Každý potřebuje svou filosofii, vulgárně se tomu říká světonázor\nS filosofem a spisovatelem Milanem Pávkem nejen o pokusech s halucinogeny v Československu a jeho společném podnikání s Viktorem Koženým...\nMilan Pávek při rozhovoru pro VICE v letenské hospodě Kovadlina. Foto: Ivo Mikšovský\nS filosofem a spisovatelem Milanem Pávkem se znám přes dvacet let. Poznal jsem ho ve druhé polovině dobrodružných devadesátek, kdy přednášel filosofii na ústecké univerzitě. Zhruba do přelomu milénia jsme byli docela v kontaktu, pak mi ale zmizel z dohledu. Sice jsem se čas od času po něm snažil zapátrat, ale bez větších výsledků. Přeci jenom jsme se potkávali v době před mobilem a mailem. Zlom nastal zhruba před pěti lety. Pohyboval jsem se tehdy po jižních Čechách. Když jsem projížděl přes Lomnici nad Lužnicí, vzpomněl jsem si, že jsem zde byl kdysi dávno navštívit právě Milana Pávka. V Lomnici pobýval na letním bytě. Zazvonil jsem na zrekonstruovaný penzion a k mému překvapení mi Milan přišel otevřít. Od té doby se občas vidíme v Praze, kde jinak bydlí.\nPři jednom pražském setkání - nejprve v letenské restauraci Výletná a poté v pivnici Kovadlina - jsme na diktafon natočili pětihodinový rozhovor, z něhož jsme pro VICE vybrali některé pasáže. Povídali jsme si nejen o Milanových pokusech s halucinogeny v Československu, metaláckém filmu Horká kaše, jeho nedoceněném románu Simulanti, ale i o společném podnikání s ještě neprovařeným Viktorem Koženým na úplném počátku devadesátek.\nPokusy s LSD v Československu\nV 60. a 70. letech bylo Československo Mekkou ve zkoumání účinků LSD. Nejen Stanislav Grof v Bohnicích a Milan Hausner v Sadské zjišťovali, zda lze LSD využít např. při léčbě neuróz a depresí. Vhodným testovaným vzorkem byli umělci. Se svou manželkou Evou jste se také řízeného experimentování s halucinogeny zúčastnili.\nJá jsem o tom po vojně, někdy v roce 1967 nebo 1968, psal v Orientaci, kam mě tehdy přivedli haškologové, sémiotikové a sémantici Mirek Červenka a Milan Jankovič. Dohromady nás dal Felix Vodička. Já jsem to tam popsal z úhlu tělesných perspektiv. Úvod byl o mé zkušenosti s kyselinou lysergovou, jako námět, jak může probíhat dezintegrace člověka počínaje smysly.\nMy jsme se s Evou toho testování zúčastnili v roce 1963, z našeho kruhu z fildy tam byl i Václav Bělohradský a Jára Vogel, který pak experimentoval i v Sadské u básníka Zbyňka Havlíčka. Všichni jsme z toho měli skoro představové epileptické šoky. Sestra si umyla ruce a my jsme cítili mýdlo na jazyku. Znásobená smyslová vnímavost. Cigareta barevná a hustá, kouř skoro hmatný. Ale dezintegrovaně. Podlaha se před zrakem vlnila, musel jsem se nohou, hmatem ujistit, že neplave. Byl květen a kvetly kaštany, nádherné barvy, všude lítali plameňáci. Výzkum jsme podstoupili pro docenta Bašteckého, bylo to vedeno jako experimentální výzkum. On sám s tím neměl asi natolik velké zkušenosti, možná nevěděl, kolik nám toho má dát. U mě rozpad vědomí nastal okamžitě. Článkoval se mi čas i řeč. Vůbec jsem to nemohl kočírovat. Bašteckému jsem to chtěl interpretovat skrze Hegela, že mi ujíždí reflexe empirické reality, ale nějak jsem to nestíhal. Rychle jsem zapomněl, co jsem chtěl říct. Já jsem to stále chtěl nějak filosoficky mapovat, ale ono mi to nějak unikalo. Ta síla omámení každopádně připomínala Mefista. Jak sedí na Platonově kozlíku jako tragos (kozel) za rozumem, co si myslí, že kočíruje koně, ale je už omámený Mefistovýma pšoukama. Tak funguje i náboženství a ideologie. Jak vidíš, ani filosofie se neubránila. Rozpad smyslů taky ukazuje, jak důležitá je jejich integrita. Spolupráce. Při droze zřejmě mikrosvět, včetně částic, ovlivňuje makrosvět. Kvantoví fyzici by měli radost.\nJak dlouho ve vašem případě experiment probíhal?\nV Bohnicích jsme byli zavřeni od rána do odpoledne. Vzpomínám si, že nám dali oběd. Byl segedínský guláš, a jak narůstá i sugestibilita, tak někdo řekl, že se mu v jídle hejbou červi, a rázem jsme viděli v guláši červy všichni. Když jsme šli na odběr krve, tak mi jeden blázen v pavilónu na chodbě povídá: „Tady mi šije šicí stroj." Šil si prstama spodní ret a já jsem věděl, že mu tam šije šicí stroj. A litoval jsem ho. Ono to ale trvalo další dva až tři dny. Když jsme s Evou odtamtud odcházeli, tak jsme věděli, že k sobě patříme. Rozumově, ale ne citově. To bylo odkrojené. To najednou rozum věděl. S Járou Vogelem jsme odjeli na hlavní nádraží, ale nevěděli jsme, kam jedem. Jára měl kufr a nevěděli jsme, kde ho vzal. V tramvaji nám strnulí a zamračení lidi připadali jako blázni.\nRomán Simulanti vydalo nakladatelství Práce v roce 1983. Foto: Ivo Mikšovský\nV tvém románu Simulanti, který vyšel v osmdesátých letech, se objevuje i postava Timothyho Learyho.\nNo vidíš, to už ani nevím. Asi si Simulanty po letech budu muset znovu prolistovat.\nNa Timothyho Learyho narazíš v kapitole Bio Svět. Celkově jsi svůj román Simulanti dedikoval Rabelaisovi a Jaroslavu Haškovi. Navazuješ ale i na vypravěčskou tradici Bohumila Hrabala a Vladimíra Párala.\nUrčitě bych přidal i Ladislava Klímu.\nKaždá kapitola je uvedena nějakým citátem. Ať už je to Bertolt Brecht nebo třeba mongolské a korejské přísloví. Simulanti vyšli v roce 1983 a ty jsi v nich hodně pracoval s intertextualitou, určitě je proto můžeme zařadit k postmoderním titulům. Kromě těch spisovatelů, které jsme zmínili, cítil jsi nějakou sounáležitost s tehdejším okruhem postmoderních tvůrců?\nSamozřejmě Umberto Eco. Dokonce jsem mu věnoval jednu krátkou studii v roce 1992 na Knižním veletrhu v Turíně. Jmenovalo se to, myslím, Simulace aneb silikonová ňadra, nebo tak nějak. V plénu tam byla i Sylvie Richterová a Ivan Klíma. Tehdy jsme tam vystavovali knihy nakladatelství Galaxie, které jsem krátce po revoluci spoluzakládal s básníkem Milanem Bukoveckým alias Hrabětem Bubenickým z mého nového románu. V diskusi jsme se dostali i k tématu Simulantů. Sylvie Richterová tehdy vyrvala mikrofon z ruky moderátorce a překládala sama do italštiny. Začali jsme se bavit o simulacích, co simulujeme vědomě a co nevědomě. To právě bylo ústřední téma Simulantů – simulujeme a nevíme o tom. To je ta falešná přirozenost, s kterou se člověk mylně identifikuje, čili používá falší a neví o tom. Klame sám sebe a neví o tom. Hraje a neví o tom, což se děje hodně Američankám. Natož Nietzscheho hercům. Ten rozpor, který je podobný rozporu mezi kýčem a uměním, vytvaruje část osobnosti, někdy i celou tak, že netuší, že žije v umělém, mrtvém světě, který ještě navíc zbožňuje. Příměr toho hraného a opravdového života je mnohdy velmi těžko rozpoznatelný. Nejen si ho uvědomit, ono se to týká i cítění, tedy intence, jak prožíváš svět. Můžeš ho prožívat v dimenzi, která ti není vlastní, která se oddělila od našeho zrození, protože přirozený svět jako filosofický problém začíná v dětství, jak by řekl Patočka, protože dětství je dlouho identické se vším všudy. Trvá až do puberty, to je nejčistší období chápání světa, se všemi těmi těžkými boly. Pak se začne kazit. Jeden americký psycholog to vyjádřil jasně – holčičky se rodí jako princezny, kluci jako princové, a škola z nich udělá ropuchy.\nSimulanty v osmdesátých letech vydalo nakladatelství Práce a ROH. To mě dost překvapilo. Předpokládám, že bylo tehdy docela těžké Simulanty protlačit k vydání, ne?\nJá jsem Simulanty dopsal v roce 1982 a nabídl jsem je Československému spisovateli. Tenkrát mi říkal Radko Pytlík nad rukopisem: „Hele, je soutěž k Haškovi, pošli to tam." Já jsem mu říkal, že to nemám hotové, ucelené, trápí mě kompozice, kterou neumím. Nakonec jsem do ČS poslal tu první verzi, která ale už docela odpovídala té konečné. Pak si na to nechali vypracovat posudky od lidí z kritiky, kterým se tehdy říkalo kritika rzavá, nejedlá a hrzavá. To byl Rzounek, Nejedlá a Hrzalová, která v té době vedla Ústav české literatury po Vodičkovi, odkud já jsem v roce 1971 odešel spolu s Jankovičem a Červenkou. Takže Rzounek negativní posudek, Nejedlá negativní posudek, Hrzalová nevím. Kladný ale kupodivu napsal básník Josef Peterka, který v té době už byl tajemníkem Svazu českých spisovatelů. Co teď? Byli to pořád dva nebo tři proti jednomu. Co mě nejvíc mrzelo, dali to dalšímu, a to byl spisovatel Jiří Marek, Hříšní lidé města pražského atd., kterého já jsem obdivoval, a jeho rady jsem bral na vědomí. Vždycky mi říkal: „Milane, stačí, že máš postavu, která je jim blízká, a můžeš s ní krmit labutě. Jenom krmit labutě, lidi jsou zvědaví, jak je budeš krmit." Tak ten napsal negativní posudek taky, ještě si stěžoval, že se věnují někomu, kdo je tak mladý, a on že je dlouho čekatelem. Mě to docela mrzelo. Pak mně ale byl doporučen básník Josef Šimon z nakladatelství Práce, ten miloval poezii a Hendrixe. Ten mě přijal s otevřenou náručí. Věnoval se tomu redaktor Drápal, který to tak miloval, že mi opravil inspirativně spoustu věcí, které jsem já opomněl nebo nedohledal. Napsal i milou, trochu přemrštěnou záložku. Měl to tak rád, že to rychle dospělo k vydání, ještě i s kladným posudkem Vladimíra Macury. Zkrouhli pouze náklad ze sedmnácti tisíc na sedm. Tak to vydali a ten samý den to bylo zakázáno. Já Simulanty nikdy neviděl na pultě.\nA co se teda s tím nákladem sedmi tisíc Simulantů stalo?\nOni to vytiskli a vázali na Revoluční a za mnou pak přišli typografové a učňové z té tiskárny, kteří mi přinesli třicet autorských výtisků a ještě něco navíc, abych měl na rozdávání přátelům. Tihle kluci to zachránili. Přijeli si pro pár knížek i Slováci. Mělo to jít celé do stoupy, ale někdo zavolal do Štětí, aby tam naházeli jiný papír a semleli něco jiného. Já dodnes vůbec nevím, kdo tam zatelefonoval. To je jak z Příliš hlučné samoty.\nJeště mě zajímá jedna věc, v Simulantech se vše točí okolo Ústavu blízké budoucnosti, zkráceně ÚBLBU. Mělo to něco společného s tehdejším Prognostickým ústavem?\nČástečně jo. My jsme chodili do Státní banky, kde byli seance, při kterých se přel Klaus se Zemanem. To byly úžasné věci. My jsme měli obrovské štěstí, že pokračovalo to z těch šedesátých let. On ten portrét šedesátých let je třeba dokončit a dodělat, protože z hlediska historie je to největší událost dějin. Ta jednota lidu a vrchnosti, vnitřní cítění společnosti, která už neměla chudou třídu. Všichni, včetně dělníků, se dostali do střední třídy. Jejich děti studovaly. Měli společenské postavení, o kterém snil Walter Benjamin před válkou, než ho nacisti donutili se zabít. Lidi, i když se smáli stachanovcům, tak jejich práce dostala svoji hodnotu. Řekl bych, že poprvé v dějinách práce zvítězila nad kapitálem, což je naprostá rarita. A lidi to tak vnímali. I literatura a film!\nHold heavy metalu v Čechách ve filmu Horká kaše (1988)\nFilm Horká kaše (1988): „Všichni máme diska dost, nemá žádnou budoucnost. Před námi ať se disko schová, my jsme mládež metalová."\nFilm Horká kaše, pod kterým jsi podepsán jako dramaturg, byl natočen v roce 1988. Ve své době to byla v podstatě reklama na heavy metal. Jednalo se o hudbu učňovské mládeže, a skrze tuhle subkulturu moc velká protirežimní diverze nehrozila. V Horké kaši se ale hlavní postava dostane do určité party, která spíše inklinuje k nové vlně. V roce 1983 započal v Československu hon na novou vlnu, který odstartoval článek „Nová" vlna se starým obsahem. Ten vyšel v prorežimním plátku Tribuna. „Novovlnná" parta na konci filmu znásilní dívku, vše se odehrává v jakémsi veksláckém bytě. Byla to režimní zakázka?\nNe, ne, ona přeci novou vlnou byla i ta znuděná mládež. O tom přeci psal i Pelc v A bude hůř. Ten odpor k rodičům. Oni se chtěli v lecčems přiblížit k undergroundu, ale ve výsledku se vždycky měli kam vrátit nebo kam utéct. To dělnická mládež ne, ta tam zůstávala. Naopak děti z těch bohatších rodin se přičlenily k dobrodružství těch kluků, kteří neměli kam jít. Když se ten film schvaloval na projekci v dnes už bohužel zbořeném polobrutal hotelu Praha, tak mezi námitkami se objevil názor, že pomlouváme reálný socialismus, že ho zobrazujeme tak, jak vypadá. To je pěkný paradox! Já jsem jim položil otázku, zda jejich tajemníci rozkopávají na sídlišti dveře nebo výlohy? Ničí něco páni doktoři? Až tý mládeži dáte emancipaci a další věci, které jsou jen v heslech, tak to dělat nebude. My jsme akorát chtěli zobrazit tu veškerou bezmoc. Byť ten film není umělecky úplně povedený, tak své opodstatnění měl. Tenkrát jsme si dali i dost práce s komparzem, jezdili jsme na koncerty Vitacitu a tak. Objevili jsme Lucii Bílou, která v té době bydlela snad někde v karlínském suterénu. Když jsme ji přivedli na natáčení ke Kratochvílovi na Budíkov, tak z ní byl úplně nadšený. U Kratochvíla jsme to všechno i nahrávali, Vitacit neuměli nahrávat svoje party zvlášť, tak je nakonec nahrávali dohromady v kotelně a prádelně. Deset tisíc za frekvenci.\nVe filmu mě zaujala replika – dvě lžičky vitacitu vydají víc než šťáva z jednoho citronu. Přeci jenom to bylo doba, kdy o českého metalového krále soutěžil Vitacit s Citronem.\nHele, to je jejich. To myslím, že byla jejich hláška. Vitacitu.\nJá bych ten film zařadil do stejné škatulky jako Smyczkovo Proč. To byl taky tak trošku výchovný film.\nJo, ono to suplovalo dokument. Dokument se toho bál.\nV Proč taky byla taková ta moralizující intermezza, kdy se na ulici ptali lidí, co si myslí o fotbalových chuligánech. V Horké kaši zase mluví někdo z Vitacitu o tom, jak právě dokončil pedagogickou fakultu. Docela to šlo režimu na ruku. Takhle to vidím optikou dneška.\nUrčitě tam úlitby byly. Řekl bych ale, že to dopředu nikdo nekádroval. Teprve po té předváděčce v hotelu Praha, a my jsme to obhájili. Já jsem je totiž umlátil Marxem, protože oni ho neznali. Já jsem ho měl a mám rád, protože hlubiny vědění a rozporů nikdo líp nepopsal. Já jsem byl ještě pořád filosofií (včetně antiky) dost nasycen, studoval jsem nejen Kapitál, ale i Grundrisse, přípravné práce, rukopisy, kdy on jezdil s lékařema po fabrikách a manufakturách a hledal odpověď na ty ohniska bídy. Takže když všichni ti Vohnoutové, nasycení pouze ideologií, otevřeli zobák, stačilo na ně vytáhnout tuhle autoritu s tím, že „pokud je stát v soukromém vlastnictví byrokracie, tak je stát i organizované násilí". Horší než násilí těch dětí! To je doslovný citát z Marxe. Platný i dnes jako Pythagorovy nebo Thaletovy zákony. Thaleta zbožňuju! Pomohl mi zapodnikat, když jsem se ocitl po převratu na dlažbě. Oni měli otevřené klapačky, co si to dovoluju. Čili jsem zneužíval Marxovy autority. To ano. Možná v tom filmu se opravdu objevila politika, která tam být neměla. Ale alespoň se na scénu uvedl metal jako způsob protestu, bouře té nejnižší třídy.\nPřiznám se, že heavy metal v Československu neberu jako bouři, ale spíše jako uspávání. V tom smyslu, že systém něco povolil. Oproti undergroundu metalisté systém nijak moc nerozvraceli.\nJo, to je možné. Ale i Plastic People, když je na chvíli pozavírali, zjistili, že hudbou a poezií emancipovali ke svobodě, což je svého druhu stejná kořist jako vzdělání! Naopak emancipaci už vlastnili lidé, kteří si jenom říkali underground, včetně Magora, který byl vystudovaný kunsthistorik s diplomkou. Taky to dal Havlovi pocítit, když za ním přišel. Magor chtěl, aby k té muzice měli přístup i lidi, s kterými se kamarádil u piva, a tak začali hrát, protože kultura a umělecký projev je nejvyšší způsob existence. Vzorem byl Egon Bondy. Taky ho miluju, má nejoriginálnější ontologii na světě! Jinak všechno pod tím klesá. Až do sféry té největší nutnosti. Tam musíš mít zajištěnou reprodukci, a to díky lidem (a učňům), kteří ji zajišťují a ve sféře nutnosti musí pracovat a žít. Dokonce oživují i naši kulturu, když ji chce někdo rozšmelcovat ve stoupě. Tehdy se tomu říkalo nadstavba, ale to zase bylo přístupné jen elitě. A jsme zase u dělnické mládeže, prostě když neměla svoji hlučnou hudbu, aspoň svoji subkulturu, tak bylo jasné, že jim ty výlohy rozkope.\nMilan Pávek: „Zleva sedí František Mareš, Arnošt Lustig, já, Viktor Kožený a Luďka Kožená. V restauraci U Holubů 1990." Foto: Hrabě Milan Bubenický (Milan Bukovecký)\nV devadesátém roce jsi založil spolu s Milanem Bukoveckým alias hrabětem Bubenickým nakladatelství Galaxie. Teď jsem projížděl svou knihovnu, ve které jsem našel Škvoreckého Prima sezónu, což byla druhá kniha, která v Galaxii vyšla. Co jste vydali jako první titul? Tankový prapor?\nPrvní byla Havlova Asanace, pak Prima sezóna a Tankový prapor. Všechno ve statisícových nákladech. Byli jsme tak blbí a zvyklí ze socíku, že jsme v tiráži uváděli poctivě všechny údaje. Dneska to každý tají! Na obálce ocelová pěst v sametové rukavici!\nVím, že jsi Galaxii dělal i s později nechvalně známým Viktorem Koženým. Předpokládám, že tě s ním propojil jeho nevlastní otec, strukturalista a kunderolog Květoslav Chvatík.\nAno. Setkali jsme se v Dejvicích v bytě Viktorova dědečka. Já Viktora mám v připravovaném románu jako alter ego. Viktora Naženy, který Viktora Koženého úspěšně napodobuje. Když se k postavě dostaneš hodně blízko, tak ji začneš mít i rád. A Viktor by mohl dosáhnout i na Kunderovu Nesmrtelnost. Když se to povede. A tak je to myslím i správné. Karel Čapek by řekl, že z Božího hlediska jsou všichni dobří. Diskutujeme tam i o protikladu směnné a užitné hodnoty, kdy nastupuje a vítězí v kapitalismu hodnota směnná nad užitnou.To byla fáze, kdy jsem jako „nepotřebné zboží" najednou dvakrát přišel o místo. Byl jsem poprvé v životě nezaměstnaný.\nProdukční Marhoul tehdy položil všechno, co se do té doby v průběhu několika desetiletí ve Filmovém studiu Barrandov vybudovalo. Bez státních peněz by nebyla ve filmu ani zlatá šedesátá! Když odmyslíš blbosti a papaláše. On si myslel, že tomu rozumí a že zbohatne na producentském systému. Unikátem minulého Barrandova bylo, že tvůrčí skupiny, které hned zrušil, měly dva produkční. Jednoho na skupině a druhého ve výrobě. A ti se hádali o peníze, zatímco dramaturgové (spisovatelé většinou, jak připomínala často Věra Chytilová, tedy praktici, ne jen teoretici) diskutovali téměř každý scénář kolektivně. Jak u Nesboa, kde má nakladatel pět kritiků, přečtou, sejdou se a autor jejich rady nakonec většinou přijme. Vzpomínám na ta léta koncem osmdesátek vděčně. Taky jsem se tam na Barrandově přestal bát velkých peněz. Pak za mnou přišli právě z nově založené společnosti Sdružení spisovatelů. To šlo proti bývalému Svazu spisovatelů. Bývalí lidi z nomenklatury a establishmentu proti novému establishmentu, který byl součástí nového hnutí a OF, údajně v liberální ekonomii a zároveň v kultuře.\nPřišli, jestli bych vedl Literární měsíčník. Ten byl strašně profláklý. Já jsem chvíli váhal a pak přišli lidé z budoucí Obce spisovatelů, jako třeba Milan Jungmann, který o Simulantech napsal do Římských Listů. Řekl mi, ať to vedu. Já mu odpověděl, že bych z toho ale chtěl udělat Literární revue. On na to, co mi brání? Rozhodl jsem se tedy vytvořit Literární revue nového typu podobnou populárnímu Plameni z 60. let. Ale ve výrobě už byly tři měsíce toho Literárního měsíčníku pod starým názvem, už typograficky připravený. Tenkrát jsme ale nepočítali s tím, že do funkce ministra kultury nastoupí skutečně bijec - Pavel Tigrid, který nám tu připravovanou Literární revue co nevidět zatrhne. Sice se všem nakonec omluvil, ale pozdě. A navíc si „s sebou" odnesl informace, které užuž měl na jazyku. Stačil jsem jen napsat úvodník „Jdeme na trh!", kritiku nastávajícího monetarismu, s pomocí Smithe a Ricarda. Vyšla v prvním a myslím posledním čísle Literární revue spolu s beatnickou básní o Havlovi od Milana Bukoveckého.\nTehdy přišel ten správný čas pro založení nakladatelství?\nAno, tehdy jsem si řekl, že se asi musíme postavit na vlastní nohy. A dát průchod mírnému cynismu v mezích zákona. Rozhodli jsme se s Bukym a Pepíkem Šikágem založit nakladatelství. Nešlo nezbohatnout na bestsellerech, které se válely po ulicích nepovšimnuté! Pražská kavárna jezdila na koloběžkách na Hradě. Opilá vítězstvím i empiricky. Hodlala se dál živit za státní peníze, jako politici, jako poradci, jako ouřadové, jako fízlové, jako konšelé a tajemníci a obslužníci Hradu a Cařihradu! Jako knížecí pážata!\nTakže fofr! Šikágo řekl: „Právě kolem nás prosvištěla neviditelná ruka trhu a přistála s Kunderovou Spisbou v Brně! Takže, než se pražská kavárna probudí a vyzívá nudou a projde po pěší zóně k Mekdošoj, kterej tam ještě není, tak my už tam budeme! U Dětskýho domu od sedmi ráno!"\nMilan Pávek u Pavla Kohouta: "Ve Vídni 1990. Slabikář Máma, táta, já a Eda." Foto: Milan Bukovecký\nTo bylo i moje gusto! Z Šikága někdy prýštila neuvěřitelná energie jak z Rilkeho Bytí! Volal jsem do Toronta Škvoreckému ještě ten večer ve 22.00, tam bylo něco kolem třetí odpoledne. Ve 23.00 jsme měli vyplněnou smlouvu na formuláři Dillie a ve 23.45 odešla faxem z Hlavní pošty v Jindřišské Škvoreckému do Kanady. Fax jsme fakt ještě neměli. To je pravda. Ale redigovat jsem uměl! A rozpoznávat hodnoty taky!\nKolega Milan Bukovecký, básník z toho skutečného undergroundu, řekl, že může přivést prokuristku, abysme mohli založit s. r. o. My ostatní jsme ani nevěděli, co to je. Tak jsme to proštudovali a zjistili jsme, že k založení s. r. o. potřebujeme v lednu 1990 základní vklad pět set tisíc. To je dnešních pět miliónů. A Bukovecký řekl, že to nic není, že to umí vyrobit i bez peněz. Že je potřeba sociální kapitál. Tedy mít známé, kteří to pro tebe udělají. Že nám to v tiskárně vyfakturují s malou přirážkou až v momentě, kdy budeme mít první příjmy z prodeje. To ho naučili v undergroundu. V sanitce, dodávkách a tirácích, v provozu divadel, nábytku a v pronajímání skladů. Uvnitř „tvrdé palice práce".\nZašel jsem tedy hned druhý den do Rotisserie, tam Havel ale nebyl, ani naproti u Zlatého hroznu, tam byl jen Křižan a populární dvojice dramaturgů Beze-Kuky. Poslali mě rovnou na Engelsovo nábřeží, tam povídám postavě v bílém županu, která si frotýrovala mokré vlasy: „Hele, Vašku, vydáme reprint Asanace z Mnichova z Obrysu/Konturu ve stotisícovým nákladu! S tvýma fotkama! Od doby, co mě Jan Pavel II. v Krakově tajně vysvětil na biskupa za stanu wojennego v roce 1982, nemyslím na nic jinýho." A on na to zarráčkoval: „Prroděláš kalhoty! Hrrry se nečtou! Hrrry se hrrrají! Že?"\nAni Škvorecký tomu nevěřil, když jsem mu znovu volal do Toronta kvůli Tankovému praporu: „Sto tisíc? Asanace? Hry se nečtou, kolego, hry se hrají! Šest set kusů bych tipoval! A Tankový prapor? Deset tisíc udělal teprve za dlouhý léta v celý emigrantský komunitě! Proděláte kalhoty! Jak myslíte. Nejdřív mi ale vydejte knížku, kterou mám ze svých knih nejméně nerad - Prima sezónu. Znáte Vladimíra Justla?" Já na to: „Je to můj kamarád. Vedle ve Viole." „Tak vám ji půjčí, ofoťte to, a pak vám dám i Tankový prapor. Ale sto tisíc je pyramidální omyl!"\nNevěřil ani Havlův tajemník Hanzel, když jsme v přízemí na Engelsově nábřeží razítkovali prvních sto výtisků zeleným Havlovým podpisem se srdíčkem pro bibliofily. „Sto tisíc?" kroutil nevěřícně hlavou. Ještě jsem pak Havlovi napsal dopis, že ho bereme jako autora, ne jako prezidenta, že musí zůstat autorem!\nA opravdu! Měli jsme to do týdne ze sazby na filmu vyrobený! Holky a všichni, co byli z redakce, to chodili prodávat na ulici – dolů před Národní 11, kde jsme zpočátku sídlili, a pak na pěší zónu. Najednou se u stánku objevil chumel lidí, představili se jako knihkupci, nějak se to rozkřiklo, že to vyšlo. Museli jsme se tedy naučit dělat dodací listy a fakturovat my jim! A kontrolovat poměr příjmů a nákladů pro hrubý zisk a po zdanění čistý zisk zase investovat do dalších knížek.\nA Viktor Kožený se tedy do Galaxie dostal kdy?\nViktor Kožený k nám přišel, když jsme vydali Prima sezónu. Peníze přitahují. Přišel přímo do redakce s tím, zda máme tiskárnu. My se ptali proč? On na to, že ji musíme mít. Bylo třeba zprivatizovat Rudé právo, na což jsme potřebovali šest set padesát miliónů. Plus jsme se rozhodli zkusit ještě zprivatizovat tiskárnu v Brně. Když se mi představil jako Kožený, tak jsem se ho hned ptal, zda nemá něco společného s Květoslavem Chvatíkem. On na to, že je to jeho nevlastní táta. To mě potěšilo, protože v roce 1968 přijal velice vlídně mou stať. Docela platí i dnes - Hodnota jako prožitek nebo prožitek jako hodnota? O prolínání noesis a noema v textu z hlediska fenomenologie. A pak i Tělesné perspektivy uvozené zkušeností s LSD. No udělal mi radost. A tak asi i z hlediska kvarků to nebyla náhoda, že se Viktor najednou objevil. Skoro celý rok jsem mohl studenta z Harvardu pozorovat zblízka. Ale to už je narativ, jak se teď módně říká, který mám zpracovaný v románu, a nechci to odbývat jen v oznamovací rovině. Tedy v pojmech. Jak si stěžovali i Konrad Lorenz a Popper, když v dialogu nevěděli, jak to říct jinak. Holt vědci. Ale my to víme. Tu zkušenost s vyprávěním máš taky. Tam teprve začíná kreativita. Musíš to odvyprrrávět, že? A jedna věta v pojmech se pak třeba zpracovává „narativem" celý týden.\nViktor přiznal, že přišel za penězi a říkal, že musíme mít obchodní divizi. A nazveme ji Galaxie Capital and Consulting. Otevřel necesér, kde měl vizitky několika světových bank s tím, že ve všech dělal, pomáhal Thatcherové s kupónovou privatizací a má za sebou Harvard, ekonomii a práva. Tak jsme založili vedlejší divizi, abysme mohli dělat i obchod. A už to jelo. Knihy vydělávaly milióny a divize Capital and Consulting je vesele utrácela.\nDobrozdání Longina Alberta Wdowiaka, které nám umožnilo použít záznam z diktafonu.\nS Milanem Pávkem jsme chtěli dál pokračovat v rozhovoru, přeci jenom jsme skončili na začátku devadesátek. V hospodě Kovadlina na Letné si k nám ale přisedl člověk, který nám svým invazivním vstupem zabránil v dalším povídání. Milanu Pávkovi nejprve vyčetl, že ho nepoznal a že si nepamatuje ani jeho rodiče. (Zahrál si prý totiž jako kompars v seriálu Chobotnice z II. patra, na kterém Milan pracoval s Otou Hofmanem a režisérem Polákem.) Mně ten člověk zpočátku hrozil, že pokud nevypnu diktafon, zažaluje mě. Po chvíli si to ale rozmyslel a napsal mi na kus papíru dobrozdání, že tedy snímat zvuk můžu. Tímto panu Longinu Albertu Wdowiakovi děkujeme za shovívavost.\nTagged:FeaturesLSDHeavy MetalfilosofiVice BlogČeskoLetnározhovorspisovateléČeskoslovenskohalucinogenyMilan PávekViktor KoženýSimulantiNakladatelství Galaxiezaručeně nejdelší článek na VICE Česko/Slovensko


