FLOTSAM AND JETSAM, MARTYR, THE NO-MADS / Články / MarastMusic - Culture Extravaganza\nOdkazy: Flotsam And Jetsam: | Martyr:\nKromě většinou bezproblémového jednání vedoucího k oboustranné spokojenosti se mi už párkrát stalo i to, že možnost získat akreditaci na danou akci byla ze strany pořadatele zamítnuta anebo požadavky byly natolik z jiné planety, že to prostě nestálo za to, jako třeba v případě koncertu Katatonie před třemi lety v Jablonci. Dotaz ohledně akreditace na Flotsam And Jetsam, podpořený samozřejmě předcházející PR, příslibem zveřejnění profilu kapely před koncertem a reportu po koncertě, zůstal bez odezvy úplně. Takže v tomto směru premiéra a zase nová zkušenost. Další zajímavostí související s promotion a organizací koncertu bylo, že vstupenky (za do poslední chvíle neznámou cenu “do třech stovek”) bylo možno zakoupit pouze na místě v den konání. Nedivím se tedy, že příznivec Flotsam třeba z Plzně, který by je jinak i rád viděl, nevsadil na jedinou možnou, trochu nejistou kartu, a nakonec prostě zůstal doma. Nedivím se tím pádem ani výslednému počtu nějakých 40 platících, vesměs místních tváří, se dvěma nadšenci z Velkého Meziříčí jakožto jednou z výjimek. Uvidíme, jakou návštěvnost bude mít za tři týdny na stejném místě konaný koncert Evergrey, když v prostorách klubu jsem si nevšiml jediné upoutávky, stejně jako na další budoucí, mnohdy i atraktivní akce. Všudemožně po zákoutích zhusta křičící čerstvě vylepené plakáty patřily, neklamal-li mne zrak, všechny jiné pořádající agentuře a zvaly často na úplně jiná místa konání. Vypadá to, že na Chmelnici to asi prostě mají v lecčem jinak.\n: V pomyslném deníčku splněných povinností vidět kapelu živě si od 25/08 můžu udělat další příjemnou poznámku. Na pražskou Chmelnici dorazila další legenda světové scény – Flotsam And Jetsam. Hudebně vydařené zastaveníčko nemohla pokazit ani nízká návštěvnost, ani dusno v klubu, který, ač disponuje větráním, šetří kde se dá. Další paradox večera bylo točené pivo, které došlo zhruba v půlce setu Flotsam, a to se prosím návštěva rozhodně nevyšplhala ani ke stovce (včetně kapel a crew). Nicméně i Braník v plechu přijde k duhu, když je žíža.\npiTRs: Poláci The No-Mads s energickou a relativně charismatickou zpěvačkou spustili krátce před devátou. Pravěký tupa-tupa thrash metal té nejryzejší podoby nepostrádal tah, rytmická udýchanost ale rušila celkový dojem víc, než může prospět tomu, aby se nevytratila jistá živočišnost a lidský faktor. Závěrečné a zdánlivě nekonečné medley z Lemmyho Overkill a sodomácké Ausgebombt asi v podstatě vystihuje i vlastní tvorbu a filozofii kapely. Nezaujatý pozorovatel by patrně The No-Mads doporučil zavřít sebe a své skladby do zkušebny a na nějaký čas zamknout zevnitř, kapela ale asi řeší máloco jiného než pravověrnost, kterou jí rozhodně upřít nelze. Prostě tři hoši a jedna dívka blížící se střednímu věku si hrají hudbu, ve kterou věří, kterou žijí (nebo to aspoň tak vypadá) a na které za oponou, ukovanou svého času z železa trochu lehčího než u nás, kdysi vyrůstali.\n: Příchod na 20:00 byl pro tentokrát akorát, Poláci The No-Mads zrovna zvučili bicí a zhruba o 15 minut později se na pódium vyšplhal i zbytek – baskytarista, kytarista a zpěvačka. Shlédnutí se v německém thrash metalu bylo evidentní – dejde si dohromady něco ze starých Sodom (více), Destruction (méně), Tankard (pivně) a přihoďte Holy Moses. Bohužel zpěvačka evidentně vládne lépe němčinou než angličtinou - nebyl jsem si jistý, ale po kouknutí na myspace jsem se ujistil, že ano - a jelikož se jednalo opravdu o „alte schule“ thrash\n, máte výsledek, který si doma nepustíte a na koncertě je 30 minut tak akorát. Při závěrečné, snad 4x prodlužované Thrash Alkoholization už jsem byl lehce nervózní, zda-li vůbec ví, kdy přestat.\npiTRs: Reaktivovaní nýdrlandští Martyr (jak nevšední jméno kapely na metalové scéně) sundali nohu z plynu, dřevní evropský thrash metal vyměnili za nádech toho zámořského, z něhož ponechali základní rifovací schéma, přidali pár valníků poctivého U.S. power metalu a navrch nasypali špetičku NWOBHM. Výsledkem byl šťavnatý a dobře se poslouchající produkt, odkazující místy třeba na lepší časy Metal Church a jim podobných. Délka setu byla na pětník akorát, aby zůstal hodně příjemným zážitkem s kapelou, která je v řadě podobných rozhodně konkurenceschopná. A jestli je někdo ztělesněním ryzí radosti z vynálezu bezdrátového mikrofonu, je to právě frontman Martyr, mimochodem jinak též výborně zpívající. Času mezi prořídlým publikem strávil určitě aspoň rovnocenný díl co na pódiu a při vystoupení si stačil poplácat, popřípadě se obejmout, se všemi přítomnými. Člověk už jen čekal, kdy si během zpěvu odskočí. Jeho druhou specialitou bylo polévání sebe i spoluhráčů vodou, za což mu byl asi ve finále nejvděčnější jeden z kytaristů, který se po mokrém pódiu svalil na záda, a zvukař, nastoupivší po jejich setu na pódium s kýblem a mopem.\n: Kousek od našeho stolu se mezitím „upravovala“ dvojice z Martyr – kytarista a zpěvák. Se jménem Martyr před koncertem vůbec bylo pěkné pozdvižení. Modří asi vědí, že mířím do země javorového listu a k záměně přispěl i samotný klub Chmelnice, který měl delší čas na stránkách odkaz právě na kanadskou technickou mlátičku. Nicméně ani moje teze, že se bude jednat o deathmetalové Martyr nebyl správný. Tulipání pětka se prezentovala sympatičtěji než The No-Mads, hlavně zpěvák si koncert hodně užíval a bylo to určitě i mokem, který požil – na kolegy i sebe lil vodu, chodil mezi lidmi (čtěte mezi asi 10-ti, kteří stáli, jinak zbytek seděl), plácal si s nimi, občas něco usrkl. Přestože ve výškách se mu nevedlo příliš čistě (určitě i tím korzováním), bylo vidět, že si koncert chce užít spíš jako jednu velkou party. Ono taky co jiného vám zbývá, když klub zeje prázdnotou a navíc je v něm hic jak prase. Stylově by se tito Martyr dali přičlenit někam mezi power/heavy spolky, v pomalejších heavy pasážích jsem trochu zavzpomínal na Němce Chroming Rose.\npiTRs: Flotsam And Jetsam hrající před plachtou s motivem alba When the Storm Comes Down vsadili spíše na oldschoolovější setlist, na vcelku pochopitelný úkor trochu zapadnuvších desek High a Unnatural Selection, a na již méně očekávatelný úkor silného matroše z My God a Dreams of Death (z té zaznělo jenom intro). Hodinový exkurz s jedním přídavkem byl tedy zaměřen na materiál z alb do roku 1995, čili období Drift, s těžištěm kolem prvních dvou desek. Na poměry Chmelnice se (až na menší výkyvy a nějakou tu vazbičku) podařil dobře udělat zvuk kytarám, které zněly hodně masivně, hlasitě a přesto čitelně, na druhou stranu se v nich\nna pár chvilek ztratily bicí se zpěvem. Basa byla v nářezových pasážích spíš tušena rytmickým tepáním, ale dobře slyšitelná v partech jí ušitých. Charismatický Eric (být ženská, budu se nejspíš snažit vydupat si aspoň podpis) to naživo dává v podstatě stejně precizně jako na deskách, což platí i pro zmáknuté dvojhlasy, se kterými vypomáhá kytarista Mark Simpson. Celkově kapela působila hodně nakopnutě a o nějaké únavě materiálu nemohla být ani řeč, věci z let ’86, ’88 zněly nad očekávání současně a svěže. A tak po koncertě nemohla nezavládnout velká spokojenost.\nAsi je dobře, že na rozdíl od svých kolegů, jimž byla štěstěna více nakloněna, Flotsam vlastně vždycky zůstali v undergroundu, ačkoliv talentovaní byli minimálně srovnatelně. Jsem rád, že je stále ta alternativa v podobě kvalitní a i po 26 letech existence ve všestranné kondici hrající kapely, koncertující v klubu pro hrst zasvěcených, oproti mastodontům dávno umořeným výstupem do nejvyšších pater šoubyznysu a na stadiónech i novějších studiových nahrávkách bojujícím s klamnou vidinou své věčné výjimečnosti.\n: On vůbec tenhle koncert byl hodně hodně hodně o vzpomínání – většina vystupujících už nebyla nejmladšího vzhledu a Flotsam navíc vzpomínali i hudebně. Na rozdíl od předkapel, které se snažily tlačit i nové věci, Arizonští vsadili na staré desky, ale vůbec to nevadilo. Samozřejmě hrají již dlouho a zcela jinou ligu než The No-Mads či Martyr, ale o to více vyniklo, jakou sílu mají věci, které složili před více než dvěma dekádami. O to více mrzí, že se jim, podobně jako kolegům Sacred Reich, nedostalo větší pozornosti.\nBěhem intra jsem se ještě občerstoval před Chmelnicí, ale na první takty správně thrashově pumpující The Master Sleeps už jsem s pivkem na parketu a podupávám si a blaženě usmívám na okolostojící. Prakticky všichni, co v klubu byli, se nahrnuli před pódium a bylo příjemné vidět, že Flotsam táhnou jak starou gardu (Petr Hanzlík, Bohouš Němec), tak i omladinu (nějací, snad ještě náctiletí hošci hrozili přímo před Erikem). (Neměl bych zapomenout ani na WWWejšku, který si mezi přitomnými dával slalom a ruce používal jako větrník). Hammerhead, další starej prašivej vál, u kterého probíhalo příjemné\nmrazení v zádech a konečně se pořádně ozval i Erikův ječák. Vokál nebyl zpočátku dobře slyšet, postupně se to zlepšovalo, takže jsem jej zpočátku vnímal jaksi podprahově, ale postupně si vše sedlo a i když třeba Suffocation měli výrazně lepší zvuk, nechtěl bych, aby to vypadalo, že to zvukař zazdil. Možná kdyby to nehnal tolik doprava, mohlo být lépe. Me z Driftu byla jedna z mála po-Cuatro období. Pro někoho možná škoda, osobně jsem byl naopak rád, že jsem se mohl takto přenést do období, kdy světu vládl thrash. „Pretty old shit“ No Place For Disgrace, a jak panečku krásně cinkala basa Jasona Warda. Ten chlapík má v rukou svěráky a divím se, že to struny vydržely bez úhony. (A je dost podobný Billy Gouldovi z FNM). Secret Square z Cuatro přinesla trochu uklidnění, což bylo jedině dobře, páč vzduch už byl i tak dost hutný, což okomentoval i Erik (Flotsam & Hotsome). Byť bylo návštěvníků málo, nadšení z přijetí kapela dávala najevo energií a určitě si chlapci nemysleli, že tak málo lidí, kteří navíc nejevili příliš velký zájem o předchozí kapely, dokáže vyvolat tak bouřlivou atmosféru. A to byla teprve polovina koncertu. Následovalo podruhé Cuatro s Never Reveal, s přelévajícími se kytarovými sóly a vypjatým vokálem, Hard on You, kde zase dostávaly uši na prdel hřmotnou basou a metallicovská Swatting at Flies a opět z hluboké historie vytažený thrashmetalový pilíř N.E.Terror. Že Erik není vůbec slabý zpěvák (doufám, že nikdo ani nepochybuje) předvedl v Escape from Within, kde naplno předvedl, jak dokáže hlas ohýbat podle kytar. Závěr setu pak obstarala I Live You Die, ale přídavek samozřejmě musel být, resp. ohlas byl takový, že by bylo divné, kdyby se Flotsam už neobjevili. Doomsday for the Deceiver je jasným hitem i po letech a i když je tam opět hodně cítit Metallica, je to i skladba, která ukazuje, jak Flotsam dokázali již před 15-ti lety o skladbách přemýšlet a nebáli se provázat táhlé pasáže s thrashovým peklíčkem.\n31.08.2009 17:08 Ondra\ncauec!lidi nema nekdo z vas fotky z flotsamu?ho...\n28.08.2009 22:08 m\njak to čtu, tak ty the no-mads mohli být zajíma...\n28.08.2009 22:08 piTRs\ntak to je dobře, páč na mástrech 06 to zas až t...\n28.08.2009 19:08 vlaďka\na na mástrech taky :)\nCHRIST MOSH Beast 2 > Contrastic, !T.O.O.H.!, Draco Hypnalis, Poppy Seed Grinder, Tříštivá Fraktura


