MIDI pro začátečníky a mírně pokročilé - muzikus.cz\nMIDI pro začátečníky a mírně pokročilé\n1.4.2004 | Autor: Jiří Regent | sekce: pro muzikanty - články\nNe, nemusíte se opravdu bát! Vím, že při vyslovení slovíčka MIDI mnohému hudebníkovi vstávají vlasy hrůzou. Ve snaze pochopit, o čem je vlastně řeč, vytáhne z knihovny odbornou publikaci, otevře na náhodné stránce a dočte se, že: Ke každému stavovému bytu musí být vyslán správný počet databajtů. Fuj! O pár listů dále: Kanálová data se vyskytují ve formě zpráv se stavovým bajtem $9n a se stavovým bajtem $8n. Hrůza! Knížku vrátí do knihovny... snad někdy později. Opravdu nemám nic proti odborným publikacím, jsou velmi užitečné a pro člověka, jenž se snaží naprogramovat vlastní továrnu na výrobu hudby, i nezbytné. My se ale budeme zabývat trošku praktičtější stránkou MIDI. Budu se snažit popsat vám tento systém co nejjednodušeji. Věty z odborné knížky jsem si vymyslel a podobnost může být čistě náhodná. Mám velkou úctu k lidem, kteří takovéto knihy píší a zároveň tomu i rozumí.\nCo to je, k čemu to slouží?\nSamotné slovo MIDI je zkratka názvu Musical Instruments Digital Interface, což by mohlo v češtině znamenat něco jako Digitální propojení hudebních nástrojů. Zní to docela vznešeně a tajemně. A abych vás hned neodradil, uvedu příklady takového propojení. Mám dva klávesové nástroje, které si pojmenuji nástroj A a nástroj B. Na áčku mám výbornou klaviaturu a pár dobrých zvuků, béčko má klaviaturu horší a také pár dobrých zvuků. Jednosměrným propojením MIDI můžu docílit toho, že budu hrát na klaviaturu nástroje A, ale zvuk mi bude znít z nástroje B. Samozřejmě to bude jeho vlastní zvuk, jelikož zvukový výstup na A můžu ručně zeslabit přímo na nástroji (potenciometr hlasitosti nevysílá obvykle do MIDI výstupu žádný signál, proto ovlivní pouze nástroj A) Výstupy obou nástrojů je třeba zapojit do mixážního pultu.\nZvuky přes MIDI nejdou posílat, jde vlastně jen o dálkové ovládání přístroje B. Lze také hrát na áčko a zvuk bude vycházet z A i z B. Navíc klaviatura B bude také funkční, ale bude hrát jen vlastní zvuky. Už tušíte ty možnosti? Při živém vystoupení mám třeba na nástroji B nastaveno piáno, na A mám smyčce a oba audio výstupy budou smíchány do celkového zvuku. Ve slokách budu hrát samotné piáno na klaviaturu B, v refrénu přejdu na klaviaturu A a budou mi k piánu znít ještě smyčce. Neříkám, že se to takto používá, ale už jste to pochopili?\nDalší příklad k využití a k pochopení MIDI by mohl být tento: Mám jeden master keyboard (to je samotná řídící klaviatura bez vlastního zvuku) a dva zvukové generátory (to je to, co chybí v masterkeyboardu). Propojením těchto tří zařízení dosáhnu toho, že budu hrát na klaviaturu a přitom si přímo na ní mohu přepínat, ze kterého zvukového modulu chci slyšet zvuk a o který zvuk půjde.\nSamozřejmostí je opět možnost ovládat a poslouchat oba moduly najednou, a také různé kombinace jako například možnost rozdělení klaviatury (split) - polovinou klaviatury ovládám první modul, druhou polovinou další modul. Důležité je mít nastaveny správné vysílací a přijímací kanály. Ale to se všechno dočtete později.\nMIDI je tedy takzvaný komunikační protokol. Jde o systém příkazů a činností definovaných normou tak, aby si rozuměli nástroje různých typů a různých výrobců. V prvé řadě můžeme dálkově ovládat syntetizátory a samplery. A nejen to, prostřednictvím MIDI se dá ovládat přepínání hallů, delayů, měnit jejich parametry, řídit pohyby faderů na mixážních pultech, spínat osvětlení ve studiu nebo na koncertech.\nPokud vám technik v nahrávacím studiu sdělí, že klávesy nahrává do MIDI, znamená to, že do počítače nebo sekvenceru zaznamenává pouze data o stisku a puštění klávesy, o síle a rychlosti stisknutí, případně číslo použitého zvuku, banky apod., ale nikoli samotný zvuk. Zaznamenává data komunikačního protokolu MIDI.\nUž koncem padesátých let se poprvé objevily pokusy o znásobení a obohacení zvukových možností tehdejších relativně primitivních elektronických hudebních nástrojů. Hledal se způsob, jak propojit několik těchto nástrojů a využít produkce jednoho hudebníka na jedné klaviatuře. Až v 80. letech si prudký vývoj v této oblasti vynutil setkání představitelů významných výrobců Oberheim, Sequential Circuits a Roland. Vznikla jednoduchá norma k propojení nástrojů, k níž se později začaly připojovat i další firmy. Podrobná norma MIDI byla přijata v roce 1985. Dodnes se stále vyvíjí, i když hlavní části se v podstatě nemění. Ve formě dodatků se k normě připojovaly části o časovém kódu, General MIDI, definovaly se nové kontroléry atd. Při hledání komunikační technologie se bral ohled také na možnosti zaznamenávat hru do počítače nebo do hardwarových sekvencerů. Záznam MIDI je velmi výhodný vzhledem k možnosti jednoduchých úprav (editací) not na časové ose - posouvání začátků not, jejich délek a síly, a velkou výhodou je možnost změny zvuku při mixu nahrávky. Díky standardu GM (General MIDI) je zaručena kompatibilita mezi různými zvukovými přehrávači i mezi různými výrobci. I když souběžně možná vznikaly i další pokusy o prosazení komunikačního formátu, MIDI protokol se stal standardním způsobem propojování hudebních nástrojů a zůstal jediným (co se principu týče) až dodnes. Je neuvěřitelné, že i po 20 letech existence má své uplatnění, a zdá se, že hned tak nevymizí.\nJedná se, podobně jako u počítačů, o sériové rozhraní ve formě dvou nebo tří konektorů DIN. Tyto pětikolíkové a dnes už značně zastaralé konektory byly u nás v éře socialismu používány téměř všude - jako linkové vstupy i výstupy magnetofonů, k připojení sluchátek, mikrofonů, napáječů apod. Dodnes mi není jasné, jak se objevily konektory této německé normy na amerických i japonských nástrojích.\nSvatá trojice konektorů je pojmenována In, Out a Thru. Zatímco význam prvních dvou je zcela jasný (vstup a výstup), u Thru se jedná o průchod dat. Objeví se zde kopie signálu přicházejícího do In, bohužel s malým zpožděním, které je způsobeno galvanickým oddělením vstupů. Někdy je možné programově přiřadit konektoru Thru jinou funkci, např. kopii signálu z Out. Na klasických počítačových zvukových kartách se obvykle tato trojice DIN nenachází, patrně z prostorových důvodů. Vyřešeno je to tak, že MIDI signál je přiveden na tzv. game port (ano, to je ten konektor, kde se připojuje joystick ke zvukové kartě) a pomocí speciálního kabelu je převeden do klasické podoby, tj. na konektory DIN. Tento kabel má na straně game portu zabudován aktivní obvod k převodu signálu. Dá se sehnat v počítačových prodejnách nebo v internetových obchodech v ceně kolem 700 Kč i méně. Na game portu je dokonce obsažen i signál pro konektor Thru. Návod na výrobu takového kabelu najdete i na internetu např. na adrese ezone.techno.cz/electrobook.php.\nU modernějších zvukových karet určených pro domácí i studiové použití už je trojice MIDI konektorů DIN umístěna v externím boxu případně v 5,25" panelu na přední straně počítače. Někdy se můžeme setkat i se speciálním multi-konektorem, na nějž se připojí svazek kabelů obsahující audio i MIDI, popřípadě WordClock aj. Klasické MIDI rozhraní je jednosměrné, to znamená, že data proudí v kabelu pouze jedním směrem. Pro obousměrnou komunikaci musíme použít kabely dva.\nJiným typem MIDI rozhraní je To Host (vypadá jako PS/2 u počítačů pro připojení myši). Výhodou je obousměrná komunikace po jednom kabelu. Pomocí To Host je možné propojit klávesový nástroj i s počítačem, což je ostatně hlavní poslání tohoto konektoru. Na straně počítače je ale konektor RS232 (klasický sériový port COM). V posledních letech se k propojování MIDI používá nové rozhraní USB a také moderní a revoluční IEEE1394 (FireWire). Tato poslední dvě rozhraní jsou svou kapacitou vhodná i k vícekanálovému přenosu zvuku a obrazu, což je u klasického MIDI přes konektory DIN nemyslitelné. Tyto hranaté konektory, USB i FireWire, znají jistě uživatelé digitálních fotoaparátů a kamer. USB začíná být standardem u všech moderních řídících klaviatur. Dnes už se považuje za samozřejmost, že hudebník bude propojovat klaviaturu nejenom se zvukovým modulem, ale také s počítačem. Klaviatury proto obsahují jak konektory DIN, tak i USB. Jak vidíte, MIDI informace se dají "tahat" prakticky po jakémkoli drátě, záleží jen na výrobci, který způsob je zrovna v módě.\nKabely s konektory DIN se zapojují tak, že stínění je na prostředním pinu 2 (někdy se zapojuje jen na jedné straně kabelu, ale není k tomu důvod) a signál je na pinech 4 a 5. Přístroje jsou při propojení galvanicky oddělené a neměly by vznikat žádné zemní smyčky. Pokud vám zařízení bručí, závada nebude patrně způsobena MIDI propojením a hledejte tedy příčinu (tzv. dvojitou zem) jinde.\nDélka kabelu by měla být co nejkratší a rozhodně by neměla přesahovat 15 metrů. Kabely se dají koupit v počítačových i muzikantských prodejnách, nebo zkuste on-line internetové shopy. Při propojování zařízení se jedno zařízení chová jako master (řídící, nadřízené) a druhé, nebo několik jiných, se chová jako slave (řízené, podřízené). Pokud chceme jedním zařízením master ovládat několik dalších, můžeme k tomu využít MIDI konektory Thru a nástroje zapojit v řetězci: Out-In-Thru-In-Thru-In. Nevýhodou je narůstající zpoždění signálu při použití více nástrojů. Zpoždění z jednotlivých Thru konektorů se bude sčítat. I když se jedná jen o několik málo milisekund, při propojení více nástrojů už může být docela znatelné.\nJiným, vhodnějším řešením je použití tzv. Thru Boxu. Je to rozbočovač signálu MIDI, jenž může mít jeden vstupní a několik (třeba 7) výstupních konektorů. Výhodou je zanedbatelné zpoždění signálu, které je stejné u všech sedmi výstupů. Na internetu je opět možno najít schéma tohoto zařízení a ušetřit tak několik stokorun. Jedno takové schéma je na dilna.audio.komunita.cz/ad-thrubox/\nZatím se jednalo o jednosměrné propojení. Vy ale jako správný začátečník vlastníte jistě kompjútr a jeden klávesový nástroj. V takovém případě chcete využít jak zvuky z PC, tak z kláves. Budete proto potřebovat přístroje propojit obousměrně dvěma kabely. Audio výstupy z obou zařízení je nejlépe připojit do mixážního pultu, ale pokud jej nevlastníte, je možné výstup z keyboardu přivést na audiovstup zvukové karty vašeho PC.\nPokud má PC pouze konektor Game port, využijete zde již dříve zmíněný speciální kabel MIDI. Pozor, na DIN koncovkách je někdy označení In a Out, ale vztahuje se to k počítači. Koncovku In proto musíte zasunout do zdířky Out na nástroji! Logicky se dá usoudit, že při obousměrném propojení musí vzniknout zpětná vazba. Ne, že by se nástroj rozhoukal, to není možné, protože se přenáší pouze data a ne zvuk. Dojde ale minimálně ke zdvojení zvuku a projeví se to flanger efektem. Stisknutím klávesy na keyboardu spustíte jeho interní zvuk, zároveň se na MIDI Out objeví signál , projde počítačem a objeví se zpět v keyboardu na MIDI In. Tam způsobí spuštění stejné noty, jen s malým zpožděním - proto ten efekt flangeru. Smyčka se dá přerušit například v klávesách přepnutím funkce Local na hodnotu Off. Klaviaturu tak odpojíte od vnitřního zvukového modulu a zvuk se bude spouštět signálem přicházejícím do MIDI vstupu. Pokud je pak v PC softwarově umožněn průchod signálu, klávesy budou normálně hrát svým zvukem.\nK možnostem propojování hudebních nástrojů a jejich ovládacích zařízení (neexistují jen řídící klaviatury, ale také různé dechové ovladače, snímače bicích apod.) je nutno podotknout, že způsobují porušení tradiční vazby výsledného zvuku na způsob tvoření tónu. Hudebník může klidně hrát na dechový ovladač podobný hubičce saxofonu (nebo spíše hoboje) ale může znít zvuk celého symfonického orchestru. Bubeník úderem do bubnu spustí frázi jazzové dechové sekce. Kytarista s hexafonním snímačem (šest snímačů, jeden pro každou strunu) a převodníkem MIDI může hrát zvukem smyčcového sexteta. To všechno umožňuje princip standardu propojení hudebních nástrojů Musical Instruments Digital Interface.\nKomunikace mezi zařízením MIDI probíhá prostřednictvím tzv. kanálů. Na jednom konektoru jich může být maximálně 16. Aby spolu dvě zařízení komunikovala, musí být na obou nastaven stejný kanál. Ale výstupní a vstupní kanály na jednom zařízení jsou vzájemně nezávislé. U klávesových nástrojů je běžné, že vysílají svá data na prvním kanále (tedy pokud tuto hodnotu nezměníme v nastavení) a přijímají data na kterémkoliv ze 16 kanálů. U levnějších a starších keyboardů změnit vysílací kanál 1 nelze, u řídících klaviatur se předpokládá možnost výběru kanálu jako samozřejmost.\nU vstupních kanálů keyboardů a externích zvukových generátorů je to většinou přednastaveno tak, že jsou schopny přijímat kterýkoli ze šestnácti kanálů, třeba všechny současně, a každému kanálu lze přiřadit vlastní zvuk. Říkáme tomu "multi-režim" (angl. multitimbrale).