinh za příspěvek na Facebooku, v němž nesprávně uvedla, že se koronavirus rozšířil do místní komunity.\nSociální distancování? Podle Harvardovy univerzity možná až do roku 2022\nNad WHO se smráká. Trump dostál hrozbě a USA nebudou dál přispívat


CESTY: Trak, já a Amerika 4. – humpolak.cz\nSprávce webu 4. 11. 2001\nJsem truckdriver !!!\nKdyž jsme se ráno probudili, svolali jsme se zase po rádiu, že už je čas na snídani a taky trochu té ranní hygieny. Hned když jsem do záchodů vstoupil jsem si uvědomil, že život trakařský není ale vůbec snadný. Bože, tam to po ránu smrdělo. Bylo brzo a uklízeči ještě nepřišli do práce. Parkoviště je tam veliké i když jsem viděl větší. Sem se vejde jen asi 400 traků. To je minimálně čtyřista lidí na šest záchodků. Dík, zuby jsem si ten den nečistil. Vlastně jsem se s tímhle setkal opravdu poprvé, předtím jsme byli dva řidiči, jeli jsme a jeli, na hlouposti jako je čištění zubů nebyl čas. Truckstop to byl kdysi parádní, než ho ohlodal svými zubisky čas. Spal jsem tam potom ještě mnohokrát, ale to už jsem sebou vozil kanistr s vodou na ranní mytí. Hned za vstupními dveřmi je obvyklá prodejna se vším co může řidič na cestě potřebovat, od poznámkových bloků, přes základní nářadí jako je hasák a kladivo, pak nejdůležitější kus nářadí – klíč 9/16 palce na seřizování brzd, až po náhradní televizi, kdyby vám ta vaše vypověděla službu. Protože jsme ale v Nevadě, je vše ladně promícháno hracími automaty, mezi regály je zasunut stůl na Black Jack, obdoba našeho oka. Restaurace je vyzdobena sbírkou zbraní Johna Wayna, stojí zato si je prohlédnout, až jednou bude čas.\nPojedli jsme po americku, čili hodně a vyjeli. Byl jsem poprvé na severní trase, na Interstate 80. Viděl jsem poprvé nevadské pouště, konečně jsem uviděl Sierru Nevadu. Město Wandover stojí přímo na rozhraní Utahu a Nevady. V Nevadské části jsou kasina a hotely, není tam snad jediný obytný dům a zaměstnanci chodí bydlet do Utahu. Koukal jsem na to, pak se podívám dopředu, protírám si oči a přelud nezmizel. Obrovská sněhová pláň. To by nebylo tak divné, ale ona byla polovina června, venku horko až praštělo, tak kde se tam k čertu bere snih. To byla moje první reakce na velkou solnou pláň u Boneville. Bílo vpravo až do nedohledna, bílo vlevo a při pozorném pohledu je tam kdesi v dáli vidět proužek vody a z ní trčí hory. Silnice vede po nizoučkém náspu, jeden násep pro dva pruhy vpravo, druhý pro směr na západ vlevo. Občas jsou spojené úzkým proužkem, jako šprušle žebříku, to aby se policajti měli kde otočit. A hlavně rovně. Padesát dva mil (83,6 km) rovně jako podle pravítka. Žádné řidičské rovně, absolutně rovně. Okolo nic než sůl a pak vítr. Bože, jak tam to umí foukat. Jel jsem tamtudy jednou směrem na západ, poměrně lehce naložený a fičelo to. Srovnal jsem si trak podle spáry v betonu a podvozek trajleru byl o dobrého půl metru stranou.\nPak přijde lehýnká zatáčka doleva a zase rovně, ale už jen asi 20 mil. Náhle se dálnice začne na místní zvyklosti podivně klikatit, po stranách už také není sůl, ale voda a jsme v Salt Lake City, městě nejhorších řidičů v Americe. Možná jsou jinde horší, nevím, ale každopádně se tady na Severozápadě říká o špatných řidičích, že snad musí být Utahu, jinak to není možné. V Salt Lake City se naše I-80 kříží s I-15, vedoucí ze San Diega v Kalifornii přes Nevadu, Arizonu, Utah, Idaho a Montanu do Kanady. Zároveň s I-15 je to i I-84, jsme na jednom z mála vzácných míst, kde můžete jet na sever a na východ najednou.What a country. I-84 vede z Portlandu a kus za Salt Lake se spojuje s I-80.\nOsmdesátka opouští Salt Lake do strmého kopce, projede Park City, známým lyžařským střediskem, a na druhé straně hor se spustí dolů, aby znovu stoupala na horskou pláň Wyomingu. Krajina je tu nádherná, lesy a louky a protože traky jedou opravdu pomalu, rychlost 15 mil za hodinu je asi tak vše, co se dá z motoru vymačkat, je spousta času na obhlídku. Vyplatí se zajet si asi třicet mil na sever na I-84. Celkem je to asi o čtyřicet mil dál, ale o hodinu blíž. Vjezd do Wyomingu provází nezvyklá procedura, na váze se musí zastavit, zaparkovat, jít dovnitř a ukázat jim doklady. Wyoming ještě neobjevil výhodu nálepky zvenčí kabiny. Vy jim ukážete svoje doklady a oni vám dají papírek z bločku, s natištěným znakem Wyomingu – kovbojem na koni na zadních nohou, na to napíší fixkou datum. To si musíte nalepit zevnitř na přední okno, dají vám na to i kousek průhledné pásky. Zvenčí je tak vidět, kdy jste do Wyomingu vjeli. Proč, to ovšem nevím.\nVáhy, to je snad námět na nový odstavec.Za používání silnic a dálnic se platí silniční daň. U osobních aut se míle ujeté v jednotlivých státech nesledují, ono to snad ani není možné. Daň je zahrnuta do ceny benzínu a tankovat se musí. Trak má nádrže obvykle na 300 galonů (1135 litrů), ujede na ně 1500mil (2400 km). Tankovat tak často nemusí a státům by utíkaly peníze. Proto podniky vedou evidenci kolik jejich traky ujely v kterém státě mil. Některé státy na hlídání úplně kašlou, jako třeba Nevada, stačí jim výkazy, které jim podniky pošlou. Šidit nejde, ve výkazu o cestě z Kalifornie do New Yorku nemůžete přeskočit stát. V Arizoně používají kartu o které jsem už psal. Nové Mexiko má na to zvlášť chytré úředníky. Přijedete na váhu, zastavíte a z okna ukážete knihu s povoleními. Úřada se koukne na 15ti místnou kombinaci čísel a písmen, zapamatuje si ji, jde dovnitř a tam ji naťuká do computeru. Už ale zkoušejí vylepšení, traky které tam jezdí často, mají namontovánu na nárazníku plastikovou krabičku o rozměru asi 12x4x1 centimetr. Uvnitř je něco, co působí na snímače u dálnice jako magnetofonový pásek na hlavy magnetofonu. Dráty k tomu nevedou, vysílačka to tedy není. Moje Idaho už zavádí něco podobného a další státy asi taky. Nevím, už tam nejezdím. Protože ovšem nic na světe nejde jednoduše, nemohou se domluvit a každý stát má svůj systém a svou krabičku, takže nahrazují jeden nesmysl jiným.