Annihilation First Trailer: 'Ex Machina' Director Alex Garland se vrací - Film | Březen 2021\nAlex Garland si nejprve udělal jméno v Hollywoodu jako scenárista filmu „28 dní později“, „Sunshine“, „Never Let Me Go“ a „Dredd“, ale nebylo to, dokud se nerozhodl vstoupit do křesla režiséra s “Ex Machina”, že on se stal domácím jménem pro cinephiles. Jeho režijní průlom v roce 2014 byl vzrušujícím a mozkovým plátkem sci-fi, který vynesl masivní kritiku a Oscara za nejlepší vizuální efekty. IndieWire to dokonce označil za jeden z největších sci-fi filmů 21. století.\nGarland se konečně vrací začátkem příštího roku s „Annihilation“, ještě větším sci-fi filmem založeným na stejnojmenném románu Jeffa VanderMeera. Film hraje Natalie Portmanovou jako vedoucí skupiny vědkyň, které se pustí do zóny ekologické katastrofy, aby zachránily svého manžela, kterou hraje Oscar Isaac. Herec byl jedním z hlavních hráčů v „Ex Machina“ a připojil se k nim jako Jennifer Jason Leigh a Tessa Thompson pro Garlandovy nejnovější.\nnetflix requiem recenze\n'Zjistil jsem, že atmosféra je neuvěřitelně silná a líbil se mi ten druh vysněného stavu, který vytvořil a uvedl mě,' řekl režisér Entertainment Weekly o přečtení románu poprvé. 'Měl nejrůznější vlastnosti, které mi připadaly opravdu zajímavé.' Okamžitě jsem si pomyslel: Ano, rád bych to zkusil. “\ndruh vražedného přívěsu\n„Annihilation“ se otevře v kinech 23. února 2018 prostřednictvím Paramount Pictures. Sledujte první přívěs níže.