\nNástroje jsou schopny hrát polyfonně neboli vícehlasně. Tento režim je nutno využít, přichází-li do zvukového generátoru signál např. ze sekvenceru, kde máme nahráno už několik stop MIDI a generátor je má všechny najednou přehrát - každou stopu jiným zvukem.\nMulti-režim můžeme přepnout do Mono módu (pozor, s mono zvukem to nemá nic společného!), kdy generátor přijímá pouze na jednom přednastaveném kanále, ostatní kanály ignoruje. Záleží to ale ještě na nastavení Omni módu, jehož aktivací nástroj přijímá na všech kanálech, ale všechny kanály považuje za totožné a zní pouze jeden zvuk (ten může být navrstvený z několika vzorků, pak mluvíme o Poly režimu). Příkladem použití Mono módu může být třeba speciální bubenický modul Alesis D4/DM5, u něhož multi-režim nelze aktivovat a lze volit pouze mezi Omni - zapnuto/vypnuto.\nTakže ještě jednou pro přehled:\n- Multi - nástroj přijímá na všech 16 kanálech a umí je rozlišit, každý kanál je samostatným tónovým generátorem. Jako byste měli šestnáct různých nástrojů.\n- Omni zapnuto - nástroj přijímá na všech kanálech, považuje je za totožné a signál může být přiřazen buď jednomu, nebo více hlasům, v závislosti na následujících režimech.\n- Mono - přijatá data jsou na určitém kanále přiřazena jednomu hlasu.\n- Poly - přijatá data jsou rozdělena a přiřazena několika různým hlasům.\nRežimy Mono a Poly se vzájemně vylučují a může být zvolen jeden nebo druhý. Jinak jsou možné různé kombinace režimů, ale některé přístroje nemusí všechny podporovat.\nPokud se podíváte zpět na obrázek Řízení dvou zvukových modulů masterkeyboardem, možná vás napadne, že stisknu-li klávesu na řídící klaviatuře, musí se ozvat současně zvuk z obou připojených zvukových generátorů. To se ale vždy nemusí hodit. Proto na jednom ze zvukových generátorů nastavím přijímací kanál na hodnotu 1, na druhém modulu na hodnotu 2. Funkci lze nalézt obvykle pod tlačítkem Setup nebo Utility, a to pod položkou MIDI RCV CHA (receive channel - přijímací kanál). Na řídící klaviatuře pak nastavíme vysílací kanál MIDI SEND CHA třeba na hodnotu 1. Vyslaná data poputují kabelem k prvnímu přístroji a pomocí Thru konektoru i k přístroji druhému. Protože jeden z generátorů má nastaven přijímací kanál na hodnotu 2, bude příchozí informace ignorovat. Zvuk bude vycházet z modulu s číslem kanálu 1. Pokud na klaviatuře přepnu kanál a budu vysílat na dvojce, situace se samozřejmě obrátí, hrát bude modul s nastaveným kanálem 2. V nahrávacích studiích se dá pomocí jednoho masterkeyboardu takto řídit 16 různých zvukových generátorů. Dají se tímto způsobem různě vrstvit a kombinovat zvuky.\nDalší, už předem naznačenou možností, je využití režimu klaviatury tzv. split , kdy se zvolí dělící bod (klávesa), který rozdělí klaviaturu na dvě části, z nichž jedna bude vysílat např. na prvním kanále, další na druhém kanále. Každá polovina klaviatury tak může hrát jiným zvukem.\nKdyž už víme proč a jak přiřadit kanály jednotlivým nástrojům (zvukovým modulům), tak se teď podíváme, co vlastně klaviatura vyšle:\n1. Samozřejmě to bude informace o stisku klávesy - číslo, podle něhož pozná generátor, kterou notu má zahrát. Říkáme, že byl vyslán "event" (event - událost).\n2. Informace o síle stisku - tlaková citlivost [aftertouch] - může mít vliv na barvu tónu, zapnutí vibráta apod.\n3. Informace o rychlosti stisku - rychlostní citlivost [velocity] - má vliv na dynamiku.\nTato data vyšle klaviatura téměř v jednom okamžiku jako sérii čísel, kterou si modul dekóduje, a zahraje konkrétní notu s patřičnou dynamikou a vibrátem. Během dalšího znění tónu už další data neproudí, sběrnice je volná pro další akce. Tedy kromě tlakových dat - můžu lehce přitlačit, přidat vibráto, ubrat... Tlaková citlivost může být společná pro všechny klávesy, při přitlačení na jednu klávesu v akordu se nám rozvibrují i další tóny, nebo individuální, kdy reaguje nezávisle každá klávesa.\nDalší důležitou událostí je puštění klávesy.\n1. Klaviatura vyšle informaci - modul zareaguje vypnutím zvuku příslušné noty. Případné doznění zvuku je jen záležitostí nastavení (sustain) tónového generátoru, po MIDI už nic jiného neproudí.\n2. Klaviatura může případně vyslat ještě doplňující informaci o rychlosti puštění klávesy.\nPokud bychom mezi stiskem a puštěním klávesy odpojili kabel, případně přepnuli kanál, nota bude znít nekonečně dlouho (vypnout ji můžeme na generátoru manuálně nebo resetem a v nejhorším případě pomůže síťový vypínač).\nPouze s eventy bychom při tvorbě elektronické hudby jen stěží vystačili. Potřebujeme ještě řídit hlasitost, panoramu, přidávat hall, delay, ovládat mutování stop...\nTyto doplňující, ale důležité údaje se ovládají kontroléry. Jsou to vlastně elektronicky řízené potenciometry a přepínače v digitální podobě.\nPočet kontrolérů je 128 a rovněž hodnot, které dokáží nastavit, je 128 (představte si hlasitost skokově od 0 do 127). S tímto číslem se u MIDI můžete setkat velmi často. Vyplývá to z osmibitového systému používaného u MIDI dat, jenž má sice 256 hodnot, ale protože první bit musí z důvodů definice MIDI standardu obsahovat nulu, je tím vlastně blokován - a zbývajících 7 bitů dává právě 128 kombinací (0-127).\nKontroléry jsou očíslovány a jsou jim dle normy přiřazeny určité funkce.\n- 0-63 jsou kontinuální kontroléry (potenciometry)\n- 64-79 jsou spínače, znají jen dvě hodnoty zapnuto/vypnuto a fungují tak, že při hodnotách 0-63 se nastaví na vypnuto, při 64-127 na zapnuto.\n- 80-127 jsou speciální kontroléry pro řízení efektů a různých řídících povelů.\nZde je několik nejběžněji používaných kontrolérů:\n1 - kolečko modulace (Modulation Wheel) - řídí modulování zvuku nízkofrekvenčním oscilátorem (LFO),\n7 - hlasitost (Volume) - řídí celkovou hlasitost kanálu,\n8 - balance - řídí poměr hlasitostí levého a pravého kanálu stereofonního zvuku,\n10 - směrování (Panning) - umístění mono-signálu do tzv. stereobáze (0 - vlevo, 63 - uprostřed, 127 - vpravo),\n11 - exprese (Expression) - energie zvukového signálu, částečně má vliv na barvu zvuku,\n64 - nožní spínač (Sustain) - prodloužení tónu nezávisle na puštění klávesy (pravý pedál klavíru).\nPři nastavení kontroléru řídící klaviaturou se vyšlou data do přijímajícího zařízení, nastaví se v něm příslušná hodnota a zůstane nastavena až do příchodu nové hodnoty, případně do resetovacího povelu. Reset je u sekvencerů někdy vyslán při každé aktivaci povelu Stop, proto se nedivte, když za chodu nastavíte hlasitost stopy, vrátíte se na začátek a hlasitost je zase původní. Je to pouze záležitost nastavení preferencí příslušného programu. Pokud chceme, aby se nám nastavené hlasitosti a panoramy zachovaly, je nutno hodnoty kontrolérů zaznamenat do příslušné stopy sekvenceru nebo přímo do zvukového generátoru\nPodobně jako kontrolery, i když mezi ně přímo nepatří, funguje volba programu (Program Change, Program Select). Má také 128 možností, a ke správnému načtení zvuků v tónových generátorech je třeba Program Change rovněž zaznamenávat a ukládat do příslušných nahraných stop.\nMIDI standardy a jiná havěť\nV roce 1991 byl jako doplněk normy přijat standard General MIDI (GM). Jeho účelem bylo zjednodušení práce, možnost komerčního rozšíření, zajištění jednoduché kompatibility mezi jednotlivými nástroji a výrobci - a tím i rozšíření mezi amatérské hudebníky. GM standard se velmi rychle rozvinul a dnes máme možnost vybírat mezi obrovským množstvím nástrojů, které tuto normu podporují, včetně zvukových karet k počítačům a také hudebního softwaru.\nNástroj podporující GM by měl umožňovat minimálně 24 hlasů (dnes téměř k smíchu, že?), měl by umět přiřazovat různé zvuky každému ze 16 kanálů a hlavně seřazení zvuků a jejich očíslování by mělo vyhovovat určitým kritériím (třeba bicí by měly hrát na kanále 10). Nejde zde o určení způsobu tvorby zvuků, ani o jejich kvalitu, takže se někdy může lehce stát, že nastavíte zvuk klarinetu a on bude znít jako flétna. Ale záleží jen na výrobci, jaké zvuky vám předloží. Musí dodržet jen rozdělení do šestnácti skupin rejstříků po osmi barvách. Teoreticky by tedy měl mít nástroj 8 klavírů, 8 kytarových zvuků, 8 žesťových nástrojů atd. První v bance budou klavíry, pak laděné bicí, pak kytary, basy aj. Toto rozdělení má zajišťovat kompatibilitu skladeb vytvořených na jednom nástroji s jinými nástroji od jakéhokoli výrobce.\nVidíte, že počet zvuků je velmi omezený, z osmi kytar si těžko vyberu tu pravou, ale to už je daň za vymoženost kompatibility. Výrobci toto omezení řeší přidáváním dalších zvukových bank. Na nástroji tak můžete objevit banku GM1 a banku GM2. Jediné, co musí výrobce dodržet, je správné zatřídění do kategorie nástrojů. Jak už jsme řekli, výhoda GM standardu je v tom, že skladba navržená na nástroji s logem General MIDI (a samozřejmě s aktivovanou funkcí v nástroji) bude znít podobně i na jiném GM nástroji včetně počítačů s běžnými zvukovými kartami, což umožňuje vzájemnou výměnu skladeb mezi hudebníky a šíření zejména po internetu. Stáhnutí 50 kB dat je otázkou několika sekund i u nejpomalejšího vytáčeného připojení.\nNa podobném principu jako GM existují ještě další standardy, a to GS a XG. Jde o rozšiřování možností GM o již zmíněné další zvukové banky, sjednocení ovládání kontrolérů, přiřazování efektů atd.\nV souvislosti s GM je nutno zmínit se o formátu ukládání souborů. Standardní MIDI file se ukládá v sekvencerech s příponou *.mid, kde hvězdička představuje libovolný název souboru. Při ukládání v audio sekvencerech jako je Logic a Cubase je nutno MIDI vyexportovat. Tyto programy totiž ukládají ve svých formátech, kde jsou uložena nejen data MIDI, ale i audio a spousta dalších informací, proto ten název audiosekvencery.\nSoubor MIDI je možno uložit v několika typech SMF (Standard MIDI Format):\n- SMF0 - veškerá data jsou uložena v jedné stopě (tracku), není uloženo jméno stopy.\n- SMF1 - obsahuje několik nezávislých pojmenovaných stop s různými zvuky\n- SMF2 - obsahuje celou skladbu včetně paternů (několikataktový hotový úsek skladby) a systémových povelů.\nJako příklad dalších možností MIDI uvedu synchronizaci. Přetahuji-li skladbu z jednoho nástroje do druhého v reálném čase (tzn., že na jednom nástroji spustím přehrávání skladby a do druhého nástroje nebo sekvenceru chci data nahrávat), musím zajistit správné časování a umístění not v taktech. K těmto účelům slouží MIDI Time Code - časový MIDI kód - MTC. Připojený slave nástroj pozná přesnou taktovou pozici řídícího master nástroje, a to i při převíjení skladby.\nMTC lze převést na obdélníkový kmitočtově modulovaný kód, jenž se dá nahrát na magnetofonový pás a lze tak synchronizovat sekvencer s magnetofonem. Sekvencer se orientuje podle počtu impulsů, proto je nutné pouštět skladbu vždy od začátku. Je to relativní časový kód FSK. Odvozeninou je NASA vyvinutý absolutní synchrokód SMPTE, což jsou vlastně zakódované hodiny. Tento obdélníkový kód vyjadřuje přesnou časovou pozici s přesností 24 nebo 25 okének za sekundu a zavěšený sekvencer dokáže přesně sledovat pozici na pásku. Problematika synchronizace je natolik široká, že by obsáhla celé číslo časopisu a není to už oblast pro začátečníky. Zájemci si jistě najdou příslušné články o synchronizaci ve starších číslech časopisu a možná se tohoto tématu dočkají i v budoucích číslech.\nVyužití MIDI v efektových procesorech\nPokud ve svém domácím studiu vlastníte kromě počítače ještě pár externích efektových procesorů, proč nevyužít možnosti řídit tyto mašinky přímo z počítače pomocí MIDI dat? Smysl to má tehdy, jestliže potřebujete během mixování (to znamená v reálném čase) přepínat mezi jednotlivými presety přístroje, nebo třeba plynule měnit dobu dozvuku, hallu či synchronizovat čas delaye přesně na tempo skladby.\nPostup zapojení je stejný jako u zvukových modulů, je třeba na jednotlivých přístrojích nastavit rozdílná čísla přijímacích kanálů a pomocí Thru Boxu a MIDI kabelů propojit s počítačem. Nastavení kanálů najdete opět pod tlačítkem MIDI nebo Setup. Nejčastější možnost nastavení bude All (příjem všech kanálů) a čísla 1-16. Při současném použití efektových modulů s tónovými generátory je třeba si rozmyslet funkční prioritu kanálů. Nižší čísla kanálů mají přednost, proto se může stát, že při velkém zatížení sběrnice budou data na vyšších kanálech vynechána. To se pak může projevit nepřepnutím programu hallu při zvolení vyššího kanálu pro efekt, nebo vynecháním některých not při vyšším kanále u zvukového modulu.\nŘešením je připojení všech přístrojů do speciálního MIDI převodníku, jako je např. Emagic Unitor, Steinberg Midex nebo levnější M-Audio Midisport 8x8, 4x4 apod. Převodník je k PC připojen pomocí sběrnice USB, takže nemůže dojít k zahlcení dat. K dispozici je několik nezávislých konektorů DIN, každý se šestnácti MIDI kanály.