Zubní lékaři vyvinuli "věčnou" zubní pečeť | Pravidelně o zdraví na platformě iLive\nZubní lékaři vyvinuli "věčnou" zubní pečeť\nVědci představující NUST misa a několik experimentálních center, s použitím nanotechnologie vyvinul neobvyklý materiál, může zabránit dalšímu rozvoji kazu a pro všechny chránit zuby před škodlivými mikroorganismy.\n"Tento objev, bez nadsázky, je uznáván jako revoluční v oblasti praktické stomatologie. Antimikrobiální složku lze použít tak, že je implantuje do plnicího materiálu, stejně jako při jiných zubních zákrocích - například při zubním implantátu. To může výrazně prodloužit jejich životnost. Už jsme začali používat tento objev v praxi - a sice na podzim loňského roku, „- řekl Jacob Karasenkov, režisér a přímým účastníkem ve studii, primář klinické instituce“ RosDent“.\nTým specialistů, spolu s lékař docent NUST „MÍŠA“ George Frolov, provedla studie různých vlastností nanočástic jsou přítomny v kompozici oxidu titanu, železa, zinku a dalších kovů. V důsledku experimentů dospěli vědci k závěru, že nanočástice, dokonce i v minimální koncentraci, mohou inhibovat růst a vývoj bakteriálních buněk. Jejich účinek je blízký vlastnostem antibiotik nebo enzymů, které se v těle produkují v reakci na infekci.\nPodle Frolov, bude zavedení nanočástic v těsnění a jiné dentální směsi pomoci vyřešit hlavní problémy, které se týkají všech pacientů zubních klinik - je periodická ztráta těsnění, jakož i rozvoj zubního kazu v oblastech dříve uzavřeny. Podle zubních lékařů se v oblasti styku mezi plnicí a zubní tkáň časem vytváří mikroskop, ve kterém se bakterie úspěšně nahromadí a množí. Kromě toho mají zubní tkáně a plnicí materiál různé vodoodpudivé vlastnosti, což se odráží i v budoucnosti po dobu trvání uzavřené oblasti.\nPokud do plnicího materiálu přidáte určité množství nanočástic, vytvoří to trvalá ochrana ošetřených zubních dutin od bakterií, což řeší problémy načrtnuté téměř navždy. Nanočástice nemají tendenci k rozpadu, a to ani za přítomnosti nepříznivých vnějších faktorů.\nKariée je na jedné straně běžným běžným onemocněním. Ale na druhé straně je to největší problém, s nímž se stomatologie zabývá. Podle statistik téměř každý člověk na Zemi - více než 95% - trpí zubním kazem v různé míře. Každý vědecký pokrok v tomto směru tedy vítá vědci z celého světa.\nOchranné antimikrobiální nanočástice podle Frolova již nalezly uplatnění v ruské klinické instituci "RosDent", stejně jako v Státní lékařské akademii Kirov. Aktualizovaný materiál pro utěsňování již schválila společnost Roszdravnadzor, takže brzy bude aktivně využívána většinou komerčních zubních společností.


ParlamentníListy.cz » Profily » Jaroslav Martinů » Odpovědi » Stalo se někdy, že by předseda ODS neměl protikandidáta?\n17.01.2020 13:00:17 - Brazil\n29.01.2020 14:34:11 - Jaroslav Martinů\nletošní 29. kongres ODS byl již třetím kongresem, kdy profesor Petr Fiala neměl ve volbě na post předsedy strany protikandidáta. Jsem hluboce přesvědčený, že situace, kdy Petr Fiala kandiduje pouze sám, svědčí o jeho vynikajících kvalitách a též i o jeho postavení v současné ODS.\nProfesor politologie Petr Fiala čerpá nejen ze svých velkých teoretických znalostí, ale především i z celé řady následných let v reálné české politice. S velkým uznáním a obdivem sleduji, jak se z našeho Petra stává den co den větší a větší politik, který již dnes je připraven na premiérskou pozici.\nJe mým velkým přáním, aby si toto mé poznání uvědomilo co nejvíce našich občanů. Pod vedením Petra Fialy se nebojím, že by ODS, jak se obáváte „vymírala“. Opak bude pravda.\nDěkuji Vám za Váš dotaz a vřele doporučuji v příštích volbách volit ODS. Předem děkuji.\n29.01.2020 Máme na tom všichni vinu, je to vina generací\nProjev na 40. schůzi Poslanecké sněmovny 29. ledna 2020 k návrhu změny zákona o vod&#…