\nPotom jsou váhy jako třebas Missouri nebo Illinois, kde se musí zastavit tak, aby každá náprava traku byla na zvláštní váze. Pokud to nevíte tak vás dořvou a vyhodí, že máte najet znova. Mají tam na to extra okruh a proto na vysvětlující ceduli zřejmě nezbylo. Při mé první cestě do Kolorada jsem zas něco vyvedl já. Váha vypadala jako Kalifornská, svítila zelená, tak pomaličku jedu přes. Najednou na mně začali hulákat z reproduktoru, nerozumněl jsem ani slovo. Jednak to bylo v pravěku mé angličtiny a hlavně to byl podle zvuku původní nádražní rozhlas z Hlásné Třebáně. Huhly huhly. Huhly! HUHLY!! HUHLYHUHLYHUHLYHU!!!!!!!!!!! Podle cedulky je to obousměrná komunikace, budeme teda komunikovat. Povídám tomu člověku pěkně česky: „Jen se neposer, nádhero“. Bohužel mi nerozumněl, ale přece jen ho to zaskočilo. Řval na mě o něco pomaleji a to už jsem pochopil že musím zastavit každou nápravou na váze. Já zas na něj, že tam má semafor a na něm svítí zelená a to všude na světě znamená jediné – že mám jet dál. Donutil mne odcouvat tak, abych byl zase před váhou a že si provedeme celou operaci znovu. Dělal jsem co jsem mohl, on asi taky, ale nešlo nám to. Když rozsvítil červenou, dupnul jsem na brzdu ale ještě jsem nebyl na váze. Bliknul zelenou, já se rozjel, on červenou, dupnu na brzdy a už zas bylo pozdě. Moc se mi to líbilo ale jemu asi ne, protože ještě chvíli něco hulákal, pak se rozsvítila zelená, já se zas rozjel a červenou už jsem neuviděl. Vzdal to, srab.\nKousek za hranicí do Wyomingu je další přenocovací místo, jeden z těch opravdu ošklivých truckstopů. Parkoviště není ani vyasfaltované, vevnitř všude špína a smrad, ale co je to platné, máte za sebou 630 mil. Je čas zastavit a odpočinout si, najíst se, umýt, a jít spát. Další den potom 380 mil Wyomingem. Je to krásná země, pokud máte rádi zvláštnosti. Hory, žádné stromy, jen nějaká kleč a jiné roští. Náhorní planina kde neroste skoro nic, žije tam málo lidí. Na celé trase, celkem 402 mil, je 19 měst, ovšem jsou to města podle amerických zvyklostí. Některá jsou taky jen benzinová pumpa, obchod a maličká restaurace. V domku vedle bydlí majitel s rodinou (personálem). Tu a tam je vidět motel: dlouhý barák, troje, čtvery dveře s čísly. Jak to vypadá uvnitř nevím, nejsem dost odvážný. Opravdových měst je pět: Evanston, Rock Springs, Rawlins, Laramie a Cheyenne. Je tam zkrátka živo. Za Laramie je jediný wyomingský kopec, který stojí za povšimnuti, průsmyk nahoře je ve výšce 2633 metru nad mořem. V Laramie byl slunečný červnový den, nahoře blizzard a ve vánici jsme sjížděli dolů do Cheyenne.\nPak vjedete do Nebrasky a vše se změní jako mávnutím proutku. Hory jsou pryč, všude zeleno, sluníčko svítí, kolem pole a hlavně krávy. Taky brány a cedule, že je dálnice zavřená. To v zimě, když padá sníh tolik, že už to nemohou zvládnout, tak zavřou vrata. Až přestane sněžit, uklidí dálnici a jezdí se dál. O vzrušující Nebrasce jsem psal už v minulém díle, na míli 426 čeká truckstop, kde zase spíme. Dnes jsme ujeli hodně, skoro 800 mil. Wyoming je sice v horách, ale jen jeden prudký kopec. Nebraska je rovina, můj trak jede až 75 mil za hodinu (120 kmh , cesta pěkně ubíhá.\nPovídáme si cestou o všem co nás jen napadne, oba máme vyschlo v krku, ale je nám dobře. Na CB radiích nemáme naladěn celoamerický „trucking channel“ číslo 19, abychom si mohli povídat česky. Ostatní řidiči nemají rádi když nerozumí, ale takhle zase my neslyšíme žádné zprávy o tom, co se děje kolem nás. Mám strach, co na mě čeká na konci, sám v New Yorku a navíc musím vjet přímo do města, ve kterém jsem byl jen jednou a to ještě omylem, když mi Franta vysvětloval, že se mi to v žádném případě nesmí stát. Slyšel jsem už dřív řidiče vyprávět o tom jak v New Yorku přežít. Hlavní místo, kam se vozí zelenina je Hans Point Market (snad je to jméno správně, měl jsem štěstí a nikdy jsem tam nebyl). Přijet se tam musí až po půlnoci, protože do té doby není kde zaparkovat. Slyšel jsem vyprávět, jak zastavil řidič na červenou a viděl v zrcadlech, jak přiběhl jeden s velikými kleštěmi na uštípnutí zámku, pak viděl jak se otevřely vrata traileru, přijely dva vysokozdvižné vozíky a když mu padla zase zelená, měl o dvě palety jahod míň. Byl chytrý, nevylezl. Mrtví svědci nemluví. Zdeněk mi dával takové a podobné pokyny, jako že nesmím v žádném případě zastavit ani když se mi před trak pohrne žena s kočárkem. Neboj se, říkal, dítě v něm stejně není. Když zastavíš, zabijou tě a ukradnou náklad i s trakem. To bylo hodně povzbuzující.\nDalší den 40 mil do Iowy, ta měří 300 mil a jsme na hranici do Illinois, kde je konec s 65 mílovou rychlostí (105), už jen nudných 55 (88). Illinois měří asi 150 mil, potom přijde Indiana,asi 180 mil a Ohio. Tady už jsme v území turnpike, dálnic kde se platí mýto. Celá Indiana a Ohio se musí platit, ale že by byla silnice o něco lepší, to tedy není. Jediná pozoruhodnost je, že je to placka k uzoufání, ani křoví, natož stromy. Tak jak je náš západ divoký a půda neobdělaná, tady jsou kolem pole a pole. Jedeme Ohiem a už je tma. Zdeněk jede první, už si ani moc nepovídáme, jsme unavení a chce se nám spát. Předjíždí nás trak a já najednou vidím, jak se Zdeněk pomaličku stáčí doleva a vytlačuje toho druhého na kraj. Zařval jsem do mikrofonu:“DOPRAVA!“, a viděl jsem jak sebou škubnul. Pak už se ozvalo: „Dík, já už spal, musíme brzo někde zastavit“. Máme za sebou asi 780 mil (1250km), kvůli nižší rychlosti to jde pomalu a my doháníme, co jsme prolajdačili v Nevadě a v Utahu. Zdeněk na mně promluvil přesně v okamžiku, kdy jsem si pokládal hlavu na okno, protože „teď je to kousek rovně a tak si můžu zdřímnout“.\nJeště 10 mil a je tu rest area číslo 7 a hlavně parkoviště. Už mi nevadí, že za mnou na traileru řve motor chlazení. Nevadí mi, že mi do okna svítí světlo na parkovišti, spát, jen spát. V noci jsem se několikrát vzbudil hrůzou, že spím za jízdy. Předním oknem jsem viděl na dálnici od které mně odděloval jen pruh trávy. Viděl jsem koncová světla těch, co projížděli kolem, slyšel řvát motor, takže asi jedu.