\nTyto přístroje umí číst i zaznamenávat synchrokódy různých formátů, lze je využít jako synchronizéry s analogovým magnetofonem a zároveň jako propojovače a směrovače signálu MIDI.\nPřepínání presetů v efektových modulech se uskutečňuje pomocí příkazu Program Change (PCh, Volba programu), bohužel načtení programu chvíli potrvá a požadovaný preset možná neuslyšíte okamžitě. Namapování čísel presetů je třeba vyzkoušet - Program Change s hodnotou 1 nemusí nutně znamenat aktivaci programu s číslem 1, navíc jsou programy v některých efektech rozděleny do menších bank třeba po pěti zvucích. Pak Program Change s hodnotou 0 může vybrat v efektu číslo programu 1-1 (banka 1 - zvuk 1), PCh s hodnotou 5 pak přepne číslo programu 2-1 (banka 2 - zvuk 1). Takové uspořádání bývá u nožních efektových pedálů, ale setkat se s ním lze také třeba u špičkového rackového efektu Lexicon řady PCM. V některých efektech existuje možnost mapu presetů měnit. Ze všeho nejlépe je podívat se do manuálu k efektovému přístroji, kde by měla být mapa programů uvedena.\nK přepínání programů už zbývá jen nastavit správný MIDI kanál na přiřazené stopě sekvenceru, do níž můžeme přepínací povely nahrát nebo naprogramovat.\nPoněkud složitější situace nastane, chceme-li z PC ovládat konkrétní parametry příslušného programu. Nejprve je třeba zjistit z tabulky MIDI Implementace, zda je to vůbec možné, a z tabulky MIDI Controllers konkrétní přiřazení jednotlivých čísel kontrolérů k ovládaným parametrům.\nJako příklad jsem pro vás vybral část tabulky kontrolérů k notoricky známému kytarovému efektu Line6 POD.\nfoto: Tabulka kontrolérů Line 6 POD\nZ tabulky vyčteme, že volbu modelu zesilovače lze dálkově (např. pomocí počítačového sekvenceru) provést pomocí kontroleru č. 12, a to tak, že nastavíme-li na něm hodnotu 0, zvolíme Tube Preamp, hodnoty 1-27 zvolí další modely zesilovačů. Naopak otáčíme-li přepínačem Amp Model na přístroji, na výstupu MIDI se objeví data z kontroleru č.12, ale pouze hodnoty 1 až 15. Vidíte, že kontrolér umí přijímat 28 hodnot, ale vysílat pouze 16.\nDruhý řádek tabulky říká, že kontrolérem č.13 se ovládá Drive, přijímat i vysílat umí 128 hodnot. A nakonec ještě vysvětlení k parametru Bright Switch. Už podle čísla kontroleru 73 vidíme, že se jedná o přepínač. Objeví-li se na MIDI vstupu efektu číslo kontroléru 73 s jakoukoli hodnotou v rozsahu 0 až 63, přepne se Bright do polohy Off - vypnuto, jakákoli hodnota v rozsahu 64 až 127 způsobí přepnutí do polohy On - zapnuto. Vyslat však POD umí jen dvě hodnoty, a to "vypnuto"=0 a "zapnuto"=127.\nJe vidět, že tabulky MIDI implementace a kontrolérů jsou důležitá věc k programování ovládacího software. Abychom neměli z rozsáhlých tabulek divoké sny, provedli toto přiřazení kontrolérů konstruktéři efektových modulů za nás, a uložili to všechno do výborného ovládacího softwaru Emagic Sound Diver. Software je dodáván k některým přístrojům v ceně. Po nainstalování se na obrazovce objeví ovládací centrum přístroje v grafickém provedení. Výhodou jsou širší možnosti nastavení než umožňuje sám přístroj, možnosti externího ukládání vlastních zvuků a možnost spolupráce s nahrávacím softwarem.\nNa závěr této části se ještě okrajově zmíním o takzvaných exkluzívních MIDI datech - System Exclusiv. Všechny parametry externích efektových, ale i tónových jednotek lze také ovládat pomocí tohoto způsobu. Složitost SysEx formátu dat je nad rámec tohoto článku pro začátečníky, snad si jenom pamatujme, že díky SysEx lze provádět kompletní výpisy pamětí nástrojů i efektových procesorů a tím udržovat zálohu nastavení. Také zmíněný software Sound Diver může používat ke komunikaci tento formát.\nHrací strojek - sekvencer\nPokud jste ještě neviděli hrací strojek, zkuste se doma podívat do svých hracích hodin, nebo se vydejte do technického muzea, kde určitě nějaký najdete. Je to otočný mosazný váleček s naletovanými kolíčky, otáčení zajišťuje pohon hodinovým strojkem. V blízkosti válečku je ocelový hřeben s různě dlouhými rezonančními plíšky, naladěnými na jednotlivé tóny stupnice. Otáčením válečku kolíčky rozkmitávají vždy určitý plíšek. Vhodným rozmístěním kolíčků na ploše válce se dosáhne určité melodie nebo i harmonie, rychlost otáčení válečku určuje rychlost přehrávání - tempo písničky. Váleček byl někdy dírkovaný a nasunováním kolíčků bylo možno měnit melodii. Lze dokonce měnit i hlasitost - jak celkovou, tak jednotlivých not, a to výškou kolíčku. Delší kolíček způsobí silnější brnknutí o plíšek. Celkovou hlasitost je možné částečně ovlivnit přiblížením nebo oddálením ocelového hřebínku.\nCo má hrací strojek společného s MIDI? Mnoho! Je to totiž první a nejjednodušší sekvencer, neboli zařízení pro záznam hudby (no, nějaké pokusy se prý objevily už v antice, ale takový obrázek jsem nesehnal). Na sestrojení a zdokonalení hracího strojku se značnou měrou podílel Leonardo da Vinci; snad se příznivci Járy Cimrmana neurazí. Záznamem hudby není myšlen záznam zvuku jako takového, ale pouze spouštěcích impulsů jednotlivých not. Podobnost se softwarovým sekvencerem je obrovská. Myslím, že se jeho tvůrci určitě nechali ovlivnit principem hracího strojku.\nA jak tedy vypadá onen počítačový sekvencer?\n1. V okně sekvenceru je vodorovná osa analogická s obloukem válcového povrchu na válečku strojku. Je to časová osa.\n2. Svislá osa je analogická s přímkou kolmou na oblouk povrchu. Je to osa výšky noty.\n3. Plocha tvořená těmito dvěma osami je analogická s povrchem válce.\nNyní můžeme na této ploše počítačovou myší klást noty. Nota se objeví jako obdélníček určité délky a barvy. Uchopením za levý okraj nebo spodní růžek lze přesouvat začátek noty, uchopením za pravý okraj nebo růžek lze měnit její délku, při uchopení za její střed se dá nota přesouvat kamkoli po ploše. Samozřejmostí je možnost kopírování a vkládání, stříhání a lepení. Při každém vložení nebo uchopení noty se ozve zvuk, což ulehčuje práci.\nNa obrázku je vidět okno editoru Matrix v programu Logic. Podobné okno uvidíte i v jiných programech, může se jen jinak jmenovat, nejčastěji asi editor Key. Nahoře je v okně vidět časová osa v taktech, vlevo je klaviatura a vedle ní "nástroje" pro zadávání a úpravu not myší. Ve spodní části je možnost zobrazení kontrolérů - hlasitosti, velocity, panoramy apod.\nSíť, tvořená průsečíky kláves a taktových čar slouží nejen pro orientaci na ploše editoru, ale má i jedno zajímavé využití. Tak jako u hracího strojku s dírkovaným válečkem není možno zasunout kolíčky kamkoli, ale musíme volit umístění do předvrtaných dírek, také v softwarovém sekvenceru je možné zapnout funkci kvantizace a noty umísťovat do přednastavené sítě, kde se budou přichytávat k mřížce.\nKvantizaci not lze samozřejmě kdykoli vypnout. Při reálném záznamu not z klaviatury můžeme například nahrávat bez ní a noty kvantizovat dodatečně. Možnosti jsou obrovské. Lze kvantizovat třeba jen o 50 %, zvolit si rozptyl (od ideální hodnoty), v němž kvantizace neproběhne, nebo naopak proběhne pouze tam, lze zkomprimovat dynamický rozsah, přikázat legato nebo třeba provést humanizaci - polidštění a znepřesnění zápisu. Jenom stručný popis možností softwarového sekvenceru, jako je v Logicu nebo Cubase, je hrubě nad rámec tohoto článku, proto jenom toto nastínění.\nJak vypadá takový notový záznam v jiném editoru - tentokrát ne v grafickém, ale textovém režimu - je vidět na dalším obrázku.\nBrzy se v zápisu začnete dobře orientovat. Čísla a názvy udávají taktovou pozici začátku eventu ve skladbě, název eventu, číslo kanálu, název noty, velocity a délku noty. V tomto editoru se dají dělat s eventy ještě větší kouzla než v grafickém režimu. A pokud byste se toho báli, stačí si umístit na obrazovku oba editory vedle sebe, spřáhnout je tlačítkem Link a za několik hodin zkoušení budete mít jasno, co které číslo znamená a jak hodnoty upravovat.\nU hardwarových sekvencerů jsou možnosti editace a zobrazení menší. Na displeji uvidíte něco podobného, jako je na obrázku editoru Event. Na rozdíl od softwarových mají někdy vlastní zvukový modul s bankou zvuků GM, některé mají i vlastní miniaturní klaviaturu.\nSkladba MIDI obsahuje jen málo dat. Sekvencer jich tak může mít mnoho v paměti, ale jinak se využívá ukládání na disketu 3,5". U novějších sekvencerů už je disketa běžně kompatibilní s počítačovou disketou, takže se data dají v pohodě přenášet. Výhodou hardwarových sekvencerů je údajně vyšší spolehlivost, a tím pádem i možnost živé produkce, i když v dnešní době notebooků, nevím, nevím... Sekvencer bývá také zabudován v některých typech klávesových nástrojů. Zařazením je někde mezi softwarovým a hardwarovým, je mnohem jednodušší a nemívá mnoho funkcí.\nMIDI jako prostředek skladatele\nJak už výše zaznělo, MIDI umožňuje zaznamenávat činnost hudebníka na klaviatuře (nebo jiném ovladači) na časové ose, a data ukládat buď do speciálních MIDI rekordérů - sekvencerů, nebo ještě vhodněji přímo do počítače pomocí MIDI programů. To umožňuje obrovské možnosti v domácím nahrávání. Ty tam jsou doby, kdy skladatel komponoval pouze u klavíru a svou skladbu poprvé uslyšel až po natočení s orchestrem ve studiu. Současní skladatelé mají možnost svou skladbu nejen vymyslet, ale doslova nahrát do finální podoby, tak, jak ji uslyšíte na CD nebo v rádiu. Tyto možnosti už mají dvacet let, jenže tehdy ještě nebyly k dispozici tak kvalitní zvukové generátory a samplery, takže výsledek nahrávky by byl u sebelepšího skladatele nevalný. Až s příchodem samplerů a počítačů se dá vytvořit nahrávka MIDI, která je v podstatě k nerozeznání od skutečného orchestru. Skladatel tak má doma k dispozici třeba celý symfonický orchestr, a pomocí MIDI klaviatury může postupně zaznamenávat a vrstvit jednotlivé sekce - housle, violy, dechy, bicí a dokonce i hlasy.\nTohoto postupu se dá využívat i při domácím nahrávání, a nemusíte být zrovna nijak zvlášť nadaný skladatel, abyste dokázali pomocí MIDI vytvořit schopnou nahrávku. Není přece nic složitého nahrát si part klavíru v MIDI do počítače, tam pomocí softwaru přiřadit např. nejspodnějšímu hlasu zvuk basové kytary a pravé ruce přiřadit třeba zvuk smyčců. Asi to hned nebude ono, ale postupnou úpravou dosáhnete přijatelného výsledku. A pokud jste při nahrávání použili metronom, pak už je velmi jednoduché přikopírovat pár smyček bicích a dílo je hotovo. Rytmické nepřesnosti se dají srovnat automatickou kvantizací. Zvuk se dá použít třeba z banky zvukové karty v počítači. Svou píseň tak doma ihned slyšíte a můžete vyrazit do studia ji patřičně vylepšit.\nNa tomto místě je nutno se pozastavit u speciálních programů pro tvorbu elektronické muziky. Chtě nechtě, tato hudba dnes tvoří nejvíce hraný styl v komerčních rádiích. I když velká část jistě vzniká ve špičkových megastudiích, velké procento se dělá v domácích podmínkách. Jestli se vám to zdá nemožné, zkuste se sami přesvědčit, že i na obyčejném počítači za pár tisícovek se dá vyrobit super zvuk. Jeden z vhodných programů k tvorbě elektronické hudby je špičkový nástroj Fruity Loops, který si můžete zdarma stáhnout na adrese www.fruityloops.com. Program je i v demoverzi použitelný pro tvorbu taneční hudby a obsahuje velký počet demo skladeb, z nichž můžete vycházet. Plná verze stojí kolem 4-5 tisíc korun. Pro domácí tvorbu pak už jen potřebujete nějakou klaviaturu MIDI, ale tato hudba se dá poskládat i počítačovou myší.\nNa trhu se před pár měsíci objevil geniální nástroj. Je to malá dvouoktávová řídící klaviatura, která se připojuje k počítači pomocí USB rozhraní. Má v sobě zabudovánu i zvukovou kartu, mikrofonní vstup s fantomovým napájením, výstupy na reprobedny, sluchátka atd.\nNástroj od firmy M-Audio se jmenuje Ozone a stojí kolem 10 tisíc korun. Tímto máte doma v koutku nejen MIDI, ale kompletní nahrávací studio!\nVýhody komponování hudby pomocí MIDI:\n-Na stopách sekvenceru není zaznamenána hudba, ale jen řídící MIDI data, která se dají narozdíl od audia velmi detailně upravovat.\n-Můžeme nahrávat v lehce hratelných tóninách, a pak dodatečně transponovat do nejlépe znějící nebo nejlépe zpívatelné tóniny.\n-Lze dodatečně měnit přiřazení zvuků jednotlivým stopám a experimentovat se zvuky až do konečného mixu.\n-Při záznamu je možno opravovat všechny "překlepy" a chyby, kvantizovat rytmické i délkové hodnoty not.\n-Lze nahrávat v pomalém tempu beze změny výšky not, lze dodatečně měnit tempo skladby.\n-Lze měnit strukturu skladby, kopírovat a vkládat celé sloky, vkládat breaky, mezihry atd.\n-Pomocí MIDI lze řídit jiné přístroje, efektové procesory, video, digitální mixpulty...\n-Hotová skladba se jednoduše archivuje vyexportováním MIDI souboru.