Dodržujete na Velikonoce tradiční zvyky? Možná malujete vajíčka, pečete velikonoční perníčky nebo necháváte naklíčit pšenici. Někteří chlapci si ještě stále pletou pomlázky a děvčata pro své koledníky na oplátku chystají výslužky. I velikonoční kuchyně se od té běžné v mnoha ohledech liší.\nV minulém článku jsme zavítali do Telče, kterou procházel rej masek, aby oznámil konec zimy a zahájil 40denní půst. Lidé se mohli najíst do sytosti zabijačkových dobrot a také ochutnat tradiční masopustní koblihy. Popeleční středou vydatné hodování skončilo a začal půst, kterým se křesťané připravují na Velikonoce. Svatý týden, začínající poslední postní, Květnou, nedělí, pak v sobě zahrnuje vyvrcholení těchto příprav.\nBěhem Velikonoc a celého období, které jim předchází, se na stole v mnoha domácnostech objevují jídla typická pro daný den. Na Zelený čtvrtek byste měli uvařit něco zeleného, například pokrmy ze špenátu, mladých kopřiv, petrželky nebo luštěnin. Velký pátek je ve znamení přísného půstu a na Bílou sobotu se peče mazanec, beránek nebo jidáše. A protože jsou Velikonoce bez mazance jako Vánoce bez cukroví, připomeňme si recept na tuto sladkou pochoutku.\nlžička krupicového cukru do kvásku\nDroždí rozmícháme s lžičkou cukru a lžičkou mouky ve troše vlažného mléka. Necháme kvásek vykynout. Ve zbytku mléka rozpustíme máslo a přidáme žloutky, mléko musí být vlažné. Až je kvásek vykynutý, vše zamícháme do zbytku ingrediencí a vymícháme těsto, které necháme přikryté kynout jednu hodinu. Z těsta vypracujeme bochánek, dáme na pečicí papír na plech a ještě necháme kynout. Povrch bochníku nakrojíme do kříže a potřeme rozšlehaným vajíčkem, posypeme mandlovými lupínky. Pečeme 30 minut při 170 stupních.\nKde jsi, jaro, kde jsi?\nVelikonoce - to není jen žlutá a zelená\n29.03.2013 | Jana Vaňková\n<< Letní třešňový koláč Telčí prošel rej masek >>


11 A 223/2010 - 25\n11 A 223/2010 - 25Rozsudek MSPH ze dne 15.08.2013\n3 Ans 8/2013 (zamítnuto)\nPodáním žádosti o výplatu výsluhového příspěvku je zahájeno správní řízení ?§ 178 odst. 2 písm. a) zákona č. 361/2003 Sb., o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů?, které je nutno dokončit zákonem předpokládaným způsobem. Takovou žádost, která je návrhem, majícím za následek zahájení řízení, nelze vyřídit neformálním sdělením.\n11 A 223/2010-25\nMěstský soud v Praze rozhodl v senátě složeném z předsedkyně JUDr.Hany Veberové a soudců JUDr.Jitky Hroudové a JUDr. Miroslavy Hrehorové v právní věci žalobce : JUDr.Z. T., bytem ............, proti žalovanému: Ministerstvo vnitra se sídlem Nad Štolou 3, 170 34 Praha 7, adresa pro doručování: pošt.schr.155/P, 140 21 Praha 4 v řízení o žalobě na ochranu proti nečinnosti žalovaného\nI. Žalovanému se ukládá povinnost rozhodnout ve lhůtě 30 dnů od právní\nmoci tohoto rozsudku o žádosti žalobce ze dne 4.srpna 2010 o proplácení\npříspěvku za službu za dobu od 17.5.2002 do 16.5.2006.\nII. Žalovaný je povi nen zaplatit žalobci náhradu nákladů řízení ve výši\n1.000,-Kč do 30 dnů od právní moci tohoto rozsudku.