Kování - Třicetiletá válka\nzávěs.jpg (101.21 KiB) Zobrazeno 4827 x\nPříspěvek od Indyján » Pá 03. Zář 2010 11:39:10\nZakl dělá mosazné lité kování, je dražší, ovšem ne tak moc. Háčky, posuvná očka a přesky bych bral od Mojsheho. Vejdeš se komplet do 1000\nPříspěvek od Alistaire » Pá 03. Zář 2010 14:07:43\nBormi napsal: No právě, s těmi umělci je to těžký Hádám, že i kdybych ho náhodou umluvil, tak bych asi jeho práci nezaplatil. Dělá sice nádherný věci, ale poněkud nad moje možnosti (aspoň, co jsem se s ním bavil právě na Nožích).\nTak to je vždycky o ceně, jak se to vezme... jestli pojedeš do Příbramě na nože, tak se ho zeptej. Tohle je fakt už malosériovka, nemusí to bejt cenově až tak brutální. A jestli tam bude (bývají u stolu spolu) i Jirka "Yetti" Andrýsek, tak dej řeč i s ním, dělá ten samý systém kování.\nNo, a Hurvínek a já jsme se to od nich učili


Kód: EZ - K295\nPatologická replika částí trávicího ústrojí zachycuje nejčastější onemocnění slinivky břišní, sleziny, duodena a také žlučníku. Na modelu můžeme studovat i anatomické detaily těchto důležitých orgánů trávicího systému.\nSlinivka břišní je žláza umístěná mezi žaludkem a páteří. Produkcí insulinu a dalších hormonů se podílí hlavně na regulaci energetického metabolismu. Naopak produkcí pankreatické šťávy obsahující enzymy je zprostředkováno štěpení potravy.\nŽlučník je umístěn na spodní straně jater a jeho hlavní funkcí je skladování žluči, která se podílí na emulgaci tuků. Žlučníkové kameny neboli také cholelithiasa je nemoc projevující se hlavně v pozdějším věku života. Bolestivě se projevují hlavně žlučové kameny, které se pohybují vývody a v takových případech mluvíme o záchvatech žlučníkové koliky. Hlavními rizikovými faktory pro vznik kamenů je zejména obezita, věk, špatné stravovací návyky, nedostatečný pitný režim, příjem velkého množství lipidů. Nebezpečné je zejména uložení žlučového kamene v žlučovodech a znesnadnění odtoku žluči nebo pankreatické šťávy, což se může projevit následným vznikem žloutenky či akutním zánětem slinivky břišní.\nV naší nabídce najdete i tyto repliky, které si můžete prohlédnout:


RALYE SUDETY 2010 - poslední kolo ČP v mtb maratonu - AUTHOR ŠELA MARATON 2010 - 1.kolo Českého poháru - Blogy - MTBS.cz\nRALYE SUDETY 2010 - poslední kolo ČP v mtb maratonu\nJAK ZÍSKAT ŘIDIČÁK NA MTB KOLO ??? OBJET DLOUHÉ SUDETY...aneb Jak Moucha a Veverka do světa díru neudělali\nJe to za námi....Ptáte se, co jako...??? No přeci mtb SUDETY. Závod s velkým "Z", biková kultovka, ověnčená mnoha přívlastky a přirovnáními - ústy mnoha závoďáků a závoďaček v průběhu závodu i těsně po něm, snad 1000x proklínaná, přesto - vždy s odstupem minimálně jednoho dne, znovu oslavovaná.....\nO tomhle závodě, který pravidelně startuje druhou zářiovou sobotu v Teplicích nad Metují (letos již po šesnácté) se nedá napsat nic jinýho, než, že se to musí zažít, respektive, že se to musí na dlouhý štaci objet....Kdo to nedá - není biker a tohle platí.... V ryze osobním pohledu musím uznat, že je to nejdelší, nejtěžší a současně i nejkrásnější závod, kterej se u nás dá jet....Překonat všechny nástrahy tratě, zvítězit, slušně zajet, nebo jen dojet v časovém limitu, těch 123km s převýšením 3300 metrů, to vše mohlo být a určitě i bylo motivací pro cca 590 bikových šílenců, kteří se 11.9.2010 v 8.00 hodin postavili na start.......\nK poslednímu pohárovýmu závodu do Teplic nad Metují jsme dorazili v pátek kolem 18.30 hodiny. Postupně jsme vylezli z auta (V.Veverka, Evžen, Hany a já) a šli jsme se rovznou zaregistrovat a potom hned i ubytovat. Hany s Evženem se rozhodli přespat zadáčo v parku ve vstanu a já s Vlastou jsme mělo zajištěný ubytko za 270,-Kč cca 1,5km od místa startu, takže luxus... Než jsme vše vypakovali, tak padla tma...Místo rozjetí jsme se s Vlastou vydali na večeri, kde jsme se potkali s Zbynďou Kuglerem, kterej si v konci letošní sezóny podržel parádní formu a tak jsme u jídla ještě vstřebávali jeho informace z trati, kterou si byl týden před tím najet...S ohledem na počasí, který v týdnu do závodu panovalo bylo jasný, že na suchu se opět nepojede.... S vědomím, že to na druhej den bude sakra těžký jsme se po véče rozloučili a šli ležet...\nJe ráno 5.30hodin. Venku mlna a zima. Vstáváme, snídáme, dolaďujeme poslední detaily na kolech...Potom už jen rozjetí a hrrr na START. Měl jsem 1.vlnu, Vlasta 1.lajnu, takže pozice na startu dobrá. Teplota - 9 stupňu, takže celkem kosa, přesto většina lidí ví, že během závodu člověku asi zima nebude, navíc je slíbeno polojasno a bez deště... Uvidíme...\nStačil jsem dát Hanymu na startu ještě klíče od auta a mapu, kde bych ho rád viděl a šlo se na to...\nPo startu se jede relativně dlouhý stoupání, který pole patřičně natáhne a roztrhá, takže je dost času na to, aby se člověk tak nějak uklidnil, než vjede do prvního terénu. Nemá smysl, abych popisoval detailně celou trať. Stačí když to vezmu ve zkratkách - jak jsem to viděl. Takže - prvních 30km je vlastně okruh kolem Adršpašských skal, který přivede závoďáky zpět do Teplic. Tento okruh není nijak dramaticky těžký - je to taková rozcvička před tím masem, co má následovat, nicméně zadáčo tu taky nic nedostanete. V Teplicích na 33km čeká dav povzbuzujících diváků a taky první občerstvovačka. Cejtlil jsem se tady naprosto v pohodě, jel jsem ve skupině s Davidem Granátem. Následuje úsek, kterej nás zavedl na rozbočení tratí, tj. asi na 44km. Tak, přesně tady končí veget, tady začínají Sudety....Vystoupá se na první kopec, tady singlovej úsek na kořenech a pak první šílenej sjezd....No a takhle to pokračuje pořád dokola až na cca 100km. Pořad to samý. Těžkej kopec nahoru a těžkej sjezd dolu. Osobně se mi jelo celkem dobře až na 90km. Výjezdy jsem dával slušně a sjezdy taky, žádná významnější chyba, prostě jsem si to dost užíval....Někde kolem 90-týho kiláku se ozvaly prvně křeče. No, s ohledem na to, čím jsem musel projít o chvíli později, tak to byla to spíš taková parodie na křeče, přesto jsem signál těla respektoval a raději zvolnil...Bohužel to moc nepomáhalo a situace se zhoršovala. Nakonec jsem se musel křečema protrápit až někam na 100km, takže v rozhodující pasáží mezi 90-100km jsem bohužel hodně zpomalil a tam mě "skočilo" nejvíc závoďáků. Škoda, protože jinak jsem to měl rozjetý velmi dobře...Když jsem přijížděl na poslední občerstvovačku na 113km, kde mi naposled stál Hany, tak jsem měl za sebou již proslulý sjezd "Hvězda" a zbývalo do konce cca 10km. To už jsem taky věděl, že zabalilo celkem dost známých lidí ...mezi nima třeba právě Vlasta Veverka, Trunda, Vokr, Pepa Nestler....Že bych měl zabalit - to mě nenapadlo ani nachvilku. Říkal jsem si - kurva - tenhle part dohraju až do konce...Ono těch posledních 10-13km se mi to paradoxne zase trochu rozjelo, takže jsem zase předjel pár lidí a doufal, že to třeba bude stačit alespoň na posun o jedno místo v celkovým hodnocení Českýho poháru, což by znamenalo, že bych byl na 15.místě celkově, což byl takovej můj cíl v týhle sezóně. No, vyšlo to přesně....\nV cíli jsem byl za 7h 25minut v celkovým pořadí na 125.místě, v kategorii na 58.místě a to celé stačilo na body, který mě v celkovým hodnocení poháru v kat. MASTERS I dostali na to 15.místo... Z mýho výsledku na Sudetech mj., plyne, že téměř každej druhej v pořadí do 125.místa jel v kategorii MASTERS I = do 39let (strašně nabitá kategorie)....Konkurence obrovská...\nOsobní pocity po dojetí takový rozpačitý. S Vlastou Veverkou jsme do světa určitě díru neudělali, ale byl jsem rád, že jsem to dal...Potom jsem byl zase naštvanej, že jsem to mohl dát určitě vo pěknej kus líp..., ale nakonec, po vyprchání všech emocí, můžu s chladnou hlavou říct - převládají určitě pozitiva. Přeci jen...Je to nesmírně těžkej závod. Sám jsem to jel letos prvně, a tak jsem nasbíral neocenitelný zkušenosti a dostal navíc snad X všech možnejch důvodů se na Sudety zase vrátit....Je to bezpochyby "královský závod" české bikové scény....Organizace perfektní, značení perfektní, diváci úžasní, občerstvovačky parádní....Kdo Sudety ještě nedal, tak nemá na mtb kolo "řidičák".\nZe statistiky (+/-): na startu dlouhý - 589 lidí\ndo cíle dojelo - 472 lidí\nzávod nedokončilo, vzdalo či nestihlo limit - 117 lidí\n13.09.2010 - AUTHOR ŠELA MARATON 2010 - 1.kolo Českého poháru - autor: Jan Moucha - 6395x\nTEST: Scott Genius 920 (12407x)\nKellys 2018 - mraky opravdových novinek (9540x)