\nJe toho opravdu mnoho, co lze pomocí MIDI vytvářet a upravovat. Nebýt MIDI, kdoví, jakým směrem by se ubíralo studiové i domácí nahrávání. Snad by existoval podobný systém se srovnatelnými možnostmi, jen s jiným názvem a o rok dva jiným datem vzniku. Snad je to jen výsledek zákonitého vývoje techniky, stejně jako v jiných oblastech (televize, digitální CD, počítače), možná jen o chlup méně významný. Přes své nedokonalosti - zpoždění, malá kapacita přenosu dat, jednosměrné vedení - vydrželo MIDI neuvěřitelně dlouho a vypadá to, že nám ještě nějaký ten rok vydrží.\nPetr Vavřík (zvukař, hudebník a producent, skupina Buty, studio "V")\nUsnadňuje ti MIDI nějak práci při nahrávání, mixu či produkci? Používáš MIDI automatizaci?\nPoužívám MIDI pro klávesové nástroje při přehrávání nápadů či tvoření demosnímků, a to přes historický computer Atari a program Notator. Při mixu používáme MIDI pro řízení mixpultu Amek Einstein pro muting a VCA. Převod na MIDI z analogového pásu (SMPTE) je naprosto spolehlivý. Používám převodník Midiman BiPort 2x4. MIDI pro mě znamená velké usnadnění práce s klávesy a mixy, ale originál hammondy, když někdo umí opravdu zahrát, žádný software nenahradí.\nJak dalece jsi na tom s pochopením MIDI implementací? Dokázal bys sám naprogramovat ovládání efektového modulu z PC?\nNyní nedokázal. Dřív jsem byl schopen naprogramovat syntezátory a automatické bubeníky přes MIDI pomocí tzv. "excluzivů" ze sekvenceru, dnes se tím nezabývám.\nJaký používáš MIDI software?\nOsobně profesionálně žádný nepoužívám, poněvadž se snažím točit analogově i klávesy. Při točení s Buty někdy používáme Nuendo.\nNaučil ses MIDI sám metodou pokus-omyl, nebo studoval podle nějaké literatury?\nPokus-omyl, to je praxe z doby bolševiků.\nVyužiješ nějak MIDI při živé produkci?\nPřed asi deseti lety to byla pro mě nutnost, dnes jsem toho velký nepřítel.\nMohou být použitelné zvuky GM, GS a XG pro profesionální nahrávku?\nPřiznám se, že ani nevím, o co jde. Jsem asi staromódní. Máme pro Buty obrovské banky zvuků všeho možného (asi jako dnes každý, kdo vlastní "komp"), ale v tom podstata hudby není. Pro mě je přijatelnější zahrát part na klasičtější zvuk během půlhodiny, než dva dny strávit výběrem zvuku z dvou tisíc možností.\nDaniel Forró (Dr. Midi, skladatel, koncertní umělec, pedagog, muzikolog, žije v Japonsku...)\nNaučil jste se MIDI sám metodou pokus-omyl, nebo studoval literaturu?\nS MIDI jsem začal v roce 1986. Učil jsem se sám studiem oficiálních MIDI dokumentů a implementací a každodenní praxí. Literatura v češtině neexistovala, cizí popularizační literatura měla a dodnes má nízkou odbornou úroveň (proto jsem od začátku 90. let spáchal seriály, články a knihy, za něž se ani po letech nestydím).\nJsou GM, GS a XG zvuky použitelné pro profesionální nahrávku?\nUrčitě, pokud se použijí kvalitní nástroje. Tyto normy nedefinují kvalitu zvuku, záleží na konkrétním nástroji a jeho zvukové sadě. Od levné GM karty nemůžete čekat profesionální kvalitu. Záleží i na efektových procesorech a práci s nimi - GM2, GS a zejména XG nabízejí dost. Nejvíc záleží na kreativitě uživatele - jakýkoli zvuk, i nekvalitní, se dá kvalitně použít, jeho nedostatky je možné cíleně využít k zajímavému uměleckému výsledku.\nJaký MIDI software používáte? Proč vám vyhovuje?\nJako sekvencer v Atari počítačích už od roku 1988 C-LAB (později Emagic) Notator, nabízí vše, co od počítačového hudebního systému očekávám - jednoduchost a spolehlivost. Pro Atari mám kvanta dalšího hudebního SW (editory syntetizérů, databáze zvuků, algoritmické kompoziční programy...). Pro MacOS mám starší verzi Logicu, ale uvažuji o přestupu na Digital Performer (je dvakrát levnější než update Logicu). Z toho lepšího ještě zmíním syntetizér AbSynth a notátor Sibelius.\nJaký mělo MIDI vliv na vývoj hudby v posledních 20 letech?\nV oblasti masové pop-kultury, ale i experimentální hudby velký a převážně pozitivní.\nJako všechno dobré i MIDI se dá zneužít. Relativní snadnost práce s ním umožnila vznik a šíření velkého množství zvukově-hudebního balastu, protože kdejaký budulínek bez talentu, základního hudebního vzdělání, schopností a zkušeností se cítí být povolán k roli umělce a má snadnou možnost znečisťovat životní prostředí (díky internetu i globálně) svými výplody, které by v dávných pre-MIDI časech vůbec nevznikly. Spravedlivý čas se naštěstí postará o úklid této nadprodukce a vše nekvalitní zmizí v propadlišti dějin.\nMá před sebou MIDI ještě nějakou slibnou budoucnost?\nBudoucnost ano, jestli slibnou, nevím - norma se příliš nevyvíjí, nenabízí ani možnost vylepšení. Ale totéž se dá říci o houslích, abecedě nebo plastelíně - prostě jsou tady, jde o pouhé nástroje či prostředky. Jak je kdo využije, záleží jen na jeho talentu, znalostech a kreativitě. Aplikace MIDI se staly běžnou součástí života mnoha hudebníků, pomalu pronikají i do konzervativní oblasti vážné hudby, a i když byly do značné míry vytlačeny módnějšími a jednoduššími způsoby vytváření hudební nahrávky pomocí slepování a vrstvení audiovzorků a smyček, jistě budou využívány i nadále. Co bychom dělali s těmi všemi MIDI nástroji, kdyby se ujala jiná norma?\nLešek Wronka (hudební skladatel, autor hitů Heleny Vondráčkové, Karla Gotta, Kateřiny Brožové...)\nUsnadňuje vám MIDI nějak vaši práci při nahrávání, produkci a skládání hudby?\nPracuji tak, že doma - ve slušně vybaveném ministudiu - dělám demo nahrávky, které pak dávám k dispozici studiím, aranžerům nebo producentům, a to v podobě MIDI souborů nebo audio souborů, jež jsou dále zpracovávány v profesionálních studiích.\nJak dalece jste na tom s pochopením MIDI implementací? Dokázal byste sám naprogramovat ovládání zvukového nebo efektového modulu z PC?\nMé znalosti MIDI jsou dostačující k mé práci. Programování nebo rozšiřování znalostí přizpůsobuji potřebám trhu a hudebním trendům.\nJaký používáte MIDI software? (PC nebo Mac?)\nPoužívám MAC a v něm Emagic Logic Audio. Ten má všechno, co je pro práci s MIDI potřebné.\nNaučil jste se MIDI sám metodou pokus-omyl, nebo studoval podle nějaké literatury?\nUčil jsem se spíše metodou pokus - omyl a pak různými konzultacemi s jinými hudebníky.\nPoužíváte MIDI k automatizaci přístrojů ve studiu?\nNe, to ne, přestože mám nástrojů velké množství.\nMohou být použitelné zvuky GM, GS, XG pro profesionální nahrávku?\nMá MIDI nějaký vliv na hudební vývoj v posledních 20 letech?\nVliv MIDI na hudbu v posledních letech je obrovský. V podstatě si nedovedu dnes současnou hudbu bez MIDI představit.\nPetr Slezák (mistr zvuku, hudebník a producent, studio Citron)\nUrčitě, ve všech rozumných podobách a možnostech. Pomocí MIDI přepínám hlavně banky a zvuky v externích zvukových a efektových modulech, jinak automatizace při mixu je již zabudována přímo v zařízení a ovládacím softwaru.\nPokud tím myslíš z Maca (Apple), tak ano, nemám tolik času, abych se o to pokoušel jinde - třeba na PC. Jinak programovat pomocí implementací samozřejmě dokážu, ale proč se tím zdržovat, pro ovládání externích mašinek existují hotové programy.\nKteré to jsou? A jaký používáš základní MIDI software?\nZačínal jsem na Cubase a Emagic Logic, teď ale používám špičkový MOTU Digital Performer, největší konkurenci Pro Tools. Má v sobě zabudovány implementační moduly různých MIDI zařízení, nebo je možné si v něm implementace programovat. Výhodou tohoto softwaru je velmi výkonné rozhraní, kreativita a intuitivní ovládání.\nNaučil ses MIDI sám metodou pokus omyl, nebo studoval podle nějaké literatury?\nZa a) je správně. K manuálu sahám až ve stavu nejvyšší nouze. Ale asi to není ideální, pro mě je ale podstatný hlavně výsledek práce a nemusím znát všechny detaily o MIDI.\nNahráváš klávesy ve studiu vždy jako MIDI data?\nV naprosté většině případů. Ale ne proto, abych pak někomu něco zachraňoval,\nale proto, abych měl při produkci otevřenou cestu. Výběr zvuků záleží hlavně na tom, nakolik jsem při nahrávání producent nebo jen zvukař. Kvantizaci je třeba u živých nahrávek provádět opatrně v rozumné míře, aby byl zachován feeling, a je nutné rozlišovat styl a účel nahrávky.\nJasně. Každý zvuk je nejlepší na světě, pokud víš, že ho potřebuješ pro realizaci svého záměru.\nDaniel Gregorovič (kytarista, producent a skladatel, skupina Depresion, Rakousko)\nJe MIDI nějak užitečné pro kytaristu?\nPro kytaristu, který se nespokojí jen s jedním zvukem, určitě. Uvažoval jsem o kytarovém MIDI syntezátoru, ale odradila mě nutnost namontování dalšího speciálního snímače na kytaru a také by prý bylo slyšet přepínání zvuků mezi syntezátorem a normálním zvukem. Proto mám DigiTech 2101, kde se dají různé klávesové zvuky také vyrobit.\nPoužíváš MIDI při domácím zkoušení?\nNejen na domácí zkoušení. Bubny programuji přímo (Boss DR 770), a potom to nahraji do MIDI Fileru Yamaha MDF-3 na disketu. Z toho to pak pouštím zase přes Boss do mixu a odtud do PAčka přímo na koncertech. Zpěvák používá nějaký Alesis vokalizér, tam si přepíná MIDI-spínačem jednotlivý zvuky, co si doma připravil.\nZajímáš se dobrovolně o MIDI , nebo je to pro tebe jen nutné zlo?\nO MIDI se zajímám vlastně jen v souvislosti s přepínáním zvuků v aparátech a v DigiTechu. Na disketu ho umím taky uložit a pustit do toho Bosse. Ale že bych si vzal nějakou odbornou literaturu a studoval to, tak to nechám jiným. Poprvé jsem o MIDI slyšel někdy v minulém století, když jsem se začal o muziku zajímat a samozřejmě i sám hrát. MIDI - Musical Instrumental Digital Interface..., nějaké kontroléry a tak, jinak podrobnosti moc neznám.\nDnes ovládám přepínání zvuků pomocí geniální mašinky Fingertip. Má čtyři MIDI výstupy a čtyři jacky pro přepínání aparátů, můžu v ní vytvořit 100 programů pro jakoukoli kombinaci zapnutí zvuků. A největší sranda je v tom, že se to ovládá dotykově přímo na kytaře! Žádné kabely.\nA co MIDI při nahrávání ve studiu?\nUž dříve jsme vlastnili Alesis D4 a pak bubenický modul DM5. Přes tu D4 jsme točili v Otrokovicích ve studiu bubny, ale už si nevzpomenu, jestli komplet celý, nebo jenom nějaký zvuk, možná to byl kopák. Ale zapojený to tam určitě bylo. Důležitý je, že to dnes nejde poznat, jestli je to D4 nebo živý zvuk.\nOnline verze stránky: http://www.muzikus.cz/pro-muzikanty-clanky/MIDI-pro-zacatecniky-a-mirne-pokrocile~01~duben~2004/\nradek kvalita zvuku\nJiří Regent Re: kvalita zvuku\nTomas MIDI A B\nBudiž MIDI světlo... - USB MIDI Lights Device\nBudiž MIDI světlo aneb… - V hlavní roli USB


Čína se pomalu otevírá Hollywoodu, nyní už má druhý největší filmový trh | E15.cz\nČína se pomalu otevírá Hollywoodu, nyní už má druhý největší filmový trh\nHollywood, smybol filmového průmyslu\nČTK, reuters, fuj\n22. března 2013 • 13:39\nČína v roce 2012 předehnala Japonsko a stala se po Spojených státech největším filmovým trhem. Zisky z prodeje vstupenek v Číně meziročně stouply o 36 procent na 2,7 miliardy dolarů (asi 54 miliard korun).\nHollywood má radost, zahraniční filmy do Číny jdou totiž převážně právě z tohoto centra amerického filmového průmyslu. Od února 2012 Čína na svůj trh pouští víc amerických filmů - země sice nezrušila své omezení maximálního počtu dvaceti zahraničních filmů za rok, ale vydala na některé tituly (například filmy ve 3D) výjimku z tohoto pravidla.\nJak organizace na ochranu zájmů filmových studií, Motion Picture Association of America (MPAA) tak sdružení vlastníků kin, National Association of Theatre Owners (NATO) se shodly na tom, že jsou zvýšené tržby v Číně způsobeny převážně vývozem filmů různých žánrů. Hollywood totiž do Číny exportuje akční filmy jako Avengers, ale i vážnější snímky, jakým je například historické drama Lincoln.\nLetošní rok zatím není pro americká studia tak výnosný jako rok předchozí. „Rok 2013 si nevede tak dobře, jak bychom si představovali. Chybí především rozmanitost žánrů. V lednu jsme měli hodně filmů přístupných mladistvým pod 17 let pouze v doprovodu rodičů, filmů s velkým množstvím násilí. Naopak málo bylo rodinných snímků“ řekl John Fithian, prezident a ředitel NATO.\nHollywood hlásí zisk\nAmeričané jsou nicméně ohledně budoucnosti svých filmů optimističtí. „Čína staví deset kin denně. Jsou dychtiví po nových filmech a ty naše jsou v Číně dlouhodobě úspěšné“ řekl na tiskové konferenci Chris Dodd, předseda ředitel MPAA.\nAmerický filmový průmysl si dlouho stěžoval na přísná čínská omezení, Američané tradičně argumentují tím, že pomocí nich čínská vláda podporuje filmové pirátství. Výrobcům i distributorům filmů se nicméně daří. Celkový příjem Hollywoodu z prodaných vstupenek na světě loni stoupl o šest procent na 34,7 miliardy dolarů (asi 694 miliard korun) díky nárůstu v Latinské Americe, Severní Americe a také oblasti Asie a Tichomoří. Pokles ovšem zaznamenala řada evropských zemí včetně Francie, Itálie a Španělska, a také Blízký východ a Afrika.\nAutor: ČTK, reuters, fuj\nUpírská sága se studiu Lionsgate náramně vyplatila\nZásadní kniha o Hollywoodu konečně česky\nNa čínské premiéře nové bondovky se podepsali cenzoři