\nŽalobce se žalobou, podanou u Městského soudu v Praze, domáhal ochrany proti nečinnosti žalovaného správního orgánu, kterou spatřoval v tom, že žalovaný nerozhodl o jeho žádosti ze dne 4.8.2010 (ve spojení s opravou ze dne 11.8.2010), kterou požádal o proplácení příspěvku za službu za dobu od 17.5.2002 do 16.5.2006. Uvedl, že jako bývalý příslušník Policie České republiky pobíral příspěvek za službu, naposledy v roce 2002, kdy mu byla rozhodnutím žalovaného ze dne 10.4.2002 čj: OSZ-49576-20/VD-Ha-2002 zastavena platba příspěvku za službu s odůvodněním, že dnem 16.5.2002 mu nárok na příspěvek za službu zanikl podle § 116 odst. 4 zákona č. 186/1992 Sb., ve znění pozdějších předpisů proto, že ode dne 17.5.2002 mu vznikne nárok na starobní důchod. Jednáním žalovaného byl žalobce poškozen, opakovaně se pokoušel o nápravu protiprávního stavu, žalovaný vždy v rozporu se zákonem vyřídil jeho žádosti o přiznání příspěvku za službu pouhým dopisem. Stalo se tak i v případě žádosti ze dne 4.8.2010, kdy žalovaný i přes dopis žalobce ze dne 22.9.2010 vyřídil jeho žádost přípisem ze dne 1.10.2010, aniž by vydal rozhodnutí tak, jak mu zákon ukládá. Postup žalovaného znemožňuje žalobci výkon práv účastníka řízení, je mu znemožněno i obrátit se případně na soud se žalobou na přezkoumání pravomocného rozhodnutí pro případ, kdy by jeho žádosti nebylo vyhověno.\nŽalovaný ve vyjádření k podané žalobě uvedl, že žalobci byl přiznán rozhodnutím orgánu sociálního zabezpečení Ministerstva vnitra příspěvek za službu od 1.5.1993, na základě rozhodnutí ředitele odboru sociálního zabezpečení Ministerstva vnitra ze dne 10.4.2002 žalobci od 16.5.2002 nárok na příspěvek za službu zanikl. Rozhodnutím ze dne 10.5.2002 byl žalobci na jeho žádost od 17.5.2002 přiznán starobní důchod. Protože hrubý měsíční příjem žalobce přesahoval částku činící dvojnásobek částky životního minima, výplata starobního důchodu žalobci nenáležela. Rozhodnutím orgánu sociálního zabezpečení ze dne 7.7.2006 byla žalobci dnem 18.5.2006 zvýšena a uvolněna výplata starobního důchodu. Žalobce podal dne 16.5.2005 u Okresního soudu Frýdek Místek žalobu na určení povinnosti vyplácet žalobci příspěvek za službu, uvedený soud usnesením řízení zastavil a věc postoupil k vyřízení ministru vnitra. Protože o přiznání příspěvku za službu bylo již pravomocně rozhodnuto, byl žalobce přípisem ze dne 25.11.2005 čj: OSZ-49576-28/OM-Mu-2005 informován o tom, že podmínky pro zahájení řízení o příspěvek za službu nejsou splněny. Zahájení řízení ve věci příspěvku za službu se žalobce dále domáhal podáním ze dne 13.12.2006, stížností ze dne 8.3.2007, podáním, které bylo žalovanému doručeno 25.7.2007 a podáním ze dne 28.8.2007. Žalobce se obrátil na Městský soud v Praze, kde jeho žaloba na ochranu proti nečinnosti správního orgánu byla usnesením ze dne 7.7.2010 čj: 11 Ca 245/2008-66 odmítnuta pro opožděnost. Podáním ze dne 4.8.2010 žalobce opětovně žádal o proplacení příspěvku za službu od 17.5.2002 do 16.5.2006. Tato žádost byla vyřízena přípisem ze dne 1.10.2010, kde žalobci bylo sděleno, že nemůže být zahájeno řízení v pravomocně rozhodnuté věci. Současně mu bylo sděleno, že podání ze dne 4.8.2010 nelze ve smyslu právního názoru vyjádřeného v uvedeném usnesení Městského soudu v Praze považovat za samostatný návrh, neboť jde o opakování návrhu ze dne 5.3.2007. Žalovaný navrhl, aby soud žalobu odmítl, popř. žalobu jako nedůvodnou zamítl.\nZ obsahu spisového materiálu vyplývá, že žalobce pobíral od 1.5.1993 příspěvek za službu. Rozhodnutím žalovaného ze dne 10.4.2002 čj: OSZ-49576-20/VD-Ha-2002 bylo rozhodnuto tak, že dnem 16.5.2002 žalobci nárok na příspěvek za službu zaniká. Ze spisového materiálu je dále zřejmé, že žalobce podal žádost o přiznání starobního důchodu od 17.5.2002. Rozhodnutím žalovaného ze dne 10.5.2002 čj: OSZ-49576-22/VD-Kř-2002 bylo rozhodnuto tak, že žalobci se přiznává od 17.5.2002 starobní důchod, výplata starobního důchodu mu však nenáleží.