\nRáno jsme vyskočili jako křepelky, no křepelky, spíš kachny. Do místní restaurace na snídani, ta musí být pořádná, během dne není na takové blbosti jako je jídlo čas. Čtvrtý den cesty, do New Yorku asi 620 mil (1000 km), večer tam budu, v noci vykládám. Při snídani jsem do velkoobchodu kam jedu zavolal, ohlásit se a požádal je o „directions“, to je američany oblíbený, mnou dodnes nenáviděný termín pro popis cesty. Naštěstí byl se mnou Zdeněk, já s bídou rozuměl kalifornské angličtině. Té východoamerické téměř ani slovo. Popsali mu krásně, jak se tam dostat a on mi to česky převyprávěl: Přejedu George Washington bridge, exit Broadway, po Broadway na jih až na Grand street, tam doprava a hned napravo to je.\nV Pensylvánii jsme na sebe se Zdeňkem zavolali ahoj, já jel dál po I-80, on odbočil na sever, po I-81. Konečně je tu Washingtonův most, přejíždím ho a jsem opravdu v New Yorku. Dokázal jsem to, New Yorčané jste zachráněni, máte co jíst. Už jen vyložit, a pak náklad domů.\nPo Lis 5 , 2001


Penzion Rollba: Lokalita Loučná nad Desnou, Jeseníky\nMimo elektrokol mohou návštěvníci využít širokou nabídku dalších aktivit.\nJedná se o výlet terénním autem po nejkrásnějších koutech Jeseníků, jízda na koni, výlety na rodinou biofarmu s možností zapojit se do prací, tkaní látek, vodní mlýn. Tento výlet lze spojit s návštěvou míst jako hrad Slovinec, Rešovské vodopády, zámek Úsov, či hrad Bouzov, případně Jeskyně Mladeč.\nV severní části Jeseníků jsou zajímavými místy Revíz a jeho mechová jezírka, Jeskyně Na Špičáku, Zlaté hory, lázně Jeseník, populární Lesní bar . Cestou můžete navštívit výrobu sýrů a specialit v Bělé Pod Pradědem, lázně Karlova Studánka a Hvězdu, základnu pro výlet na nejvyšší horu Moravy Praděd, či mýtické Petrovy kameny. Odtud vede značená trasa přímo na zápraží hotelu, takže se můžete nechat zavést na tato místa minibusem a zpět se vrátit procházkou.\n- Původně lovecký zámeček s dochovanými renesančními klenbami je obklopen velkým parkem, který je na rozdíl od zámku přístupný veřejnosti. Předchůdce zámku- (lovecký zámeček) vystavěla tehdejší vrchnost - rod Žerotínů koncem 15. století. Od hotelu Pod Jedlovým vrchem 850 m 10 minut chůze.\n- Rodiná hrobka Kleinů byla vybudována v letech 1886-1887. Za obdobným plotem z litiny a kolem centrální plastiky je umístěno šest národních desek. Pod nimi jsou pohřbeny- Franz I. S manželkou, Franz II. S manželkou a pět jeho potomků. Bratři Kleinové byli v 19.století evropsky proslulí podnikatelé. Původně šest bratrů začalo společně podnikat ve stavbách parků, rybníků, silnic a později železnic. Od hotelu Pod Jedlovým vrchem 1 km.\n- hřbitovní kapli neznámého autora z 18.století najdete na starém hřbitově v Kociánově. V čele kaple jsou umístěny náhrobní kameny dvou místních farářů. Strop kaple pak nabízí pohled na nástěnnou církevní malbu. Od hotelu Pod Jedlovým vrchem 1 km.\n- Na rybníku můžete vyzkoušet své rybářské štěstí či umění. Povolenku si můžete zakoupit na jeden den a chytit na ni až čtyři ryby. Za ulovené ryby pak zaplatíte cenu za kg podle akutního ceníku. Ryby Vám pak mohou upravit přímo v blízké rybářské Baště. Od hotelu Pod Jedlovým vrchem 900 m.\nje cennou renesanční roubenou stavbou z roku 1609 s pozdějšími barokními a rokokovými úpravami. Kostel je kulturní památkou první kategorie. Od hotelu Pod Jedlovým vrchem 5 km.\n– Na dolním okraji obce Velké Losiny stojí překrásný zámek, který je jednou z nejkrásnějších ukázek Moravské renesanční architektury. Temnou stránkou zámku je,že v 17.století neblaze proslul čarodějnickými procesy. (Film kladivo na čarodějnice). Areál zámku je památkově chráněn v roce 1995 byl prohlášen národní kulturní památkou. Je ve vlastnictví státu. Správu zajištuje Národní památkový ústav a je přístupný veřejnosti. Od hotelu Pod Jedlovým vrchem 8 km.\n- Dub rostl naproti zámku mezi silnicí a železnicí, dnes jsou umístěny jen pozůstatky. Popravčí dub dostal své přízvisko podle události, ke které došlo 24 července 1662. Pod korunou stromu tu byli stati tři vůdci selského povstání pátrací okolních obcí- Krištof Winter z Maršíkova, Mikuláš Pecold z Vikýřovic a Hanuš Jašek z Velkých Losin. Od hotelu Pod Jedlovým vrchem 8 km.\n- je podnik vzniklí koncem 16.století v obci Velké Losiny na severu Olomouckého kraje na úpatí Jeseníků. Firma je nejstarší papírenskou manufakturou na území střední Evropy, která navíc stále papír produkuje. Velkolosínská papírna je i nadále v provozu a vyrábí ruční papír pro Evropské či Americké zákazníky. Od hotelu Pod Jedlovým vrchem 6,5 km.\nPenzion Rollba, Kociánov 4, 788 11 Loučná nad Desnou, Česká republika, tel. +420 722 903 179 , anna.borkova.1@gmail.com


ARIETE personal s.r.o. - Teplá, Karlovarský - 14.600 CZK al mese\nPlný úvazek základní, vyučení Popis pracovní nabídky Pro našeho významného klienta hledáme uchazeče na pozici obsluha veřejných toalet. Náplň práce: obsluha veřejných toalet na autobusovém stanovišti Požadujeme vhodné i pro oso...\nCZECH DOOR a.s. - Teplá, Karlovarský - 20 000 Kč za měsíc\nNáplň práce Jedná se převážně o ruční práci. Vhodné i pro ženy. Bližší informace podá paní Tůmová na č.tel. 602 460 760, e-mail:tumova.czechdoor@seznam.cz...\nKOORDINÁTOR ÚDRŽBY Synthesia, a.s\nMísto Hledáte stabilní práci s množstvím benefitů? A to navíc v úspěšné české firmě s téměř stoletou tradicí? Pak neváhejte a zašlete nám Váš životopis! Pracovní náplň Koordinace činností techniků i výkonných pracovníků údržby Schopnos...\nMANAŽER ÚDRŽBY Synthesia, a.s\nMísto Hledáte stabilní práci s množstvím benefitů? A to navíc v úspěšné české firmě s téměř stoletou tradicí? Pak neváhejte a zašlete nám Váš životopis! Pracovní náplň Příprava, realizace, hodnocení činností údržby ve výrobním podniku ...\nHolzpack CZ, s r.o. - Teplá, Karlovarský - 19 320 - 25 000 Kč za měsíc\nNáplň práce CIZ Pracovní náplň: příprava materiálu pro další výrobu na strojích pracovní doba: 1 směna Po-Pá 6.00-14.30 hod (dle potřeby zaměstnavatele i 2 směny 6-14.30 14.30-23 hod) Požadujeme: fyzickou zdatnost, zručnost, samostatn...