Ticho mezi slovy | ŽivotníCesta Ticho mezi slovy – ŽivotníCesta\nDomů › Uncategorized › Ticho mezi slovy\n11. dubna 2018 | Rudolf Orság\nPodívejte se na moudré učitele 20. a 21. století: Jiddu Krishnamurti, Ramana Maharshi, Osho, Eckhart Tolle, Mooji, Rupert Spira,.. V jejich slovech je potrava pro naši mysl. Pochopili, že naše mysl je něčím, bez čeho bychom se v této době tak úplně neobešli. Neustálý tok myšlenek současně může být i neprostupným vězením, žroutem životní energie a zdrojem omezeného pohledu na svět. Mysl se snaží na všechno přijít, uchopit, kontrolovat, vyjasnit. Mysl je zcela v pořádku, jen nesmí být naším pánem.\nMysl je skvělým nástrojem, když víme, že nejsme svou myslí. Jsme vědomím, které je za / nad myslí a to je nekonečně moudřejší, než kdy naše mysl může být. Toto vědomí v mysli není a nikdy nebylo, není její součástí. Řada vědců se snažila v moderní době přijít na to, kde je naše vědomí uložené. V mysli jej nikdy nenašli. Nenašli jej ani v těle. A že se snažili. Co když se tělo i mysl naopak nachází uvnitř vědomí? To je úhel pohledu, ze kterého se na svět málokdy podíváme. Přesto z tohoto pohledu přistupují k životu osvícené bytosti. S takovým pohledem na život se žije ve větší lehkosti, beze strachu a s větším pochopením pro celek.\nJsme tak srostlí s přesvědčením, že já jsem tohle tělo, tahle mysl, že nás ani nenapadne, že by tomu mohlo být jinak. Jediné, o co se můžeme opřít, je naše smyslová zkušenost a nemáme žádný důkaz, že vědomí je limitované naším tělem. Naopak zde jsou zážitky klinické smrti, které ukazují na nezávislost vědomí na těle a mysli a které nelze rozumově, moderní vědou uspokojivě vysvětlit.\nKdyž věříte, že jste svým tělem, nebo myslí a současně to je chybná víra…tak jakékoliv další úvahy, které stojí na chybném základě, budou zcela logicky také chybné. Když takto žijete desítky let, je těžké přiznat si, že byste se mohli takto mýlit.\nChce to hodně velkou sebereflexi a otevřenost, abyste přijali, že nějaký koncept byl řadu let mylný. Pak se vrátit na začátek a jinak.. Velikáni historie, např. Leonardo Da Vinci tohle dokázali. (Doporučuji jeho životopis, který vychází z tísíců stran jeho deníků, jeho děl, výpovědí jeho současníků,..)\nZpátky k učitelům. Napadlo vás někdy, proč ti velcí učitelé tolik mluví a stimulují naši mysl? Když sami ví, že to není o myšlení, ale o bytí? Protože dokud má člověk tisíce a tisíce myšlenek za den a mysl mu zcela dominuje, tak nejsnazší cesta k němu je právě přes mysl. A když použijete slova šikovně a najdete způsob, jak mluvit o věcech téměř nepopsatelných slovy, tak se mysl dříve či později dostane do úzkých. Dostane se na svoje hranice a nakonec může kapitulovat..\n…v ten moment přijde prožitek za myslí.\nMožná jen na chvíli, ale vy máte pocit, jako kdyby to byl nekonečný moment. Najednou jste čiré vědomí a uvědomíte si, že jste čirým vědomím byli vždycky. Jste si vědomi své pravé podstaty. Satori. Přijde lehkost a nadhled i vhled.\nNesnažte se tedy své mysli zbavit. Tím ji jen budete posilovat. Použijte její vlastní zbraně, aby se mohla stát nástrojem, kterým vždy byla.\nOstatně, existuje něco jako mysl, entita, nebo je mysl prostě proudem myšlenek, které se neustále mění?\nZatímco zručný učitel mluví, naše myšlenky se to celé snaží vymyslet, uchopit pro sebe, rozvinout a udržet. Tím se mozek zabaví. Současně však působí něco mnohem podstatnějšího, než slova.\nJe to ticho mezi slovy. Energie v prostoru.\nTy dlouhé pauzy mají svůj smysl. Čas se vždy na chvíli zastaví. My se postupně uvolňujeme a jsme mnohem víc přijímající. Věřím, a dlouhodobá zkušenost mi to potvrzuje, že lidé se od sebe učí jinak než informacemi předávanými slovy, nebo ukázkami metod, technik, atd. Samozřejmě je tady i tento rozměr, ale k té skutečné výměně dochází na hlubší úrovni.\nNikdy se nedívejte na metody, techniky a životopis učitele, vnímejte, jestli vás to k němu táhne a jestli chcete být intuitivně v jeho přítomnosti.\nVěda potvrzuje, že jsme především energetické bytosti. Máme nějaké aurické pole, které již na začátku dvacátého století bylo možné vyfotit (viz práce Nikoly Tesly). Tehdy černobíle, dnes to jde již barevně. Ve svém energetickém poli neseme celou svou životní zkušenost. Naše schopnost být ovlivňuje výrazně i toto naše energetické pole. Schopnost být je trochu protimluv (spíš jde o uvolnění do prostého bytí), ale řekněme, že když jste schopni žít v přítomném okamžiku, nejste ztraceni neustále ve svých myšlenkách, v minulosti a budoucnosti, tak i celé vaše tělo bude více uvolněné a budete mít jiné „vyzařování“ uvnitř i navenek. To prokázaly vědecké výzkumy na dlouhodobě meditujících lidech, kteří měli na encefalogramu výrazně jiné hodnoty než „bežný“ člověk, který žije mnohem víc v časových konceptech.\nUrčitě máte zkušenost, že vám vedle někoho bylo velmi dobře. Cítíli jste se dobře s jeho energií, neumíte to vysvětlit, prostě to tak je.\nPokud jsme energetické bytosti, naše energetická pole se navzájem ovlivňují a pravděpodobně si mezi sebou předávají samy od sebe informace. Řekněme, že tohle je skutečná podstata mimoslovní komunikace. 😉 Když jste s někým, kdo má, obrazně řečeno, velké vyzařování a žije vědomý život (vědom si své skutečné podstaty, toho, že je vědomím, za tělem a myslí), tak vás to může v pozitivním smyslu slova ovlivnit. Váš vnitřní oheň se může víc rozhořet.\nPřiložte doutnající poleno k dalšímu, které již hoří jasným plamenem a dříve nebo později budou obě hořet podobně jasně.\nA proto v důsledku nezáleží na tom, co se děje, když jste s Mistrem. S člověkem, který ví, kdo je. A žije svůj život v souladu s podstatou. Nezáleží moc na slovech, na technikách, ani metodách. Stačí s ním, nebo s ní být v tichu. Co jste schopni přijmout, to přijmete a integrujete do svého života. Respektuje se stupeň vývoje každého jednotlivce a mistři nikomu nic netlačí. Tady ani nehraje roli čas a prostor. Vědomí není omezeno těmito koncepty. Když chcete, zajeďte si na satsang, ale stejně tak dobře vám může zafungovat i webinář na dálku. Nebo když si pustíte nějaké starší video, nebo jste s fotkou a jen tak si dýcháte a jste otevření.\nOstatně energetické vyzařování mají i další živé bytosti, kameny,..opět je to něco, co se dá otestovat osobní zkušeností. Pokud jste jen trochu vnímaví a sednete si na hodinu na dvě pod mohutný strom, budete vnímat ten rozdíl před / po. Nebo si pod postel dejte kameny a uvidíte, jestli se vám bude spát jinak. Na jaře se aktivuje energie všude kolem nás a není možné, abychom tím nebyli ovlivněni. Jsme součástí celku.\nČas mistrů skončil?\nČasto se dnes mluví o tom, že skončil čas učitelů a že si máme sami sobě být mistry. Po tisíciletí existoval koncept mistra a žáka a nevidím důvod, proč by tomu nemělo být i nadále. Je to stále součástí nabídky a nač se omezovat. Nakonec všichni se od sebe učíme navzájem. Mnohdy aniž bychom to věděli. Dalo by se říct, že vědomí se učí samo od sebe navzájem. Můžete být zrovna ve fázi, kdy je dobré jít po svých a učit se jen ze své osobní zkušenosti. A pak může přijít fáze jiná. Každý máme v sobě jiný mix a určujeme si sami rovnováhu ve svém životě.\nChápu, že pro mnohé z vás mohou být věci zmíněné v tomto článku trochu radikálními koncepty. Stejně jako v předminulém článku Moudrost Siddharthy vás tedy vybízím, abyste dali na svou vlastní zkušenost. Pokud jste většinu života (zcela pochopitelně, protože to je součást podmínění společnosti od útlého dětství) žili s přesvědčením, že jste tělo a/nebo mysl. Celá naše vědecká společnost vychází z hmotného pohledu na svět, z předpokladu, že vědomí je ve hmotě. Co když je naopak iluze hmoty ve vědomí? Když se vám nabízí jiná perspektiva, tak ji můžete začít postupně zkoumat. Prostě se otevřete novému názoru a sledujte, co se stane. Párkrát za den se můžete zeptat sami sebe: „Jsem vědomý/í?“ Pokud si uvědomíte, že máte nějakou energii, tak ji můžete začít vědomě cítit a nechat se jí vést.\nJestli se ve svém životě budete cítit celkově lépe, nebo dokonce šťastně…více míru, více pohody, více lásky, možná je to správný směr. 😉\nKouzlo života – 2 úrovně tvoření\n‹ Lehkost bytí\nUdělej toto (vyčistíme to) a vše bude dobré ›


Balící papír M019 100x70 LUX | ladanashop.cz\nBalící papír M019 100x70 LUX\nBalicí papír s motivem pro miminko - U dárku je velmi důležitý obsah, ale i to, aby byl krásně zabalený. Pořiďte si u nás dárkový balící papír s motiv... celý popis\nBalicí papír s motivem pro miminko - U dárku je velmi důležitý obsah, ale i to, aby byl krásně zabalený. Pořiďte si u nás dárkový balící papír s motivem vhodným pro miminka. Takto krásně zabalený dárek zajistě potěší čerstvé rodiče. Nezapomeňte si koupit i pěknou stužku a jmenovky na dárek.\nVzor: pro miminka - pro chlapečka