AjaxWrite: textový editor v prohlížeči - Root.cz\nRoot.cz » Kancelář » AjaxWrite: textový editor v prohlížeči\nAjaxWrite: textový editor v prohlížeči\nProjekt textového editoru, kompletně běžícího ve webovém prohlížeči, byl spuštěn na ajaxwrite.com. Designem i ovládáním se snaží přiblížit MS Wordu, je k dispozici zdarma na webu a měl by umět otevírat a upravovat .doc soubory. Autor projektu Michael Robertson slibuje, že každý týden předvede nový projekt, který opět bude fungovat v prohlížeči. Projekty by se měly objevovat každou středu na ajaxlaunch.com.\nNovell chce nabídnout OEM desktop\n24. 3. 2006 13:58\nOhnivou lišku nevedu, škoda že to není kompatibilní i s Operou. Ale jinak to vypadá hodně zajímavě ;)\n24. 3. 2006 14:35\nS osmičkovou Operou to určitě fungovat nebude, ale s testovací devítko by mohlo, škoda, že tam mají to trapné blokování pro jiné než "vyvolené" prohlížeče. Myslel jsem si, že tyto praktiky už jsou za námi...\nMimochodem, zkuste si z legrace otevřít ve firefoxu adresu chrome://browser/content/browser.xul anebo v mozille chrome://navigator/content/navigator.xul .\n24. 3. 2006 15:52\nTato adresa je pro mě záhadou. Zkoušel jsem ji dříve a pro jistotu jsem ji vyzkoušel i teď a chování se nezměnilo. Po otevření mi způsobí okamžitou smrt celého Firefoxu, tak jsem se chtěl zeptat, jestli to je to co má ta adresa dělat.\n24. 3. 2006 16:01\nmně je záhadou, že vám to padá. Nicméně co ta adresa znamená neprozradím :) zkuste kdyžtak ještě chrome://browser/content/searchDialog.xul . Ale s tím už není taková zábava..\n24. 3. 2006 20:50\nmne tie adresy s prefixom chrome:// tiez nesli vo ff1.5 ak som na ne klikol, no staci adresu napisat rucne (alebo copy-paste) a ide to... celkom zaujimave stranky:)\n25. 3. 2006 19:50\nZkousel jsem to v nejnovejsi Opere opera-9.0-20060324.5-shared-qt.i386-en.rpm a nefunguje to :-(\n25. 3. 2006 20:54\nv opeře to pravděpodobně nikdy fungovat nebude. viz diskuze výše\n24. 3. 2006 15:02\nJde vám v tom writeru vkládat obrázky?\nJá vidím v menu Insert pouze neaktivní položku.\nPanu autorovi unikla jedna podstatná věc: celá aplikace je napsaná v XUL a tedy běží jen a pouze na platformě Mozilly! IE, Opera, Safari jsou offside.\nV podstatě máte pravdu, kromě toho že "to autorovi uniklo" :)\nomlouvám se, měl jste asi namysli nikoli autora ajaxwrite :)


Nejlevnější stěhování a doprava PRAHA - Praha 1\nInzerce - Stěhování\nMůj-bazar > Služby > Stěhování\nNejlevnější stěhování a doprava PRAHA - Nabídka\nLevné stěhování a stěhovací služby pro každého 7 dní v týdnu. Přestěhujeme Vaší domácnost, kancelář nebo sklad za skvělé ceny. Přeprava a odvoz nábytku, elektroniky či osobních věcí ještě dnes! Montáž, demontáž nábytku a kuchyňských linek. Vyklízení bytů, pozůstalostí a sklepů do sběru. Doprava nákladu po celé EU. Přistavení vozu je v Praze ZDARMA. Dále neúčtujeme ujeté kilometry v rámci města. Víkendy a svátky jsou bez příplatků. Více na www.autodoprava-rotter.cz\nKontakt: Stěhování Praha Rotter, +420604645124\nPočet zobrazení inzerátu: 693x\nDatum vložení inzerátu: 17.08. 2017\nNásledující inzeráty v kategorii Stěhování\nStěhování Most - Stěhovací služba - Nabídka- TOP\nNabízíme kompletní stěhovací služby, vyklízení bytů sklepů a půd. Jsme stěhováci, ale odvezeme Vám i zboží z obchodu nebo staré spotřebiče či nábytek do sběrného dvora. Pracujeme NONSTOP: Veškeré dotazy Vám rádi zodpovíme na telefonu nebo e-mailu. www.autodoleva.eu\nCena: dohodouMostDetail inzerátu14.2.2017 14:11\nLevné stěhování Most - Nabídka- TOP\nNabízíme levné stěhování v Mostě a okolí. V tomto regionu jsme schopni okamžitě reagovat na Vaše požadavky jako je odvoz starého nábytku do sběrného dvora, vyklízení bytů sklepů a půd a samozřejmě kompletní stěhovací služby. Podrobné informace na Telefonu nebo e-mailu. www.autodoleva.eu\nCena: dohodouMostDetail inzerátu14.2.2017 14:13\nStěhování a doprava PRAHA Tel. 604 645 124 - Nabídka\nStěhování a stěhovací služby v Praze, ČR a EU. Přestěhujeme levně a rychle Váš byt, dům či kancelář. Zapůjčime krabice (šatní boxy), obalíme nábytek do folie a šetrně přestěhujeme. Vyklízení nemovitostí, pozůstalostí a odvoz do sběrného dvora. Odvoz veškerého nábytku s pomocí řidiče. Montáž a demontáž nábytku. Nákladní taxi Praha. ...\nCena: dohodouPraha 1Detail inzerátu14.8.2017 08:39\nZobrazit ostatní inzeráty z kategorie Stěhování\nDoučováníHlídání dětíMalováníNábytkářské službyOděvnické službyPC službyProgramování, webdesignPřeklady, tlumočeníPůjčky, úvěry, oddluženíŘemeslníci, opravySlužby pro MobilySlužby pro motoristySlužby pro zvířataStavební práceStěhování Zdraví, krása, fitnessúčetnictvíÚklidové práceUbytování - rekreaceOstatní služby\n© 2009 - 2017 Muj-Bazar.cz - Inzerce Stěhování


Louny - zprávy, sport\tOn-line od roku 2010 Veslování: Medailové žně lounských veslařů v Lysé nad Labem\nPublikováno 02.06.2015 - 11:01\nO víkendu se lounští veslaři zúčastnili Memoriálu Jiřího Vejlupka v Lysé nad Labem, kam si svou formu přijelo otestovat celkem 16 klubů, regata tak byla kvalitním testem před Mistrovstvím Labe, které se uskuteční za 14 dní na umělém kanále v Račicích. Lounští veslaři startovali ve všech kategoriích od žáků po dospělé a přivezli 11 vítězství.\nDorostenky (Barbora Jandová, Bára Trávníčková, Petra Pospíšilová, Ivana Kašková a Hana Lavičková) zcela ovládly svoji kategorii a ve všech disciplínách zvítězily. Celkem holky vyhrály šestkrát. Lounské barvy byly v Lysé na prvních místech i v mužích. Honzové Lacina a Kučera byli první hned třikrát: na skifech, společně na dvojskifu a ve společenství s ústeckými veslaři na párové čtyřce. Martin Lacina společně s ostaršeným dorostencem Davidem Neumannem zvítězil v závodě dvojek bez kormidelníka juniorů.\n"Před blížícím se Mistrovstvím Labe jsou to velice nadějné výsledky, nyní je třeba formu udržet právě pro Mistrovství Labe a hlavně na vrchol sezóny, kterým na konci června bude Mistrovství České republiky ve veslování žactva a dorostu," uvedl trenér Jaroslav Janda.\nAutoři textu Pavel Bláha a Pavel Janda\nFOTO: Úspěšná výprava po návratu z Lysé nad Labem (foto: Jaroslav Janda)


Na setkání zazněla také Modlitba pro Martu - Novojičínský deník\nVzpomínkové setkání k 28. výročí listopadových ve Frenštátě pod Radhoštěm.Foto: Deník / Pavelek Ivan\nNejprve vzpomínal na listopad 1989 jeden z aktérů tehdejšího dění ve Frenštátě pod Radhoštěm Dalibor Norský. Poté si návštěvníci malého sálu domu kultury vyslechli klavírní koncert v podání Johanny Hanikové, z jejíhož popudu setkání vzniklo. Na závěr koncertu zahrála společně se sestrou, houslistkou Miriam Magdalenou Hanikovou.\nPo koncertě se účastníci koncertu a další příchozí odebrali k pamětní desce věnované obětem komunizmu. Tam nejprve zazněla v podání zástupců základní umělecké školy píseň Modlitba pro Martu, poté přítomní symbolicky zapálili svíčky.


Doprava o víkendu: 3,48 promile a sedm zraněných - Znojemský deník\nDoprava o víkendu: 3,48 promile a sedm zraněných\nZnojemsko (FOTOGALERIE) - K sedmi dopravním nehodám museli o víkendu vyjíždět znojemští policisté. Ve dvou případech hrál roli alkohol. Rekordmanem byl muž z Jindřichohradecka, který řídil s téměř tři a půl promile alkoholu v krvi. Policisté řešili i kuriózní nehodu s koněm.\n„Sedm lidí se při víkendových nehodách lehce zranilo. Řidiči si způsobili celkově čtvrt milionovou škodu,“ řekla policejní mluvčí Lenka Drahokoupilová.\nAlkohol stál i za nedělní ranní nehodou u Chvalovic. Teprve osmnáctiletý řidič nezvládl ve velké rychlosti svoje auto, vyjel mimo silnici a skončil na střeše. „Řidič utrpěl otřes mozku a jeho sedmnáctiletý spolujezdec zhmoždění zad. Oba jsme převezli do znojemské nemocnice,“ řekla mluvčí jihomoravské záchranářů Barbora Zuchová. Mladík před jízdou pil. Policisté mu naměřili téměř dvě promile alkoholu.\nKuriózní nehodu museli policisté řešit i v Hrušovanech nad Jevišovkou. Pětadvacetiletá jezdkyně tam nezvládla svého koně a spadla v křižovatce. Sanitka ji odvezla do brněnské nemocnice.\nNejopilejšího řidiče zastavili policisté v sobotu odpoledne mezi Pravicemi a Břežany. „Naměřili jsem mu téměř tři a půl promile alkoholu v krvi. Na místě přišel o řidičský průkaz a své chování musel vysvětlovat na policejní služebně,“ uvedla Drahokoupilová. S více než jednou promile alkoholu v krvi za volantem odhalili policisté od pátku do neděle sedm řidičů.