Konektor F PPC EX-6XL 49/83 kompresní — dnes jen za 39 Kč | NEJCENY.cz\nProfesionální lisovací F konektor pro vnitřní prostředí.\nKonektory se lisují pomocí kleští VT150PPC.\nKonektor poskytuje stabilní a spolehlivé připojení.\nKonektory se lisují pomocí kleští VT150PPC nebo VT200PPC.\nZákladní parametry konektoru:\n- max.průměr pro koax.kabel: 8,3 mm\n- max.průměr pro odizolovaný koax.kabel: 4,9 mm\n- délka konektoru: 28,6 mm\n- šířka pásma: 0 MHz až 3 GHz\nProfesionální lisovací F konektor pro venkovní prostředí. S gumovou krytkou závitu. Konektory se lisují pomocí kleští VT150PPC.\nF-Konektor 7.0 mm Zástrčka Kov Stříbrná\nOdolné F-konektory jsou základem Vašich vlastních vysoce kvalitních anténních kabelů a nabízí nejnižší úroveň ztrát a nejlepší efektivitu stínění ve své…


Kolik smartphonů vyrobil Samsung v roce 2021 – Android Magazine\nČlověk by si pomalu myslel, že pokračující pandemie a následný celkový nedostatek různých komponent naruší i kapacitu výroby smartphonů společnosti Samsung. Zdá se ale, že opak je vlastně pravdou. Společnost totiž v roce 2021 údajně vyrobila na 300 milionů svých smartphonů.\nJe tedy třeba poznamenat, že konkrétně společnost sama jich vyrobila asi 240 milionů, zbytek pro ni vyrobili společnosti Wingtech a Huaquin. Očekává se ale, že během tohoto roku bude číslo jimi dodaných zařízení ještě vyšší, protože jen Wingtech uzavřel se Samsungem objednávku na 40 milionů smartphonů. Navýšení samozřejmě mohli zaznamenat i ostatní ODM (Original Design Manufacturer).\nSmartphonové portfolio Samsungu\nSamsung má pro rok 2022 vyšší výrobní cíle\nAby si Samsung udržel pozici jedničky na trhu, bude potřebovat veškerou pomoc, kterou mu ODM nabídnou, aby dosáhl svého cíle. Ten pro rok 2022 činí vyrobit na 334 milionů smartphonů. I když to samozřejmě není zcela ideální řešení, ODM často nabízejí oddech výrobním kapacitám společností nejen tím, že se starají o výrobu ale i logistiku, což mateřské společnosti umožňuje soustředit svá některá aktiva na výzkum a vlastní rozvoj.\nZ 300 milionů vyrobených kusů telefonů Samsungu v loňském roce bylo pouze asi 20 milionů zařízení řady Galaxy S21. A společnost určitě není úplně ráda, že se jí podařilo prodat jen takto malé množství svého vrcholného modelu. Telefony nižší třídy v podobě Galaxy A, Galaxy M a Galaxy F tak tedy tvořily většinu prodejů. Oproti tomu Galaxy Z Foldu 3 a Z Flipu 3 se daří. Ty totiž jen a domácím jihokorejském trhu překonaly milion prodejů. Samsung je ostatně ohledně budoucnosti svých skládacích zařízení optimistický a navýšil jejich výrobu, aby držel krok s případnou poptávkou.


[quote="Klivie"]Ahoj Marie, jedna je růžová a druhá krásně červená. Mám je na jižní straně ve verandě kde je chladněji a po zmrzlých jdou na balkón a jsou tam celé léto. Jen když hodně prší tak je vezmu domů anebo je strčím pod stůl. Nedávno jsem zjistila, že mi jednu napadla mrcha sviluška tak jsem prováděla postřik. Teď je chudinka celá opelichná, ale už jí vyráží nové lístky. Tak je asi zachráněná. Ta druhá je nádherná, dokonce už nasadila poupata. Raiso ta žlutá musí být taky krásná, ještě jsem ji neviděla. Já bych ji taky brala a ještě bych chtěla čistě bílou. :-)[/quote]


Toulky - Podkarpatská Rus - 1. část (červen 2018)\nNa loňském zájezdu z cyklu "Za probouzející se přírodou Karpat" cestovní kanceláře Kudrna v rumunských horách jsem si mnohokrát sáhla až na dno svých sil a mnohokrát si říkala, že něco takového už víckrát ne. Ale s odstupem času to vidím jinak - letos se pojede na Zakarpatskou Ukrajinu a Jarda "Ozzy" Zeman slíbil, že tak náročné to nebude :-)\nS blížícím se odjezdem bedlivě sleduji předpověď počasí. Nevypadá to dobře, chladno, déšť, zataženo... Uklidňuji se tím, že dlouhodobé předpovědi nemusí vůbec odpovídat realitě, ale ve chvíli, kdy do odjezdu zbývá jeden den, chmury narůstají. 8. června slaví svátek Medard a kdo by neznal tu zřejmě nejznámější pranostiku - Medardova kápě, čtyřicet dní kape... Tak proč si vybírám k dovolené červen?! Skoro každý rok k nám přichází na začátku června vlhký oceánský vzduch od západu a ten s sebou pochopitelně přináší vyšší pravděpodobnost srážek. A my odjíždíme právě 8.června... Pro celý týden se předpověď neliší - zataženo, déšť...\nVůči rozmarům počasí jsem sice vybavená lépe než loni, ale po pravdě - kdybych ten zájezd neměla zaplacený, zrušila bych ho :-( Každopádně mám přibalenou větší pláštěnku i s hrbem pro batoh (od Jurka), promyšlený systém, abych opět neztratila v bouřce a větru obal z batohu (byla blbost spoléhat se jen na gumu kolem dokola - k batohu bude tentokrát uchycen i pásky suchého zipu), návleky, které vydrží více vody a taky mám nové boty, jmenují se Meindl Island MFS Light Lady a jejich membrána by měla tím pádem být naprosto spolehlivou a navíc jsou řádně promazané voskem značky Sno-Seal. Prostě to nějak přežiju :-(\nNa hranicích Vyšné Nemecké/Užhorod jsme ztratili spoustu času, ale s tím se počítalo. Na této hranici čas nehraje žádnou úlohu :-( V pase máme razítko, ještě vyměnit ukrajinské hřivny a vyfotit si sochu muže třímající prapor nad osvobozenými Karpaty se sveřepým výrazem ve tváři - monument "Ukrajina — osvoboditelům" byl odhalen 8. května roku 1970. Ještě osvěžit paměť ohledně azbuky a naše dobrodružství může začít.