skola-all-inclusive_jednotlive-strany_16-1-2014 by Bohdana Rehakova - issuu\nNovinky ze světa společného vzdělávání\nČeši v inkluzi Co už je a co ještě není v našich školách běžné? Kolik toho může změnit projekt, který vznikl na Univerzitě Palackého v Olomouci? str. 6\nZkuste hrát fotbal bez nalajnovaného hřiště...\nS integrací pomůžou školám nové katalogy str. 20\nPomůžou »Husákovy děti« změnit pohled na vzdělávání u nás?\nTereza: Asistent pedagoga by se hodil do každé třídy, kde je víc než pětadvacet dětí\nVšichni spolu... aneb co už je a co ještě není ve školách běžné\n»Kdyby byl můj kamarád slepý, chtěl bych, aby si život užíval. I když ho má jinej.«\nHledáte kvalitní vzdělávací kurzy? UP a Člověk v tísni jich chystají na dvě stě\nNové katalogy ulehčí práci školám, které chtějí integrovat znevýhodněné děti\nDaneček má svou vesnici »naposlouchanou«. Tak proč jezdit do školky jinam?\nElektronický čtvrtletník Škola all inclusive vychází díky podpoře ESF projek tu Systémová podpora inkluzivního vzdělávání v ČR, registrační číslo CZ.1.07/1.2.00/43.0003.\nJan Michalík k inkluzi: Zkuste hrát fotbal bez nalajnovaného hřiště...\nNositel projektu: Pedagogická fakulta Univerzity Palackého v Olomouci, Žižkovo nám. 5, Olomouc, IČ: 61989592. Hlavní partner: Člověk v tísni, o. p. s.\nRedakční rada: doc. Jan Michalík, Mgr. Tomáš Habart, Mgr. Hana Kroupová. Redaktorky: Bc. Martina Vysloužilová, Mgr. Petra Klimková. Grafická úprava: Mgr. Zdeňka Plocrová. Jazyková korektura: Petra Klimková.\nUčitelka se výuky autisty nezalekla. Chlapec prospívá a všem okolo přináší radost\nAutoři fotografií: Michal Kudláček a Tomáš Kubelka (str. 2, 4, 6, 12–13, 17, 18, 19, se souhlasem ZŠ a PŠ Svítání Pardubice), Petra Klimková (4–5, 10, 15, 16), Zdeněk Vévoda (7, 8, 20). Email: inkluze@upol.cz, tel. 585 635 055.\nZpravodaje jsou archivovány na adrese: www. inkluze.upol.cz\nPOMŮŽOU »HUSÁKOVY DĚTI« ZMĚNIT POHLED NA VZDĚLÁVÁNÍ U NÁS? Zahraniční zkušenosti ukazují, že čím rozmanitější je žákovské prostředí ve třídě, tím kvalitnější vzdělávání se dětem dostává. ILUSTRAČNÍ FOTO: ZŠ SVÍTÁNÍ\nposledních letech se v české společnosti čím dále více hovoří o vzdělávání. Možná je to způsobené tím, že silným ročníkům »Husákových dětí« dorůstají do školního věku jejich vlastní potomci. Rodiče s překvapením zjišťují, že vůbec není jedno, do jaké školy jejich dítka nastoupí. Školy totiž nabízejí výrazně odlišné přístupy ke vzdělávání, dokážou velmi různou měrou\n»Nesmíme pokračovat v trendu, kdy se děti s dobrými studijními předpoklady vzdělávají v elitních základních školách, a naopak žáci slabší končí ve školách se špatnou pověstí.«\nreagovat na potřeby žáků a mají odlišné schopnosti či možnosti získat finance na podpůrné pomůcky, psycholo gy nebo asistenty pedagoga. V diskusi o vzdělávání se množí slova jako inkluze, spravedl nost, rovné příležitosti, diferen ciace… Co to znamená? Není až tak důležité, jaké jsou přesné definice pojmů a čím se jednotlivé přístupy liší. Důležité je podpořit systém, v němž dětem bude dostupná srovnatelná kvalita vzdělání bez ohledu na to, chodí-li do školy v centru velkého města, nebo do vesnické malotřídky v pohraničí. Takový systém, v němž rodiče budou moci zap sat své děti do nejbližší školy, i když dítě potřebuje dočasnou či trvalou specifickou podpo ru, ať již kvůli zdravotnímu postižení, neznalosti vyučo vacího jazyka, nebo »jen« kvůli tomu, že rodiče jsou předlužení nebo se rozvádí. Systém, který školám poskytne personál ní, metodickou i další pomoc\nk tomu, aby mohly standardně vzdělávat široké spektrum dětí. Podporu jasnou, účinnou a bez zbytečné administrativy. Oblíbené rčení zní, že řetěz je tak silný, jak silný je jeho nej slabší článek. Nesmíme pokračovat v trendu, kdy se děti s dobrými studijními předpoklady vzdělávají v elit ních základních školách či víceletých gymnáziích, a napro ti tomu žáci »slabší«, často v kombinaci s mizivým vzdělávacím zázemím v rodinách, končí ve školách se špatnou pověstí. Naopak je potřeba využít předškolní přípravy a základního školství jako první instance, kde si budoucí dospělí občané zvykají na rozmanitost společnosti a přirozeným způsobem zjišťu jí, že se mohou mnohé naučit i od »odlišných« spolužáků. Příklady z ciziny i z ČR ukazují, že ve školách lze vytvořit heterogenní prostředí, kde žáci dosáhnou svého maximálního rozvoje i bez vzájemného\nTomáš Habart pracuje ve společnosti Člověk v tísni. Zaměřuje se hlavně na začleňování dětí ze sociálně znevýhodněného prostředí do škol hlavního vzdělávacího proudu.\nporovnávání. Společné vzdělávání neznamená, že učitel ve třídě věnuje více pozornosti »slabším« dětem na úkor těch nadanějších. Naopak, v mezi národních doporučeních je vysoce rozmanité žákovské prostředí chápáno jako zdroj obohacení a cesta ke zvýšení kvality vzdělávacího systému. To je inkluze. Nic více, nic méně. Tomáš Habart Člověk v tísni, o. p. s.\nV Na co má které dítě nárok? Orientaci usnadní Katalogy podpůrných opatření. Odborníci je ověří ve více než sto třídách se znevýhodněnými dětmi. ILUSTRAČNÍ FOTO: ZŠ SVÍTÁNÍ\nV České republice pořád převažují školy, které se bojí společného vzdělávání. Projekt olomoucké pedagogické fakulty jim chce dodat odvahu pomocí změn celého systému ― od zákonů až po financování.\ne škole, která čítá sedm desát dětí, má pět žáků s postižením sluchu, zraku, poruchou řeči nebo s poru chami učení. Asistenta má jen prvňáček, kterému se nashromáždilo hned několik vad najednou. Typický příklad inkluze. Když se však ředitelky Vlasty Dorazilové na tento termín zeptáte, jako byste na ni mluvili cizí řečí. »Já o tom tak nepřemýšlím. Je přece naprosto normální, aby se veškerá popu lace vzdělávala pospolu,« reagu je žena, která šéfuje Základní škole v Olomouci-Bystrovanech. Podobných výroků v českém školství přibývá. Pořád jich ovšem není dost. Stále ještě převažují ředitelé, kteří se společného vzdělávání dětí s různým handicapem a těch bez postižení v běžných školách bojí. Proč? Možná proto, že v Česku to »běžné« ještě není. Projekt, který vznikl na Uni verzitě Palackého v Olomouci a který prostřednictvím Ev ropského sociálního fondu\npodpořilo ministerstvo školst ví, by situaci mohl významně ovlivnit. Na rozdíl od jiných projektů zaměřených na in kluzivní vzdělávání jde totiž o projekt systémový. »Naše výstupy budou využitelné ve\nvšech školách v republice. Jsou adresovány ministerstvu škol ství a směřují i k úpravě finan cování a legislativy,« vysvětlil autor projektu Jan Michalík z Ústavu speciálněpedago gických studií olomoucké univerzity. Hlavním partnerem projektu je společnost Člověk v tísni. Ta se věnuje hlavně dětem, které jsou dnes nazývány jako so ciálně znevýhodněné. Jsou to například žáci z chudých rodin, děti migrantů, kteří neumí dobře česky, nebo děti rodičů, kteří mají nízké vzdělání a ačkoliv by chtěli, nemohou svým dětem dostatečně pomo\nci. »Chceme přispět k tomu, aby školy dokázaly tyto žáky vzdělávat efektivně společně s dalšími a aby tyto děti neby ly vyčleňovány do jiných typů škol,« řekl manažer projektu partnera Tomáš Habart. Člověk v tísni se sociálně znevýhodněným dětem věnuje už dlouhou dobu. Ze zkušenos tí jeho pracovníků vyplývá, že realita českého školství je ideálu ještě hodně vzdálená. »V každém středně velkém městě, kde je patnáct až dva cet škol, je spektrum těch, které jsou pro děti z dobře zajištěných rodin a děti motivo vaných rodičů, potom je nějaký\nJedním z výsledků olomouckého projektu bude jasné nastavení podmínek práce asistenta pedagoga.\n»Pokud dítě dostane špatné vzdělání, je potenciálním klientem sociálního systému. Doplatí na to stát, tedy my všichni.« průměr a pak školy, kam chodí děti, které neuspějí v »lepších« školách. My se domníváme, že cesta, kterou by se české školst ví mělo ubírat, je ta, že v jedné třídě budou jak děti nadané, tak děti takzvaně průměrné a pak i takové, které mají v některých oblastech deficity a potřebují zvýšenou podpo ru,« popsal Habart. Jak dodal, na takové společné vzdělávání nejenže mají děti právo, ale také to má své ekonomické výhody pro společnost: »Pokud děti dostanou špatné vzdělání, jsou dlouhodobě nezaměst natelné a stávají se klienty sociálního systému. Ve výsled ku to znamená nemalé finanční náklady pro stát.« Během příštích dvou let vznik nou díky olomouckému projek tu například Katalogy pod půrných opatření pro žáky se zdravotním a sociálním znevýhodněním, které usnadní orientaci v tom, na co má které dítě nárok. Katalogy projdou\nILUSTRAČNÍ FOTO: ZŠ SVÍTÁNÍ\nZákon »zná« asistenty pedagoga už od roku 2005. Jejich skutečná funkce je však dodnes spíš ve stadiu experimentu než dobře zaběhnuté praxe.\nzkouškou ve víc než sto třídách se žáky se znevýhodněním. Velkých změn by měl doznat také institut asistenta pe dagoga. Přestože zákon zná tento termín už od roku 2005, skutečná funkce asistentů je dodnes spíš ve stadiu experi mentu než zaběhnuté a dobře fungující praxe. »Pokusíme se lépe nastavit podmínky jejich činnosti a výsledek předložit ministerstvu školství a kraj ským úřadům k použití. Vyt voříme jednotný standard práce asistentů, a to jak pro žáky se zdravotním postižením, tak se sociálním znevýhod něním,« slíbil autor projektu Jan Michalík. Jedním z výsled ků projektu bude i návrh na financování a »přidělování« asistentů. Odborníci také vydají sérii metodik jejich práce a ve čtyřech krajích vytvoří – a rok budou ověřovat – síť jejich metodického vedení. Na vzniku Standardů práce asistenta pedagoga už nyní pracuje řada expertů z »terénu«. Mezi nimi i Barbora Šebová ze společnosti Nová škola, která se už dlouhou dobu zaměřu je hlavně na děti se sociálním znevýhodněním a jejich asis tenty. Jak Šebová upozorňuje, problémy jsou už v systému vzdělávání a metodického vedení asistentů pedagoga: »Celý proces je velmi chaotický, respektive vůbec nelze hovořit o systému.«\nPříprava na práci asistenta dnes v praxi vypadá většinou tak, že zájemce absolvuje 120hodinový – nebo spíše 80hodinový kurz (40 hodin tvoří praxe ve školách – pozn. red.). Poté je, lidově řeče no, hozen do vody, aby plaval. »Úroveň kurzů, které orga nizují různá zařízení pro další vzdělávání pedagogických pracovníků, je velmi různorodá. Od těch čistě teoretických, které asistenta pedagoga na reál nou práci s dětmi a spolupráci s učitelem nepřipraví vůbec, po ty více praktické, které se o to alespoň pokusí,« podotkla Šebová. Osmdesátihodinový rozsah kurzu je nicméně podle Barbory Šebové bez dalšího vzdělávání a průběžné meto dické podpory naprosto nedo stačující. Většina kurzů se navíc orientuje spíše na práci se žáky se zdravotním postižením než na děti se sociálním znevýhod něním a až na výjimky nemají asistenti po nástupu do školy jakékoliv další systematické metodické vedení a podporu. Projekt systémové podpory inkluzivního vzdělávání potrvá až do roku 2015. Jeho výstupy budou odborné i laické veřejnosti průběžně zpřístup ňovány na webových stránkách www.inkluze.upol.cz. Petra Klimková Martina Vysloužilová\n»KDYBY BYL MŮJ KAMARÁD SLEPÝ, CHTĚL BYCH, ABY SI ŽIVOT UŽÍVAL. I KDYŽ HO MÁ JINEJ.« Jak byste pomáhali zdravotně postiženému spolužákovi, kdyby s vámi chodil do třídy? Znáte někoho takového? Odpovídaly děti ze Základní školy v Olomouci-Droždíně... Benedikt, 5. třída: Kdybych ně koho takovýho znal, nějak bych mu asi pomáhal. Třeba kdyby byl na vozíčku, tak bych ho tlačil, taky oběd bych mu nosil. Štěpán, 5. třída: Kdyby byl můj kamarád slepý, tak bych ho třeba vodil, aby někam nespadl nebo nešel do silnice. A asi by pro něj bylo hlavní, aby se necítil sám, nebylo mu smutno a aby si živ ot užíval, i když ho má jinej.\nBarbora, 5. třída: Takový ka marád by potřeboval podporu, ka marády a pomoc, když ji bude potřebovat. Mám kamarádku, je liliputka. Pomáhám jí nosit jídlo a tak. Mirek, 1. třída: Moje babička měla nějak ou špatnou nohu a blbě se jí chodilo ze schodů. Moc nemohla nosit těžké věci. Když jeli s dědou na nákup a já jsem u nich byl, tak jsem vždycky nosil těžkou věc. Nebo jsem jim nosil to, co bylo pod schodama, aby je nemusela scházet a zase vycházet .\nDavid, 1. třída: Já mám jednu kamarádku, které občas něco podám. Tře ba když má skříňku vysoko, tak jí pomůžu vyndat věci. Veronika, 1. třída: Emička měla zlomenou nohu a musela si brát berličky. Nemohla na tu nohu šlapat a pořád ještě nemůže moc cvičit v tělocviku. Tak jí občas odkládáme ty berličky a někdy jí říkáme, co má dělat a co ne. (vys)\noken malé vesnické školky v Dolních Studénkách na Šumpersku se ozývá smích a švitoření. Děti se těší na to, jak budou za chvíli zpívat s paní učitelkou, která hraje na akordeon. Když zazní první tóny, drobotina hned ví, co bude následovat. »Danečku, pojď a zkus zmáčknout tuh le klávesu,« vyzývá učitelka tříletého chlapce v brýlích, který bez potíží klávesu vyhledá. Po hmatu, tento hudební nástroj totiž nikdy neviděl.\nI když od narození trpí ge netickou vadou – Leberovou slepotou, nic mu nebrání v tom, aby byl každý den se zdravými kamarády.\nStačilo půl roku a mezi vrstevníky udělal Dan obrovské pokroky\n»Daneček je u nás zhruba půl roku a udělal obrovské pokroky. Dříve si moc nechtěl hrát a chodit na procházky. Teď je tady, myslím, moc\nspokojený. Podívejte se, jak vesele tančí s Adélkou, to by dříve neudělal,« ukazuje asis tentka pedagoga Hana Kun derová na hlouček dětí. Chlapce, který má hudební nadání a smysl pro rytmus, doprovází do školky jeho maminka Dagmar Schartelová. Na začátku zůstávala ve školce déle, dnes už nemusí, syn si zvykl natolik, že se mu často ani nechce domů. »Když se Daneček narodil, měla jsem už jedno zdravé\ndítě. Bylo mi proto divné, že Daneček nereaguje na světlo, na hračky, prostě nic. Když jsme pak po vyšetřeních u lékařů zjistili, že nevidí, byl to samozřejmě šok,« vzpomí ná maminka.\nI přes zrakové postižení Danečka nebylo při volbě školky co řešit\nRodina od začátku využívala pomoc Společnosti pro ra nou péči z Olomouce, která se věnuje mimo jiné rodinám dětí s těžkým zrakovým postižením. A když měl jít Daneček do školky, volba byla jasná. »Chtěli jsme školku v naší vesnici. Je tady pouze 1 300 obyvatel, téměř všich ni se tu znají. Když jdeme na procházku, Dan každého poznává po hlase a zdraví ho »ahoj«. Prostě jsme chtěli, aby byl ve známém prostředí. Je tady také spousta akcí i mimo školu, což nám vyhovuje,« vysvětluje tatínek Michal Strnad, který je v obci místo starostou. »Měli jsme velké štěstí v tom, že Daneček byl šikovný a znali jsme i paní asistentku, takže v tom jsme to měli jed nodušší,« doplňuje maminka. »Máme tady velice dobrou spolupráci s rodiči, školou i s obcí. Navíc děti znaly chlapce z dřívějška, takže pro něj bylo jednoduché se\nsem začlenit. Budovu jsme upravovat nemuseli, jen jsme se zaměřili na to, aby nikde nebyly rohy na nábytku, a děti jsme poučili o bezpečnosti,« říká vedoucí učitelka Ivana Janková. Během povídání klučina prošel kolem učitelky na záchod, sám se oblékl a vyšel s rukou na zábradlí do druhého patra.\nDoporučení ostatním rodičům? Jednoznačně běžná školka\nRodičům, kteří uvažují, zda dají dítě do běžné školky, Danečko va maminka jednoznačně doporučuje, aby to udělali. »V budoucnu, až Dan vyroste a osamostatní se, bude chodit do obchodu a nebude mít vyznačeno, kudy se dát. Bude žít v normálním světě a bude se potkávat s normálními věcmi. Bude mít na cestě překážku a nebude se bát ji obejít,« zamyslí se žena. Daneček ji obejme a s chutí začne vyprávět oblíbenou básničku, kterou se ve školce naučil: »Kutálí se ze dvora, táááákhle velká brambo ra…« Martina Vysloužilová\n»Chtěli jsme školku v naší vesnici. Je tady pouze 1 300 obyvatel, téměř všichni se tu znají. Když jdeme na procházku, Dan každého poznává po hlase a zdraví ho »ahoj«. Prostě jsme chtěli, aby byl ve známém prostředí.«\nMalého Dana doprovází do školky maminka. Zpočátku tam s ním zůstávala déle, ale dnes už nemusí. Syn si zvykl natolik, že se mu často ani nechce domů.\nJan Michalík má nejen profesní, ale i dlouholeté osobní zkušenosti s integrací dětí s těžkým zdravotním postižením.\nJAN MICHALÍK K INKLUZI: ZKUSTE HRÁT FOTBAL BEZ NALAJNOVANÉHO HŘIŠTĚ Pravidla, řád a uživatelský komfort. To všechno poskytují v případě inkluzivního vzdělávání země západně a severně od nás. Platí to pro tamní děti, rodiče i školy. Co nabízí Česká republika? »Někdy snahu, někdy zájem, jindy chaos či ostentativní nepochopení. Zkrátka – situace je nevyvážená,« tvrdí Jan Michalík z Univerzity Palackého.\nan Michalík je hlavním řešitelem olomouckého projektu systémové pod pory inkluzivního vzdělávání. V běžném denním provozu je ale také pedagogem, vědcem a už víc než dvacet let před stavitelem neziskového cha ritativního sdružení rodin dětí nemocných nevyléčitelnou a smrtelnou nemocí muko polysacharidosou. Za tu dobu osobně i profesně sledoval a účastnil se desítek, možná stovek takzvaných integračních situací. Co si z nich odnesl? »Po vyhodnocení všech, i těch ne gativních, jsem dospěl k závěru, že společné vzdělávání dětí s postižením i bez postižení je pro společnost z dlouhodobého výhledu výhodné a prospěšné.«\nJaké konkrétní výhody máte na mysli, pane docente? Dlouhodobě je prokázáno – a to i ekonomickými přínosy – že více prosperuje a je odolná společnost, která je hetero genní. Tedy taková, jež zahr nuje různé skupiny obyvatel, které spolu chtějí a umí žít. Toto vědomí se dnes poněkud vytrácí. Řada lidí vidí, že výkon přináší výsledky. A naivně či zjednodušeně si myslí, že tyto výsledky se dostaví jen těm, kteří budou dostatečně draví. Možná to platí indi viduálně, i když ani tam si tím nejsem jist. Pro společnost je však taková filozofie cestou\ndo záhuby. Přirovnal bych to k fotbalovému mužstvu. Nemo hou být přece všichni útočníky a nebude stačit ani sestava útočník, obránce a brankář. Někdo musí trénovat, jiný dělat »bafuňáře« a někdo další pečo vat o míče a lajnovat hřiště. Stejné je to se společností ve velkém měřítku. Zkuste hrát fotbal bez nalajnovaného hřiště...\nČeské školy se učí integrovat už víc než dvacet let. Jak je možné, že jsou s tím stále problémy? Důvodů je celá řada. Tím obecným je jistá nechuť větši nové české společnosti k »jina kosti«. Této nechuti, vyrůstající i z tradic téměř absolutní seg regace před rokem 1989, bohu žel vycházelo v prvních deseti až patnácti letech svou nečin ností ochotně vstříc i české ministerstvo školství. Je jen stěží uvěřitelné, že ještě dnes, po dvaceti letech všemožných proklamací a plánů, někdo prohlásí: »Nejsme na to při praveni.« Platí a bude platit stále více: Školy jsou tu pro žáky a ne žáci pro školy. Ško ly si nemají – a v základním vzdělávání ani nesmí – žáky vybírat. Musí umět vzdělávat všechny, kdo do školy patří. Utkvěly vám v paměti konkrétní příběhy z integrace? Začnu pozitivním příkladem.\n»Je jen stěží uvěřitelné, že ještě dnes, po dvaceti letech všemožných proklamací a plánů, někdo prohlásí: Nejsme na to připraveni. Platí a bude platit stále více: Školy jsou tu pro žáky a ne žáci pro školy.« Málotřídní škola nedaleko Olomouce, paní učitelka měla dohromady první a druhou třídu. V ní hocha na vozíku a téměř neslyšící holčičku. Neuvěřitelný výkon, vynikající výsledky paní učitelky. Asistent žádný. Třída v prvním patře. Tomáše nosila paní učitelka se školníkem. Když jsem kroutil hlavou nad tím, co vidím, bylo mi odpovědí: »Víte, co někdy z legrace říkám? Z Tomáše mě bolí záda a z Lucky hlasivky.« Bylo nebylo před patnácti lety… A nyní ten negativní: malotřídní škola, nedaleko Olomouce… Vše je stejné jako v předchozím příběhu, jen konec zní takto: Přesně takhle nesmí integrace žáků s postižením vypadat. Jako výsledek neuvěřitelné ochoty jedné paní učitelky.Vše musí mít jasná pravidla,\nodpovědnost, všechno musí být přirozené a normální.\nKterá »znevýhodnění« to mají v běžných školách nej jednodušší? A kterých se naopak učitelé bojí nejvíce? V každé škole to bude trochu jiné. Obecně je velmi obtížná in tegrace žáků s těžkými slucho vými postiženími. V poslední době ale školy »hlásí« největší problémy se začleňováním dětí s poruchami chování. Tedy těch žáků, o kterých školy říkají, že jsou problémoví. Ale někde\n»Zhruba 90 procent učitelek a učitelů, kteří ve třídě běžné školy mají žáka se zdravotním postižením, nemá vystudovanou příslušnou specializaci a většinou ani speciální pedagogiku.