ŽENA-IN - Život na stavbě\nNaše země vzkvétá a všude se staví. Jaký je život občanů žijících poblíž stavby, popisuje jedna z potrefených před nástupem k psychiatrovi.\nV dubnu přestala jezdit tramvaj. Na ceduli na zastávce se objevilo oznámení, že tramvaj pojede až za rok, až bude zrekonstruovaná naše ulice. Byla jsem ráda, tramvaj opravdu dělala hrozný kravál a ten mi nedělá dobře na nervy.\nPak vykopali před domem "ten" příkop. Hlínu naházeli doprostřed silnice, což by nevadilo, kdyby tudy neprojížděly náklaďáky z blízké stavby a nerozprostíraly bahno po celé délce ulice. I když - ani to by nebylo tak zlé, kdyby se to nesnažily „vyčistit“ ty divné čističky.\nTo si takhle jednou sedím v křesle a najednou slyším příšerný randál. „Už přistávají!“ , napadlo mě nejdříve. Ten zvuk mi rozvibroval kostní dřeň. Vyhlédnu z okna a vidím na první pohled obyčejnou čističku silnic. Zvláštní na ní byl jen ten děsivý zvuk, co jsem nikdy před tím neslyšela a to, že silnice před ní byla stejně špinavá jako za ní! To se dělo následujících 14 dnů, se stejným, tedy nulovým výsledkem čištění. Vztekalo mě to čím dál víc, ale když si na to vzpomenu dnes, z odstupem času – vlastně to byla docela pohoda.\nPak totiž přijeli opravdoví stavbaři. Nejvíc práce bylo před naším domem. Nevím tedy přesně, co dělali, ale z perspektivy mého třetího patra se to jevilo, jako že vykopou jámu, pohrají si s trubkami na vodu (kvůli čemuž se voda musí samozřejmě vypnout), posvítí na ně (v noci) a jámu zahrabou. Za tři dny na stejném místě přesně to samé znovu. Myslím, že takhle to tak udělali asi tak desetkrát.\nAby jsme my, občané věděli, že mají smysl pro humor, když je ten apríl, oznámili nám třeba na domovních dveřích, že „Voda nepoteče od zítra 8,00 do 19,00“. Voda tekla jako by o tom oznámení vůbec nevěděla. V 18,30 jsem vylila zásoby vody, které jsem přes den udržovala a v 19,00 kohoutek zachrčel a po celý příští den nevydal ani kapku.\nJednoho dne jámu slavnostně zahrabali a v příštích dnech znovu nevykopali. Radovali jsme se. Předčasně, nevěděli jsme, co nás čeká. Ráno si ležím ve vaně plné pěny s levandulovou vůní, relaxuji.......a najednou „Trrrrrrrrrrr...!“ Voda se zčeřila, vana rozvibrovala, krev se mi zastavila. Vyletěla jsem z vany, běžela k oknu a spatřila chlápka s poměrně malým strojem, simulujícím velké zemětřesení. Ten den mi poprvé došla trpělivost. Otevřela jsem okno a křičela ven velmi sprostá slova. Neslyšeli mě.\nPak nastoupili opálení pašáci s krumpáčema, že udělají ještě nějaké ty díry a příkopy. Marně jim společnost, poskytující nám připojení k internetu a kabelové televizi, připomínala, že ten kabel u chodníku je její a že jestli ho ještě jednou překopnou, vyvodí z toho důsledky. Nedělali si s tím hlavu a překopli ho ještě třicetkrát. Věčně jsme byli bez připojení. Chlapi asi měli rozkaz „Tady díru!“ , tak udělali díru. Co je jim do nějakého kabelu, no ne?\nStavba ještě neskončila. K úplnosti nutno dodat, že firma rekonstruující naši ulici má zaměstnance pracovité – se svými super stroji přijíždějí den co den, včetně neděle, kolem šesté ranní. V půl sedmé započnou práce a končí průměrně v pět odpoledne. Když skončí, na scénu nastupují bezdomovci, tahající železné traverzy ze stavby do sběrny. Taková traverza je těžká a chatrný bezdomovcův vozík ji neuveze. Nezbývá, než ji táhnout po zemi. Zvuk železa na kamení je nervydrásající. Nelze se pak bezdomovcům divit, že se tu a tam rozkatí, švihnou z traverzou o zem a ostře nadávajíce odcházejí pro další, lehčí. Ta těžší zůstává před domem, přesně na tom místě, kde jsem chtěla zaparkovat.\nV 23,00 se ulice noří do klidu. Až do 6,00.\nMá to trvat ještě půl roku. Je Diazepam na předpis, nebo si ho můžu volně koupit?\npajda: No to je síla, tak oni tam nebydlí, tak proč to řešit. Úžasný\nExupery: dík za rejpnutí, abysme jen v hovorové češtině\nPajda: To je strašný\nMně se taky jednou něco podobnýho dělo před barákem asi dva měsíce (bydlím v přízemí), nebylo to do noci, ale mívala jsem tenkrát občas odpolední, takže ráno to bylo strašný, nešlo ani poslouchat rádio nebo koukat na televizi. A když to dodělali (pravda je, že tam krásně opravili silnici, aby po ní mohlo jezdit víc aut), tak ve vedlejším vchodě, začali rekonstruovat byt, kterej je vedle toho mýho přes zeď. Když jsem otevřela na záchodě světlík, stanula jsem tváří v tvář dělníkům s vrtačkama a frézama v rukou, kteří mi oznámili, že přímo do té "mojí" zdi, budou frézovat a vrtat ještě tak dva měsíce. To bylo ještě o dost horší než ta oprava silnice.\nA neodpustím si rejpnutí: mirrea: aby jsme je špatně, ale kromě abychom je dobře i abysme\npajda: kde pracují tak vtipní úředníci?\nBuďte rádi, že jde jenom o stavbaře - máte šanci, že když už nenajdou vůbec žádný další kabel k překopnutí, nechají toho. U nás je to lepší o to, že těsně kolem domu vede jedna z nejrušnějších ulic, která ale nikdy nebyla na podobný provoz navržena. 35 000 aut za den projede uzounkou uličkou, kde je po straně od domů vysoká ze´d, odrážející jak hluk, tak smog přímo do oken bytů...a když jsme se snažili upozornit úředníky na to, že se v domě nedá žít, odpověď zněla: "no my tam nebydlíme a vy si to zařiďte!"\nNo jo, lidi si buď stěžujou, že řemeslníci nemakaj, anebo že pracujou furt. Stavět a přestavovat se holt musí!\nV naší ulici nejezdí sice tramvaj, ale jinak se tam děje něco velmi podobného\na neodpustím si malé rejpnutí - aby jsme zní sice logičtěji, ale bohužel pořád ještě abychom


VIDEO: Překvapivý večírek topmodelky Maxové: Šaty po prababičce? | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Žhavé drby >VIDEO: Překvapivý večírek topmodelky Maxové: Šaty po prababičce?\nŽhavé drby 30. listopadu 2012 • 08:00\n„Kamarádky Tereza s Evou jsou vždy perfektně sladěné. Předpokládám, že celý model je kolekce Fendi – skvělé je, že u tak výrazného stylingu neužila žádné doplňky. Eva je celá v Dolce Gabbana a šperky jsou od Chopard. Mohou vyjít až na milion korun!“\nV pražském Obecním domě se ve středu večer na již osmém ročníku charitativního večera Nadace Terezy Maxové (41) sešly miliónové róby. Šampaňské i penize tekly proudem! Patronka Maxová jako každoročně oprášila lodičky a prošla se po mole s ostatními modelkami. Za večer se převlékla celkem pětkrát! „Bylo to naprosto úžasné, ale vyčerpávající,“ zhodnotila večer.\nMaxové na pomoc přispěchala kamarádka Eva Herzigová (39), která tentokrát přijela do Prahy sama a hned po skončení programu odešla. Letošní ročník se jmenoval New Beginnings (nové začátky, pozn. red.) a deník Aha! se Terezy zeptal, zda si tedy vzpomene na nějaký emotivní začátek ve svém životě.\n„Bylo jich hrozně moc - od prvního dne ve škole nebo první lásky. Ale nejemotivnější byl asi ten, když jsem opouštěla domov a jela pracovat do zahraničí. Neměla jsem zkušenosti, neznala žádné lidi... Ale vždy jsem věděla, že se můžu vrátit domů,“ zavzpomínala krásná modelka na »mladé« časy.\nmaxova, hercigova, fashion for kids, šaty, přehlídka\n1. 12. 2012 • 16:13\nTo,co někteří movití dokážou udělat pro ty,kterým se nedostává.Všechna čest takovým


Muzea, galerie a výstavy - Střelské Hoštice.\nČeskem s námi » Tip na výlet » Jižní Čechy » Muzea, galerie a výstavy » Střelské Hoštice\nStřelské Hoštice - Výstavy, muzea a galerie.\nMuzea, galerie a výstavy » Jižní Čechy » Střelské Hoštice Adresa: , Střelské Hoštice\nA24759 Tip na výlet / Muzea, galerie a výstavy / Jižní Čechy\nWebkamery v okolí objektu Muzeum řeky Otavy a voroplavby Ubytování v okolí objektu Muzeum řeky Otavy a voroplavby\nChybí vám zde další výstavy, muzea nebo galerie z obce Střelské Hoštice, které znáte? Přidejte je pomocí funkce přidat objekt do katalogu. Po následné kontrole administrátorů bude nové muzeum nebo galerie zařazena do katalogu Českemsnámi.cz.


Skleněná dóza na potraviny Zwilling M, 900 ml | Bonami\nDomůKategorieKuchyně a jídelnaSkladování a přenos potravinPotravinové krabičkyVakuové dózyVakuové dózy\n900 ml2 l\nID produktu: 1395119\nPro všechny, kteří si rádi nosí jídlo s sebou, je tu skleněná dóza od značky Zwilling. Je vyrobena z borosilikátového skla a udržuje potraviny čerstvé až pětkrát déle než běžné plastové dózy.\nPoznámka: Můžete ji umístit do trouby při teplotě až do 180 ° C či do mikrovlnné trouby, ovšem bez víka. Plastové víko neobsahuje škodlivé sloučeniny BPA. Těsnění a ventil jsou vyrobeny ze silikonu.


Designové sklenice na vodu Strandgade Drinking Glass ◼ Designpropaganda\ncesta: Designpropaganda / SKLENICE NA VODU / Menu designové sklenice na vodu Strandgade Drinking Glass H9\nDesignové sklenice na vodu Strandgade Drinking Glass\nMenu designové sklenice na vodu Strandgade Drinking Glass H9\nMenu designové sklenice na vodu Strandgade Drinking Glass H14\n557 Kč / 1 ks\nDesignové sklenice na vodu Strandgade H9 od Menu doporučujeme mýt ručně a vyvarovat se stohování, které může mít za následek rozbití kvůli jemnému, ručně vyrobenému designu. Stylově jednoduchá sklenice na vychutnání studených nápojů Strandgade Drinking Glass přinese nostalgii do vašeho interiéru. Kodaňští architekti Mentze Ottenstein a Rosholm se inspirovali pro tvorbu své série historickou ulicí, ve které bydlí. Design je prostě klasika s jemně vroubkovaným designem z čirého, ústně foukaného skla, a je dostupný ve dvou velikostech.\nDesignové sklenice na vodu Strandgade H9 od Menu doporučujeme mýt ručně a vyvarovat se stohování, které může mít za následek rozbití kvůli jemnému, ručně vyrobenému designu. Stylově jednoduchá sklenice na vychutnání studených nápojů Strandgade Drinking Glass přinese nostalgii do vašeho interiéru. .. Více >\nRozměr (V): 8.60 cm\nPrůměr: 9.40 cm\nBalení obsahuje 2 sklenice.\nKatalogové číslo: 4773002\nKód výrobce: 4773002\nDesignové sklenice Pal..\nDesignové sklenice Jui..


Dekorace bez květinového servisu – z nabídky Volně k zapůjčení – půjčujeme pro svatby v Královéhradeckém kraji i svatebním agenturám za ceny uvedené v nabídce. Množstevní ani jiné slevy neposkytujeme (náhrady či kauce zůstávají v platnosti). Pro restaurace, fotografy apod zapůjčení vždy po individuální dohodě.\nVšechny dekorace je nutno vrátit v původním stavu, v jakém byly zapůjčeny – nepoškozené, zabalené (nejlépe v původních obalech) a především čisté.\nV případě vrácení ve znečištěném stavu – se zbytky vosku, svíček, květů, jídla apod účtujeme poplatek za čištění ve výši 600,-Kč (vzhledem k častému spěšnému navrácení dekorací ve dnech volna tak i zpětně do 3 dnů od jejich vrácení, jelikož v tomto čase nejsou půjčeny jinému klientovi).