\n1€ = cca 31 UAH, 1 UAH = cca 0,85Kč (červen 2018)\ntady byly završeny boje sovětských vojsk za osvobození Ukrajinské SSR od německo-fašistických uchvatitelů v letech Velké vlastenecké války (červen 2018)\nZakarpatská Ukrajina, někdy postaru nazývaná Podkarpatská Rus (jak se – byť ne v úplně totožných hranicích – tento celek jmenoval v době, kdy patřil předválečnému Československu), je poněkud zapadlým koutem země. Kdysi nejvýchodnější cíp naší země, kam z Prahy jezdil přímý vlak, dnes nejzápadnější část Ukrajiny u hranice s Evropskou unií.\nHistorie oblasti nebyla jednoduchá. Od 14. století ji kolonizovali Rusíni, avšak patřila pod uherskou nadvládu. Bezohledný útlak, následky tureckých válek i drsné podmínky vedly k velké chudobě, která vyústila v emigraci stovek tisíc lidí do USA. Právě emigranti se zasadili o připojení oblasti do nově vznikajícího Československa. Nová republika začala i s pomocí tisíců učitelů, inženýrů a dalších odborníků vyslaných sem na konec světa s pozemkovými reformami, výstavbou nových škol, silnic i železnice, ale toto období netrvalo dlouho (1918-1938), protože během druhé světové války padla oblast dle Mnichovského diktátu opět do maďarských rukou (1939-1945) a po jejím konci byla obsazena Rudou armádou a připojena k Sovětskému svazu jako Zakarpatská oblast, součást Ukrajinské SSR (1945-1991). Po rozpadu SSSR v roce 1991 se stala součástí Ukrajiny.\nNárodním jazykem byla vždy rusínština, jazyk obyvatel severovýchodní části Karpatského oblouku na pomezí Slovenska, Ukrajiny, Polska, Maďarska a Rumunska. Dalším jazykem, kterým se na Podkarpatsku hovořilo, byla jidiš. Na tomto území bylo nejvíce Židů z celé bývalé ČSR; prakticky všichni byli ale v roce 1944 deportováni do koncentračních táborů.\nJedním z největších lákadel Zakarpatské Ukrajiny jsou bezesporu hory. Východní Karpaty zde tvoří několik horských pásem, dosahujících až 2061 m n. m. na Hoverle, nejvyšší hoře celé Ukrajiny. Hřebeny jsou travnaté - pro takové se vžil název poloniny, pojem používaný v ukrajinských, polských a slovenských Karpatech. Označuje horský (cca nad 1500 m) subalpský travnatý pás na hřbetu hřebenu ohraničený zespodu lesním porostem. Les zpravidla nepřechází v tento pás plynule, les se mění v travnaté pláně bez mezistupně keřů či malých stromů.\nčást první - polonina Boržava 1. den\nVolovec (493 m) - Temnatik (1344 m) - Plaj (1323 m) - tábořiště pod vrcholem Velikij verch (1455 m), cca 11 km - 5:30 h\nPolonina Boržava je největší poloninou v oblasti, hlavní hřeben je dlouhý přibližně 45 km. Má převážně travnatý charakter a pouze jeden výrazný boční hřeben, který se odděluje na vrcholu Velikij verch (1598 m) a jeho součástí je nejvyšší vrchol poloniny - Stij (1681 m). Největšími turistickými centry v oblasti jsou Volovec, Svaljava a Mižhirja (hist. Volové).\nA právě ve Volovci, městečku, ve kterém žije cca 7 tisíc obyvatel, začíná naše putování. Nabaleni na tři noci stoupáme k dominantě nad městem s do dáli viditelným křížem - předvrchol Temnatiku zvaný Voskresenskij verch (1219 m).\nVolovec (červen 2018)\nKocháme se neopakovatelnými výhledy do okolí i krásou lučního kvítí. Nejhorší stoupání máme za sebou, reliéf poloniny je oblý, žádné další extrémní výškové rozdíly nás nečekají.\nBoržava, Voskresenskij verch (červen 2018)\nOrientace je jednoduchá, turistické značení zde funguje jako u nás :-) Za namáhavý výstup budeme odměněni nádhernými rozhledy - severozápadnímu obzoru dominuje nápadná špice vrcholu Pikuj na Bukovské polonině.\nBoržava, Temnatik (červen 2018)\nNa vrcholku s názvem Plaj (1323 m) stojí meteorologická stanice. Kousek od ní stojí pomník - Vjačeslav Čornovil (1937-1999), hrdina Ukrajiny, byl disidentem v časech SSSR a vůdcem ukrajinského národně-demokratického osvobozeneckého hnutí konce 80.-90. let (a zde nějakou dobu pracoval jako meteorologický pozorovatel).\nBoržava, Plaj (červen 2018)\nVýhledům dominuje Velikij verch (1 598 m) a sousední Stoj (1 681 m), nejvyšší hora poloniny Boržava. Přespat můžete prakticky kdekoliv, nejlepší jsou však sedla a chráněné partie hor, kde jste ukryti před větrem a případnou nepřízní počasí. A zajistěte si dostatečné zásoby vody. Na hřebeni se v parném létě nenachází žádný pramen, pro vodu je nutno sestupovat dolů. I my z tábořiště pod vrcholem Velikij verch šlapeme pro vodu k potoku cca 1 kilometr, ale naštěstí téměř po vrstevnici.\ntábořiště pod vrcholem Velikij verch (červen 2018)\npokračování polonina Boržava 2. den\núvod + polonina Boržava 1. den (tato stránka) - polonina Boržava 2. den - polonina Kuk - Lozjanskij + Mižhirja + Koločava - polonina Krasna - polonina Svidovec 1. den - polonina Svidovec 2. den - Solotvina