«\nmůže být obrovský problém přijmout i vozíčkáře. Je to opra vdu individuální.\nJak zkušení jsou v otázkách inkluze dnešní učitelé? Netroufám si moc zobecňovat. Přece jen je tu téměř 170 tisíc pedagogických pracovníků. Z řady našich výzkumů a šetření však vyplývá, že zhru ba 90 procent učitelek a učitelů, kteří ve třídě běžné školy mají žáka se zdravotním postižením, nemá vystudovanou přísluš nou specializaci a většinou ani speciální pedagogiku. Pokud budu hovořit o žácích se sociál ním znevýhodněním, na něž se nejvíce zaměřuje partner projektu – společnost Člověk v tísni, potom v řadě případů řeší ve školách, a nejen tam, vůbec praktickou otázku: »Koho můžeme, chceme či jsme oprávněni považovat za žáka se sociálním znevýhodněním?« V České republice nyní pracuje ve školách přes pět tisíc asistentů pedagoga. Je to moc, nebo málo? Je to hodně ve vztahu k situ aci před několika lety, ale málo vzhledem k potřebám. Přepočteno na plné úvazky se jedná o něco víc než čtyři tisíce pracovních pozic. Žáků se speciálními vzdělávacími potřebami je několik desítek tisíc – v závislosti na klasifikaci až 90 tisíc. Ne všichni asisten\nta pedagoga potřebují, ale do budoucna se počet asistentů nutně musí zvýšit. Stejně tak bychom mohli hovořit o dalších pozicicích, které ve školství chybí: druhý neboli podpůrný učitel, školní speciální pedagog či školní psycholog. Ti všichni, stejně jako asistent, jsou pro školy – a zejména pro žáky – důležití.\nNeměli by mít asistenti vlastní obor na středních nebo vyšších odborných školách? Nejsou kurzy, které dnes k této práci stačí, málo? Obor lze dnes studovat i na vysoké škole v bakalářském stupni. Stejně tak ovšem můžete asistenta dělat se 120hodinovým kurzem, z něhož stačí jen 80 ho din přímé výuky. Kurz je málo, bakalář je možná moc. Odpověď leží v přesnějším uchopení kompetencí asistenta pedagoga – jeho jednotlivých »typů« či druhů. Kdo se o práci asistenta zajímá nejčastěji? Absolventi škol, či důchodci? Muži, nebo spíš ženy?\nDalece převažují ženy. Ale tak je to v celém předškolním a základním vzdělávání. Muži jsou bílé vrány. U těch asistentů se občas přeci jen vyskytnou – většinou to však berou jako přechodné zaměstnání. Možná je to proto, že se s takovým zaměstnáním neuživí. Víte, kolik si asistent vydělá, a je to podle vás dost? Plat není vysoký. Největší část asistentů pedagoga bude mít mzdu v rozmezí od osmi do dvanácti tisíc korun. Ovšem – a to je velký problém – řada z nich nemá plný úvazek, takže jsou to odměny skutečně nedostatečné. Nemyslím jen individuálně pro toho člověka, ale i systémově. S pozicí, která je takto ohodnocena, se jen málokdo trvale identifikuje. Když se díváte na výsledky parlamentních voleb, půjde podle vás prosadit výstupy vašeho projektu na legislativní úrovni? Prostě – bude tady ochota něco měnit? Chtělo by se mi říci, že jsme projekt odborný, že nemáme přílišné politické konotace.\n»Náš projekt je odborný. Nemáme přílišné politické konotace. Z našeho pohledu je tedy jedno, která politická strana bude 'držet' ministerstvo školství.« Z našeho pohledu je jedno, která politická strana bude »držet« ministerstvo školst ví. Spolupráce s úředníky na ministerstvu, ale i na úrovni náměstků a ředitelů odborů, je zatím dobrá. Pozorně sledujeme a přímo se účast níme legislativního procesu úpravy školského zákona či prováděcích vyhlášek. Budeme na ně reagovat a s ministerst vem spolupracovat.\nJaký je váš ideál, ve který doufáte? Jak by podle vás měla inkluze v českých podmínkách vypadat za pět, deset let? Integrace, inkluze, společné vzdělávání dětí s různými znevýhodněními – prostě by to mělo být normální. Skoro tak, že by to ani za rozhovor nestá lo. Petra Klimková\ndoc. Mgr. PaedDr. Jan Michalík, Ph.D Působí v Ústavu speciálněpe dagogických studií při Pe dagogické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci a ve sféře nestátních neziskových organizací. Vzděláním je právník a speciální pedagog. Odborně se zaměřuje na postavení osob se zdravotním postižením ve společenském a právním systému České republiky. Je autorem desítek publikací, monografií, učebnic a metodik. Má dlouholetou praktickou zkušenost s krizovou intervencí a poradenstvím rodinám pečujícím o dítě s těžkým zdravotním postižením. Jan Michalík je hlavním řešitelem projektu Systémová podpora inkluzivního vzdělávání v ČR, který prostřednictvím Evropského sociálního fondu podpořilo ministerstvo školství.\neště pět minut a zazvoní. Nekonečných pět minut pro toho, kdo má páťáky obý vající třídu ve druhém patře olomoucké Základní školy Řezníčkova uhlídat. Většina dětí pobíhá mezi lavicemi a na lavičce v zadní části místnosti se trochu nebezpečně strká parta pěti kluků. »To, že je tu dospělý, je jim úplně jedno. Všimla jste si, že Denis byl jed\nJeště loni byl Denis klukem, který propadal, kradl a pral se se spolužáky. O přestávkách potřeboval neustálý dozor. Dnes na první pohled vypadá, že žádnou pomoc nepotřebuje.\niný, kdo pozdravil?« říká mladá tmavovláska, která tu má dozor. Jmenuje se Tereza Macháčková a pracuje tady jako asistentka pedagoga. Denis je dvanáctiletý romský chlapec, ke kterému je oficiálně přidělená. Je pondělí, krátce před desátou. Ve škole právě končí velká přestávka a páťákům začíná hodina matematiky. Divoké žatctvo se úplně ztiší, až když do třídy vstoupí třídní učitelka Radka Smolková. Asistentka Tereza a její svěřenec sedí hned v první lavici před kadedrou. »Které tři znaky využíváme při zápisu římských čísel do třiceti? Ano, správně, jsou to I, V a X,« opakuje paní učitel ka s dětmi to, co už umí. Při cvičení vyzve jako prvního Denise: »Co znamenají pís mena II?« Odpověď dostane okamžitě: »Dvě.« Denis zvládne i další otázky, o odpovědi se dokonce rád hlásí. Asistent ka Tereza mu jen nenápadně pomáhá, když nemůže v učeb nici najít růžový rámeček, který má přečíst. Ještě loni to byl kluk, který propadal, kradl a pral se se\nspolužáky. O přestávkách potřeboval neustálý dozor. Možná pomohlo, že si zopa koval ročník, možná to, že ze školy odešli kluci, kteří si ho dobírali kvůli barvě jeho pleti. Bezesporu je to také péčí asis tentky.\nOd teorie k praxi vede někdy dlouhá cesta\nDenis dnes každopádně na první pohled vypadá, že žádnou pomoc nepotřebuje. To spíš chlapec, který sedí hned za ním a k němuž je Tereza během vyučování často otočená. »Milan je hyperaktivní a diagnostikovali mu i lehkou mentální retardaci. Asisten ta pedagoga by potřeboval víc než Denis, ale bohužel ho nedostal,« vysvětluje po hodině učitelka Radka Smolková. Pětadvacetiletá asistentka Tereza má za sebou studium na pedagogické fakultě. Obor pedagogické asistentství si vybrala hlavně proto, že škola v takzvaném profilu absolventa uváděla možnost uplatnit se i jako asistent v pedagogicko-\n»I vyučující na univerzitě pochybovali, zda je obor pedagogické asistentství vůbec potřeba.«\n-psychologické poradně. »Dou fala jsem, že v budoucnu budu moct dělat něco, co je blízké psychologii, na kterou jsem se nedostala,« přiznává Tereza. Až později zjistila, že v porad nách působí jen speciální ped agogové, sociální pracovníci\na vystudovaní psychologové. Tereza si vzpomíná, že už v prvním ročníku vyučující na univerzitě pochybovali, zda je obor pedagogické asistentství vůbec potřeba. Stejnou práci totiž dostane i člověk se stře doškolským vzděláním, pokud\nsi udělá potřebný kurz. První tři roky studia na vysoké škole se Tereze zdály tak jed noduché, že se při navazujícím magisterském studiu rozhodla najít si práci asistentky. Těšila se, že kromě praxe jí práce přinese i nějaké peníze. \nTereza se Denisovi snaží pomáhat co nejméně. »Chci, aby byl příští rok schopen pracovat sám,« říká.\nBrzy všakvystřízlivěla. Na základní škole, která ji zaměstnala, dostala na starosti třeťáka, který měl v diagnos tice ADHD, sklony k agresivitě a opoziční vzdor. V praxi to znamenalo prudké výkyvy nálad a časté výbuchy agresivity. »O přestávkách jsem se s ním někdy musela skoro prát. Bylo to hodně psychicky náročné,« bilancuje Tereza. Každodenní realita ve škole jí navíc ukázala, že ani vysoká škola ji na práci asistentky dost nepřipravila.\n»Každý předpokládá, že se dokonale vyznáme v poruchách učení a chování, ale my jsme měli speciální pedagogiku jen dva semestry. To se člověk dozví všechno jen okrajově.«\n»Každý předpokládá, že se dokonale vyznáme v poruchách učení a chování, ale my jsme měli speciální pedagogiku jen dva semestry. To se člověk dozví všechno jen okrajově. Kdybych si to sama nenastudo vala a nepracovala s konkrét ním chlapcem, tak nevím, jak se chovat k žákovi s hyperakti vitou. V tomto ohledu mi škola byla k ničemu,« tvrdí Tereza.\nCo změnit na studiu? Hlavně praxi!\nZměnila by hlavně koncep ci praxí. »Naše praxe byly zaměřené různě – na osobnost žáka, učitele, dokumentaci ve škole. Nejdelší, asi třítýdenní praxi jsem strávila na internátu logopedické školy. Práci asis tenta pedagoga jako takovou jsem si ale za celé studium nevyzkoušela.« Vyškolila ji až sama základní škola. Dnes už nemusí studovat knihy, aby si s hyperaktivitou u žáků věděla rady. I proto na ZŠ Řezníčkova dobrovolně pomáhá Milanovi, když ji zrov na nepotřebuje Denis. Tomu\nse naopak snaží v jeho zájmu pomáhat co nejméně. »Chci, aby byl příští rok schopen pra covat sám. Když vidím, že mu to jde, že sám zvládá zadané činnosti, otáčím se na Milana,« líčí Tereza. Právě tato zkušenost ji utvrzuje v názoru, že asistent pedagoga by se hodil do každé třídy, kde je víc než pětadvacet dětí: »Po domluvě s učitelem by pomáhal těm žákům, kteří zrovna v něčem nestíhají. Kdybych se striktně držela pravidla, že patřím jen k Denisovi, tak ve třídě někdy jen tak sedím.« I když v tomto kontextu vypadá práce asistenta pedagoga velmi pohodově, Tereza ji považuje za jednu z nejnáročnějších. »Jsme pod velkým psychickým tlakem, protože pracujeme hlavně s problémy,« vysvětluje. A jak je spokojená se svým platem? »Když jsem jako brigádnice chodila třídit dopisy na poštu, brala jsem na hodinu víc. Přitom tam stačilo mít základní vzdělání. Kdyby mi šlo jen o peníze, to bych asistentku dávno nedělala.« Petra Klimková\nverzita Palackého v Olo mouci ve spolupráci se společností Člověk v tísni odstartovala v říjnu 2013 první z téměř dvou stovek vzdělávacích akcí pro pedago gické pracovníky z celé České republiky. Semináře jsou součástí projektu Sys témová podpora inkluzivního vzdělávání v ČR a jejich cílem je prohloubit odbornou kvalifika ci učitelů. »Výběr kurzů vyplynul z výsledků analýzy vzdělávacích potřeb, na základě které jsme se snažili nastavit nabídku tak, aby co nejlépe reflektovala potřeby praxe,« uvedla Lucia Pastieriková z Ústavu speciálněpedagogických studií olomoucké pedagogické fakulty, která je nositelem projektu. Z důvodu zpřístupnění kurzů co největšímu množství peda gogických pracovníků se akce budou konat nejen v Olomouci, ale i na partnerských univer zitách v Hradci Králové, v Ústí nad Labem a v Českých Budě jovicích. »V případě zájmu proškolení celých učitelských\nsborů je možno realizovat kurzy i mimo univerzitní prostředí, a to přímo v jed notlivých školách,« upozornila Olga Daskin ze společnosti Člověk v tísni. Jak doplnila, především kurzy zaměřené na problematiku sociálního znevýhodnění budou probíhat v různých městech po celé České republice.\nKurzy tvořili odborníci z univerzit i praxe\nGarancí kvality nabídky 42 akreditovaných kurzů je jejich autorský tým. Ten tvoří jak uznávaní odborníci z akade mického prostředí, tak z praxe. »Cílem jednotlivých kurzů je přiblížení aktuálních metod práce se žáky se speciálními vzdělávacími potřebami, roz vinutí komunikačních kompe tencí či specifických znalostí a dovedností pedagogických pracovníků v oblasti využívání katalogů podpůrných opatření,« vysvětlila Lucia Pastieriková. Kromě jednotlivých akcí je možné se přihlásit i do 120ho dinového vzdělávacího pro\ngramu Asistent pedagoga realizovaného na PdF UP v Olomouci. Na něj budou navazovat doplňkové moduly specificky zaměřené na rozvoj příslušných kompetencí asis tentů pedagoga v té problema tice (zdravotního postižení či sociálního znevýhodnění), se kterou se aktuálně v praxi setkávají. Přihlášky a další podrobné informace jsou na webovém portálu projektu www.inkluze.upol.cz. (pk)\nNOVINKY ILUSTRAČNÍ FOTO: ZŠ SVÍTÁNÍ\nNOVÉ KATALOGY POMŮŽOU ŠKOLÁM S INTEGRACÍ ZNEVÝHODNĚNÝCH DĚTÍ\neditelé mateřských a základních škol, ale i učitelé a studenti budou mít už příští rok na svých stolech nové, revoluční katalogy, které jim pomohou s inte grací znevýhodněných dětí do běžných škol. Přehledná pra vidla vznikají na Pedagogické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci. Školy najdou v knihách třeba doporučení, jak před příchodem postiženého dítěte upravit školu, jak s žákem pracovat ve vyučování, jaké zvolit pomůcky nebo jak ho ohodnotit. »V současné době sestavu jeme seznam takzvaných podpůrných opatření. To jsou doporučení, která akceptují in dividuální potřeby konkrétního\n»Než katalogy vytiskneme, chceme, aby nám učitelé řekli, do jaké míry naše doporučení pomáhají.«\nžáka s ohledem na možnosti školy, do které přichází. Souvisí to s velikostí třídy, materiálním vybavením, ale třeba i s rodin ným zázemím,« vysvětlila speciální pedagožka Pavlína Baslerová. Doplnila, že všechny tyto faktory ovlivní i to, kolik peněz škola na integraci žáka v budoucnu dostane. Ředitelé novinku vítají. »Máme problémy s dětmi, které mají nižší intelekt, rodinné prob lémy nebo jsou ze sociálně znevýhodněného prostředí. Tam v podstatě nemáme návod, jak s těmito žáky pracovat, a na individuální doučování nám bohužel chybí peníze,« posteskl si ředitel Základní školy Je víčko Miloslav Parolek. Obvyklé postupy podle něj selhávají, žáci nezažívají úspěch a ztrácí motivaci k dalšímu učení. Autoři katalogů chtějí předejít situacím, které jsou ve školách běžné a přitom nerespektují skutečné vzdělávací potřeby žáka. Jako příklad uvádějí dva chlapce. První je po autonehodě a je trvale umístěn na invalidní vozík. Druhý, s diagnózou dětská mozková\nobrna, také nemůže chodit. Navíc má ale postižené i horní končetiny, a proto jsou u něj nutné úprava lavice a speciální psací potřeby. Oba žáci dnes patří do skupiny s těžkým tělesným postižením se stejným finančním normativem. V prvním případě ale stačí jen stavební úpravy, aby se školák mohl volně pohybovat po budově. V druhém případě může být postižení tak závažné, že není možné vzdělávání bez podpory asistenta pedagoga. Ten například připravuje pracovní listy nebo pomáhá v komunikaci. Katalogy umožní spravedlivější rozdělení finanční podpory podle skutečných potřeb žáka. »Určitě to zjednoduší systém a také zpřehlední situaci. Kro mě toho, že budeme vycházet z letitých poznatků, zapojíme do ověřování těchto opatření také některé školy. Než katalog vytiskneme, chceme, aby nám učitelé řekli, do jaké míry naše doporučení pomáhají,« řekla Pavlína Baslerová. Katalogy vznikají v rámci projektu Systémová podpora\n»Dobrý výsledek? Opatření, která budou realizovatelná a na která budou finance.«\ninkluzivního vzdělávání v ČR, jehož nositelem je Univerzita Palackého. »Dobrým výsled kem projektu by bylo vytvo ření systému podpůrných opatření, která budou v praxi realizovatelná a na která budou navázány finanční prostřed ky,« uvedl Tomáš Habart ze\nspolečnosti Člověk v tísni, která je hlavním partnerem projektu. Během dvouletého období vznikne sedm katalogů pod půrných opatření. Jejich autoři vycházejí jak ze zkušeností speciálněpedagogických center (SPC), která běžným školám radí už více než dvacet let, tak\nPo vydání katalogů podpůrných opatření bude jasné, na co má které dítě se znevýhodněním nárok a jak s ním má škola pracovat. ILUSTRAČNÍ FOTO: ZŠ SVÍTÁNÍ\nz poznatků projektu Inovace činnosti SPC, který se v uply nulých třech letech zabýval mimo jiné posuzováním míry speciálních vzdělávacích potřeb žáků jako základního před pokladu ke stanovení odpovída jícího podpůrného opatření. Martina Vysloužilová\nUčitelé ve Slatiňanech se v současnosti věnují osmdesáti dětem s poruchami učení a chování. Dvanáct z nich má individuální plán.\nsměvavá Petra Čejková ze Slatiňan na Chrudimsku zná desetiletého Matouše od dětství. Potkávali se v kroužku cvičení s malými dětmi a vídali se na dětském hřišti. Od září se s chlapcem setkává ještě častěji, a to i v pracovní době. Stala se totiž jeho třídní učitelkou. Na první pohled je znát, že Petra s Matoušem si spolu rozumějí a jsou sehraná dvoj ka. Chlapec je navíc v kolek tivu jako doma a málokdo by poznal, že je v něčem jiný než\nostatní spolužáci. »Matoušek má osobní asistent ku, protože trpí autismem. Na první pohled to nepoznáte, ale v některých situacích se bohu žel nemoc projeví. I když je chlapec hodný a klidný, někdy si výuku bez asistentky ne dovedu představit,« říká Petra Čejková. Chlapec vyniká v českém jazyce, rád zpívá a vymýšlí příběhy. V matematice ale trochu bojuje a do některých věcí se mu nechce. Je rád, když\nmá vedle sebe oporu a jistotu. S paní asistentkou používají některé speciální pomůcky, například číselnou osu nebo tabulku s malou násobilkou. »Je to hodně šikovný kluk, snaží se a je vidět, že i doma s ním maminka pracuje. Je sečtělý a dělá veliké pokroky,« doplňu je osobní asistentka Tatiana Ivaškovyčová, která Matouše doprovází každou vyučovací hodinu. Sedí vedle něj v lavici a nejenže poradí, ale často spo lu vtipkují, smějí se, a dokonce\ntancují nebo hrají scénky. »Ze začátku měl Matouš problémy se začleněním do kolektivu. Dětí se stranil. Teď s komunikací nemá nejmenší potíže a má tady dvě věrné kamarádky. Ráda bych s ním zůstala i v dalších letech, pokud to bude možné. Hodně jsme se spolu sblížili, « tvrdí asistentka.\nZáklad úspěchu? Spolupráce s rodinou\nZákladem úspěchu je podle obou žen spolupráce s rodinou založená na naprosté důvěře. »Můžu se kdykoliv obrátit s dotazem na maminku. Ať už telefonicky, nebo emailem, vždycky okamžitě odpoví. V případě jakýhkoliv problémů mohu kontaktovat speciál ního pedagoga,« pochvaluje si Petra Čejková. Ještě dříve, než Matouše převzala, hodně si zjišťovala od jeho předchozí paní učitelky a také na inter netu pročítala odkazy týkající se autismu. »To abych věděla, jaké má obtíže a v čem potřebu je pomoci,« upřesňuje pedagož ka. Učivo zpomalovat nemusí a jen látku, kterou berou nově, více procvičuje. Zpočátku sice měla trochu obavy, ale když Matouše blíže poznala, staros ti zmizely. Musí jen pečlivě promýšlet hodinu, dávat pozor na velké změny a plánovat dopředu. »Chlapec sice pracuje svým tempem, ale má vždyc\nky možnost volby, kolik toho stihne. Pomáhá mu asistentka i děti, které i v průběhu hodi ny kamarádovi poradí. A když spolužáci nemůžou, přijdu já a ještě jednou zadání úkolu vysvětlím,« doplňuje mladá učitelka. Vždycky ráno vezme Petra Če jková děti do kruhu a vsedě si s nimi povídá, co je ten den ve škole čeká. To je podle ní velice důležité. Také je nezbytné, aby věděla, kde jsou léky v případě, že by Matouš dostal epileptický záchvat. To se stalo pouze jed nou, v první třídě. Škola však musí být na takovou situaci připravena.\nOdměnou je hezký vztah učitelky a žáka\nCo učitelce taková zkušenost dává? »Určitě dobrý pocit, že se mi podařilo navázat s Ma toušem hezký vztah. I když ho někdy něco nebaví, ví , že práci musí dotáhnout a pak přijde něco zábavnějšího. Svou veselostí a upřímností nás několikrát dokázal pobavit a rozesmát,« popisuje Petra Čejková. Jak zdůrazňuje, vše je také o trpělivosti, důslednosti a velké pomoci paní asistentky. Základní škola ve Slatiňanech má s integrací znevýhodněných dětí dlouholeté zkušenosti. Škola je tímto přístupem vy hlášená a pedagogicko-psycho logická poradna ji doporučuje\nZákladní škola ve Slatiňanech je vyhlášená pozitivním přístupem k začleňování znevýhodněných dětí. Návod na to, jak mezi dvacet spolužáků zapojit také autistu s asistentkou, má sympatická učitelka prvního stupně Petra Čejková.\nrodičům z celého okresu. V současnosti se učitelé věnují osmdesáti dětem s poruchami učení a chování, z toho dvanáct školáků má individuální plán. Integraci napomáhá snížení počtu žáků ve třídách a těsná spolupráce pedagogů s rodina mi. Martina Vysloužilová