Rekordní návštěvnost. Brněnská muzea přilákala přes 160 tisíc lidí | Týden.cz\nŠpilberk i vila Tugendhat\nRekordní návštěvnost. Brněnská muzea přilákala přes 160 tisíc lidí\nBrněnská muzea prožila z hlediska návštěvnosti dobrý rok. Muzeum města Brna, které spravuje hrad Špilberk, vilu Tugendhat a Měnínskou bránu, zaznamenalo rekord. V roce 2016 přišlo téměř 167 tisíc lidí, o rok dřív jich bylo asi 150 tisíc. Nejvyšší návštěvnost od roku 2006 mělo také Technické muzeum Brno.\nZ budov Muzea města Brna zákonitě láká nejvíc lidí ta největší - Špilberk. Loni hrad kromě stálých expozic a kasemat nabídl třeba výstavy Půlstoletí s Cimrmanem, Vysílá studio Brno a ukázku z díla Andyho Warhola. Aktuální výstavu Tajemné příběhy Pavla Čecha zhlédlo jen za loňský prosinec 4171 lidí, což představuje denní průměr 160 návštěvníků, uvedl mluvčí muzea Michael Kalábek.\nDo Moravské galerie loni přišlo 114 976 lidí, o čtvrtinu víc než v předchozím roce. K vyšší návštěvnosti nejvíce pomohlo Mezinárodní bienále grafického designu a také úspěšná výstava designéra Maxima Velčovského. Ze stálých expozic lákala návštěvníky zánovní expozice Art is here: Moderní umění a Nové umění v Pražákově paláci.\nPřetrvává také pozitivní efekt zrušeného vstupného do stálých expozic, informovala mluvčí galerie Michaela Paučo. Zatímco před zrušením vstupného si stálé expozice ročně prohlédlo pět až deset tisíc lidí, loni jich bylo 35 713, uvedla Paučo. Za vyšší návštěvností galerie lze vidět také edukační programy pro školní skupiny nebo nově zavedené dětské vernisáže.\nDo všech expozic a památek Technického muzea zavítalo loni 129 tisíc lidí, nejvíce za posledních deset let, uvedla mluvčí muzea Šárka Motalová. Kromě hlavní budovy v Purkyňově ulici muzeum spravuje také větrný mlýn v Kuželově, kovárnu v Těšanech, vodní mlýn ve Slupi, huť u Adamova, areál opevnění v Šatově a šlakhamr v Hamrech nad Sázavou.


25. 02. 2021 | 17:27\nZákladní část extraligového ročníku 2020/2021 se pomalu chýlí ke svému konci a bohužel je jasné, že hokejoví fanoušci včetně těch, kteří vlastní permanentní vstupenku, se kvůli stále trvající pandemii koronaviru už do ochozů na základní část vrátit nestihnou.\nPo nadějném začátku sezóny, kdy během srpna a září mohly arény a zimní stadiony otevřít své tribuny alespoň s omezenou kapacitou, přišla tvrdá rána v podobě zastavení všech sportovních soutěží včetně extraligy. Listopadový restart už se odehrál před prázdnými tribunami.\nV tomto omezeném režimu sice extraliga odehraje kompletní program, většina klubů však zápasí s nemalými, až existenčními problémy. Od loňského března se na řešení komplikované ekonomické situace podílí společnými silami klub, generální partneři, sponzoři, fanoušci i samotní hráči a zaměstnanci klubu. Není prakticky nikdo, koho by se dopady nedotkly a každý se musel určitou měrou podílet na řešení této krize a jejich dopadů.\nBílí Tygři hledali usilovně cesty, jak složitou situaci zvládnout. Svým partnerům nabídl klub několik forem náhradního reklamního plnění, v rámci kterého dočasně postoupil i výsostné místo na zápasových dresech. S hráči se vedení klubu domluvilo na snížení platů. Podpory se Bílým Tygrů dostalo i ze strany fanoušků, kteří nakupovali v tomto roce v našem fanshopu.\nPřestože se většina sezóny musela odehrát bez divácké kulisy, klub se snažil majitelům permanentek zprostředkovat alespoň omezený hokejový obsah a vynahradit tak zápasy, na které se nemohlo. Kromě dvou extraligových domácích duelů byly na programu také čtyři zápasy Generali Česká Cupu, a následně, po restartu soutěže, se podařilo Bílým Tygrů domluvit pro své permanentkáře také bezplatné sledování přímých přenosů na Hokejka TV.\nI tak je však jasné, že plnohodnotný zážitek tradičně spojený s permanentní vstupenkou to nahradit nemůže. I proto přicházejí Bílí Tygři se třemi kompenzačními programy pro všechny fanoušky, kteří si zakoupili permanentní vstupenky.\nSe srdcem na správném místě jde příkladem všem ostatním členům týmu. Je oddaný, nebojí se vzít odpovědnost na sebe a je kdykoliv připraven skočit do střely. Na své hrudi hrdě nosí písmeno C. I vás nyní spoluhráči poznají.\nKapitáni dostanou kromě jiného k dispozici doživotní rezervaci svého místa, garanci stejné ceny permanentky po dobu dvou let, a to i přesto, že počet účastníků extraligy a tedy i zápasů se v příští sezóně zvýší, a v neposlední řadě také označení svého sedadla v Home Credit Areně kapitánským „C“.\nKapitán se vzdává 100 % částky za permanentku ve prospěch klubu. Kompletní vybraná částka bude použita na zajištění nadrámcových tréninkových jednotek mládeže Bílých Tygrů v letních měsících. Všem mládežnickým týmům poskytneme ledové plochy mimořádně o několik měsíců dříve tak, aby co nejdříve dohnaly výpadek herní praxe a tréninkové manko.\ndoživotní garance rezervace vaší sedačky (rezervace na místo vám zůstává i při vynechání jednoho či více ročníků) + děditelnost v rámci rodiny\ngarance 2leté nezměněné ceny permanentky bez ohledu na navýšení počtu zápasů\n5 vstupenek na utkání dle vlastního výběru na následující sezonu (platí v základní části)\nnabitý kredit na catering v hodnotě 500,- Kč (nevztahuje se na slevovou kategorii Dítě),\noznačení vašeho sedadla v Home Credit Areně\nPatří mezi hlavní opory týmu a ostatní spoluhráči se na něj mohou vždy spolehnout. Nebojí se v případě potřeby převzít hlavní roli v týmu. A přesně toto označení nese další z kompenzačních programů.\nV tom je možno polovinu částky za nákup permanentky postoupit klubu, přičemž také v tomto případě bude kompletní částka použita na poskytnutí ledových ploch mládežnickým týmům co nejdříve, jakmile bude umožněn návrat na led.\nDruhou půlku částky získá asistent jako náhradu ve formě voucheru, který lze uplatnit na nákup permanentky na příští sezónu. I asistenti kapitána se dále mohou těšit na celou řadu zajímavých exkluzivních výhod do dalších let.\nOdměny asistenta kapitána\nDlouhodobý člen týmu, bez nějž si další sezony nedokážeme představit. Prokazuje věrnost, která se jen tak nevidí. Pokud si majitel permanentní vstupenky vybere tuto formu kompenzace, Bílí Tygři vrátí 75 % kupní ceny celosezónní karty na účet fanouška. Držiteli permanentky přitom zůstávají všechny standardní bonusy pro permanentkáře (předkupní právo na další sezónu nevyjímaje).\nVzhledem k částečné realizaci některých akcí obsažených v permanentce (zápasy TELH, GČ Cupu), kvůli režijním nákladům na výrobu permanentní karty a provizi pro ticketingového providera a v neposlední řadě také díky nabídce přímých přenosů HokejkaTV zdarma a dalších slevových akcí spojených s nákupem permanentky si klub vyhrazuje právo ponechání 25 % ceny na pokrytí nezbytných nákladů.\nKe kompenzačním programům je možné se přihlásit od čtvrtka 25. února prostřednictvím klubového profilu Bílých Tygrů na www.ticketportal.cz. Pokud zvolíte variantu „Odchovanec“ částku vrátíme formou převodu na bankovní účet, který uvedete při výběru dané varianty kompenzace.\nTento způsob výběru kompenzace platí pro majitele permanentních vstupenek na sezonu 2020/21. Majitelé klubových karet budou s dalšími kroky kontaktováni individuálně obchodním oddělením.\nVážení fanoušci, ať už jste zvolili jakýkoliv výše uvedený program, jsme nesmírně potěšeni za vaší neutuchající přízeň. Vaše podpora a důvěra je pro nás nezbytným základním kamenem při stavbě sportovních úspěchů Bílých Tygrů ať už v extralize, tak i v rámci mládežnických soutěží. Sport je důležitou součástí naší kultury. Vytvářejme ji společně. Společně to zvládneme!\n1, Kdy si mohu variantu kompenzace zvolit?\nZvolit si variantu kompenzace bude možné online pomocí jednoduchého formuláře na stránkách našeho ticketingového partnera Ticketportal od 25. února do 31. března.\n2, Pokud mám více permanentních vstupenek, mohu pro každou využít jiný typ kompenzace?\nAno, volba kompenzace probíhá pro každou permanentní vstupenku samostatně. Můžete tak jednotlivé varianty v libovolném počtu nakombinovat.\n3, Bude možné vyřídit kompenzaci permanentky osobně?\nVzhledem k současné epidemiologické situaci bude celý proces probíhat kompletně výhradně online pomocí jednoduchého formuláře na stránkách našeho ticketingového partnera Ticketportal.\n4, Probíhají kompenzace odlišně pro majitele permanentky na stání nebo pro majitele zvýhodněných permanentních vstupenek? (dětské, studentské či seniorské)\nCelý proces je shodný pro všechny majitele permanentek bez ohledu na kategorii s výjimkou tzv. partnerských karet, které jsou jejich majitelům distribuovány zdarma.\n5, Jak je to s klubovými kartami?\nPokud jste si zakoupili permanentku do ČS Klubu online či na Rotundě, můžete využít výše zmíněný systém kompenzací. Pokud jste si klubové karty zajistili formou smlouvy o reklamě, budete kontaktováni obchodním oddělením, které vás procesem kompenzace provede.\n6, Pokud si vyberu variantu Kapitán či Asistent kapitána, na co bude použita částka přenechaná klubu?\nKompletní částka bude použita na zajištění nadrámcových tréninkových jednotek mládeže Bílých Tygrů v letních měsících. Všem mládežnickým týmům poskytneme ledové plochy mimořádně o několik měsíců dříve tak, aby co nejdříve dohnaly výpadek herní praxe a tréninkové manko.\n7, Pokud si zvolím variantu Asistent kapitána, kdy mohu uplatnit získaný voucher?\nVoucher si pečlivě uschovejte. Budete jej moci uplatnit při nákupu permanentní vstupenky na novou sezonu.\n8, Co znamená doživotní garance rezervace mého místa?\nPřed každou následující sezonou budete moci na své sedadlo využít předkupní právo. Rezervace na sedadlo vám zůstává i v případě, že vynecháte jednu či více sezon.\n9, Co znamená garance nezvýšené ceny permanentky v dalších letech?\nPo dobu garance si budete moci zakoupit permanentní vstupenku na své stávající sedadlo za stejnou cenu, jako před sezonou 2020/21. Stejná cena vám bude garantována také bez ohledu na zvýšený počet zápasů v případě navýšení účastníků extraligy.\n10, Pokud zvolím variantu Odchovanec, jak mi bude částka vrácena?\nV takovém případě vám danou částku vrátíme formou převodu na bankovní účet, který uvedete při výběru dané varianty kompenzace. Převod na účet bude proveden do 30 dnů od volby kompenzace.\n11, Proč mi ve variantě Odchovanec bude vráceno 75 % částky?\nPandemie bohužel umožnila majitelům permanentních vstupenek přístup pouze na čtyři zápasy Generali Česká Cupu a dva extraligové duely. Pro permanentkáře se nám podařilo vyjednat přístup na Hokejka TV, kde mohli sledovat veškeré zápasy Bílých Tygrů (včetně venkovních) živě. Po celý rok mohli permanentkáři čerpat řadu výhod, jako například 30% slevu na zboží adidas v prodejně Lion Sport či 10% slevu v tygřím fanshopu. Kromě nákladů spojených s těmito benefity vznikla klubu také řada režijních nákladů spojených s tiskem a výrobou karet, dárkem k permanentce či poplatky ticketingovým společnostem a bankovním institucím. Částka vracená majitelům permanentek bude z těchto důvodů oproti ceně permanentní vstupenky ponížena o 25 %, přestože vynaložené náklady klubu tuto hodnotu výrazně převyšují.\n12, Kam se mohu obracet v případě dalších dotazů?\nNenašli jste zde odpověď na svůj dotaz? Kontaktovat nás můžete na adrese vstupenky@homecreditarena.cz.\nwww.hcbilitygri.cz, zde je kompletní text včetně videa a kompenzačních tabulek


Nejbohatší DJ světa a vyhlášený svalovec se pochlubil parádními břišáky, na které sbalil slavnou americkou zpěvačku - Super.cz\nCalvin Harris je vyhlášený svalovec i boháč. Profimedia.cz\n29. března 2015 17:39\nPopulární DJ maká ve fitku i během náročného turné. Výsledkem svých posilovacích aktivit se pochlubil na sociální síti. Atraktivní Skot sklízí jeden úspěch u žen za druhým. Hodně rychle ale také umí dávat kopačky.\nVyhlášený svalovec se nedávno po sedmi měsících rozešel s modelkou spodního prádla Aarikou Wolf. Ještě předtím mu nevyšla známost se zpěvačkou Ritou Orou.\nJednatřicetiletý sukničkář však dlouho sám nezůstal. Momentálně prý randí s americkou country popovou hvězdou Taylor Swift (31), kterou Calvin zaujal ve zmíněné reklamě na prádlo Armani. Zamilovaný páreček byl ruku v ruce spatřen na procházce po americkém městě Nashville. Otázkou zůstává, jak dlouho přelétavému Calvinovi, který je zároveň nejbohatším DJem světa, nová láska vydrží... ■\nCalvin Harris se pochlubil namakanou postavou. ■\nDJ se nedávno svlékl pro značku Armani. ■\nMomentálně prý randí se zpěvačkou Taylor Swift. ■


Domů » Jihovýchodní Evropa » Turecko\nTurecko nabízí přírodní krásy, kulturní památky a mnoho dalších zajímavostí, které stojí za to navštívit. Pokud máte rádi cestování, podívejte se na naše tipy na výlety či dovolenou. Turecko leží v Jihovýchodní Evropě a má mnoho zajímavostí k vidění. Cestovatelé si z této země odnesou zcela jistě mnoho zážitků. Líbí se vám tipy na výlety z portálu vyslapy.cz? Staňte se našim fanouškem třeba na sociálních sítích a získávejte upozornění na články.