Martin „Geronimo“ Věchet: Vážený čtenáři, „Goodbye samizdat.“ Sbohem svobodo! - Kutnohorský deník\nMartin „Geronimo“ Věchet: Vážený čtenáři, „Goodbye samizdat.“ Sbohem svobodo!\n„To znamená, že bude potřeba, abych sesmolil několik článků týdně nebo něco do určité doby?“ ptám se do telefonu. „To bych si pěkně naběhnul a strčil hlavu do oprátky, to bych nechtěl.“\nPředstava svázanosti, přiživena vzpomínkou na svobodné kořeny v nesvobodných dobách samizdatu, rozproudila krev nezávislosti. Sbohem, nepravidelné psaní do Lidovek a MfDnes!\nAutor je aktivista, bývalý disident, indián a zakladatel Open Air Festivalu TrutnOFF BrnoON\n„Ale ne,“ odvětil klidně šéfik, s nímž jsme se znali ze stránek posledně jmenovaného deníku. „Kdykoliv vás něco napadne, tak to napište. Je jen na vás, jak často. Jednou za měsíc by ale bylo málo,“ říká protřelý komentátor s praktickými zkušenostmi z politiky. Témata mám navrhnout.\nVe svých komentářích, glosách, zamyšleních či fejetonech neskrývám své kořeny v disentu, válečných stezkách, undergroundu, hudbě a cestách pravdy, lásky a poznání. Nebudu potlačovat ani své sympatie k „indiánským předkům“ a našemu náčelníkovi Václavu Havlovi. Svět a lidské osudy často vidím přes objektiv fotoaparátu. Mám rád příběhy. I ty se v nich budou odrážet.\nPetr Kolman: Šest let natvrdo za výrok na internetu\nIndiáni rodná loviště nezapírají\nA naopak. Uvítám vaše podněty, myšlenky a příběhy z různých míst. Vím, jak je leckde těžké publikovat své názory, které se neslučují s těmi oficiálními. Nesnáším autoritářství a praktiky papalášů, kteří zaměnili službu lidem za požitky pro sebe. Jedno kde. I v mém rodném Trutnově vize dusí zakonzervovanost starých vládnoucích struktur. Provázanost se spřátelenými firmami, rozhodování podle loajality k vedení radnice a politické příslušnosti je důležitější než dobrý nápad a odbornost. Je v tomhle město pod horami osamocené, a jak je to u vás? Nejen k rodným lovištím se budu v zamyšleních vracet.\nV emailu otevírám poštu a šéfik píše „mohl byste být o fous stručnější a ostřejší, ale je to na vás, se spoluprací můžeme začít klidně hned.“ Ostřejší!? Varující puls ohrožené nezávislosti se lehce uklidňuje a hlavou běží nápady. Třeba zrnkem přispějí k pluralitě názorů, která na mnoha místech dlouhodobě schází…\nZ dálky je slyšet tanec a souhlasný pokřik bojovníků. Svoboda slova nezná hranic a je neutišitelná bez ohledu na rasu a přesvědčení! Sedám a opravuji titulek – Vítej svobodo!\nVáclav Havel, Martin Komárek, Geronimo\nTitul Farma roku 2020 získalo rodinné hospodářství z Kutnohorska\nPříkladné rodinné hospodářství lze najít ve středních Čechách; na Kutnohorsku nedaleko Zruče nad…\nPODÍVEJTE SE: Mikuláš s čertem a andělem dorazili do Kutné Hory\nV neděli 5. prosince, stejně jako každý rok, zavítal do Kutné Hory Mikuláš s čertem a andělem.…\nKoledy s Deníkem bude letos Kutnohorsko zase zpívat pouze on-line\nO večírek do deseti večer nikdo nestojí\nFiremní vánoční večírky nebo sraz spolužáků po letech. Důvod, proč si zamluvit větší stůl v…\nV neděli 5. prosince v podvečer dorazil do Čáslavi Mikuláš, čert a legie andělů. Mikulášský večer…\nAréna názorů Z rebela hodným hoškem? Nevěřím\nV Čáslavi již popáté závodili v cyklokrosu\nSkladníci, obsluha manipulačních vozíků, 19 850 Kč Rozvozci, 25 000 Kč Projektový manager_úspory energií, 45 000 Kč Vedoucí oddělení cestovního ruchu a vnějších vztahů, 25 500 Kč Manipulační dělníci, 35 000 Kč Trenér, 27 000 Kč Svářeči ČSN EN 287.1 metoda 135, 30 000 Kč Dělníci ve výrobě krmiv pro psy - věšení vepřových střívek, 20 000 Kč + PODAT INZERÁT\nBMW 330 koupeno v D Škoda Fabia první majitel, koupeno v D Škoda Octavia servisní knížka, koupeno v CZ Škoda Octavia první majitel, servisní knížka, nehavarované Škoda Octavia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Škoda Kamiq nové vozidlo, servisní knížka, v záruce + PRODAT AUTO\nMercedes-Benz SL 380 1982 160 kW HARDTOP Audi A5 TSI 160 PS Kia Ceed 1,4 CVVT, COOL BMW Řada 3 306 D3 145kW KABRIO Škoda Fabia 1,2i 66kW KLIMA 1.MAJ Mercedes-Benz Třídy E 270 CDI 130kW ELE.ŠÍBR Toyota Auris 1,4VVT-i 71kW KLIMA Audi A4 1,6 MPi + PRODAT AUTO


Hasič: Nikdo nebrečí, ale emoce tam cítíte - Svitavský deník\nHasič: Nikdo nebrečí, ale emoce tam cítíte\n/ROZHOVOR/ Ještě než se v médiích strhla vlna solidarity s Moravou zasaženou tornádem, zavolali hasiči z Budislavi na operační středisko hasičů a nabídli svoji pomoc. S prvním odřadem hasičů z Pardubického kraje se dostali do Moravské Nové Vsi. Fotky viděli, ale na místě bylo všechno jiné, plné emocí… „Všude cítíte ty emoce, co na fotce nejsou,“ popisuje budislavský hasič MAREK BULVA.\nIlustrační foto | Foto: Hasiči Budislav\nJak jste se dostali do odřadu Pardubického kraje?\nZareagovali jsme hned v noci na pátek. Kolega Martin Heger dostal první fotky od známých z Moravy. Volal na operační středisko a ptal se, jestli se už řeší pomoc. Napsali si nás a když přišlo na věc, že potřebují jednotky, tak jsme byli jedni z prvních na řadě.\nPřed odjezdem jste viděli fotky a videa z Moravy, ale realita byla pak jiná, že?\nHrozně nás to překvapilo. Samozřejmě ta atmosféra na člověka padne a fotka je bez emocí. Nikdo si tam nestěžuje, nebrečí, že nemá střechu, ale ty emoce tam cítíte. Obraz zkázy je tam opravdu velký.\nUž jste v minulosti zasahovali po povodních? Zažili jste takto zničené domy?\nZasahovali jsme v Podkrkonoší po velkých povodních, kam jsme se dostali asi po týdnu. To byla naše soukromá akce, kde máme kontakty na hasiče. Tehdy jsme udělali sbírku a jeli jsme do obce Rudník. I po týdnu tam byla velká zkáza. To bylo taky docela silné.\nZdroj: Hasiči Budislav\nJak vás na Moravě přijali místní lidé?\nFantasticky. Jednak ta široká moravská duše, mám i dobré pracovní zkušenosti, kontakty na Moravě a delší dobu vnímám, že mají nadhled a jiný přístup než my tady v Čechách. Taky jsme vnímali na místě občas problémy, protože techniky tam najelo opravdu hodně a komplikovala průjezd obcí.\nCo pro vás bylo na Moravě nejtěžší?