\nZe spisového materiálu dále vyplývá, že podáním ze dne 4.8.2010 podal žalobce žádost o proplácení příspěvku za službu za dobu od 16.5.2002 do 16.5.2006, datum doby, za kterou žalobce požádal o proplácení příspěvku následně opravil podáním ze dne 11.8.2010 s tím, že požaduje proplácení příspěvku za službu za dobu od 17.5.2002 do 16.5.2006.\nPodáním ze dne 22.9.2010 žalobce urgoval vyřízení své žádosti ze dne 4.8.2010.\nSdělením žalovaného ze dne 1.10.2010 čj: OSZ-49576-46/M-To-2010 byl žalobce vyrozuměn žalovaným správním orgánem o tom, že o zániku nároku za příspěvek za službu bylo rozhodnuto rozhodnutím ze dne 10.4.2002 čj: OSZ-49576-20/VD-Ha-2002. Pokud žadatel dne 9.8.2010 doručil žádost o proplácení příspěvku za službu od 17.5.2002 do 16.5.2006, nemůže být v této věci rozhodnuto, protože v řízení ve věcech služebního poměru nemůže být vydáno další rozhodnutí. Nepřípadný je i odkaz na rozsudek Nejvyššího správního soudu (rozsudek ze dne 17.8.2006, sp.zn. 3 As 14/2006), neboť šlo skutkově o odlišnou věc. V závěru žalovaný poukázal na usnesení Městského soudu v Praze čj: 11 Ca 245/2008-66, podle právního názoru v tomto usnesení vyjádřeného nelze žádost ze dne 4.8.2010 považovat za samostatný návrh na zahájení řízení, neboť jde o doplnění či opakování návrhu ze dne 5.3.2007.\nŽalobce se podanou žalobou domáhal ochrany proti nečinnosti žalovaného, kterou spatřoval v tom, že žalovaný nerozhodl o jeho žádosti ze dne 4.8.2010 o proplácení příspěvku za službu ve specifikovaném období. Je nesporné, že žalobcem tvrzená nečinnost se vztahuje k řízení ve věcech služebního poměru, které je upraveno zákonem č. 361/2003 Sb., o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů, ve znění pozdějších předpis (dále jen „zákon č. 361/2003 Sb.“). Z ustanovení § 1 odst. 1 tohoto zákona vyplývá, že bezpečnostním sborem je mimo jiné i Policie České republiky.\nŘízení ve věcech služebního poměru je upraveno v části dvanácté zákona č. 361/2003 Sb. Podle ustanovení § 178 odst. 1 zákona č. 361/2003 Sb. se řízení, které je vedeno podle tohoto zákona, zahajuje buď na žádost účastníka řízení nebo z podnětu bezpečnostního sboru. Z ustanovení § 178 odst. 2 uvedeného zákona pak vyplývá, že řízení je zahájeno buď tehdy, je-li žádost účastníka řízení doručena věcně příslušnému služebnímu funkcionáři anebo tehdy, jestliže služební funkcionář učiní první úkon vůči účastníku, pokud se řízení zahajuje z podnětu bezpečnostního sboru.\nZ obsahu spisového materiálu je zcela nepochybně zřejmé, že žalobce se svojí žádostí domáhal proplácení příspěvku za službu. V těchto případech je žadatel o příspěvek za službu (nyní výsluhový příspěvek) nesporně účastníkem řízení, v jehož rámci je o předmětu tohoto řízení rozhodováno. Žádost žalobce ze dne 4.8.2010 je nutno považovat za úkon, kterým bylo podle ustanovení § 178 odst. 2 písm. a) zákona č. 361/2003 Sb. zahájeno řízení. Takto zahájené řízení je nutno ukončit postupem podle zákona č. 361/2003 Sb. Zákon č. 361/2003 Sb., ale ani jiný právní předpis, neumožňuje, aby zahájené správní řízení, k němuž v daném případě došlo doručením žádosti žalobce ze dne 4.8.2010, bylo ukončeno neformálním sdělením, resp. neformálním dopisem, tak jak učinil v této věci žalovaný správní orgán. Sdělení žalovaného ze dne 1.10.2010 