Vepřová žebírka, ostrá javorová omáčka a Coleslaw - Chefshop.cz\nDomů / Blog Steak / Vepřová žebírka, ostrá javorová omáčka a Coleslaw\nVepřová žebírka, ostrá javorová omáčka a Coleslaw\nKdo by neměl rád krásně vypečená vepřová žebírka? Vepřová žebírka jsou často nedoceněná, přitom jsou lahodná a finančně nás příliš nezatíží. Naše vepřová žebírka jsou ideální občerstvení na pánskou jízdu, s extra ostrou omáčkou! A pro odlehčení jsme si připravili i salát coleslaw, taak jak se s ním můžete setkat na kurzu vaření v Chefparade. A určitě si k nim dejte i pořádně vychlazené pivko!\nRecept na Křehká vepřová žebírka z s ostrou javorovou omáčkou\n• 4 lžíce hnědého cukru\n• 1 ½ lžíce uzeného chilli\n• 1 ½ lžíce dijonské hořčice\n• 1 ½ lžíce chilli prášku\nOstrá javorová omáčka:\n• 4 rozpůlená rajčata\n• 2 lžíce pyré z chilli papriček chipotle\n• 100 g pyré z tamarindu\n• 2 lžíce hnědého cukru\n• 4 lžíce javorového sirupu\n• 1 ½ lžičky jablečného octa\nTroubu předehřejeme na 170 stupňů. V míse smícháme cukr a koření, směs rozetřeme po povrchu žebírek. Vepřová žebírka vložíme na rošt do pekáče a na dno vlijeme vodu. Důkladně přikryjeme alobalem a pečeme 2 hodiny, nebo až se maso začne rozpadat. Tekutinu ze dna odstraníme.\nMezitím uděláme omáčku – rajčata a cibuli dáme na pečící plech a pečeme asi 6-8 minut, dokud nebude zelenina zcela opečená. Česnek dáme nasucho na pánev a restujeme na středním plameni až do černa . Dáme do mixéru spolu s cibulí, rajčaty a zbylými ingrediencemi . Přidáme 2 lžíce vody a rozmixujeme, dokud směs nebude krémová. Přelijeme do mísy.\nPřed podáváním nastavíme troubu na grill. Vložíme vepřová žebírka a obracíme každé 3-4 minuty a zároveň potíráme marinádou, dokud žebra nezezlátnou.\n• ½ hlávky zelí\n• jednu mrkev\n• nadrobno nakrájená 1 malá cibule\n• 2 řapíky celeru\n• 4 lžíce majonézy\n• šťáva z ½ citronu\nNajemno nakrouhejte ½ hlávky zelí a jednu mrkev. Přidejte nadrobno nakrájenou 1 malou cibuli a 2 řapíky celeru. Smíchejte se 4 lžícemi majonézy, šťávou z ½ citronu a podle chuti osolte a opepřete.


UneDose | Jak odebrat Bloatware na Android bez zakořenění\nStartseite Android Jak odebrat Bloatware na Android bez zakořenění\nJak odebrat Bloatware na Android bez zakořenění\nVýrobci smartphonů a tabletů prostě milují freebies. Nemusí to být druh bezplatných služeb, které vy nebo já chci (víte, bezplatný hardware, hry zdarma, cloudové úložiště atd.), Ale zahrnou je do zařízení, takže máte na co stěžovat.\nKoneckonců, předinstalovaný bloatware je téměř vždy zcela zbytečný, což podivné předpoklady o úmyslech uživatele a zpomalení výkonu. I když to nemusí být tak špatné, jako debakl malwaru Lenovo Superfish, majitelé notebooků Lenovo: Vaše zařízení může mít předinstalovaný Malware Lenovo Notebook vlastníci notebooků: Vaše zařízení může mít předinstalovaný Malware Čínský výrobce počítačů Lenovo připustil, že notebooky dodávané do obchodů a spotřebitelů pozdě V roce 2014 byl předinstalován malware. , Android bloatware je problém.\nJiž víme, že je možné odebrat bloatware z kořenových zařízení Android. Co potřebujete vědět o odebrání Android Bloatware Co potřebujete vědět o odebrání Android Bloatware Spousta telefonů přichází s nepříjemným předinstalovaným softwarem, ale můžete jej odebrat. Zde je návod. , ale co ti z nás, kteří nemají kořeny? (Pokud hledáte způsoby, jak vyčistit všechna vaše zařízení, podívejte se na tento seznam bloatwaru Windows 10, který můžete odebrat.)\nŽádný kořen? Nebojte se!\nPravidelní čtenáři možná vědí, že provozuji zařízení Android se zabezpečeným OmniROM ROM 5 Důvody, proč byste měli Flash OmniROM do vašeho zařízení Android 5 důvodů, proč byste měli Flash OmniROM do vašeho zařízení Android Se spoustou vlastních možností ROM tam, to může být těžko se usadit na jednom - ale měli byste opravdu zvážit OmniROM. a instalovali vlastní ROM Jak najít a nainstalovat vlastní ROM pro vaše zařízení Android Jak najít a nainstalovat vlastní ROM pro vaše zařízení Android Android je super přizpůsobitelný, ale abyste toho plně využili, musíte flash vlastní ROM . Zde je návod, jak to udělat. od dob Android 1.6 (a dříve na Windows Mobile 5 a 6). Nedávno jsem si koupil svůj první skutečný tablet s Androidem (byl jsem docela spokojený s nainstalovaným touchpadem HP s nainstalovaným systémem Android Jak nainstalovat sendvič se zmrzlinou Android na zařízení HP TouchPad v minutách Jak nainstalovat sendvič se sendvičem se zmrzlinou Android na zařízení HP TouchPad za minutu , hladký a funkční, protože webOS je na HP TouchPad, a kdekoli může ležet budoucnost platformy, zůstává problém - nedostatek aplikací. Faktem zůstává, že tam… nějakou dobu), Samsung Galaxy Tab 4 a byl ohromen množstvím předinstalovaného bloatwaru.\nVzhledem k tomu, že zařízení je opravdu pro knihy a komiksy a trochu sociální sítě, neodložil jsem zatím čas na instalaci obnovy a flash vlastní ROM, a když jsem zakořenil toto zařízení zjevně přímočarě, také jsem přeskočil to zatím.\nJe však úžasné, že existuje metoda, kterou lze použít na tomto a dalších zařízeních Android 4.4 KitKat. Je to díky nástroji Debloater, který vyvinul pravidelný gatesjunior XDA Developer.\nPomocí tohoto nástroje Debloater můžete zablokovat všechny předinstalované aplikace ve vašem zařízení, čímž se sníží dopad bloatwaru. Pokud je však musíte zcela odstranit, bude nutné zařízení zakořenit. Uvědomte si, že zařízení používající verze systému Android před a od KitKat musí být pro tuto metodu zakořeněny.\nPoužití Debloater k zabití Android Bloatware\nZačněte stažením nástroje Debloater a vyberte si nejnovější verzi. Pokud máte zájem o další podrobnosti, navštivte původní vlákno XDA.\nUvědomte si, že se jedná o aplikaci pro systém Windows a vyžaduje, abyste nejprve připojili zařízení Android k počítači přes USB a nainstalovali ovladače. Jakmile to uděláte, nainstalujte Debloater.\nPoté aktivujte ladění USB v systému Android otevřením Nastavení> Možnosti vývojáře. Zaškrtněte políčko a věnujte čas přečtení výsledné zprávy a potvrzení akce. Vyčkejte chvilku a poté z počítače potvrďte otisk prstu klíče RSA a zkontrolujte Vždy povolit z tohoto počítače box, aby věci zůstaly stabilní.\nPokud možnosti vývojáře nejsou k dispozici, klepněte na O zařízení, potom klepněte na Číslo sestavení osmkrát za účelem aktivace “Vývojářský režim” který přidá položku nabídky Možnosti vývojáře.\nPoté by měl být ve vašem počítači spuštěn program Debloater a může se zobrazit upozornění, jaký druh odstranění aplikace vaše zařízení podporuje. S tímto potvrzeným a spuštěným spuštěním Debloateru se podívejte do levého dolního rohu a potvrďte, že jsou zařízení připojená a synchronizace aktivní. Toto je označeno zeleným diskem u každého štítku.\nPod Stav aktivity v levém horním rohu klikněte na Přečtěte si balíčky zařízení pro zobrazení seznamu všech souborů APK v tabletu. Budete muset rozlišovat mezi nainstalovanými aplikacemi a aplikacemi, které byly předinstalovány, takže před smazáním čehokoli udělejte čas.\nPokud najdete soubory, které chcete zablokovat, vyberte je pomocí zaškrtávacího políčka vlevo a poté Aplikovat. Aplikace začne blokovat soubory APK, které již nechcete, a během procesu uvolní zařízení.\nChcete-li proces zopakovat s jinými soubory, jednoduše klikněte Přečtěte si balíčky zařízení znovu opakujte proces. Nezapomeňte zkontrolovat zařízení a ověřit, zda byl bloatware zablokován. Budete vědět, že se to stalo, protože to nebude vidět v šuplíku vaší aplikace.\nPokud máte potíže s vyhledáním souboru APK nebo názvu balíčku, který chcete odstranit, použijte vyhledávací pole filtru. Například, pokud bych chtěl najít Amazon Kindle APK, vstoupil bych “roznítit”, a Debloater rychle odfiltruje všechny soubory APK s výjimkou souboru s “roznítit” ve jménu.\nPokud uděláte chybu blokování bloatware balíčků, klikněte na Odblokovat všechny balíčky volba.\nPodívejte se na video níže, kde najdete další podrobnosti, včetně toho, jak používat Debloater na kořenovém zařízení.\nProblémy, kterým můžete čelit\nPo úspěšném připojení telefonu nebo tabletu k počítači bude nástroj Debloater fungovat tak, jak bylo zamýšleno, ale v případě, že vaše zařízení nebude správně identifikováno, pravděpodobně dojde k selhání aplikace; v počítači se nepodaří zobrazit žádné aplikace.\nAbyste tomu zabránili, ujistěte se, že máte Neznámé zdroje zaškrtnuto pod Nastavení> Zabezpečení, a že v počítači jsou nainstalovány správné ovladače pro vaše zařízení. Používejte spíše port USB 2.0 než USB 3.0 a na kořenových zařízeních možná zjistíte, že deaktivace technologie Fastboot při obnově může pomoci s detekcí telefonu.\nJak tento nástroj pracoval pro vás?\nZjistili jsme, že tato aplikace je ideální pro zařízení Android 4.4 KitKat, protože není vyžadován žádný root. To znamená, že kdokoli může uvolnit svůj smartphone nebo tablet bez nezbytných kroků zakořenění!\nI když je to vhodné pro jiné verze systému Android, tato zařízení bude muset být již zakořeněna, ale budete také moci odstranit problematické aplikace..\nVyzkoušeli jste Debloater? Máte nějaké dotazy? Dejte mi vědět v komentářích.\n10 nejčastějších otázek pro Android TV Průvodce pro začátečníky\nJak používat režim rozdělení obrazovky na Android\nJak vytvořit nákupní seznam pomocí Google asistenta


Domácí výroba plošných spojů - www.ZESILOVACE.cz\nBy lukasw | 3 ledna, 2003\nV součastné době je domácí výroba podle mne celkem na ústupu, různí výrobci jsou schopni vyrobit v profesionální kvalitě za rozumnou cenu (kolem 30 kč/dm2) desky. Někdy však jiná možnost není, nebo prostě je to levnější, další řádky Vám poradí jak na to. Potřebujeme vhodnou poměděnou desku – je celkem jedno jestli se jmenuje cuprextit nebo jinak, v tuto chvíli je důležité, aby neměla příliš zoxidovaný povrch, pokud Vám někde nabídnou za výhodnou cenu desky s krásnou nazelenalou mapou na povrchu ruce od nich pryč.\nSamozřejmě je důležítý i rozměr, měl by být o něco větší než DPS, případně pokud návrh není moc složitý a jsme šikovní, může být deska stejně veliká jako obrazec.\nNejprve potřebujeme získat návrh desky, je celkem jedno jestli používáme nějaký program či kreslíme ručně, výsledkem by měl být z tiskárny vytištěný nebo nakreslený obrazec plošných spojů. Dále se technologie mírně liší, avšak ve všech případech budeme potřebovat jemný smirkový papír, misku pro leptání která můsí být větší než DPS, leptací roztok – dá se koupit i přímo namíchaný, kleštičky nebo něco na uchopení DPS a míchání roztoku. Pro domácí výrobu vpodstatě připadají v úvahu dva způsoby výroby:\nfotocestou – vyžaduje přece jenom nějakou praxi\nad fotocesta – v obchodě koupíme světlocitlivou vrstvou opatřenou DPS a vývojku, navíc potřebujeme ještě silnou výbojku nebo sluníčko. U celé sady je většinou přiložen návod, pokud jej najdete, doporučujeme řídit se návodem výrobce sady. Pokud návod není, použijte následující postup:\npřípravu dělat potmě\nna DPS přiložíme NEGATIV obrazce plošných spojů\nosvítíme výbojkou nebo necháme působit sluníčko\nvyvoláme obrazec a umyjeme zbytek neosvícené fotocitlivé vrstvy\nad ruční kresba – největším problémem je přenesení obrazce na DPS, lze aplikovat několik způsobů\npokud vlastníte plotter (starý, používaný lze koupit v bazaru za 800 – 2000 Kč, pro rýsování se již nehodí, ale pro naše účely je dostačující) a DPS je nakreslena v PC, máte ušetřeno nejvíce práce, stačí zakoupit speciální občejný lihový fix, vložíte jej do hlavy plotteru necháte desku vykreslit a máte vyhráno.