Manžetové knoflíčky Praha, Brno - Manžetové knoflíčky Darth Vader - Manzetove-Knoflicky.EU\nZboží 318 / 1022\nKaždý film má své kladné a také záporné hrdiny. Hvězdné války nejsou výjimkou. Pokud se řadíte spíše k fanouškům druhé, tedy záporné strany, dejte to najevo stylovým doplňkem. Jakým? Jsou to Manžetové knoflíčky Dart Vader.\nTy velmi věrně zobrazují tuto jednu z nejznámějších postav, které se v dané sérii jenom zobrazují. Už na první pohled je jasné, že díky detailnímu provedení knoflíčků bude i z dálky jasno, koho mají symbolizovat. Umí však působit i elegantním dojmem. K tomu napomáhá lesklé stříbrné provedení, které se bude na vaší košili skvěle vyjímat. A to ať už se rozhodnete vyrazit kamkoliv.


Ordering Information Vyberte skupinu produktůWater SystemSystem ConsumablesApplication-PaksAccessories\nSIMS000WWSimplicity® Water Purification System 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. SIMSV00WWSimplicity® UV Water Purification System 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nSIPK0SIA1SimpliPak® 1 Purification Cartridge 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. SIPK0SIX2SimpliPak® 2 Purification Cartridge 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. SIPK0SIX3SimpliPak® 3 Purification Cartridge 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. SLFH02510Tank Vent Filter: Millex-FH 0.45µm hydrophobic PTFE 10 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. SYN185UV1Photooxidation UV Lamp 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nCDUFBI001Biopak® Polisher 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. EDSPAK001EDS-Pak® Polisher 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. LCPAK0001LC-Pak® Polisher 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. SIMFILTERSimfilter - 0.05µm Final Filter 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nPole pro zadání množství je prázdné. Chcete-li přidat položky do vašeho nákupního košíku, zadejte prosím množství 1 nebo více. V0CPAK001VOC-Pak® Polisher 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nEDSKIT001Application-Pak Installation Kit 1 Zobrazit ceny a dostupnost\nMilli-Q Biocel System,Optimized Ultrapure Water Quality for PCR Milli-Q Element System Water Quality Assessment Total Organic Carbon in High-Purity Water UV Oxidation in Water Purification Související produkty a aplikace\nSimplicity® Kategorie Water Purification > Other Products C9210A portable, basic and simple solution