nelze považovat ani za rozhodnutí v materiálním smyslu, neboť jde o zcela neformální sdělení, které neobsahuje ani základní náležitosti, které jsou předepsány v ustanovení § 181 zákona č. 361/2003 Sb. Soud po posouzení věci dospěl k závěru, že v této věci bylo doručením žádosti žalobce ze dne 4.8.2010 zahájeno správní řízení ve věci jeho žádosti o proplacení příspěvku za službu za období od 17.5.2002 do 16.5.2006. O této žádosti nebylo správním orgánem rozhodnuto, správní řízení tedy nebylo do dnešního dne ukončeno. Jestliže žalobce žádá o proplacení příspěvku za službu (nyní výsluhového příspěvku), je na žalovaném, aby v zahájeném řízení posoudil oprávněnost tohoto požadavku a rozhodl o tom, zda podané žádosti vyhoví či nikoliv. Zahájené správní řízení musí být ukončeno rozhodnutím, které má veškeré náležitosti předepsané zákonem s tím, že v průběhu takto zahájeného správního řízení je nutno respektovat práva žalobce jako účastníka tohoto správního řízení.\nK vyjádření žalovaného, že novému projednání věci brání překážka věci pravomocně rozhodnuté je nutno konstatovat, že z předloženého spisového materiálu nevyplývá, že by žalovaný vydal rozhodnutí, kterým by byla posuzována oprávněnost či neoprávněnost požadavku žalobce o výplatu příspěvku za službu za období od 17.5.2002 do 16.5.2006. Pokud předcházející žádosti žalobce byly vyřizovány ze strany žalovaného sdělením, neformálním dopisem, nelze tyto úkony žalovaného považovat za rozhodnutí, které by bylo způsobilé nabýt právní moci ani za rozhodnutí, které by bylo způsobilé vytvořit překážku věci rozhodnuté.\nPokud žalovaný poukazoval na právní názor vyjádřený v usnesení Městského soudu v Praze ze dne 7.7.2010 čj: 11 Ca 245/2008-66, je nutno uvést, že v této věci sp.zn. 11 Ca 245/2008 se zabýval soud otázkou, zda konkrétní podání žalobce (podání ze dne 22.7.2007) lze považovat za samostatný návrh, za samostatnou žádost či nikoliv. Učinil přitom závěr o tom, že jde o doplnění původní žádosti ze dne 5.3.2007. Tato úvaha byla uvedena v souvislosti s nutností řešit otázku, zda v této věci, jež byla vedena pod sp.zn. 11 Ca 245/2008, byla žaloba podána včas či nikoliv. Závěr o tom, že podání žalobce ze dne 22.7.2007 je doplňujícím podáním k předcházející žádosti ze dne 5.3.2007 nelze mechanicky přenášet na další podání žalobce. Z obsahu žádosti žalobce ze dne 4.8.2010 je zřejmé, že jde o samostatnou žádost, kterou se žalobce domáhal proplácení příspěvku za službu za uvedenou dobu. Lze souhlasit se žalovaným, že jde o žádost opakovanou. Nelze však souhlasit s tím, že by šlo pouze o doplnění dříve uplatněné žádosti. Skutečnost, že žalobce opakovaně žádá o proplacení příspěvku za službu neznamená, že žalovaný správní orgán je zbaven povinnosti o této žádosti, jejímž důsledkem je zahájení správního řízení, rozhodnout postupem, který zákon č. 361/2003 Sb. stanoví.\nZ výše uvedených důvodu dospěl soud k závěru, že žaloba je důvodná, proto žalovanému uložil povinnost vydat rozhodnutí ve lhůtě, jež je uvedena ve výroku tohoto rozsudku (§ 81 odst. 2 s.ř.s.). Podle § 51 odst. 1 s.ř.s. rozhodl soud bez nařízení jednání, když účastníci řízení k výzvě soudu nevyjádřili výslovně nesouhlas s takovýmto postupem, má se tedy za to, že s rozhodnutím bez nařízení jednání souhlasí.\nVýrok o nákladech řízení je odůvodněn ustanovením § 60 odst. 1 s.ř.s., žalobce měl ve věci úspěch, proto mu právo na náhradu nákladů řízení přísluší. Náklady řízení představují částku 1.000,-Kč za soudní poplatek, zaplacený žalobcem z podané žaloby.