\ndalší možností je ruční překreslení desky, pokud deska není složitá, stačí obrazec DPS přiložit na desku a přes kopírák jej překreslit, případně jej nakreslit přímo rukou odhadem (tužkou). Pokud máme více či méně úspěšně návrh přenesen, je nutné části, které mají zůstat chránit – buď obtáhnutím lihovým fixem, trubičkovým perem s barvou nebo jemným štětečkem.\nPříprava leptací lázně:\nseženeme misku, do níž se nám deska vleze (stačí misky od nanukového dortu, pokud jsme mlsouni a máme oblíbený takový ten dlouhý 15×30 cm dort od Algidy máme vyhráno – většinou se do ní vleze vše co potřebujeme, dle našich zkušeností jsou velmi vhodné misky používané ve fotolaboratořích), připravíme si kousek dřívka nebo umělé hmoty na míchání roztoku. Všeobecně se pro leptání používají dva různé roztoky:\nChlorid železitý – dostupný ve speciálních prodejnách s chemikáliemi pod názvem chlorid železitý, nebo v prodejnách pro elektrotechniky s názvem leptací lázeň (nebo jiným ) a výrazně vyšší cenou.\nRoztok kyseliny chlorovodíkové a peroxidu vodíku – kyselina je dostupná téměř ve všech drogériích, peroxid vodíku tekutý koupíme v lékarne, v tabletách jej ukradneme nejbližší blondýně. Směs musíme namíchat asi takto: do misky nalijeme kyselinu, vložíme kousek kuprextitu, začneme míchat a postupně doléváme peroxid. Jeho množství záleží na koncentraci (vyšší koncentrace znamená rychlejší průběh leptání, a však vzrůstá nebezpečí podleptání nebo zničení cele desky), pokud tuto činnost děláme poprvé použijeme 3% roztok. Jakmile deska začne uvolňovat bublinky přestaneme dolévat peroxid a vytáhneme vzorek. Při leptání se uvolňuje nebezpečný chlór (vlastní zkušenost – vyleptání jedné desky o rozměru 10*10cm uvolní dostatek chloru k zničení zeleniny na zahradě o rozloze 20*30m – dle směru a velikosti větru.)\nMáme připravenou desku, misku, míchátko, leptací roztok a navíc doporučujeme pro případnou neutralizaci kyblík s vodou nebo vodovod.\nVždy provádíme leptání v dobře větrané místnosti, z důvodu případné záměny roztoků také nedoporučujeme pít.\nPři vlastním leptání směsí kyseliny se uvolňuje teplo, jehož množství závisí na rychlosti leptání, při rychlém leptání může dojít k poškození misky teplem – jedná se o celkem častý jev u nedočkavých lidí – a k následnému vylití roztoku.\nDo misky nalijeme leptací lázeň a vložíme desku.\nRoztok pomalu promícháváme a pohledem kontrolujeme stav leptání, v okamžiku, kdy máme pocit, že je leptání u konce, zkontrolujeme kvalitu leptání pohledem proti světlu, zaměříme se na místa se složitějším obrazcem. Pro nedočkavé – leptání klidně může trvat 20 minut i déle dle koncentrace a poměru roztoků !!!\nDesku hodíme do kbelíku s vodou, kde opláchneme zbytek leptacího roztoku.\nPo leptní musíme desku připravit k pájení, očistíme ji od barvy, zbytků fixu, připadně ochranného laku a pod. Povrch mědi jemně přebrousime smirkovým papírek, desku opláchneme a po oschnutí natřeme roztokem kalafuny v lihu (popř. pájivým lakem). Dle možností po desce nepackáme.\nvyvrtáme všechny otvory pro součástky dle potřeby. Nyní máme desku připravenou k montáži součástek.\nJeště jednou důrazně upozorňujeme na uvolňování nebezpečných výparů při leptání a na to, že pracujete s nebezpečnými chemikáliem jejichž nesprávným použitím může dojít k těžkému poškození zdraví. Při jakémkoliv kontaktu s lepracím roztokem je nutno inhed zasaženou část umýt vodou, při zasažení očí je nezbytně nutné vždy vyhledat lékaře!!!\n← Začínáme Zdroje I. →


Daimler Trucks testuje palivové články | Autoklastr\nDaimler Trucks testuje palivové články\nDaimler Trucks spoléhá na vodíkový palivový článek pro elektrifikaci svých nákladních vozidel, určených pro flexibilní a náročný dálkový provoz. Cílem je dojezd 1000 kilometrů a více bez dotankování. Výrobce nákladních vozidel již na konci dubna zahájil intenzivní testy nového, průběžně vyvíjeného prototypu svého nákladního vozidla Mercedes-Benz GenH2.\nVývojáři Daimler Trucks testují vozidlo s palivovými články komplexně ze všech hledisek. Zaměření široké série zkoušek, které jsou velmi náročné na vozidlo a jeho komponenty, zahrnuje nepřetržitý provoz, různé povětrnostní a silniční podmínky a různé jízdní manévry. Rozvojový plán Daimler Trucks předpokládá první testy na veřejných komunikacích ještě letos.\nZahájení zákaznických zkoušek je plánováno na rok 2023 a od roku 2027 mají být zákazníkům předána první sériová vozidla nákladního vozidla GenH2.\nMartin Daum, předseda představenstva společnosti Daimler Truck AG a člen představenstva společnosti Daimler AG: „Důsledně sledujeme naši technologickou strategii pro elektrifikaci nákladních vozidel. Naším cílem je nabídnout našim zákazníkům nejlepší lokálně CO2 neutrální nákladní vozidla na bázi akumulátorů nebo vodíkových palivových článků v závislosti na požadované aplikaci. Jsme v souladu s plánem a jsem velmi rád, že intenzivní testy s nákladním vozem GenH2 úspěšně začaly.“\n„Vodíkový pohon palivovými články bude nepostradatelný v dálkové nákladní dopravě budoucnosti s neutrální bilancí emisí CO2 – to potvrzují i naši četní partneři, s nimiž spolupracujeme ze všech sil na tom, aby se technologie dostala do sériové výroby a na silnici. Důležitým impulsem k používání vodíku v silniční nákladní dopravě je také jasný závazek zákonodárných orgánů na vnitrostátní i evropské úrovni. Politická podpora hraje důležitou roli při rozvoji zelené vodíkové infrastruktury a pro ekonomiku nákladních vozidel s palivovými články pro naše zákazníky,“ dodal Martin Daum dále.\nVývojoví inženýři Daimler Trucks navrhují nákladní vozidlo GenH2 pro stejné požadavky na životnost vozidel a komponentů jako srovnatelný konvenční Mercedes-Benz Actros, což znamená 1,2 milionu kilometrů najetých kilometrů, deset provozních let a celkem 25 000 provozních hodin. Proto musí nákladní automobil GenH2 – stejně jako každá nová generace Actrosu – projít velmi náročnými testy. Jen v prvních týdnech zkoušek urazilo vozidlo stovky kilometrů při nepřetržitém zatížení na válcové zkušebně a prošlo řadou extrémních situací z provozní praxe, jako je například plné brzdění nebo jízdy přes nerovnosti na zkušební dráze.\nGenH2 Truck je kompletně přepracované vozidlo se zcela novými komponenty, kterým vývojáři při testech věnují zvláštní pozornost. Patří mezi ně systém palivových článků, plně elektrické hnací ústrojí a všechny související systémy, jako je speciální chlazení. Hmotnost nových součástí a jejich poloha ve vozidle mají také vliv na jízdní vlastnosti nákladního vozidla. V důsledku toho například v případě vibrací v důsledku nerovností vozovky a zejména v extrémních situacích působí na nákladní vozidlo jiné síly než v konvenčních vozidlech. Aby bylo možné získat komplexní poznatky v rané fázi, bude současný prototyp – jak je plánováno také pro sériovou verzi nákladního vozidla GenH2 – v rámci testů naložen až 25 tunami užitečného zatížení až do celkové hmotnosti soupravy kolem 40 tun.\nDaimler Trucks preferuje kapalný vodík, protože oproti plynnému vodíku má výrazně vyšší objemovou hustotu energie. V důsledku toho může nákladní automobil s palivovými články, natankovaný kapalným vodíkem, mít mnohem menší a díky nižšímu tlaku i podstatně lehčí nádrže. To umožňuje větší nákladový prostor a vyšší užitečné zatížení nákladních vozidel. Současně lze tankovat více vodíku, což výrazně zvyšuje dojezd. Nákladní automobil GenH2 Truck je tak stejně jako konvenční dieselové nákladní automobily vhodný pro obtížně plánovatelnou vícedenní dálkovou dopravu, kde je vysoká denní energetická náročnost.\nOdborníci společnosti Daimler Trucks neustále pokračují ve vývoji technologií nádrží na kapalný vodík na základě předem definovaného plánu vývoje. Do konce tohoto roku chtějí dosáhnout takové úrovně zralosti prototypů nových nádrží, aby mohli plynule pokračovat v probíhajících náročných testech nákladního vozidla GenH2. Po zahájení sériové výroby se budou používat výhradně nádrže na kapalný vodík. Pro intenzivní zkoušky nákladního vozidla GenH2, které budou probíhat do ukončení vývoje nádrží na kapalný vodík, se jako interní prozatímní řešení budou používat nádrže s plynným vodíkem. Daimler Trucks tak ukazuje, že obě skupenství vodíku – plynné i kapalné – jsou technicky použitelná.


Dřevěné postele z masivu dubu - pevné a odolné | Bezvapostele s.r.o.\nDubové dřevo je synonymem pro pevnost, tvrdost a odolnost. Postele z masivu dubu se vyznačují největší nosností a krásnou kresbou a jsou právem považovány za královny mezi postelemi. Dřevěné postele z dubového masivu mají specifickou světlehnědou barvu s rozdílnými odstíny jarního a letního dřeva.\nV nabídce na BezvaPostele.cz můžeš objevit jak manželské postele z masivu dubu, tak dřevěné jednolůžka z dubu. Oblíbené jsou také dubové postele s úložným prostorem. Povrchová úprava dubových postelí bývá většinou provedena vodouředitelným, zdravotně nezávadným lakem. Moderní je také způsob napouštění dubových postelí olejem na bázi včelího vosku.\nDvoulůžková postel Grand patří mezi kvalitní postele české výroby. Masivní dub se bud ...\nDřevěná postel dvoulůžko Hanka je vyrobená z masivu buku. Vyznačuje se dostatečnou no ...\nPostel dvoulůžko Justina, masiv dub\nManželská postel z masivu Justina 160x200, 180x200 je vyrobena z kvalitního dubového ...\nPostel dvoulůžko s úložným prostorem Justina, masiv dub\nManželská postel s úložným prostorem Justina 160x200, 180x200 je vyrobena z kvalitníh ...\nCelomasivní dřevěná postel s úložným prostorem a rošty v ceně. Masiv dub kombinace 3, ...\nJednolůžková postel z masivu dubu Justina 80x200, 90x200 patří mezi designové postele ...\nJenolůžková postel z masivu dubu Justina 120x200 patří mezi designové postele z nábyt ...\nJednolůžková postel s úložným prostorem Justina 80x200, 90x200 je vyrobena z kvalitní ...\nPostel jednolůžko s úložným prostorem Justina, masiv dub, 120x200\nJednolůžková postel s úložným prostorem Justina 120x200 je vyrobena z kvalitního dubo ...\nPostel Justina, masiv dub,140x200\nJednolůžková postel z masivu Justina 140x200 je vyrobena z kvalitního dubového dřeva. ...\nJednolůžková postel s úložným prostorem Justina 140x200 je vyrobena z kvalitního dubo ...\nZvýšená dřevěná postel dvoulůžko z masivu ADRIANA, masiv dub\nDvoulůžková postel Adriana patří mezi moderní vysoké postele z masivního dubového dře ...\nCelomasivní dřevěná postel s úložným prostorem a rošty v ceně. Masiv dub 2,8 cm, možn ...\nZvýšená postel dvoulůžko z masivu Karlo-oblé, masiv dub cink\nDvoulůžková postel Karlo-oblé patří mezi moderní vysoké postele z masivního dubového ...\nCelomasivní dřevěná postel. Kombinace 3,8 a 2,8 cm silného dubového masivu. Možnost v ...\nZvýšená postel dvoulůžko z masivu Sofi-oblá, masiv dub cink\nDvoulůžková postel Sofi-oblá patří mezi moderní vysoké postele z masivního dubového d ...\nCelomasivní dřevěná postel z 2,8 cm dubového masivu. Možnost volby výšky rámu a výšky ...\nZvýšená postel dvoulůžko z masivu Viola, masiv dub cink\nDvoulůžková postel Viola patří mezi moderní vysoké postele z masivního dubového dřeva ...\nCelomasivní dřevěná postel s úložným prostorem a roštem v ceně. Masiv dub 2,8 cm, mož ...\nZvýšená postel z masivu Ella Family, masiv dub cink\nDvoulůžková postel Ella Family patří mezi moderní vysoké postele z masivního dubového ...