Šéf polské diplomacie mluvil o Berlínu jako o trojském koni Ruska - iDNES.cz\n17. září 2011 11:28, aktualizováno 11:28\nJako o "trojském koni" Ruska v Evropě mluvil o Německu v dubnu 2008 polský ministr zahraničí Radoslaw Sikorski. O depeši, kterou zveřejnil portál WikiLeaks, informuje Gazeta Wyborcza. Výrok Sikorského padl v souvislosti s tím, že se Berlín postavil proti přistoupení Gruzie a Ukrajiny do přípravného programu pro přijetí do NATO.\nPolský ministr zahraničí Radoslaw Sikorski | foto: Profimedia.cz\nSikorski na schůzce s Paulou Dobrianskou, náměstkyní americké ministryně zahraničí, trpce poznamenal, že když Polsko v roce 2004 vstupovalo do Evropské unie, mnozí ho obviňovali z toho, že je "trojským koněm" Spojených států v Evropě. "Ale v NATO je jiný trojský kůň," řekl šéf polské diplomacie.\nNěmecko bylo jednou ze zemí, které se na jaře 2008 postavily proti tomu, aby Gruzie a Ukrajina byly zařazeny do programu Akčního plánu členství, který je předstupněm k plnému přijetí do NATO. Berlín, ale i Paříž a země Belenuxu se obávaly zhoršení vztahů s Ruskem.\n"Zdá se, že Německo má s Ruskem tichou dohodu a výměnou za to německé koncerny dělají v Rusku obchody v řádech miliard eur," řekl podle Dobrianské Sikorski.\nVýroku se chytnou idioti, lituje německý diplomat\nOstrá slova Sikorského překvapují, píše Gazeta Wyborcza. Připomíná, že vláda premiéra Donalda Tuska, jejímž členem je i Sikorski, se od samého počátku snažila o oteplení ve vztazích s Německem. Vztahy mezi Varšavou a Berlínem byly za vlády Tuskova předchůdce Jaroslawa Kaczynského z národně-konzervativního Práva a spravedlnosti napjaté.\nTusk z liberální Občanské platformy, který v čele polské vlády stojí od konce listopadu 2007, se na jednu z prvních zahraničních cest vydal do Berlína.\n"To je špatné, že se ta slova dostala na veřejnost," řekl listu Gazeta Wyborcza nejmenovaný německý diplomat. Podle něho se teď v Německu "najdou idioti, kteří budou říkat, že ti Poláci zas až tak OK nejsou, za našimi zády si na nás stěžují Američanům." Německý diplomat si myslí, že obvinění vznesené Sikorským není spravedlivé, a doufá, že od roku 2008 změnil názor.\nPolské ministerstvo zahraničí záležitost odmítlo komentovat.\nSlova o "trojském koni" nejsou prvním ostrým vyjádřením Sikorského na adresu Berlína a Moskvy. Na jaře 2006, kdy byl ministrem obrany ve vládě Práva a spravedlnosti, plynovod Nordstream, který spojuje Rusko a Německo a vyhýbá se Polsku, přirovnal k dohodě Molotov-Ribbentrop. Tato smlouva mezi Sovětským svazem a nacistickým Německem před druhou světovou válkou vedla k rozdělení Polska.\nTémata: Gruzie, ministr zahraničí, Německo, Polsko, Rusko, Ukrajina, Únik depeší na WikiLeaks, Berlín, Euro, Evropská unie, Gazeta Wyborcza, Moskva, NATO, Paříž, Radoslaw Sikorski, WikiLeaks\nSeveroatlantická aliance má plány na ochranu baltských států v případě útoku Ruska. Pokud Moskva zahájí ofenzivu, má...\nPolský ministr zahraničí Sikorsky: Je čas ratifikovat novou smlouvu START\nV Praze sice byla letos na jaře smlouva START prezidenty Obamou a Medvěděvem podepsána, ale ratifikována dosud není....


Kdo na tebe kamenem, ty na něho chlebem, raději nastavit k nafackování druhou tvář, nejsme jako oni. Než taková křesťanská sametová doporučení mi spíše vyhovuje uvažování Konfucia: "Odměnit zlo dobrem, co tohle je za nesmysl? Čím potom odměnit skutečné dobro? Ne, nikoliv. Dobro si zaslouží dobro a zlo si pouze zaslouží spravedlnost." V tomto smyslu veliký mudrc pravil, nikoliv ovšem česky.\nV Kambodži, nedalekém sousedství od Konfuciova působiště, sedmi a půl milionovému národu převážně něžných buddhistů, se podařilo nadšeným následovníkům řezníka-intelektuála, Pol Pota, ve Francii vzdělaného marxisty, notně pustit žilou. V rámci naplňování úchylných vizí, od dubna 1975 do ledna 1979 vyvraždili v počtu jednoho až dvou milionů spoluobčanů. Pokud možno všechny vzdělané a všechny brýlaté, jakkoliv třeba negramoty, ale podezřelé ze schopnosti číst a tedy i myslet vlastní hlavou.\nA účet za způsobenou poušť zůstal nesplacen. V džungli nalezený Pol Pot zemřel přirozenou smrtí�\nS minulými hrůzami se lze daleko lépe vypořádat, když na ně dohlédne ten, kdo jim udělal konec. Příkladem nám poslouží Německo po roce 1945. Denacifikace nebyla - a nemohla být - perfektní, ale přece jenom pár zloduchů se pohoupalo na šibenici. Čímž se konečně dostávám k dnešnímu stavu věcí v Iráku. Nevylučuji, že dojde k některému přelíčení u mezinárodního tribunálu, tak jak je tomu v Haagu s Miloševićem či v tanzánijské Aruši, kde si vzali na starost hrdlořezy z Rwandy. Nejvíc této agendy ale připadne místním orgánům, Irák Iráčanům. Nebo se to dá vyřídit bez cirátů a věru už se tak nezřídka stává v ulicích.\nTak neblahou alternativu uvážil Amer Hammoudi Al-Saadi, velevýznamný Saddámův generál, když požádal žurnalisty německé televize (jeho manželka je Němka), aby zprostředkovali kontakt s Američany, že se jim vzdá. Tak se tedy stalo a nyní generál, prý stále sebevědomý, sebejistý, odmítá v zajetí odpovídat na otázky. Snad Američany napadne vyrukovat s hmotnou, životně důležitou zainteresovaností, zmínit se totiž o eventualitě, že by mohl být vypuštěn na svobodu do ulic. Tam se o něj postará lid, který v nedávných volbách vyjádřil perfektní stoprocentní podporu režimu, jemuž generál sloužil. Jeden z těchto voličů se teď vyjádřil takto: "Jednoho po druhém, všechny je zabijeme," a dodal hrůzný slib "zabijeme je ne kulkou, ale vlastními zuby." (The New York Times, 11. 4. 2003: B2). Že je tedy zakousnou.\nPo 23 letech Saddámovy krutovlády si lid začíná vyřizovat účty nikterak něžným způsobem. Započal důkladným rabováním: napřed v Saddámovými palácích odnést si aspoň kus nábytku a třeba i zlatý kohoutek z koupelny na památku, načež došlo na rabování sídel papalášů, následoval útok na úřady, též na německé vyslanectví a francouzské kulturní středisko, vhodná to reakce oceňující zásluhy těchto dvou států udržet při životě Saddámův režim, došlo dokonce i na nemocnice a totální vykradení národního muzea. Deseti tisíce nenahraditelných pokladů kdysi výtečné mezopotamské civilizace zmizely.\nA za to ovšem - jak jinak - mohou Američané, stále mající plné ruce práce s probíhajícím bojem, že hned nezasáhli. Kdyby ovšem byli zasáhli, tatáž média, tolik se rozhořčující, by je obvinila z násilí na prostých občanech, typický to následek imperialistické okupace, obrazovky by přinášely názorné důkazy. Teď tu máme záběry rozhořčeného, pěsti svírajícího davu a komentátoři všude ve světě se připojují. Prozatím jen čekám, zda se kdy dočtu tohoto: Proč je zcela přehlížen zločin a veškeré mravní rozhořčení je adresováno tomu, kdo zločinu nezabránil? Korán přísně zakazuje rabování, plundrování. Naprostá většina Iráčanů jsou muslimové.


předčasně stárnoucí pleť – dermalogica Stárnoucí pleťová pleť proti stárnutí\nStárnoucí pleťová pleť proti stárnutí. JAK ROZPOZNAT CITLIVOU STÁRNOUCÍ PLEŤ\nMladistvá stárnoucí pleťová pleť proti stárnutí obsahuje přirozené látky na úrovních, díky nimž správně funguje.\nDochází-li ke stárnutí pletizměny hladin těchto látek způsobují změny ve způsobu, jak pleť vypadá a působí na dotek. Jedna z těchto látek, koenzym Q10dodává kožním buňkám energii pro zlepšení jejich regenerační funkce, a tak jsou samy schopny se účinněji obnovovat.\nDojde k němu, když některé faktory stárnoucí pleťová pleť proti stárnutí stylu a působení specifických látek vyvolají tvorbu volných radikálů - těkavých molekul, které napadají vnitřní buněčnou struktura pleti, čímž ji stárnoucí pleťová pleť proti stárnutí a umožňují viditelné projevy předčasného stárnutí, jako jsou vráskyztráta objemu a ztráta pružnosti pleti.\nKosmetické výrobky, které obsahují koenzym Q10, dodávají buňkám energii, posilují je a podporují buněčnou regeneraci. Koenzym Q10 je silný antioxidant. Pomáhá pleti zůstat déle pevnější tím, že jí poskytuje schopnost neutralizovat volné radikály vyvolané vnějšími faktoryjako je UV záření a znečištění ovzduší.\nCeramid-3 Stárnoucí pleťová pleť proti stárnutí jsou přirozeně přítomny v nejvrchnějších vrstvách kůže. Je to druh tuků, které tvoří součást kožní bariéry zajišťující zadržování vlhkosti uvnitř pleti a dráždivých látek vně pleti.\nSuchá pleť má často nedostatek ceramidů. Obsah ceramidů v kosmetických výrobcích může pomoci posílit bariérovou funkci kůže, zmírnit suchost pleti a zabránit podráždění. Citlivá pleť vyžaduje zvláštní péči, která by měla být vysoce snášenlivá a pleť nedráždit.


Designové žebříky, designové žebříky do koupelny | Vodomil.cz\nKoupelnové radiátory jsou vyráběné v tisících designových provedeních, a proto je velmi těžké vybrat ten pravý do vaší koupelny. Díky tomuto faktu je potřeba opravdu přemýšlet, než nějaké koupelnové radiátory koupíte. Samozřejmě, že koupelnové radiátory pozvednou vzhled vaší koupelny, ale to jen v případě, že vyberete ten správný.\nZvolením nevhodných materiálů a designu koupelnové radiátory znehodnotíte stejně se vzhledem vaší koupelny. Koupelnové radiátory můžeme rozdělit do dvou nejzákladnějších kategorií. První kategorie obsahuje koupelnové radiátory , které jsou standardně vodorovně nad zemí. Tyto koupelnové radiátory patří mezi nejstarší a nejprověřenější metody vytápění.\nDnes již existují v moderních provedeních, takže tyto koupelnové radiátory neruší ucelený vzhled vaší koupelny. Druhá kategorie obsahuje koupelnové radiátory svislé, či chcete‑li kolmé k zemi. Tyto koupelnové radiátory nemají pouze funkci vytápění, ale můžete na ně umístit ručníky a další mokré šactvo.\nDZ 08 designový otopný žebřík 500x1000mm\nDZ 08 designový otopný žebřík 500x1000mm má velmi nevšední tvary, které můžete zakomponovat do vaší nové ...\n7 763 Kč 10 490 Kč\tDetail\nDZ 03 designový žebřík KVADRO\nDZ 03 designový žebřík KVADRO se odlišuje od ostatních díky svým velmi hranatým profilům. Nabízí se pro všechny, ...\nDZ 04 designový žebřík do koupelny\nDZ 04 designový žebřík do koupelny má extravagantní řešení, které se jen tak nevidí. Na první pohled se do něj ...\n12 306 Kč 15 193 Kč\tDetail\nDZ 10 designový žebříček 600x430mm\nDZ 10 designový žebříček 600x430mm je v nádherné povrchové úpravě broušená nerez. Ideálně jej můžete použít ...\n12 943 Kč 17 490 Kč\tDetail\nKoupelnové radiátory můžete pořídit v takřka tisících designových provedení. Opravdovou novinkou jsou skleněné koupelnové radiátory , které dokážou oživit vzhled vaší koupelny. Můžete mít buďto skleněný pás, nebo koupelnové radiátory mohou být zcela zrcadlové. Takovéto koupelnové radiátory mají obrovské výhody. Nejenom, že vytápějí části koupelny, které je momentálně potřeba, ale také mají svojí funkci. Tuto jedinečnou funkci mají například skleněné koupelnové radiátory , které dokážou během chvilky odstranit zamlžení po teplé koupeli, nebo sprše. Díky tomu můžete během chvíle na sebe vidět a koupelnové radiátory díky tomu zabijí dvě mouchy jednou rannou.\nDalší možností je využít koupelnové radiátory jako držáky na osušky a mokré oblečení. Díky vytápěcím schopnostem dokáží koupelnové radiátory tyto osušky cíleně desinfikovat a příjemně zahřát pro používání. Koupelnové radiátory jsou skvělé a bez nich nebude vaše koupelna úplná!