Zlatý dukát Národní hrdinové - Milada Horáková proof | Česká mincovna\nCyklus České mincovny Národní hrdinové představuje svou první ženu. Zlatý dukát vzdává hold Miladě Horákové, která vydechla naposledy před 70 lety.\nPopravit ženu, a to z politických důvodů, bývalo již od počátků naší civilizace považováno za něco odpudivého a jednotlivé státní útvary k tomuto trestu sahaly jen ve výjimečných případech, jakým bylo například vyzrazení státního tajemství v době ohrožení země. K takovému násilnému usmrcení ženy na našem území nedošlo v období první republiky, ale ani minimálně sto let předtím za vlády habsburských panovníků. Změnili to až nacisté, kteří během okupace Čech a Moravy zavraždili tisíce žen, přičemž jako záminka sloužil jejich etnický původ nebo odbojářská činnost. Ke stejnému ohavnému činu posléze přistoupili i komunisté, když na šibenici poslali Miladu Horákovou. Její justiční vražda však byla o to odpornější, že tato politička a sociální pracovnice byla odsouzena za provinění, kterých se nikdy nedopustila. Komunistická propaganda ji vykreslila jako hlavní osobnost vykonstruovaného „záškodnického spiknutí“ proti republice. Ba co víc – komunističtí soudci a prokurátoři ji dokonce opakovaně označovali za podporovatelku „kapitalistických vydřiduchů“ a „fašistů“, ačkoliv většinu života zasvětila boji za práva sociálně slabých a žen a za účast v odbojovém hnutí strávila v nacistickém vězení téměř pět let…\nAverzní straně dukátu vévodí portrét Milady Horákové inspirovaný fotografií z doby procesu. „Pás, který probíhá vodorovně od kraje ke kraji přes krk, nese nápis MILADA HORÁKOVÁ POPRAVENA 1950. Nad pásem se po pravé straně nachází letopočet narození 1901. V nadpoloviční části je v opisu umístěn text SYMBOL ODPORU PROTI TOTALITĚ,“ říká akademický sochař Jiří Dostál. „Reverzní strana je zaplněna plochou s rozdrásaným povrchem symbolizujícím ‘prázdno’. Ve stejné oblasti jako na averzní straně je plocha přerušena vodorovným vyproofovaným pásem, který nese úryvek textu z posledního dopisu Milady Horákové před popravou – ZAČÍNÁ SVÍTAT, JDU S HLAVOU VZTYČENOU. Pod pásem je ‘vzhůru nohama’ vyobrazena silueta Pražského hradu, odkud nepřišla milost, ale pokyn k popravě. Dva svislé matné pásy dotýkající se Pražského hradu symbolizují poslední slova Milady Horákové s oprátkou na krku: »Padám, padám…« V horní části, v oblouku připomínajícím řečnický pult, u kterého Milada Horáková stála při procesu, je pak v opisu umístěn text OBĚŤ VYKONSTRUOVANÉHO MONSTRPROCESU,“ dodává autor dukátu.\nNedílnou součástí emise je výpravné balení v podobě knížky, která obsahuje pojednání z pera odborníka na moderní české dějiny PhDr. Petra Koury, Ph.D. Svou kolekci Národních hrdinů si můžete uložit do praktického sběratelského boxu.


Ekologie (MSgS) – Sociologická encyklopedie\nekologie (MSgS). V obecném slova smyslu je ekologie vědou o vztazích mezi živými organismy a prostředím; poprvé byl tento pojem použit německým biologem a filosofem E. Haecklem. Název ekologie je odvozen z řeckého slova ekos, které znamená prostředí. Základem biologického pojetí ekologie je Darwinova teorie tzv. spleti života (web of life), která předpokládá, že mezi prostředím a organismy na jedné straně a mezi jednotlivými organismy na straně druhé existuje dynamická rovnováha, jejíž součástí je přizpůsobování organismů prostředí a bohatá škála vzájemných vztahů mezi organismy, sahající od symbiózy až po boj o výživu, světlo a prostor. „Prostředí, funkce a organismus tvoří základní biologickou trojici. Tato triáda musí být studována jako celek, a právě tento druh zkoumání nazýváme ekologií“ (J. W. Bews).\nObtížnější je vymezení předmětu a metod ekologie člověka. Per analogiam s biologickým pojetím by se dalo říci, že ekologie člověka je zkoumáním vztahu mezi člověkem a jeho prostředím, mezi lidskými individui a také mezi lidskými skupinami. V tomto smyslu by byla ekologie jakousi syntézou všech věd o člověku, využívající výsledků biologie, geografie, psychologie, antropologie i sociologie. Tento široký výklad neodpovídá skutečnému obsahu prací, které se dosud objevovaly pod názvem ekologie člověka v sociologické literatuře.