\nFyzicky to náročné bylo, ale na to jsme zvyklí. Psychicky to bylo těžké, ale člověk se s tím srovná, pochopí jejich situaci a druhý den už jsme to tak nebrali. Mluvili jsme o tom společně i s ostatními hasiči. Pořád bylo jedno téma, místní situace. Poprali jsme se s tím. Musíme říci, že místní jsou na tom hůř a na naše pocity není nikdo zvědavý. Situace tam není lehká a nebude snadná. Od místních jsme zaznamenali jen jediné: musíme to opravit, nic jiného nám nezbývá, musíme zabrat, uděláme to hezčí, než to bylo. Byli hodně pozitivní. Ale je to první fáze, kterou může záhy vystřídat deprese.\nVrátíte se tam ještě?\nV rámci odřadu se už nevrátíme, jednotek je hodně, co rády pomohou. Byla tu možnost jiné pomoci a jedou tam kluci z Budislavi a Poříčí s materiálem.\nOBCE POMÁHAJÍ MORAVĚ\nVe čtvrtek ráno vyjela z Budislavi a Poříčí naložená hasičská auta se stavebním materiálem na opravu domů na Moravě. Tentokrát zamířili hasiči do Lužice. „Dělali jsme v minulosti sbírky, ale tentokrát jsme řekli, pokud pomoc, tak cíleně vybrané rodině. Naši známí nám tam vytipovali, co je kde potřeba. Vezeme střešní latě, prkna, polystyreny,“ říká budislavský hasič Martin Heger. Materiál je určený pro několik domů v zasažené obci. Peníze pro Moravu vyčlenila Budislav i sousední Poříčí. „Shodli jsme se na částce 30 tisíc korun. Chtěli jsme peníze poslat na účet nějaké sbírky, ale raději jsme nakoupili potřebný materiál a pomůžeme konkrétní rodině. Přijde nám to mnohem lepší,“ míní starosta Poříčí František Bartoš. Obec darovala něco ze zásob prken, naložili taky barvy a další materiál.\nemoce, Morava, Pardubický kraj, Moravská Nová Ves, František Bartoš, Česko


Jak využít slupky od banánů | Krasnezeny.eu\nDomůNávodyŠkoda banánových slupek, které skončí v koši. O jejich dalším využití ví jen hrstka lidí\nŠkoda banánových slupek, které skončí v koši. O jejich dalším využití ví jen hrstka lidí\n29. 5. 2022 František Zahradníček\nBanány jsou velice oblíbeným ovocem, které má mnoho pozitivních účinků na lidské zdraví. Slupky z banánů lze ale i dále využít, nemusíte je vyhazovat do koše.\nBanány obsahují velké množství vlákniny, jež je pro lidské zdraví a funkčnost střev velice důležitá složka potravy. Také v sobě mají hodně draslíku, který je potřeba pro zdraví kardiovaskulárního systému, říká lékařka Debra Rose Wilson. Jestliže banány pravidelně konzumujete, děláte jen dobře. V momentě, kdy vám z banánu už zbyde jen slupka, nevyhazujte ji do koše, ale místo toho ji využijte i nadále.\nPokud vás trápí vrásky nebo se jich velmi obáváte, měli byste svou pleť každý den hydratovat. Jen správnou péčí a pořádnou dávkou hydratace předejdete předčasným vráskám. V obchodě si sice můžete koupit speciální přípravky, ale jeden z nich máte s velikou pravděpodobností přímo doma. Z banánové slupky lze vytvořit hydratační maska na pleť, která funguje také proti vráskám. Slupka z banánu je bohatá na draslík, hořčík, železo a další látky, jež podporují obnovu pokožky.\nAbyste si tuto domácí masku vytvořili, vezměte si půlku banánové slupky a řádně ji rozmačkejte. Následně přidejte polovinu zelené okurky, půlku dužiny z avokáda a 3 lžíce vody. Všechny tyto suroviny pořádně rozmíchejte, aby vznikla konzistence podobná kaši. Masku nakonec naneste na obličej a nechte ji působit 15 minut. Poté ji umyjte vodou. Hydratační masku proti vráskám byste měli používat 3× týdně.\nPřírodní leštidlo na boty\nMít krásně naleštěné boty by si jistě přálo mnoho lidí. Pokud ale nechcete neustále dokola kupovat leštidla v obchodě, vyzkoušejte slupku od banánu, je funguje téměř totožně. Její vnější stranou stačí potřít obuv, kterou chcete naleštit. Nezapomínejte však na to, že tento trik lze využívat pouze na pravou kůži nebo koženku.\nJak vyleštit stříbro\nPokud doma naleznete stříbrné nádobí nebo příbory, nemusíte je nechávat vyčistit profesionály. Vyzkoušet můžete domácí metodu s pomocí banánové slupky. Předtím si však musíte přípravek na leštění připravit. Jednoduše rozmixujte banánovou slupku a přidejte trochu vody. Díky tomu vám vznikne pasta, s níž lze vyleštit všechno stříbro, které naleznete. K leštění používejte měkký hadřík, který vám usnadní práci.\nAž se vám bude zdát, že vaše květiny potřebují dodat hnojivo, nemusíte spěchat do obchodu. Z banánové slupky lze totiž vytvořit přírodní domácí hnojivo. Banánovou slupku zalijte vodou a počkejte 24 hodin. Následně slupku vyhoďte na kompost a vodou zalijte všechny květiny, které budete chtít pohnojit.\nBělení zubů bez drahých přípravků\nV dnešní době si každý člověk přeje mít krásně bílé zuby. Většina lidí se proto vydává k zubařům nebo dentálním hygienistkám, kteří jim za velkou finanční částku toto přání splní. Pokud ale nechcete utrácet hodně peněz, vyzkoušejte trik s banánovou slupkou. Vnitřní stranou slupky stačí pravidelně přetírat zuby a výsledek by měl být viditelný po několika dnech.\nVyhazujete slupky od banánu? Pokud ano, děláte velkou chybu, mají celou řadu dalších využití\nBanány jsou oblíbenou svačinkou ve většině domácností. Můžete si z nich udělat lahodné smoothie, luxusní dezert, nebo je sníst jen tak. Co ale se slupkou? I pro tu se najde mnoho využití.\nObyčejná slupka od banánu v sobě skrývá netušenou a nesmírně mocnou sílu, která vám pomůže s péčí o problematickou pleť\nPokud jste tak ještě neučinili, rozhodně zařaďte banány na váš nákupní seznam. Nejenže vás vyživují zevnitř, ale jejich slupky vám pomohou ke zdravější a osvěženější pleti.