Klikovy vrchy 2010\n75km, 2:03:10,00, nastoupáno 1160 metrů, průměrná rychlost 36km/h, 65 startujících v prvním balíku.\nSešla se kvalitní konkurence i přesto, že se blíží konec sezóny. Od startu se jelo klidné tempo a ani moc pokusů o odjíždění nebylo. Rozjel jsem se až na 20km, kde jsme v krátkém kopci odskočili v pěti lidech. Nebral jsem to moc vážně, protože to bylo brzy a balík měl chuť jet. Během pár kilometrů nás taky dojeli. Bylo to kousek před sjezdem do Městečka, což byl první ze tří velkých kopců.\nTy tři velké kopce se jeli mezi 35km (50 minuta) až 60km (100 minuta). Ve sjezdu se to trochu strkalo a každý se snažil být vpředu. Po sjezdu byla ostrá pravá, pak koleje a hned kopec, takže být vpředu byla velká výhoda. Kopec měl 3km, 8min., průměrný sklon 5,7%. Jelo se tempo tak na hraně, ani šrot, ani pomalu. Na vršku kopce nás bylo kolem 25.\nNa horizontu se jelo dál tempo a následoval sjezd do Roztok, kde začal druhý kopec. Měl 3,7km, 10min., průměrný sklon 6,7%. Od spodu jel špic Petr Novák a jelo se svižné tempo, od půlky jsem si už docela dával, ale ještě to šlo. Asi ve 2/3 stoupání do tempa nastoupil Zahrada a skupina se dost natáhla a někteří začali odpadat. Chviličku se jelo tempo a Zahrada nastoupil znovu a ještě to asi dvakrát zopakoval. To už jsem jel šrot. Na horizontu nás bylo šest. Bohužel mezi nás najelo auto a natažená skupina neměla takovou díru, takže nás během chviličky dojeli a za další chvíli jsme se sjeli do 16 lidí.\nNásledoval sjezd pod Sýkořice, kde byl třetí a poslední velký kopec. Měl 3km, 8min., průměrné stoupání 5,5%. Skoro celý kopec se jelo tempo bez větších nástupů, takže nás bylo na horizontu pořád asi 16. Jelínek, Koubík, Zahrádka, Kříž, Želina, Kuchař, Novák, Krummer, Šnajdr, Janoušek, Netík, Jelínek, Miller, Říha, Jeřábek a já. V téhle skupině, jsme jeli tempo a do toho občas někdo zkusil odjet, ale nikdy to netrvalo dlouho, protože jsme byli vyrovnaní a všichni střídali.\nOd posledního kopce byli jen houpáky a žádný velký kopec, takže se dalo čekat, že to dopadne hromadným spurtem. Dojezd byl po hlavní silnici ve Velké Dobré, pak široká zatáčka a za ní kopec 3,5%, který se kousek před cílem srovnal. Jeli jsme ve skupině a všichni se snažili dostat dopředu a tak byla trochu strkanice. Najel jsem si do první řady a čekal jsem, že někde za zatáčkou na 300 metrech někdo nastoupí. Trochu mě překvapilo, že už před zatáčkou (víc jak 400m) nastoupil Jelínek hned za ním Petr Zahrádka a Petr Novák, kteří jeli vpředu. Tam jsem udělal hroznou chybu. Zdálo se mi to brzy, tak jsem si nastoupil, ale jen napůl a naplno jsem za to vzal až za zatáčkou. To mě stálo pár metrů. Začal jsem si postupně přikládat a dojíždět Petra Nováka, který jel kousek za Zahradou a ten zase za Jelínkem. Pomalu jsem začínal přelézat Petra Nováka, ale on jel pořád stejně a netuhnul. Nezpomalil ani Jelínek ani Zahrada. Takže na pásce jsem na Nováka měl ztrátu asi 20cm, ale neskočil jsem ho. Spurt 450 metrů, 35 vteřin, max. 50km/h, max. 1050W na převod na pásce až 53x12 a kadencí mezi 90 – 100 ot./min., což není úplně špatné, ale jak je vidět na bednu v UAC to nestačí. Vyhrál Jelínek, druhý Zahrada, třetí Novák, já čtvrtý.\nZbyněk si ten spurt okomentoval sám, tak přidáme obrázek a možná i porovnání se stejným závodem a stejným spurtem v roce 2008.\nČas spurtu byl v obou závodech na vteřinu stejný, jen letos se začalo o 40m dříve, jelo se tím pádem o 4 km/h rychleji i když nejvyšší rychlost byla téměř stejná. Jeden podstatný rozdíl byl v rychlosti před spurtem – jinak se začíná když jedete 28 km/h jako v roce 2008 a jinak když 38 km/h jako letos. No a k tomu samotnému průběhu je to opět věc diskuse o poměru síla kadence – je krásně vidět jak na posledních 150m jde kroutivý momen (šedá křivka) už trochu dolů (které nohy by to taky udržely na 80 N-m tak dlouho…) a výkon padá dolů shodně s kroutivým momentem, protože kadence a tady to (asi) je se drží nízko - pod 90ti otáčkami.\nZkusme opět naše porovnání z minulého týdne – rychlejší a pomalejší. Na rozdíl od Stodůlek je toto úplně jiný závod a o konečném výsledku jednoznačně rozhoduje bytí a nebytí v té správné skupině v každém ze třech Klikových vrchů. Takže ke Zbyňkovu hodnocení „ani šrot, ani pomalu“ si přidejme pár čísel.\nBuková – kdo jel neuvěří, že je jen tři kilometry dlouhá… ale jestli ji jedete průměrem 350W nebo 278W dělá nahoře 4,5 minuty rozdílu.\nRoztoky – tady je díky tomu, že špička závodila (všimněte si hlavně nástupů kde Zbyněk řadil těžší a rozjížděl to opakovaně silou 65 N-m – řekněme přes 30kg na každou nohu a každé sešlápnutí…), kdežto vzadu už pomalu dochází síly rozdíl ještě větší – 360W a 9:40 vs. 269W a 16:16.\nSýkořice – krutý pohled výkonnostní pravdě do očí – špička 340W a 7:42, ti co jedou vzadu před sanitou 215W a 14 min.\nRozdíl na těchto třech kopcích dohromady dělá 17:24. I kdybych byl cyklista sebelepší, měl techniku hák, všechno…, tak mít kritický výkon na 8 min 350W a to tak, že opakovaně nebo 286W a to tak, že jen jednou za závod, znamená v tomto závodě rozdíl propastný. Takže pokud jsme si na Stodůlkách „vystačili“ cyklistikou, nástupy, krátkými špičkami, tak na Klikáčích je to především o poctivém „prahovém“ výkonu a to všechno ostatní ano rozhoduje, ale už jen mezi těmi co mají ten výkon na prahu podobný.


Nemovitosti Chvaleč na pronájem\nAktuální nabídka Reality Chvaleč na pronájem denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si Reality Chvaleč na pronájem než Vás někdo předběhne.\nKategorie Reality Chvaleč na pronájem se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele Reality Chvaleč na pronájem neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je Reality Chvaleč na pronájem právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné Reality Chvaleč na pronájem\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii Reality Chvaleč na pronájem, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující Reality Chvaleč, a to Reality Chvaleč na prodej, Reality Chvaleč na pronájem, Reality Chvaleč na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Reality Chvaleč na pronájem nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích Reality Chvaleč, Reality Chvaleč na prodej, Reality Chvaleč na pronájem, Reality Chvaleč na dražba.\nReality Chvaleč na pronájem upřesnění typu nemovitosti\nDocela široké hledání v kategorii Reality Chvaleč na pronájem, vůbec nevíme co přesně hledáte za druh nemovitosti. Vyberte si z kategorie Reality Chvaleč na pronájem vhodný druh/typ nemovitosti, který odpovídá Vaši představám.\nDalší lokality v okolí Reality Chvaleč na pronájem\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii Reality Chvaleč na pronájem, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr Reality Chvaleč na pronájem. Určitě lépe naleznete Reality Chvaleč na pronájem, který hledáte.


šedá Dětské bundy - Skateshop | Swis-Shop.cz\nYS XS S S/10 M M/12 L L/14 XL XL/16 1 XXL 2 3 4 6 8 8/S 10 10/M 12 12/L 12T 14 14/XL 16 16/XXL 16T 152\nDětské bundy šedá\nDětské bundy na našem eshopu naleznete rozdělené do dvou základních kategorií a to sice na zimní dětské bundy a dětské jarní bundy, jejichž určení je zřejmé již ze samotného názvu. Zimní bundy bývají zpravidla zateplené, voděodolné, prodyšné, případně z takzvaného softshellu (dětská softshellová bunda) a velmi často i vhodné jako dětské lyžařské bundy na lyže či snowboard. Dětské jarní bundy jsou naopak z lehčího materiálu, některé modely jsou ale také vybaveny voděodolnými zátěry. Na Swis-shop.cz můžete vybírat z řady různých střihů, barevných kombinací a vzorů, unikátních kolekcí a velikostí. Věříme, že u nás tu správnou bundu určitě najdete.


Nůžky | ALFA.cz\n+420 585 157 488\n2. Rx 470\n1. sluchátka 1853x\n2. Rx 470 1695x\n3. yenkee 1679x\n4. ventilátor 1653x\n5. Powercube 1573x\n6. seagate nas hdd 1496x\n7. klimatizace 1445x\n8. xiaomi amazfit bip 1439x\n9. nh-d15 1343x\n10. GTX 1080 1337x\n11. huawei p20 lite 1315x\n12. marimex bazén 1137x\n13. WD Red 2TB 1127x\n14. Intel NUC kit 1123x\n15. rx 480 1111x\n16. Rtx 3080 1066x\n17. Rtx 3070 1021x\n18. RX 6800 804x\n19. the 773x\n20. katana 768x\naktualizováno: 27.1.2022 15:20\nNacházíte se: Domů > Zahradní nářadí > Nůžky\nZahradní nářadí / Nůžky\nzboží skupiny Nůžkyzobrazené ceny jsou v Kč včetně DPH\nProfesionální zahradní nůžky, vynikající ergonomická držadla, tlumí rázy, snižují únavu svalů, speciálně zakalená horní čepel, výměnná horní čepel, zářez pro střihání drátů, regulovatelný přítlak čepelí se zámkem.\nFiskars SingleStep P26, 111260\nZahradní dvoučepelové nůžky. Vhodné ke střihu čerstvých větví. Pohodlně vytvarovaná masivní držadla. Horní čepel je potažena kluznou vrstvou PTFE pro snížení tření. Pro praváky i leváky. Otvor pro zápěstní řemínek.\nFiskars UPX86, 1023624\nZahradní univerzální nůžky Fiskars představují víceúčelové nástroje s vynikajícím dosahem. Teleskopická násada, inovativní mechanismus PowerGear, modernizovaná násada, SoftGrip držadla, neklouzavá základna nůžek....\nFiskars Nůžky UP84 univerzální, zahradní, prodloužené\nUniverzální zahradní nůžky s vynikajícím dosahem do koruny stromů a hustého křoví, mechanismus PowerReel™ pro rychlé, snadné a bezpečné stříhání. Nastavitelná stříhací hlava v rozsahu 230°.\nFiskars PowerStep P83, 111670\nZahradní nůžky. Technologie PowerStep™ umožňuje stříhat větve v jednom, dvou nebo třech krocích, nůžky si samy zvolí nejvhodnější nastavení podle průměru stříhané větve. Horní čepel potažená kluznou vrstvou PTFE. Zámek.\nFiskars Servo-System GS46, 113690\nNůžky na trávu. Velmi lehká a pevná držadla z kompozitního materiálu FiberComp™. Technologie Servo-System™ zabraňuje “žvýkání” trávy. Úhel střihu nastavitelný v rozsahu 360°. Zámek čepelí ovládaný palcem. Pohodlné při použití.\nFiskars Fingerloop P44, 111440\nZahradní nůžky dvoučepelové s chráničem prstů. Držadla z kompozitního materiálu FiberComp™, horní držadlo s protiskluzovým povrchem SoftGrip™, horní čepel potažená kluznou vrstvou PTFE.\nFiskars PowerGear X 1023631\nNůžky na živý plot PowerGear X s oboustranným převodem HSX92. Pro snadné zastřihávání živých plotů a keřů.\nFiskars Nůžky CUTS AND MORE ruční univerzální 1000809 23cm\nVíceúčelové nůžky dodávané v pouzdru s integrovaným ostřičem a řezačkou lepící pásky. Možnost oddělení čepelí pro snadné čištění. Dají se přeměnit na nůž k otevírání balíků.\nVelké účinné nůžky na silné větve pro prostřihávání stromů a keřů na zahradě. Až 3x větší stříhací výkon s patentovaným převodovým mechanismem PowerGear™. Odolné a lehké, s hliníkovými držadly. Pevné rukojeti s komfortním povrchem SoftGrip™.\nFieldmann FZNR 1013\nFIELDMANN FZNR 1013 Teleskopické pákové nůžky, Střih větví do 50 mm, Ocelové rukojeti\nFiskars PowerLever 113710\nPákové nůžky na trávu a živý plot, střihají větve až do průměru 10mm, pokrokově řešené nůžky s malou hmotností, unikátní pákový převod optimalizuje střižnou sílu, sklon natočení hlavy lze nastavit v rozmezí 270°, dosah střihání je až 2,5m.\nFiskars Fingerloop SP45, 111450\nZahradní nůžky, univerzální s chráničem prstů. Velmi lehká a pevná držadla z kompozitního materiálu FiberComp™, Patentovaný mechanismus PowerLever™, Horní čepel potažená kluznou vrstvou PTFE, Odolné čepele z nerez oceli,\nFiskars Nůžky CLASSIC krejčovské 25cm 1005151\nVelké univerzální nůžky ideální pro všechny druhy stříhání doma, ve škole i v kanceláři. Zvlášť vhodné pro krejčovské práce. Nastavitelný přítlak čepelí. Výška: 340 mm, délka: 22 mm, šířka: 110 mm, hmotnost: 140 g.\ncena: 2 299,- Kč\ncena: 251,- Kč\nCopyright © 2022 T.S.BOHEMIA a.s. Všechna práva vyhrazena.


Řidič pod vlivem alkoholu skončil s autem na střeše - Sokolovský deník\nŘidič pod vlivem alkoholu skončil s autem na střeše\nŠabina – Řidič pod vlivem alkoholu skončil na rychlostní silnici R6 u Šabiny na střeše svého vozu.\nŘidič skončil s autem na střeše. | Foto: (pčr)\nS vozidlem Škoda Octavia jel ve směru z Karlových Varů do Chebu. Když projížděl mírnou zatáčkou, nevěnoval se plně řízení, vjel mimo silnici, kde narazil do kovového plotu. Nárazem se pak auto převrátilo na střechu. „Řidiči policisté naměřili 0,32 promile v dechu. Motorista se při nehodě nezranil. Škoda se vyšplhala na 200 tisíc korun, přičemž na oplocení je vyčíslena na 41 tisíc," sdělila mluvčí sokolovské policie Kateřina Böhmová s tím, že řidič nejenže přišel o řidičský průkaz, před soudem se navíc bude zpovídat z ohrožení pod vlivem návykové látky.