První konferenční finále zná kompletní obsazení – JrNBAcz\nPrvní konferenční finále zná kompletní obsazení\nDvě divize z opačných konců Čech nás opět o něco přiblížily Play-off. Po dnešním turnaji v Domažlicích již známe kompletní osmičku finalistů na západě. Ve čtvrtek bude dohrána Východní konference – i tam už ale, díky pardubickému turnaji, známe další dva postupující.\nOklahoma City Thunder už mohla dnešní souboje pojmout jako přípravu na Play-off, přesto potvrdila svou dominanci a základní část zakončila se skvostnou bilancí 8 výher a 0 porážek!\nSituace za nimi už však tak přehledná nebyla. Jako maximálně vyrovnaný se ukázal souboj mezi Vlky z Minnessoty a Jazzmany z Utahu. V konečné bilanci mají oba celky 5 výher a 3 porážky a o jejich konečném pořadí v tabulce rozhodlo až dodatečné kritérium lepšího skóre ze vzájemných zápasů. Díky němu končí na druhém místě Minnesota a Utah je třetí. Vzhledem k tomu, že oba týmy mají více bodů než třetí tým divize F, mohou se radovat z postupu a nemusí čekat na vyvrcholení divize E v Brně. Na čekané ve Východní konferenci jsou stále Memphis Grizzlies alias ZŠ Boženy Němcové z Opavy.\nOproti nim má své jisté Portland (ZŠ Ústí nad Orlicí) a Denver (ZŠ Zdechovice). Oba týmy dneškem končí svou pouť soutěží a umísťují se na 4. respektive 5. místě v divizi D.\nDivize C – Domažlice\nPrávě v Domažlicích byla zpečetěna finálová osmička pro Západní konferenci. Postup zde dle očekávání slaví ZŠ Švihov v barvách New York Knicks a písečtí Brooklyn Nets. Z této divize naopak vinou horší zápasové bilance nepostoupil třetí celek Toronto Raptors (25. ZŠ Plzeň). Jeho hráče zřejmě musí ještě dnes strašit porážka o jeden bod s Bostonem Celtics z minulého hracího dne… Postupu se tak, více než týden od svého posledního duelu, dočkal obhájce loňského titulu PORG z Prahy 4, jenž letos reprezentuje Atlantu Hawks.\nDnešní výsledky určily finální složení pro Konferenční finále, které se uskuteční již příští týden v Brandýse nad Labem.


Automobilový průmysl táhne výzkum a vývoj v ČR | Statistika&My - měsíčník Českého statistického úřadu\nVýzkum a vývoj jsou hlavním zdrojem nových znalostí, produktů a technologických postupů, jež jsou nezbytným předpokladem stabilního a dlouhodobě udržitelného ekonomického růstu společnosti. Stejně jako ve většině vyspělých zemí hrají v České republice na tomto poli i podniky významnou roli. Nachází se mezi nimi nejen nejvíce subjektů, kde se VaV provádějí, ale vynakládá se zde na tuto činnost i nejvyšší finanční částka a pracuje tu i nejvíce výzkumných a vývojových pracovníků.\nVýdaje českých podniků na VaV jsou pod průměrem EU\nV roce 2016 firmy v Česku investovaly, ať již ze svých, či cizích zdrojů, do u nich prováděného VaV celkem 49 mld. Kč (ukazatel BERD – Business Enterprise Expenditure on R&D). V mezinárodním kontextu se podniky v České republice, při přepočtu na eura, výše uvedenou částkou podílely jen necelým procentem na celkových výdajích podnikatelského sektoru v zemích EU. Například ve firmách v Rakousku bylo na VaV vydáno čtyřikrát více finančních prostředků než u podniků v Česku.\nPodniky v České republice ve vztahu k HDP vynakládají na výzkum a vývoj nižší částku, než je průměr za státy EU. V roce 2015 to bylo 1,05 % HDP oproti 1,25 % za průměr zemí EU. Z evropských zemí byla v tomto roce intenzita podnikových výdajů na VaV větší než 2 % HDP zaznamenána ve Švýcarsku, Švédsku, Rakousku a Německu. Z mimoevropských zemí byly investice do podnikatelského výzkumu v poměru k HDP zdaleka nejvyšší v Izraeli (3,6 % HDP) a Koreji (3,3 % HDP).\nVýdaje za podnikový VaV v Česku podle vlastnictví sledovaných podniků\nPolovinu výdajů na výzkum a vývoj tvoří mzdy\nZ hlediska druhu vynaložených nákladů je v českých firmách, stejně jako v ostatních zemích EU, podstatná část z celkových výdajů na VaV tvořena mzdovými a ostatními běžnými náklady. V roce 2016 tvořily mzdové náklady poprvé více než polovinu (53 %, tj. 25,9 mld. Kč) z celkových podnikových výdajů na VaV. A od roku 2011 vzrostla průměrná měsíční výše mzdových nákladů na jednoho přepočteného výzkumného a vývojového zaměstnance v podnicích o třetinu (ze 45 tis. Kč na 58 tis. Kč v roce 2016). Ve firmách pod zahraniční kontrolou však tyto osobní měsíční náklady byly v roce 2016 o polovinu vyšší než u soukromých domácích firem.\nZahraniční firmy v česku více spoléhají na daňovou podporu\nPodniky pod zahraniční kontrolou naopak financují svůj VaV téměř výhradně ze soukromých zdrojů (tuzemských a zahraničních). Zároveň ale vydávají na VaV výrazně více než domácí podniky. V roce 2016 byly dvě třetiny z výdajů na podnikový VaV vynaloženy ve firmách pod zahraniční kontrolou. Jde o jeden z nejvyšších podílů jak mezi zeměmi EU, tak OECD. V absolutním vyjádření bylo v ČR ve firmách pod zahraniční kontrolou na VaV vynaloženo 31,4 mld. Kč. Z hlediska sídla vrcholového vlastníka těchto firem vynaložily zdaleka nejvíce prostředků na tuto činnost podniky vlastníků z Německa a Spojených států.\nU firem pod zahraniční kontrolou má financování z veřejných zdrojů spíše doplňkový charakter. V roce 2016 se tyto zdroje podílely pouze 1,7 % na financování jejich VaV. Naopak tyto firmy v mnohem větší míře využívají nepřímou (daňovou) podporu jejich výzkumných a vývojových aktivit, která se v posledních letech stala i v mnoha vyspělých zemích (Francie, Nizozemsko, Kanada či Japonsko) hlavním nástrojem veřejné podpory soukromého výzkumu.\nStruktura zdrojů financování VaV v podnicích\nStruktura zdrojů financování se však významně liší, pokud se podíváme zvlášť na soukromé podniky domácí a pod zahraniční kontrolou. Z peněz, které český stát investoval do VaV těchto podniků v posledních deseti letech, se 80 % (28,8 mld. Kč) objevilo na účtu domácích podniků. Tato skutečnost je výrazně ovlivněna především tím, že VaV jsou v soukromých domácích firmách prováděny především v malých a středních podnicích, které častěji k této činnosti využívají přímé financování jak z domácích, tak i zahraničních veřejných zdrojů.\nVýdaje na VaV v Česku rostou již jen u firem pod zahraniční kontrolou\nV letech 2011 a 2012 podíl veřejných zdrojů na financování podnikového VaV v domácích soukromých firmách činil 31 % (v případě malých podniků šlo dokonce o téměř 40% podíl) v porovnání s 15 % v roce 2016. Tato „závislost“ na veřejných zdrojích se stala určitým rizikem pro dlouhodobou udržitelnost pozitivního trendu růstu celkových výdajů na VaV v těchto firmách. Jestliže u firem pod zahraniční kontrolou vzrostly celkové výdaje na VaV meziročně o desetinu (2,7 mld. Kč) a od roku 2010 se více než zdvojnásobily, tak u domácích firem tyto výdaje v posledních dvou letech klesají – meziročně v roce 2016 poklesly o 10 % (1,7 mld. Kč).\nTOP 10 odvětví zpracovatelského průmyslu v Česku s nejvyššími výdaji na výzkum a vývoj\nVíce než miliardu na výzkum vynaložilo v Česku pět firem\nV roce 2016 se VaV prováděly v Česku ve 2 355 firmách a na této činnosti se v nich ke konci tohoto roku ve větší či menší míře podílelo 51 tis. jejich zaměstnanců – při přepočtu na roční pracovní dobu plně věnovanou výzkumným a vývojovým činnostem pak šlo o 37,3 tis. přepočtených osob (ukazatel FTE).\nI když z hlediska počtu firem provádějících VaV převažují podniky domácí nad firmami pod zahraniční kontrolou (v roce 2016 tvořily 75 % ze všech podniků provádějících v Česku tuto činnost), většinu zaměstnanců, stejně jako i výdajů na VaV nalezneme právě ve firmách pod zahraniční kontrolou. Většina investovaných prostředků se pak koncentruje jen u několika málo firem. Rozložíme-li výše uvedených necelých 50 mld. Kč na výdaje jednotlivých firem, pak pětina (19 %, 9 mld. Kč) připadla na pouhých pět firem z výše uvedených 2,4 tis. Těchto top 5 výzkumných a vývojových firem – všechny patřily mezi podniky pod zahraniční kontrolou – vynaložilo na VaV miliardu a více korun. Obdobnou situaci nalezneme ale i ve většině ostatních vyspělých zemí světa. Např. v Dánsku se v roce 2014 sto firem s nejvyššími výdaji na VaV podílelo na celkových podnikových výdajích na tuto činnost z 80 %, v Nizozemsku, Rakousku, Německu či v Česku to bylo přibližně ze dvou třetin. Přitom těchto sto firem jak u nás, tak v Rakousku reprezentovalo jen cca 5 % ze všech firem, které provádějí VaV, a v případě Německa pak dokonce jen jedno procento.\nV podnikovém VaV hraje prim zpracovatelský průmysl – především automobilový\nPodíváme-li se blíže na odvětví, do kterých především spadají podniky provádějící VaV, hraje prim zpracovatelský průmysl. Pracovalo zde 49 % výzkumných a vývojových zaměstnanců a vynaložilo se zde 54 % z celkových výdajů všech podniků na tuto činnost. Pokud bychom vzali v potaz produktovou či odvětvovou orientaci prováděné VaV činnosti, tj. povahu nebo uplatnění produktů či procesů, jež jsou předmětem této činnosti, dosáhl by podíl zpracovatelského průmyslu na celkových podnikových výdajích na VaV dokonce 64 %.\nV rámci zpracovatelského průmyslu již od roku 2005 nejvíce lidí pracuje a nejvíce investic putuje do VaV prováděných v automobilovém průmyslu (NACE oddíl 29) – v roce 2016 zde pracovaly téměř 4 tis. přepočtených výzkumných a vývojových pracovníků a výdaje na tuto činnost dosáhly 7,8 mld. Kč. Na samotnou výrobu motorových vozidel je však napojen VaV i v celé řadě dalších odvětví (elektrotechnický, gumárenský, plastikářský, textilní či kovozpracující průmysl). Při započtení výdajů na VaV dodavatelských podniků pro automobilový průmysl dosáhly celkové výdaje na VaV v oblasti „automotive“ odhadem více než 10 mld. Kč, a tento sektor se tak podílí více než třetinou na celém zpracovatelském průmyslu.\nIntenzita podnikových výdajů na výzkum a vývoj (BERD jako % HDP)\nIntenzita průmyslového VaV je v Rakousku a v Německu výrazně vyšší než u nás\nJestliže u nás ve zpracovatelském průmyslu jde většina peněz na VaV do podniků s převažující činností v tzv. skupině odvětví se středně vysokou technologickou náročností (medium high-tech), kam patří například i výše zmíněný automobilový průmysl či průmysl strojírenský nebo elektrotechnický v nejvyspělejších státech EU naopak často dominují high-tech odvětví, kam se řadí farmaceutický, elektronický (výroba ICT) a letecký průmysl. A právě v těchto odvětvích státy s nejvyššími výdaji na podnikový VaV dosahují několikanásobně vyšší intenzity výzkumu a vývoje než Česká republika – platí to především pro VaV v oblasti výroby ICT.\nV Česku posiluje VaV v oblasti ICT služeb či biotechnologií\nV posledních letech roste v českém VaV i význam elektrotechnického průmyslu, výroby měřicích přístrojů spadajících pod elektronický průmysl či gumárenského a plastikářského průmyslu. Mimo zpracovatelský průmysl pak i firem zaměřujících se na informační a komunikační činnosti (NACE sekce J), kam patří např. výzkum a vývoj nového softwaru, kde výdaje dosáhly v roce 2017 již 8,6 mld. Kč v porovnání se 4,0 miliardami v roce 2010.\nA právě v oblasti ICT služeb – na rozdíl od výše zmíněných odvětví zpracovatelského průmyslu – patříme mezi státy s nejvyššími výdaji na výzkum a vývoj ve vztahu ke zde vytvořené přidané hodnotě. V posledních letech roste v Česku i význam podnikového výzkumu a vývoje v oblasti biotechnologií a nanotechnologií, a to často ve spolupráci s vládním a vysokoškolským sektorem.