Detske monterky na miru levně | Mobilmania zboží\ndetske monterky na miru  •  detske monterky na miru site  •  detske monterky do napletu  •  detske matrace kokos pohanka na miru  •  detske monterky vysivkou na prani  •  detske monterky vysivky na prani  •  detske monterky  •  monterky detske  •  detske maskacove monterky  •  detske monterky 110  •\nCanis Dětské montérky WOODY - 140 cm\nDětské montérky do pasu se zesílenými koleny a sedem, které zaručují jejich delší životnost. Kalhoty mají také reflexní výpustky pro lepší viditelnost. Pas je v zadní části do gumy a má poutka na opasek. Praktické jsou 2 přední a 2 zadní kapsy. Vyrobeny jsou z kepru z 65% polyesteru a 35% bavlny v gramáži 230 g/m2. Velikost se rovná výšce dítěte. Tyto kalhoty můžete zakoupit také ve variantě s laclem.\nDO POZNÁMKY V OBJEDNÁVCE NEZAPOMEŇTE UVÉST PŘESNÉ CENTIMETRY, O JAKÉ MÁTE ZÁJEM O PRODUKTU pečlivé a estetické provedení různých rozměrů možnost objednat v libovolné velikosti šířka: min. 70 cm, max. 140 cm délka: min. 100 cm, max 260 cm hlavní obrázek znázorňuje závěs ve velikosti 140 cm x 260 cm závěs v jiných rozměrech je střižen ze stejného kusu látky závěsy jsou střiženy tak, aby odpovídaly vzoru a byly pravidelné cena je za jeden kus závěsu tolerance rozměrů je +/- 2 cm na délku a šířku j...\nZnačková kvalita z domu Playshoes . Pro děti, které si nechtějí nechat ujít hřiště ani za deštivého počasí. Kalhoty do deště jsou ideální na přetažení, takže se pod ně stále dobře vejdou kalhoty nebo teplé spodní prádlo. Kalhoty do deště mají široké elastické šle, které jsou nastavitelné, a praktické zapínání na cvaknutí. Boční patentky umožňují nastavit šířku kalhot, takže rostou s vaším dítětem. Elastický pásek, který lze odepnout pomocí knoflíku, zajišťuje dokonalé obutí gumových holínek. Ně...\nCanis Dětské montérky s laclem PINOCCHIO - Maskáčová | 100 cm\nDětské pracovní kalhoty s náprsenkou v maskáčovém nebo zeleno oranžovém provedení. Kalhoty mají zesílený sed a kolena, náprsní kapsy, pas v zadní části do gumy. Zeleno-oranžové montérky mají také reflexní doplňky. Příjemný materiál: kepr - 65% polyester 35% bavlna. Gramáž: 230g/m2. Na výběr z velikostí: 90-150. Velikost se rovná výšce dítěte. Tyto kalhoty nabízíme v maskáčové barvě také v provedení do pasu.\nMitas SHIELD 24 X 1,75 X 2 - Plášť na dětské kolo\nPlášť Mitas SHIELD 24 X 1,75 X 2, který je určen na méně kvalitní a nezpevněný povrch. Hladká střední část zajišťuje menší valivý odpor při jízdě na silnici. Plášť je opatřen integrovaným identifikátorem opotřebení (Clever Face), který pomocí výrazu tvaru úst „smajlíka“ upozorňuje cyklistu na míru opotřebení pláště.


Prologis Park Prague-Airport hlásí plnou obsazenost / ZpravodajstvĂ\nČlánek | 3.10.2016 Prologis\nNová spekulativní výstavba o velikosti 11 720 metrů čtverečních\nPrologis, Inc., globální lídr v oblasti logistických nemovitostí, oznámil, že zahájil spekulativní výstavbu nové distribuční haly o rozloze 11 720 metrů čtverečních ve svém parku Prologis Park Prague-Airport. Společnost tak reaguje na vysokou poptávku zákazníků, díky které je park obsazen ze 100 %.\nTřetí budova v parku je stavěna flexibilně tak, aby mohla být přizpůsobena potřebám budoucích zákazníků. Stejně jako všechny nové budovy v portfoliu Prologis i tato bude usilovat o certifikát BREEAM.\n„Již od slavnostního otevření první budovy v Prologis Park Prague-Airport v dubnu 2015 se tento park zařadil mezi nejúspěšnější projekty v našem českém portfoliu,“ řekl ředitel pro pronájem a výstavbu společnosti Prologis v České republice/Slovensku Martin Baláž. „V reakci na plnou obsazenost parku jsme se rozhodli pro výstavbu dalších 11 720 metrů čtverečních, díky kterým našim novým zákazníkům zajistíme další rozvoj byznysu,“ dodal Baláž.\nV současné době jsou v Prologis Park Prague-Airport dvě budovy o celkové rozloze 60 000 metrů čtverečních. Park se nachází pouhých pět minut autem od pražského Letiště Václava Havla a díky blízkosti dálnice D5 poskytuje výborné spojení s národními i mezinárodními obchodními trasami.\nPrologis je s více než 985 000 metry čtverečními logistických a průmyslových ploch jedním z předních poskytovatelů distribučních prostor v České republice (k 30. červnu 2016).


Premiér kritizoval mediální politiku ČSSD - iDNES.cz\n7. ledna 2000 16:41, aktualizováno 16:41\n- Předseda vlády a ČSSD Miloš Zeman ve zprávě pro sobotní zasedání Ústředního výkonného výboru (ÚVV) své strany tvrdě kritizoval sociálnědemokratickou mediální politiku, za níž odpovídá místopředsedkyně Petra Buzková. Naopak pochvalu dostali ministr práce a sociálních věcí Vladimír Špidla za politiku zaměstnanosti a ministr průmyslu a obchodu Miroslav Grégr za zvyšování počtu pracovních míst podporou zahraničních investic a vytvářením průmyslových zón.\n"Stranická mediální politika je mizerná, protože neumí prodávat úspěchy," píše Zeman ve zprávě. "Když například uzavřeme pro nás výhodnou dohodu se Slovenskem, dozvíme se, že jsme Slovenské republice věnovali 26 miliard korun plus zlato, zatímco ve skutečnosti reálný přínos této dohody pro Českou republiku je sedm miliard korun," argumentuje předseda.\nZa největší úspěchy sociálnědemokratické vlády v poslední době považuje premiér setrvání nezaměstnanosti na devíti procentech, k tomu podle něj přispěli Špidla aktivní politikou zaměstnanosti a Grégr hospodářskou politikou "vzdor útokům některých novinářských blbečků".\nZeman vyzval členy ÚVV, vedoucí představitele regionálních organizací ČSSD, poslance a senátory, aby propagovali výsledky práce své vlády, protože ministři, kteří pracují\nšestnáct hodin denně, sedm dní v týdnu, na to nemají čas. "Pokud to neumíte, uvolněte místo jiným," dodal.\nTémata: ČSSD, Hypoteční zástavní listy, Investice, kurzové zajištění, Miloš Zeman, Miroslav Grégr, Nezaměstnanost, Petra Buzková, Vladimír Špidla, Zlato


OMNI-VIT Versele-Laga 25g | pro-papousky.cz\nOMNI-VIT Versele-Laga 25g\nOMNI-VIT Versele-Laga 25g Omni-Vit je doplněk stravy, který se podává pro optimální zdravotní stav ptáků, dobré chovné výsledky, optimální vývoj mláď... celý popis\nOmni-Vit je doplněk stravy, který se podává pro optimální zdravotní stav ptáků, dobré chovné výsledky, optimální vývoj mláďat a na odstranění následků stresu a slabosti. Omni-Vit obsahuje dietní komponenty, které jsou potřebné pro dobré fungování metabolismu. Toto je důležité zejména po překonání různých nemocí nebo po stresových situacích, kdy je metabolismus ptáka oslabený. Rychle fungující vitaminová podpora. Velmi účinný proti sníženému odporu v důsledku oslabení nebo namáhání. Podporuje obecnou kondici zvláště během období rozmnožování.\nDávkování: 1 odměrka (1g) na 250ml pitné vody nebo 100 g ORLUX vaječné směsi\nCelý rok udržujeme optimální stav: 1 x týdně.\nV období rozmnožování: 2 x týdně.\nPři zotavení z nemoci: Po dobu 5 po sobě následujících dnů.\nPo očkování: 3 po sobě následující dny.


Avril Lavigne prostě pojede ve videu „Neříkej mi to“ - Hudba\nAvril Lavigne prostě pojede ve videu „Neříkej mi to“\nANDĚLÉ - Nadcházející druhé album Avril Lavigne se jmenuje Pod kůží, ale právě název jejího debutu nejlépe vystihuje premisu jejího nového videa: Pustit.\n'Před natáčením videa jsme diskutovali o tom, jak hněv není opakem lásky,' vysvětlila režisérka Liz Friedlanderová ve středu v přeplněné ulici v centru ulice 'Neříkej mi to'. „Pustit to a nemyslet na to je opak lásky. A diskutovali jsme o posunu od něčeho, co je všechno náročné, k tomu, že to všechno nakonec necháme. '\nPo rozhovoru s Lavigne, Friedlanderem, který je nejlépe známý\nVidea „Adamova píseň“ od Blink-182 a „Všude“ od Michelle Branch napsaly léčbu založenou na představě nechat jít.\nKlip se otevírá tím, že se Avril probudila a zjistila, že muž opouští její postel a plíží se pryč. Poté, co vztekla ve svém bytě, ho následuje po městě a směřuje k němu hořký text písně.\n`` Nemysli si, že tvé kouzlo a skutečnost, že tvá ruka/ je teď kolem mého krku, tě dostanou do mých kalhot/ budu tě muset nakopat, `` zpívá. „Vypadni z mé hlavy/ Vstaň z postele/ Jo, to jsem řekl“ (viz „Avril Lavigne, aby fanouškům ukázala, co leží pod novým albem“).\nKe konci ho přestane pronásledovat a nasměruje svá slova na kameru.\n'Vydá se na malou cestu,' vysvětlil Friedlander, když Lavigne poblíž podepsala autogramy pro přihlížející. „Začínáme v malé, klaustrofobické místnosti, vtrhneme do chodby, vyrazíme na ulici a pak skončíme. Dříve jsme dnes udělali záběr, kde jde nahoru a pryč na jeřábu 30 stop ve vzduchu, takže je tak trochu nad městem. '\n`` Doslova nad kecy-, `` říká Friedlanderova léčba.\njak získat modré koule\n'Je to jako když někomu potřebujete něco říct a stále na něj křičíte a křičíte, a chvíle klidu je, když si uvědomíte, že ho můžete nechat odejít,' pokračoval režisér. 'Nemusíš nic říkat.'\nVideo vypráví příběh písně, ale děj bude jemný a smíchaný se záběry Lavigne zpívajícího a hrajícího na elektrickou kytaru na ulici.\n'Inspirace doslova pochází z textu a zvuku písně,' vysvětlil Friedlander. 'Byla to tak odvážná píseň s upřímnými pocity o konkrétním vztahu, že jsem chtěl zachytit spoustu opravdu upřímných okamžiků jejího zpěvu.'\nSpolu s chůzí a vystupováním po ulici bude Avril zpívat most písně v několika scénářích, například když sedí v zaparkovaném autě a dívá se z okna kanceláře. 'To je ta část, kde se ten chlap zastaví a rozhlédne se a ona není na ulici.' Pak ji začne vídat všude, “řekl Friedlander.\n'Don't Tell Me', kterou produkoval bývalý frontman skupiny Marvelous 3 Butch Walker (Sevendust, Bowling for Soup), je prvním singlem skupiny Pod kůží, splatnost 25. května Mezi spolupracovníky na albu jsou Chantal Kreviazuk, Don Gilmore (Linkin Park), zpěvačka Our Lady Peace Raine Maida a bývalý kytarista Evanescence Ben Moody (viz 'So Where's Evanescence's Ben Moody? Ask Avril Lavigne').\nLavigne zahájilo čtvrteční turné v Minneapolis (viz 'Avril Lavigne prodává nové písně na Mall Tour Opener') a vystoupí 9. dubna na Nickelodeon Kids 'Choice Awards.\nnejlepší sexuální pilulky přes pult\nje na čase, bratři Jonasovi\nkdy začalo pozorování klaunů\nčasné známky vypadávání vlasů\nherec jake ryan hannah montana