Péče o vřesoviště a vliv pastvy na vegetaci v NPP Křížky | Fórum ochrany přírody\nNPP Křížky, Mariánskolázeňsko\nPastva ovcí na vřesovištích v NPP Křížky umožňuje přežívání cenných rostlinných formací a zamezuje nežádoucímu šíření travin. Snižuje však pokryvnost keříčkovitých rostlin, především vřesovce pleťového, a může společenstva významně obohacovat o nežádoucí živiny. Proto je nutné, aby zvířata nocovala mimo cenné přepásané plochy. Vegetaci je nezbytné pravidelně monitorovat a pružně na ni reagovat při plánování ochranářských zásahů (tj. období a intenzita pastvy, doplnění o kosení travnatých částí při snížené intenzitě pastvy apod.). Nezbytné je také sledovat další možná ovlivnění stanovišť, vřesoviště v NPP Křížky významně negativně ovlivňuje zimní pastva lesní zvěře.\nNárodní přírodní památka Křížky se nachází ve střední části CHKO Slavkovský les, asi 10 km severně od Mariánských Lázní. Rozloha lokality je 4,5 ha, nadmořská výška území se pohybuje mezi 790 a 817 m n. m. Hlavním předmětem ochrany jsou zde vzácné druhy rostlin vázané na tyto vzájemně se prolínající typy stanovišť:\n1. skalní terásky s mělkou půdou s kociánkem dvoudomým (Antennaria dioica), vratičkou měsíční (Botrychium lunaria), netřeskovcem výběžkatým (Jovibarba globifera) a s endemickým rožcem kuřičkolistým (Cerastium alsinifolium) a jeho křížencem s rožcem rolním (C. arvense)\n2. skalní stanoviště s hadcovými kapradinami sleziníkem nepravým (Asplenium adulterinum) a sleziníkem hadcovým (A. cuneifolium), vrancem jedlovým (Huperzia selago),\n3. smilkové trávníky (Platanthera bifolia) s všivcem lesní (Pedicularis sylvatica)\n4. vřesoviště s bohatými populacemi vřesovce pleťového (Erica carnea), zimostrázku alpského (Polygala chamaebuxus), prhy arniky (Arnica montana) a jalovce obecného (Juniperus communis).\nVětšinu plochy NPP pokrývá vegetace sekundárních vřesovišť svazu Genisto pilosae-Vaccinion, asociace Vaccinio-Callunetum vulgaris Büker 1942 (ve starším pojetí byla tato vegetace řazena do asociace Arnico montanae-Callunetum Schubert 1960). Původní vegetací zde byl s největší pravděpodobností světlý bor s podrostem do značné míry druhově podobným současnému vřesovišti (tyto bory se vyskytují na ostatních hadcových lokalitách v regionu, které nebyly odlesněny).\nKřížky byly v první polovině 20. století extenzivními ovčími pastvinami. Po 2. světové válce bylo území do roku 1954 součástí vojenského výcvikového prostoru. V té době docházelo k disturbanci lokality pojezdem těžkých pásových vojenských vozidel, vyhrabáváním mělkých okopů polními lopatkami apod. V dlouhé řadě následujících let byla na hřebeni Křížků údajně velice početná populace endemického rožce kuřičkolistého, především v 60. a počátkem 70. let. V roce 1962 bylo území vyhlášeno jako maloplošně chráněné území v kategorii „chráněné naleziště“. Koncem 70. let a v 80. letech bylo území oblíbeným výletním místem, sbíraly se zde brusinky, docházelo zde k plošnému sešlapu a územím vedla síť pěšinek. V roce 1979 zde proto byla zřízena naučná stezka, jejíž trasa vedla z velké části při jižním okraji chráněného území a koncentrovala návštěvníky do jihozápadní části území. V důsledku nadměrného sešlapu vegetace bylo však roce 1993 Správou CHKO Slavkovský les vydáno rozhodnutí zakazující vstup do chráněného území, jehož dodržování bylo v 90. letech důsledně kontrolováno profesionálními o dobrovolnými strážci CHKO Slavkovský les.\nLetecké snímky z 50. let ukazují, že lokalita byla oproti dnešnímu stavu ještě více prostá dřevin – stromové nálety se zde sice vyskytovaly, ale jen dosti mladé a s výrazně menší pokryvností.\nPo doznění tradičního hospodaření na lokalitě po 2. světové válce a následném vyloučení veškerých zásahů v 60. letech začalo území postupně zarůstat a vřesovištní vegetace degradovat v důsledku šíření trav – především třtiny rákosovité (Calamagrostis arundinacea) a místy také ovsíku vyvýšeného (Arrhenatherum elatius). V 90. letech bylo přistoupeno k vyřezání náletových dřevin a od roku 1996 je lokalita pravidelně extenzivně přepásána – zpočátku malým stádem koz, později větším stádem ovcí. Po zkušenostech z prvních let byla pasoucí se zvířata na noc zaháněna mimo plochu NPP, aby nedocházelo k hromadění trusu na místech, kde zvířata s oblibou nocovala nebo odpočívala. V několika posledních letech je intenzita pastvy snižována a travnaté okrajové části lokality jsou koseny.\nKe sledování vývoje vegetace (především vřesovištní) bylo na lokalitě v roce 2008 založeno 15 dvojic trvalých monitorovacích ploch o velikosti 1,5×1,5 m. Polovina ploch byla oplocena drátěným 1,2 m vysokým pletivem navázaným na 4 rohové kůly. Snímkování probíhalo v letech 2008, 2011 a 2014, standardními fytocenologickými metodami s použitím devítičlenné stupnice pokryvnosti. Snímkování bylo vždy prováděno před pastvou zvířat (v roce 2014 nebylo území přepásáno). Plochy byly rovnoměrně rozmístěny po celém území NPP.\nDíky pastvě ovcí se podařilo zastavit šíření nežádoucích vysokých trav (tj. třtiny rákosovité a ovsíku vyvýšeného). Zachování vřesovištního a krátkostébelnějšího květnatého charakteru vegetace s sebou však přineslo i snížení pokryvnosti většiny keříčkovitých rostlin (brusinka, borůvka, vlochyně, zimostrázek, vřes, vřesovec).\nPředevším u vřesovce je snížení jeho pokryvnosti (a následně i výrazné snížení podílu kvetoucích rostlin) velmi nápadné a je negativně vnímáno veřejností (časně zjara kvetoucí koberce vřesovce jsou zde oblíbenou přírodovědnou atrakcí). Hlavní příčinou úbytku kvetoucích rostlin vřesovce však s největší pravděpodobností není pastva ovcí, ale pastva lesní zvěře, především nepůvodního jelena siky, který je v oblasti silně přemnožen. Lesní zvěř se v území zdržuje především v zimním období, kdy není lokalita navštěvována lidmi a kdy je na skalním hřbetu díky větru a rychlejšímu odtávání sněhu obnažena vegetace. Okousané rostliny časně kvetoucího vřesovce pak nestihnou do začátku vegetačního období vytvořit náhradní květenství. Ve sterilním stavu však zůstávají všechny druhy keříčků poměrně hojně zastoupeny.\nVýrazně pozitivní vliv má pastva na vegetaci smilkových trávníků a vegetaci mělkých půd, kde umožňuje přežívání (a dokonce i mírné zvýšení početnosti) dnes již velmi vzácného kociánku dvoudomého (Antennaria dioica).\nV případě vřesovišť se jako dostačující jeví vyřezávání náletových dřevin doplněné o extenzivní pastvu ovcí v míře, která zajistí, že nebude docházet k expanzi nežádoucích vysokých travin. Z praktického hlediska je nutné, aby pastva zvířat probíhala v době, kdy jsou nežádoucí traviny pro pasoucí se zvířata ještě atraktivní, tzn. ve druhé polovině června a první polovině července. Z dlouhodobého pohledu je pro zdejší vřesoviště vhodné střídaní několikaletých období s pastvou a bez pastvy, které zajistí regeneraci keříčkovitých druhů – toho lze docílit např. rozdělením území na 2–3 dílčí plochy, které jsou přepásány ve 2–3letých intervalech. Z pohledu ochrany cenných krátkostébelných trávníků a vegetace mělkých půd je vhodná vyšší intenzita pastvy, případně nahrazení části pastevního období kosením vybraných míst s převahou travinné vegetace.\nDůležité je vzít v úvahu i ochranu dalších skupin organismů – např. vzácného žluťáska borůvkového (Colias palaeno), jehož samice kladou vajíčka na koncové části větviček vlochyně. V území se rovněž vyskytuje několik vzácných druhů lišejníků, především dutohlávek, z nichž nejvýznamnější je druh Cladonia portentosa rostoucí na osluněných vřesovištních plochách s malým zápojem. Velikost jeho populace se na lokalitě v posledních letech snížila. Příčiny ústupu nejsou zcela zřejmé, snad by mohlo jít o důsledek expanze mechorostů či zvýšeného přísunu dusíku. Proto byl v území v roce 2011 založen pokus (24 ploch) kombinující různé typy managementu (pasení a vyhrabávání mechorostů).\nVhodným a levným způsobem péče o lokalitu by snad mohlo být i řízené vypalování, které je s vysokou pravděpodobností tradičním způsobem obnovy zdejších vřesovišť; v současnosti však naráží na legislativní omezení.\nPravidelná ochranářská péče spočívající ve vyřezávání náletových dřevin, pastvě ovcí a mozaikovité seči travnatých částí je nezbytnou podmínkou udržení cenných společenstev a rostlinných druhů na lokalitě. Vyhodnotit samotný vliv pastvy na vřesovištní vegetaci je velmi obtížné, protože kromě letní pastvy ovcí je území poměrně intenzivně spásáno i lesní zvěří během zimního období. Zimní pastva zaměřená na přezimující části keříčkových rostlin může mít paradoxně velmi silný negativní vliv na pokryvnost cílových vřesovištních druhů.


Pavel Otto: Jezte lamy | E15.cz\n4. listopadu 2015 • 07:25\nDěs Česka z uprchlíků vystřídaly obavy z rakovinotvorných uzenin a průmyslově zpracovaného masa vůbec. Podle Světové zdravotnické organizace jsou téměř stejně nebezpečné jako plutonium, azbest, cigarety či alkohol. Shodou okolností to bylo necelý týden poté, co Babišovy noviny zveřejnily test párků od různých výrobců včetně Agrofertu.\nRedaktoři se celkem hladce shodli, že nejvíce jim chutnaly ty od jejich zaměstnavatele, a zařadili je na první příčky. A do toho si přijde jakási organizace s nějakou pitomou studií. Prostě podraz a lež.\nKonstruktivně se k závěrům WHO staví bolivijské ministerstvo zdravotnictví. Nabádá k náhradě červeného masa masem z lam, jež obsahuje málo tuků a hodně nenasycených kyselin. A prý už není potravou chudých andských farmářů, ale dostalo se na stoly módních restaurací v La Pazu a Limě. Tak vida, člověk nemusí být odkázán jen na dobroty z Kosteleckých uzenin.\nMimochodem, šéfa ANO zradil kuchař Pohlreich. I když ho Babiš nedávno na společném selfíčku nazval poctivcem, televizního drsňáka si za to nekoupil. Pohlreich začal kritizovat Babišovu elektronickou evidenci tržeb podle balkánského vzoru. „Ti, co kradou, budou krást dál. Zkrachovali by. Máme vysoké zdanění a lidé chtějí meníčka za sedmdesát korun. Tak si to spočítejte,“ řekl Živnostenským listům. Pěkně a stručně řečeno, byť se mají daně poskytovatelům stravovacích služeb o něco snížit.\nUž jsou to tři roky, co si ministr vnitra Chovanec zřídil web Hubněte s Milanem a svůj boj s obezitou náležitě zužitkoval v médiích. Má ale asi hodně starostí, protože zase přibírá. Měl by si oddychnout v Bolívii.


Šest tisícin bodu od vítězství: Ostravská univerzita opět kralovala veletrhu Gaudeamus - OU@live - Živý online magazín Ostravské univerzity\nŠest tisícin bodu od vítězství: Ostravská univerzita opět kralovala veletrhu Gaudeamus\nAutor: Andrea Wantulová\t, 29. 10. 2019\nObhájit loňskou cenu za nejlepší expozici největšího veletrhu vzdělávání v Česku a na Slovensku (Gaudeamus Brno) se nepodařilo o šest tisícin bodu. Ostravská univerzita slaví stříbrné umístění!\n2. místo v soutěži expozic na veletrhu Gaudeamus Brno 2019: Díky patří všem, kteří na veletrhu nasadili vlastní kouzlo a hlasivky!\n„Loni jsme naším vítězstvím spustili revoluci – po více než deseti letech jsme zamíchali kartami první trojice, to vzbudilo obrovské pozdvižení a letos spousta univerzit vytáhla své expozice do výšin. Umístit se v první trojici je obrovská prestiž a zdá se, že to bude čím dál náročnější výzva,“ hodnotí letošní umístění Ostravské univerzity v soutěži expozic na veletrhu Gaudeamus Brno 2019 Adam Soustružník, vedoucí Centra marketingu a komunikace Ostravské univerzity.\nExpozice Ostravské univerzity mezi dalšími 400 vystavovateli vynikala zejména originálním obsahem (více o kampani Ovlivni nejen svou budoucnost najdete níže v tomto článku), skvělou atmosférou mezi studenty i v Ostravské kavárně, kterou pro Ostravskou univerzitu vybavila IKEA Ostrava pohodlným a také k životnímu prostředí šetrným nábytkem.\n>>> Fotogalerie Gaudeamus Brno 2019 na facebookovém profilu OU <<<\nOstravská univerzita na veletrh vyrazila s novou výzvou pro současné středoškoláky. „Jejich generace je zaměřena na změny, jsou u nich cítit silné vize a touha měnit svět. My na ně v kampani Ovlivni nejen svou budoucnost apelujeme, aby začali právě správným výběrem oboru i vysoké školy – jen tak si připraví půdu pro to stát se odborníkem, který může ovlivnit budoucnost nejen svou, ale celé planety nebo společnosti,“ vysvětluje Soustružník.\nKampaň se opírá o silné citáty reprezentující jednotlivé fakulty. Třeba Lékařská fakulta láká sloganem Dnešní hrdinové nenosí brnění, ale bílý plášť. Pedagogická fakulta upozorňuje, že učitel je tím, kdo má zásadní vliv na budoucí generaci – její slogan zní Staň se skutečným influencerem. Filozofická fakulta pak láká ke studiu humanitních věd sloganem vyzdvihujícím dovednost argumentace a kritického myšlení: Navrch mají ti, kteří čtou mezi řádky. Fakulta sociálních studií varuje a láká tak filantropy, aby se zasadili o změnu: Bez solidarity umírají lidé i společnost, Fakulta umění vyzdvihuje Umění měnit obraz světa a Přírodovědecká fakulta vyzývá: Staň se tím, koho příroda potřebuje.\nCílem celé kampaně je povzbudit mladé lidi v odhodlání řešit aktuální problémy a pozitivně tak ovlivnit nejen svou budoucnost, ale taky přístup společnosti například k přírodě, sociálním problémům nebo vzdělávání.\nA právě těmto osobnostem s vizemi a cíli nabízí Ostravská univerzita unikátní prostor pro jejich realizaci. „Díky kvalitnímu vzdělávání, špičkovému zázemí pro vědu a výzkum a silně individuálnímu přístupu ke studentům můžeme těmto budoucím lídrům nabídnout ten nejlepší základ,“ říká Soustružník.\nOstrava a Moravskoslezský kraj je podle něj navíc ideálním místem pro seberealizaci mladých lidí, protože oproti tradičním univerzitním městům jimi není trh přesycen. Univerzita by tak ráda do kraje přilákala více nadějných přírodovědců, lékařů a zdravotníků, pedagogů, umělců i odborníků v oblasti humanitních a sociálních věd. A o to stojí také samotná Ostrava, proto město pomohlo univerzitě expozici zafinancovat.\nRuku v ruce se svým sloganem Ovlivni nejen svou budoucnost jde i samotná univerzita, která se rozhodla za každou přijatou a zaplacenou přihlášku vysadit jeden strom právě tam, kde je to v kraji nejvíce potřeba. Lokalitu bude konzultovat s odborníky ze společnosti Lesy ČR. „Počet přihlášek na Ostravskou univerzitu neustále roste, loni to bylo přes 13 000, a to už na pár hektarů lesa vystačí,“ uzavírá Soustružník.\nDěkujeme statutárnímu městu Ostrava za finanční podporu expozice Ostravské univerzity! I díky ní jsme mohli přední příčky v soutěži obhájit.