\nV sociologii se rozumí ekologií člověka nejčastěji zkoumání vzájemných vztahů jednak mezi lidmi, jednak mezi sociálními institucemi v rámci určitého prostoru. Zdůrazňování prostorové složky odlišuje ekologii od ostatních sociologických přístupů k studiu společnosti a vyskytuje se téměř ve všech definicích. N. P. Gist a L. A. Halbert ji definují jako „studium prostorového rozložení osob a institucí ve městě a procesů, které k tomuto rozložení vedou“, J. H. Quinn: „Ekologie člověka se zaměřuje na studium vztahů mezi člověkem a prostředím,“ E. E. Bergel ji označuje za „teorii vzájemných vztahů mezi prostředím a člověkem“. Poněkud jiný smysl vyhrazuje ekologii člověka A. A. Hawley: „Je to věda, která se zabývá vývojem a organizací územního společenství, obce.“ Dosavadní pokusy vybudovat obecný systém ekologie lze rozdělit do čtyř skupin:\nPrvním a pravděpodobně nejméně úspěšným pokusem je přímé nebo jen málo pozměněné použití principů animální a rostlinné ekologie na lidskou společnost. R. E. Park, který je pokládán za zakladatele tzv. chicagské sociologické školy, která byla úzce spojena s rozvojem ekologie ve 20. letech, považoval soutěžení za primární faktor, který vytváří jak animální, tak lidské společenství. Soutěžení vede k dělbě práce a k dalším formám uspořádání lidských vztahů, umožňujících společně výhodné používání prostoru. Podle Parka vedla soutěž, zejména ve městech, k různým stupňům spolupráce, kterou označoval pojmem soutěživá spolupráce. Rozlišoval dvě úrovně soutěživé spolupráce: biotickou a kulturní. Chicagská sociologická škola, mezi jejíž přední členy se vedle Parka počítají zejména R. D. McKenzie, E. W. Burgess, L. Wirth, E. Mowrer a W. Ogburn, kladla ve svém výkladu ekologie důraz na tzv. biotickou stránku společnosti; ve svém výkladu ekologie města považovala městská sídla za jakousi formu lidské biocenózy, ve které mají základní biologické vztahy mezi lidmi ekonomickou podobu. Ekologie tohoto zaměření pracující převážně s analogiemi byla silně kritizována a dnes v této podobě neexistuje.\nDruhým — a dosud živým pojetím — je názor, že ekologie člověka studuje jen určitou, i když velmi důležitou stránku vztahu prostředí-organismus, a to vztah mezi přírodními zdroji a jejich využitím. Prostředí je spojeno se sociálním systémem pojmem zdrojů. Každá hospodářská soustava je organizací lidské činnosti, zaměřenou k využití zdrojů a předpokládá dělbu práce v takovém rozsahu, aby bylo dosaženo cíle soustavy, tj. udržení její existence nebo jejího rozvoje. Dosažení tohoto cíle není jen ekonomickou záležitostí, nýbrž předpokládá dobře fungující sociální organizaci, kulturu atd. V tomto smyslu se stává celá sociální organizace společnosti rozhodující pro míru využití zdrojů. Zvláštní složkou zdrojů, které si ekologie tohoto zaměření všímá, je samotný prostor. Do jisté míry lze říci, že Malthusovy demografické úvahy měly ekologický charakter.\nTřetí skupinou ekologických studií jsou monografické výzkumy jednotlivých sociálně kulturních oblastí měst. Existovaly již před tím, než se pro ně začal používat pojem ekologie; jejich klasickým příkladem je Engelsova kniha Postavení dělnické třídy v Anglii. Do jisté míry a s jiným zaměřením navázaly na tyto studie anglické průzkumy měst, které jsou spojeny se jménem Ch. Boothe, a také práce chicagské sociologické školy, usilující o formulaci zákonů prostorového rozložení obyvatelstva na území měst. Nej- známějším příkladem je Burgessova teorie koncentrických zón, která byla zobecněním výzkumu o územním průmětu sociálního rozvrstvení obyvatelstva amerických velkoměst.\nČtvrté pojetí chápe ekologii a sociální organizaci jako kolektivní přizpůsobení populace prostředí. Ekologie člověka zkoumá společnost jako funkční organizaci obyvatelstva, usilující a dosahující adaptace k svému prostředí. V tomto smyslu jsou hlavními prvky ekologické teorie: obyvatelstvo, prostředí, technologie a organizace, které tvoří tzv. ekologický komplex (O. D. Duncan, L. Schnore).