Zahradní doplňky - Zahradní Rádce.cz - vše pro zahradu\nPokud máte pocit, že vaší jinak hotové zahradě něco chybí, možná jsou to právě doplňky na zahradu. Možnostmi vylepšení vaší zahrady, co se dekorace týče, se zabývá právě tento článek.\nCo jsou zahradní doplňky?\nZahradní doplňky jsou předměty, které neslouží nezbytně žádné funkci, ale celkově zlepšují vizuální stránky vaší zahrady a celkový dojem, který zahrada dělá. Jejich pořízení je možné jak ve fázi přípravy zahrady, tak i v době, kdy již zahrada existuje, ale máte pocit, že není kompletní. Na trhu se objevuje celá řada různých druhů zahradních doplňků.\nZahradní jezírka jsou jedním z nejčastějších druhů zahradních doplňků. Jejich dva základní druhy jsou** zahradní jezírka** čistě dekorativní a zahradní jezírka s možností koupání. Pochopitelně je mezi těmito dvěma kategoriemi řada zásadních rozdílů v jejich vzhledu i stavbě.\nVýznam dekorativních jezírek je zpříjemnit vaše chvíle strávené na zahradě a umocnit pocit volné přírody na jinak oploceném pozemku. Ideálním místem umístění dekorativního jezírka je bezpochyby takové místo, které je dobře vidět a také které je přístupné. To není důležité jen pro vizuální dojem, ale také pro údržbu. Jezírka lze vytvořit dvěma způsoby. Jednak je to možnost pořízení již hotového plastového tvaru, který se pouze zakope do země a naplní vodou. Pokud se chcete odlišit, tak ale také můžete zvolit tvar vlastní, vykopat odpovídající díru a následně ji vyztužit speciálně prodávanou jezírkovou fólií. Vše se pochopitelně maskuje kamínky a podobně, takže přirozený vzhled není ohrožen. Výhodou vlastnoručně vyrobeného jezírka, je, že samozřejmě bude lépe zapadat do vaší zahrady, než předem vyrobené tvary. Nevýhodou naopak je relativně náročnější výroba a také riziko, že nedůslednost při stavbě bude znamenat, že se vám bude voda vsakovat a bude ji třeba neustále doplňovat. Do dekorativních jezírek se zpravidla pořizují rybičky. Doporučit lze především ty svou barvou lépe viditelné, protože se voda poměrně rychle zakalí a nemuseli byste rybičky vidět vůbec.\nPro lidi, kterým připadá bazén příliš sterilní nebo nudný se nabízí možnost vytvoření koupacího jezírka. Výhody koupacího jezírka jsou nejen v přirozeném vzhledu, ale také v tom, že nemusíte do vody dávat žádné chemikálie pro udržení její průzračné čistoty. Čištění se totiž provádí zasazením zvláštních rostlin k tomu určených. Jedinou nevýhodou koupacího jezírka je obvykle nemožnost ho přikrýt a také skutečnost, že ho nelze vytápět a proto je v něm koupání v určitých teplotách nemožné. Na rozdíl od pěsti na oko v podobě bazénu ale koupací jezírka výborně zapadají do celkového vzhledu zahrady.\nSošky a jiné předměty\nSošky jsou předměty ve tvaru různých osob nebo zvířat, které se rozmisťují na zahradu z dekoračních důvodů. Nabízí se velmi široká paleta různých sošek rozdílných velikostí a tvarů, takže je výběr jen na vás. Nejčastěji se vyrábějí z keramických materiálů (pro jejich vlastnosti), ale lze se setkat i s jinými materiály, jako je plast nebo kámen. Rozhodně je třeba se přesvědčit, zda má daná soška úpravu pro venkovní použití, aby ji živly neponičily. Venkovní zahradní sošky jsou tedy zvláštní kategorií sošek a je potřeba je odlišovat od** dekoračních sošek interiérových**.\nNa zahradu se však také dávají jiné předměty, které nemusí nutně být lidských nebo zvířecích tvarů. Velmi působivé jsou například dřevěné mlýny. Pokud k těmto předmětu ještě vybudujete na zahradě malý potůček, jistě nebude osoby, kterou by toto nezaujalo. Možné je také zakoupit okrasné květníky, které zpravidla jsou uměleckým dílem samy o sobě, bez ohledu na to, co v nich roste.\nSkalky jsou útvary z různých druhů nerostů, které se zejména hodí na zahrady ve svahu. Mezi těmito nerosty pak rostou různé typy rostlin a celek vytváří útvar příjemný na pohled. Pro přirozenost se volí druhy kamenů, které se běžně vyskytují v okolí zahrady. Exotické typy sice mohou být vizuálně atraktivní, ale budou pravděpodobně působit nepatřičně. Správné je obvykle volit vždy** jeden typ kamenu pro celou skalku**. Správným rozmístěním kamenů pak je takové, kde jsou v nejnižších patrech kameny největší a postupně e zmenšuje jejich velikost až k nejvyšším patrům. Nelze vyloučit, že bude dobře vypadat i skalka jinak sestavená, ale je tam menší pravděpodobnost a nejedná se o doporučené řešení. Než se do tvorby vlastní skalky pustíte, však nelze než doporučit, si pořídit nějakou knihu na toto téma a pokusit se nejprve si ujasnit, co si vlastně od skalky slibujete. Předejdete tak případnému pozdějšímu zklamaní.\nZahradní krby jsou pýchou majitele zahrady. Ať už slouží jen pro dekorativní účely, nebo je bude majitel zahrady opravdu používat, rozhodně zlepšují celkový vzhled a dělají zahradu zajímavější. Na výběr je celá řada krbů různých tvarů a rozměrů. Důležitý při výběru je jednak estetický dojem – tedy aby krb pasoval do celkového panoramatu vaší zahrady a také samozřejmě jeho váha. Těžší krby mohou po čase poškodit podloží a také budou těžší na dopravu do místa určení. Na druhou stranu dnes většina větších obchodů nabízí se zakoupením krbu i jeho dovoz a montáž, takže tento problém neplatí vždy. Některé firmy také nabízejí pro náročnější zákazníky návrh krbů na míru podle přání a možností zákazníka. Další možností je skloubit výhody krbu a udírny a pořídit si kombinaci těchto dvou: „krboudírnu“. V těchto zařízeních je možno** jak grilovat tak udit** a pro osoby, které mají zájem na obou činnostech, se tedy jedná o zjednodušení a zvýhodnění.\nNa zahradu je také možné si pořídit** lavičky.** Dobré je rozmístit tak, aby si osoba na nich sedící mohla užívat hezké panorama. Existují jak lavičky dřevěné, tak plastové. Jakkoliv jsou plastové lavičky odolnější, nevypadají moc dobře, a proto se obecně obvykle kupují spíše ty dřevěné. Mohou být buď napevno zapuštěny do povrchu, nebo přenosné. Výhoda těch přenosných je zcela zřejmá – v případě deště je možné je schovat pod přístřešek.\nNa** zahradu** se prodává bezpočet různých** doplňků.** Jejich výběr není výběrem racionálním, ale čistě výběrem na základě vkusu. Je tedy na majiteli zahrady, aby si vybral ty doplňky, které se mu líbí a které se mu zdají svým vzhledem a charakterem vhodné. Je třeba také myslet na údržbu a nepřidělávat si více práce, než je člověk schopen vykonat. Případně je možné využít zahradních služeb a konzultovat s nimi své požadavky. Profesionálové v této oblasti jistě budou schopni odhadnout, zda vaše řešení je správné a realizovatelné a případně vám udělají nabídku na jeho provedení rukou profesionála. Přinejmenším těm méně manuálně zručným tuto možnost doporučuji.\nPrávní prohlášení: Obsah internetového magazínu i jednotlivé jejich prvky jsou právně chráněny. Jakékoli užití spočívající v kopírování a/nebo napodobování obsahu a/nebo prvku tohoto internetového magazínu bez výslovného souhlasu provozovatele internetového magazínu je protiprávní, porušující práva společnosti k autorskému dílu a databázi a zakládající nekalosoutěžní jednání. Neoprávněným užitím obsahu a/nebo prvku interntového magazínu může dojít též k naplnění skutkové podstaty trestného činu porušení předpisů o pravidlech hospodářské soutěže dle § 248 trestního zákoníku a/nebo trestného činu porušení autorského práva, práv souvisejících s právem autorským a práv k databázi dle § 270 trestního zákoníku, za jejichž spáchání může být uložen trest zákazu činnosti, propadnutí věci nebo jiné majetkové hodnoty nebo trest odnětí svobody. Pokud máte o užití obsahu a/nebo prvku internetového magazínu zájem, kontaktujte redakci internetového magazínu. id5762 (zahradni-radce.cz#9826)


Amaya Tomanová − 6. Červen, 2018, 19:15 6. Červen, 2018 0\nKdyž byl v roce 2007 vypuštěn do světa historicky první iPhone, nabralo dění v oblasti mobilních technologií spád. Jablečná společnost svůj smartphone postupně stále více vylepšovala a jablečný telefon tak začal pomalu ovládat trh. Jeho králem ale nebyl odjakživa – někteří z vás si možná vzpomenou na dobu, kdy se velké oblibě těšily telefony od Blackberry.\nProč Blackberry postupně upadl v zapomnění? V roce, kdy Apple debutoval se svým iPhonem, vydával Blackberry jeden technologický hit za druhým. Uživatelé byli nadšeni z dobře ovladatelné, plnohodnotné klávesnice, a ze svých Blackberry telefonů nejenom telefonovali, ale psali textové zprávy, e-maily a prohlíželi web – pohodlně a rychle.\nDo éry Blackberry boomu přišlo oznámení iPhonu. Apple v té době bodoval s iPodem, iMacem a MacBookem, iPhone byl ale něco zcela jiného. Jablečný smartphone měl svůj vlastní operační systém a plně dotykový displej – nebyla zapotřebí klávesnice ani stylus, uživatelé si vystačili s vlastními prsty. Telefony Blackberry v té době dotykové nebyly, firma ale v iPhonu žádné ohrožení neviděla.\nV Blackberry nepřestávali mluvit o budoucnosti, ale světu toho příliš mnoho neukazovali a produkty přicházely se zpožděním. Nakonec zůstala jen obrazná hrstka věrných fanoušků, zatímco zbytek bývalé uživatelské, „ostružinové“ základny se postupně rozptýlil mezi konkurenci. V roce 2013 společnost Blackberry uspořádala tiskovou konferenci, na níž oznámila novinky Z10 a Q10 s vlastním operačním systémem, založeným na gestech. Část veřejnosti se těšila na velkolepý návrat, vzrostla i cena akcií společnosti. Telefony se ale neprodávaly tak, jak si vedení firmy představovalo a ani operační systém se nesetkal s dobrým přijetím ze strany uživatelů.\nV Blackberry se ale nevzdávali. Pokles prodejů smartphonů vyřešil John Chen provedením řady výrazných změn, jako bylo přijetí operačního systému Android nebo vydání vylepšeného smartphonu s názvem Priv, disponujícího revolučním displejem. Priv měl obrovský potenciál, jeho úspěch ale hned zpočátku ztroskotal kvůli příliš vysoké prodejní ceně.\nCo bude dál? Již zítra se koná konference BlackBerry, kde by společnost měla oznámit novinku KEY2. Uživatele se snaží nalákat na propracovaný fotoaparát, změny v klávesnici a řadu dalších vylepšení. Mělo by se jednat o dostupnější telefony kategorie mid-range, cena je ale zatím velkou neznámou a jen těžko lze odhadnout, zda uživatelé dají přednost dostupnějšímu Blakberry před „podobně dostupným“ iPhonem SE.


Kuchyňská utěrka z bambusového vlákna absorbující nepřilnavou olejovou utěrku 25ks | Gearbest Česko\nKuchyňská utěrka z bambusového vlákna absorbující nepřilnavou olejovou utěrku 25ks\n● Materiál: bambusové vlákno\n● Opakovaně použitelné\nKaždý ručník z bambusového papíru lze vyčistit a znovu použít. Role papírového ručníku bude odpovídat 85 jednorázovým kuchyňským utěrkám\n● Lepší než tradiční papírové ručníky\nBambusové ručníky jsou odolnější, vstřebatelnější a přirozenější než tradiční papírové ručníky. Snižují celkové množství ručníků potřebných k čištění veškerých skvrn, šetří peníze a snižují odpad z ručníků.\n● Vyměňte tradiční papírové ručníky\nOpakované použití papírových ručníků může pomoci snížit odlesňování. Každý den je potřeba 51 000 stromů, aby se splnily denní potřeby papírových ručníků na jedno použití. Papírové ručníky pocházejí z udržitelných bambusových lesů.\n● Ušetřete peníze\nNekupujte jednorázové kuchyňské utěrky na jedno použití, ušetřete peníze. Papírové ručníky vydrží 85krát, což se vyplatí.\nNaše bambusové ručníky lze použít jako běžné papírové ručníky a lze je prát a opláchnout ručně. Funguje to jako kus látky a tyto ručníky z bambusu jsou super, trvanlivé a savé. Vhodné pro každou práci v kuchyni i doma.\nVelikost produktu (D x Š x V): 28,00 x 30,00 x 0,20 cm / 11,02 x 11,81 x 0,08 palce\nVelikost balení (D x Š x H): 6,00 x 6,00 x 28,00 cm / 2,36 x 2,36 x 11,02 palce\nobsah balení: 25 x Mycí ručník


Skupina zlodějů kradla zásilky při přepravě, škoda přesáhla dva miliony - iDNES.cz\n29. prosince 2017 11:29, aktualizováno 11:29\nStředočeská policie zadržela osm lidí, kteří kradli balíčky při přepravě do logistického centra. Zaměřovali se hlavně na elektroniku (29.12.2017) | foto: Policie ČR\nZboží začalo mizet při přepravě nebo přímo z areálu logistického centra od konce loňského roku. Pracovníci centra proto podali několik trestních oznámení.\n„Z oznámení vyplývalo, že se jedná o promyšlenou a organizovanou trestnou činnost několika osob, které jednak pracují či pracovali ve společnosti, případně do logistického centra zásilky se zbožím vozí jako zaměstnanci subdodavatelské přepravní společnosti,“ uvedl mluvčí středočeské policie Zdeněk Chalupa.\nJednotliví členové skupiny měli rozdělené role. Někdo zásilky se zbožím vykrádal a další nakradené věci skladoval či rozprodával.\nOd konce letošního května se případem začali zabývat středočeští kriminalisté, kteří provedli u šestnácti lidí domovní prohlídku. Při té zajistili více než tisíc kusů kradeného zboží, hotovost ve výši půl milionu korun a tři luxusní auta.\nPodle předběžného odhadu vznikla firmě škoda přesahující dva miliony korun.\n„Vyšetřovatel v této věci zahájil začátkem prosince trestní stíhání u osmi lidí pro krádež, u dvou zadržených navíc ještě i pro přečin podílnictví. S ohledem na vývoj dalších skutečností, které vycházejí najevo, se však nemusí jednat o číslo konečné,“ dodal Chalupa.\nObviněným sedmi mužům a jedné ženě hrozí podle policie až osm let vězení, peněžitý trest, zákaz činnosti či propadnutí věci.\nTémata: ROP Střední Čechy, kriminalita, trestná činnost\nO Štědrém dnu řešili pražští strážníci roztržku v lesoparku v Hostivaři. Přivolal je muž venčící svého psa, protože na...\nPražským policistům se přihlásil muž podezřelý z napadení dvou žen, které venčily psy v Čimickém háji v Praze 8. Muž...