Na počátku byla vražda, na konci Československo | Knižní novinky | Databáze knih\nNa počátku byla vražda, na konci Československo\nPR článek, 17.12.2018\nHistorie nebo fikce? Budou se ptát čtenáři po dočtení historické krimi Dlouhý krok do tmy, kterou nakladatelství Mystery Press vydalo u příležitosti 100. výročí vzniku našeho státu. Autor knihy Tomáš Bandžuch v rozhovoru pro Databázi knih odpovídá nejen na tuto otázku…\nRomán Dlouhý krok do tmy začíná vraždou mladé dívky a postupně se rozrůstá do spiknutí, které může zabránit vzniku Československa. Kde končí historie a začíná fabulace?\nTedy, to je pěkně zákeřná otázka takhle na začátek… Vždyť už při psaní se mi skutečnost a smyšlenky natolik propletly, že rozplést je od sebe je skoro nadlidský úkol. Vždyť i ty vyfabulované části jsem se snažil psát tak, aby odpovídaly tomu, co se tehdy v severovýchodních Čechách skutečně odehrálo. Ale kdybych se o zodpovězení téhle otázky měl přeci jen pokusit, můžu říct, že fabulací je zločin, který hlavní hrdina vyšetřuje, a také zmíněné spiknutí. A skutečné bylo všechno ostatní – jak naprostá většina vedlejších postav, tak i poměry, které na podzim roku 1918 v česko-německém pohraničí panovaly.\nJak moc je vám tohle období našich dějin blízké a jaký máte vztah k Podkrkonoší, kde se román odehrává?\nO obojím můžu zcela jednoznačně říct, že je to moje srdcová záležitost. Do Podkrkonoší – konkrétně přímo do Lomnice nad Popelkou – jsem jako dítě každý rok jezdil na prázdniny a tamní krajinu s vesnicemi ztracenými mezi lesy a kopci, na kterých trůní rozvaliny středověkých hradů, už asi napořád budu mít za místo, kde se dají prožít ta nejopravdovější dobrodružství. Takže když jsem potřeboval vybrat, kde se bude Dlouhý krok do tmy odehrávat, měl jsem naprosto jasno.\nA první světové válce a roku 1918 jsem se dlouho věnoval jako historik a ještě dřív, než jsem román začal psát, vydal jsem o tomhle tématu jednu odbornou knihu a druhou takovou měl už napsanou.\nJak náročné bylo dohledávání dobových pramenů a dalších zdrojů? A co všechno jste musel nastudovat, abyste Dlouhý krok do tmy mohl napsat?\nTa druhá výše zmiňovaná publikace popisuje právě vztahy mezi Čechy a Němci v roce 1918, takže základní literaturu a dost dokumentů včetně dobových novin jsem měl načtených ještě před tím, než jsem se do psaní Dlouhého kroku do tmy vůbec pustil. Nicméně i přesto jsem musel zdolat celou horu dalších textů, aby kniha co nejvíc odpovídala dobovým reáliím. Takže třeba poté, co jsem objevil jízdní řád z roku 1918, jsem smazal celou pasáž popisující cestu hlavních hrdinů z Nové Paky do Turnova a znovu ji napsal tak, aby odpovídala tomu, jak na téhle trati tehdy vlaky jezdily.\nZávodčí Jindřich Kališ je plnokrevnou figurou, která by si zasloužila další případy, nemyslíte? Uvažoval jste o případném dalším románu s tímto hlavním hrdinou?\nTady bych opravdu nerad předbíhal – ale je pravda, že jsem si u psaní Dlouhého kroku do tmy občas představoval, co nejen Kališe, ale i Malíkovou a další postavy potká v budoucnu. Takže několik zajímavých nápadů by tu bylo. Jenže opravdu důležité bude, jak se ke Kališovým eskapádám postaví čtenáři.\nSkvělou historickou krimi Tomáše Bandžucha Dlouhý krok do tmy si můžete pořídit s předvánoční slevou 30 % v e-shopu nakladatelství Mystery Press: http://mysterypress.cz/dlouhy-krok-do-tmy/.


Rudí ďáblové zahajují útok na titul, hostí navrátilce z Newcastlu - Sport.cz\n16. srpna 2010 16:37\nZpět na pozici nejlepšího týmu Anglie se letos chtějí vrátit fotbalisté Manchesteru United. Rudí ďáblové se v minulé sezóně museli sklonit před Chelsea, kterou ovšem svěřenci trenéra Fergusona nedávno porazili 3:1 ve finále Community Shieldu. V pondělním prvním kole se Manchester utká s navrátilcem do Premier League – Newcastlem.\nJavier Hernández se raduje z gólu, který vstřelil Chelsea v Community Shield.\nFanoušky Manchester United může těšit forma nové posily ofenzívy – Javiera Hernándeze, který svoji rychle ukázal produktivitu. Na marodce jsou Hargreaves a Anderson, do hry nezasáhne ani stoper Ferdinand.\nNewcastle se do nejvyšší soutěže vrací po roční přestávce v druhé lize a atraktivnějšího soupeře si na úvod ligy nemohl přát. V pořádku je už bývalý útočník United Alan Smith, stejně jako Andy Carroll. Mimo zůstává čtveřice Best, Simpson, Taylor a Gosling.\nDvanáct z posledních 15 vzájemných utkání vyhrál Manchester United, poslední ligový duel na Old Trafford ale skončil remízou 1:1. Newcastle se z vítězství na hřišti Manchesteru United neradoval od únoru 1972.\nNa vítězství Manchesteru United si můžete vsadit v kursu 1,21, na výhru Newcastlu vypsali bookmakeři Tipsportu kurs 14. Pokud očekáváte remízu, je k dispozici kurs 5,94.


¨ Díky privatizaci vzniklo po desetiletích soukromé vlastnictví | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Profily » Ing. et Ing. Jan Skopeček » Články » Díky privatizaci vzniklo po desetiletích soukromé vlastnictví\n36/12 Položit dotaz\n6. 12. 2018 16:06:00\nDíky privatizaci vzniklo po desetiletích soukromé vlastnictví\nJá jsem chtěl moc poděkovat svému kolegovi předřečníkovi, protože jsem vlastně chtěl říct to samé, nicméně udělám to jenom v krátkosti takto ve faktické poznámce. Chci jenom položit otázku, proč jsme museli v 90. letech privatizovat. Odpověď je jednoduchá. Téměř 100 % naší ekonomiky bylo zestátněno. Co se týče postkomunistického bloku, naši soudruzi v zestátňování došli nejdále včetně kolektivizace a zemědělství, i proto máme zdevastovaný venkov ještě dneska, například na rozdíl od Slovinska a jiných států, kde alespoň částečně soukromé vlastnictví komunisté nechali.\nChtěl bych v této souvislosti poděkovat otcům transformace, a už tu ta jména zazněla. Václav Klaus, Dušan Tříska, Karel Dyba, ale mohli bychom jich jmenovat i více. Ten tým ekonomické transformace byl samozřejmě širší. Pan Kočárník a další. Moc jim děkuju, že můžu žít v kapitalismu, i když se ho současná vláda snaží dalšími regulacemi ničit.\n14. 1. 2019 Útok na zvolené politiky je útokem na demokracii\nKomentář na facebookovém profilu k úmrtí starosty města Gdaňsk Pawla Adamowicze,…


Pánské trenky Styx art klasická guma fotbal (A655)\n> Pánské prádlo>Pánské trenky>Pánské trenky Styx art klasická guma fotbal (A655)\n135 Položka ks\n19 kusů na skladě\nRadek Nový 2017-11-24\nPohodové spodní prádlo\nMám rád Styxy, a kupuji je již léta.\nDalibor Vandas 2017-11-24\nObednal jsem si jedny a dorazili brzo. Přesně podle očekávání, vše jak má být.\nanonymní zákazník 2017-11-22\nkvalitní produkt, česká výroba, kupuji manželovi léta, prakticky jako jedinou značku. Nemám co vytknout, vřele doporučuji.\nLazy man 2017-11-21\nLuxus! Palec hore!\nLukáš R. 2017-11-20\nPohodlné a střih výborný.\nKarel Pavlovský 2017-11-16\nIvan Malý 2017-11-12\nDoporučuju koupit trenýrky, protože jsou plně super. Kvalita největší.\nMarcel Vávra 2017-11-12\nJsem rád, že jsem si objednal zrovna tyhle.\nMám doma taky jedny a nechci nic jiného než tuhle značku.\nO. R. 2017-11-09\nMiluju zelenou barvu, takže tyhle trenky jsou pro mě jasná volba