ŽENA-IN - Gumové „kankánky“. Brala byste je?\nGumové „kankánky“. Brala byste je?\nBotičky inspirované viktoriánskou érou prý budou tento podzim hitem a neměly by chybět v botníku žádné módní fanynky. Abych nezapomněla, ty nejmódnější musí být z plastu a v zářivé barvě. Třeba červené.\nŠněrovací kotníčkové boty na stabilním podpatku mají dlouhou historii. Nosily se už v době empíru, aby dámám nenastydly nožky v „nahatých“ šatičkách. Důležitou roli hrály v biedermeieru, kdy se sukně zkrátily nad kotníky a boty byly vidět.\nVe viktoriánské éře se zase schovaly pod široké krinolíny, aby přetrvaly až do secese. Nosily je nejen vznešené dámy, ale „švihaly“ v nich kankán i kabaretní tanečnice známé z Lautrecových obrazů.\nProto se jim také říká „kankánky“.\nAle dost historie, pojďme do žhavé současnosti. Nebo dokonce do budoucnosti, protože těmhle botičkám se předpovídá víc než optimistická.\nStanou se hitem nadcházející sezony? Co myslíte?\nNa obrázku vidíte model v červené, ale můžete je mít i v černé, modré, fialové a zelené.\nTyhle boty si můžete vystříhat do tvaru, který chcete\nPotřebovala bych je koupit, ve větším množství. Potřebuji znát cenu a info, kde je seženu. Díky\nNe, snad jedině za trest\nz plastu ne e,zapařené nohy mne nelákají\nTak to je fakt ZLO!\nKoncentrovaný hnus! Botičky, které pokládám za krásné, mám na blogu: http://protivna-blondyna.blogspot.com\nV čiernej farbe by som brala ale červéné mi pripadajú moc divoke...\ntak tohle je teda fakt děs\nA já myslela ,že jsem přepracovaná ,páč jsem taky četla GUMOVÉ KAKÁNKY\nCelkem ujdou ,jen by se mi v nich potily nožičkýý\nJežíšmarjá ,tak tohle ani kdybych měla promočené nožky až na kost.... ,ale kdyby nebyly gumové,tak se mi docela líbí.A vlastně podobné v kožené úpravě mám doma a nosím je.\nheligona — #13 to jsem četla napoprvé taky\ndo deště klidně...\njá jsem si loni koupila krásné designové holínky ale potrhaly se mi okolo kotníků tak jsem je reklamovala, takže tohle bych klíďo do deště zkusila\nBotky jedině kůže :-) Mám jich pomálu ale zase na druhou stranu, je na ně spoleh :-)\nČerné kožené mám a ráda je nosím. Nikdy bych ale na sebe nevzala plastové, noha v nich musí být pěkně zapařená.\nV kůži bych neváhala.\nTakže jenom já pořád hledám na obrázku kakánky?\nBoty se mi moc líbí určitě bych je zakoupila.\nJá mám takové černé kožené už několik let a nedám na ně dospustit, takže letos budu žhavě in . Hurá!\nTak já letos měla plasťáky žabky, plasťáky sandále, do deště holinky a jsem celá říčná, do čeho vlezu na podzim\nKlára Křížová — #5 Já občas nosila gumové sněhule z tchibo do sněžného "sajrajtu" a odnesla to mykozou... takže varuju! Kdyby byly stejného vzhledu, ale z kůže a barva zrzavá, určitě bych ale brala


Podkladní systémy | miniPOS\nVytvořil Aneri on 15.10.2021 | Featured\nPokladní systém je programové vybavení, které spolu s potřebným technickým vybavením usnadňuje práci jak managementu, tak i řadě pracovníků. Díky povinnosti EET začalo využívat pokladní systémy mnoho firem, které si do té doby vystačily pouze s jednoduchou pokladnou.\nZákladním úkolem pokladního systému je evidence platebních transakcí, tisk pokladních dokladů, rozlišení údajů o tržbách ve skupinách DPH.\nPokladní systémy ale umožňují mnoho dalších funkcí, které usnadňují podnikání. Mezi nejčastěji využívané patří zjišťování aktuální tržby, stav účtu, odečítání zboží ze skladu a z toho plynoucí přehled aktuálního stavu skladu a automatické generování objednávek. Statistické přehledy o příjmech a výdajích, měsíční přehledy i docházka zaměstnanců. V restauračních zařízeních je často využívána mapa stolů, rezervace, obsazenost stolů. Evidence stálých klientů a z toho plynoucí informace o zákaznících. Pokladní systém lze propojit s dalším zařízením jako je mobilní číšník, kamerový systém a lze je samozřejmě propojit s internetem a podobně. Velkou výhodou pokladního systému je jeho bezpečnost a zálohování dat.\nPokladní systémy umožňují řadu dalších možností, které usnadňují podnikání. Neváhejte prohovořit vaše požadavky s pracovníky naší společnosti QUITEC. Věříme, že najdeme řešení, které vám bude maximálně vyhovovat.


kopaliny-strelice.cz | Vytvoření unikátní interiér\nKomfortní interiér koupelny může cítit zvláštní\nVítejte v kopaliny-strelice.cz\nZde naleznete informace o interiérového designu a módních doplňků.\nByt o svých snů\nChcete-li uspořádat pohodlné a Původní byt jen dobrý nápad a některé zajímavé bonusy.\nOpravení poškozených dveři.\nČasto je tak, že není nutné nabyvání nových předmětů – stačí je jenom restaurovat. Dobrým přikládem jsou dveře. Není smysl kupovat nové, lepší je oprava. Je to levnější a nikdo z nás nechce nadarmo utrácet prachů.\nRead more about Opravení poškozených dveři.\nJaké výzdoby udělat na svých zdech.\nByt to místo, ve kterým trávímevětšinu nejvíc svého volného času. Proto stojí to za to, abyvyplatit se dbát o dobré zařízení bytu. Jde tady hlavně o barvy, nabytek a také o světlo. Neobvykle důležité je aby zařidít byt podle vlastniho vkusu. Jenom to garantuje nam garance, že se budeme citít dobře a budeme mohli dobře odpočívat.\nRead more about Jaké výzdoby udělat na svých zdech.\nKdy kupujeme dům na vesnici měni se celé naší žití. Musime zvyknout na nové prostředí. Měli bysme rovněž myslet na interiér našeho nového domu. Neobvykle důležite je, aby dům zařidit podle vlastního vkusu. Jen tehdy budeme se citit výborně. Stojí to za to čist nějaké magaziny, které se orientují na vybavení domů.


Sociální poradna | obase.cz, vše o vězení\nV rámci sociální poradny, vám odpovídají zaměstnanci a spolupracovníci sociální služby AL PASO, Oblastní charity Třebíč. Jsme velmi vděční za tuto možnost profesionální spolupráce. Na kolegy se můžete obracet s dotazy na věci týkající se sociální situace odsouzených, jejich dětí a rodin, také k zajištění bydlení, zaměstnání i rady týkající se provázení blízkých i vězněných osob. Své dotazy můžete psát v diskuzi níže, případně na mail alpaso@obase.cz.\n112 komentáře v “Sociální poradna”\n(8.2.2022 - 9:00)\nProsím odesílal jsem mail na alpaso@obase.cz ale asi se k nikomu nedostal. Můžete mi prosim případě dat jinou adresu kde by mi nekdo mohl prosim pomoci? Moc dekuju\n(10.2.2022 - 17:08)\nDobrý den. Napište prosím na ondra@obase.cz\n(25.2.2022 - 20:34)\nobase.cz píšu vám soukromí email\n(22.5.2022 - 8:14)\nDobrý den chtěla jsem se zeptat prosím jak je možné abych návštěvu za sklem neměla. Přítel nachcal takže návštěvu budeme mít za sklem naše dcerka 3leta ho neobjala ani nebyla v jeho naruci 2roky je to hodně dlouhá doba je nějaká možnost napsat aby se uskutečnila normální návštěva\n(24.3.2022 - 1:12)\nDobrý den, chtěla jsem se zeptat, jaktože vězni po návštěvách čekají takové nehorázné kontroly? Aby se svlékali, dělali dřepy? To nějaká aspoň trochu důstojnosti vážně neexistuje? Jak jsem se toto dozvěděla, tak mi to nedá klidné spaní…\n(19.5.2022 - 20:54)\nDobrý den, můžete mi poradit jak to chodí když je druh ve výkonutrestu, má exekuci, z platu co má za práci ve veznici se mu strhává minimální částka na exekuci, má právo exekutor přijít na trvalý pobyt odsouzeného a zabavovat vybavení v domácnosti?Když druh nemá žádný majetek? Děkuji za odpověď\n(19.5.2022 - 21:02)\nDobrý den ano přijít může. O.\n(25.3.2022 - 18:23)\nchtěla jsem se zeptat ohledně sestřenici která je od 8.2.2022 ve výkonu trestu. Jedná se o to že do nástupu do výkonu trestu měla v péči 3 děti – 4, 8 a 10let, které po nástupu převzal jejich otec. Podle nás není schopný se o děti starat – máme zažádáno o děti do dočasné pěstounské péče, nyní řešíme přes soud a Ospod. Nic méně, po nástupu matky do výkonu trestu jsou děti i ona bez jakéhokoliv kontaktu. Otec když zjistil že bude moc matka každý den volat, tak rychle změnil dětem telefonní čísla, a odmítá nám je dát nám i jí. To samé nemají žádný písemný kontakt ( ač při první soudním stání o svěření dětí do naší péče, na něj paní soudkyně apelovala aby udržovali děti aspoň písemný kontakt) za další týden když jsem se ptala zda ji aspoň děti tedy píší dopisy nebo kreslí obrázky, tak mi řekl že né a že to není jeho povinnost. Sestřenice jim píše minimálně 1x týdně každému zvlášť, podle nás ale nejspíš poštu dětem nedává a zatajuje ji. Návštěvu zatím ještě neměla, ale pokud bude tak pochybuji že nám děti na návštěvu dá.\nProsím o informaci zda se s tím dá něco dělat?\nMoc Vám děkuji za Váš čas i ochotu\n(28.3.2022 - 10:38)\nna Vaši otázku Vám bohužel nedovedu odpovědět. Určitě je to z důvodu kontroly, zda odsouzený něco nepronáší, ale jakým stylem se to provádí, to opravdu nevím.\nS pozdravem AL PASO Vysočina\n(28.3.2022 - 10:51)\nnemohu Vám říct jak to přesně po právní stránce je, ale dětem ve styku a kontaktu s matkou určitě bránit nesmí. Je dobře, že jste to začali řešit přes OSPOD, tam Vám jistě poradí nejlépe.\nPřeji Vám hodně štěstí AL PASO Vysočina\n(8.4.2022 - 16:26)\nRada bych Vas poprosila o radu….\nmůj druh který byl před pár dny přeřazen do věznice Plzen Bory byl přidělen na oddělení kde se mohl pohybovat po oddělení a teď ho dali na uzavřené oddělení kde bude zavřený na 22.hodin a bude mít nárok jen na hodinu denně tv a hodinu na vycházku .co se týče telefonování tak bude moct jen jednou denně a to brzo ráno.Vubec nechápeme proč tam byl dán,nic neudělal ,vedení mu akorát řeklo že prý nařízení s dřívější věznice ,já vůbec nevím co mám očekávat od toho že je ve 3 differenci. Myslíte si že kdybych napsala řediteli věznici a požádala ho vysvětlení že by mi odpověděl? Já četla celý vnitřní řád ale tam není přesně rozepsány co může a nemůže v každé differenci .\n(5.5.2022 - 8:27)\nomlouvám se, že odepisuju s takovým zpožděním, ale pokoušela jsem se Vám poslat odkaz, a tam pak dlouho trvá schválení. Napíšu Vám to tedy takhle. Na našich stránkách nahoře na liště si najeďte na sekci Rady a pomoc ve vězení, potom vyberte výklad pojmů, potom diferenčka, a nakonec více zde. Tam se dozvíte vše důležité. Obávám se totiž, že oslovíte-li přímo vedení věznice, nikdo Vám neodepíše.\npřeji hodně sil AL PASO Vysočina\n(18.4.2022 - 6:24)\nRada bych se vás zeptala o radu ? Je možné se obrátit na řediteli veznice ohledně sdílení informací o druhovi a jeho přemístění na uzavřený oddíl?\n(19.4.2022 - 20:13)\nDobrý den. Ano, ale přítel se sdělením informace musí souhlasit. Musí Vám vypsat plnou moc. O.