\nNěkdy se k těmto čtyřem pojetím přidává ještě páté, zdůrazňující sociálně psychologické faktory (N. P. Gist, S. F. Fava). Tato koncepce ekologie je schopna synteticky pojmout starší, poněkud deskriptivní pojetí ekologie jako zkoumání prostorového rozložení obyvatelstva a sociálních institucí, a také teorii o ekologických vztazích mezi zdroji a obyvatelstvem; není však zatížena biologizujícími analogiemi prvních prací chicagské sociologické školy. Do jisté míry lze říci, že je rozvíjením tzv. sociální morfologie, kterou rozpracoval francouzský sociolog M. Halbwachs. V současné době je toto pojetí nejvýznamnější a nejkvalitnější.\nEkologie člověka se vždy zabývá populací v určitém prostoru. Zkoumá míru růstu nebo úbytku obyvatelstva, která umožňuje rozumět lépe využití prostoru. V rámci rozboru obyvatelstva jako jedné ze složek ekologického systému studuje ekologie hustotu obyvatelstva, jeho územní rozložení a různé stránky jeho prostorové distribuce. Součástí novějších ekologických studií jsou analýzy dlouhodobých i krátkodobých změn v rozložení obyvatelstva, to je zkoumání migrací i denního pohybu obyvatelstva a stanovení zákonitostí těchto pohybů (viz též demografie). V rámci výzkumu zákonitostí pohybu obyvatelstva byla vypracována teorie tzv. ekologických procesů, které jsou označením pro změny v územním rozložení obyvatelstva určitého území. Za hlavní ekologické procesy se počítají: centralizace, decentralizace, segregace, invaze a sukcese.\nKaždá populace žije v určitém prostředí, do kterého se v ekologii zahrnují: poloha, podnebí, přírodní zdroje, flóra a fauna, topografie a geologické podmínky. Prostředí je omezujícím prvkem velikosti a hustoty obyvatelstva, avšak vztah mezi prostředím a obyvatelstvem je vztahem vzájemného ovlivňování, neboť člověk mění prostředí technikou a sociální organizací.\nPřizpůsobení obyvatelstva k prostředí je do velké míry závislé na stupni rozvoje techniky. Ekologická hodnota určitého území není tudíž jen výsledkem přírodních daností, nýbrž ve velké míře také prostředků, které lidé vytvořili k jeho využití.\nNejvýznamnějším prvkem ekologického komplexu je sociální organizace. V lidské společnosti je každá organizace vždy organizací sociální, vzhledem k vzájemné závislosti lidských individuí. Formy této organizace a jejich velikost mohou být velmi rozdílné a sahají od samostatně hospodařící rodiny jako ekologické jednotky až po světové metropole, které představují v současné době vedle městských aglomerací, tzv. konurbací, nejsložitější ekologické soustavy. Součástí všech těchto sociálních organizací je určitá míra dělby práce, v závislosti na stupni společenského rozvoje. Ekologie studuje vzájemnou interdependenci jednotlivých složek sociální organizace, která vznikla v důsledku dělby práce v územních společenstvích, v obcích.\nSoučástí ekologického komplexu, kterému je věnována v poslední době stále větší pozornost, jsou sociálně psychologické prvky, jako např. postoje vůči místu bydliště, názory na vhodnost a kvalitu prostředí, momenty prestiže, jistoty apod. Tyto sociálně psychologické prvky mají podle posledních studií o ekologii velkoměst značný význam a působí nezávisle, paralelně nebo i proti ekologickým faktorům působícím na územní rozložení obyvatelstva.\nLiteratura: Bergel E. E., Urban Sociology, McGraw-Hill Book Co., Inc., New York, 1955; Bews J. W., Human Ecology, London, 1935; Duncan O. D., Schnore L., Cultural, Behavioral and Ecological Perspectives in the Study of Social Organization, American Journal od Sociology, 1959, č. 2; Gist N. P., Halbert L. A., Urban Society, Thomas Y. Crowell Co., New York, 1948; Gist N. P., Fava S. F., Urban Society, Thomas Y. Crowell Co., New York, 1964; Hawley A., Human Ecology, Ronald Press, New York, 1950; McKenzie E. D., The Ecological Approach to the Study of the Human Community, v: Park R. E., Burgess E. W., McKenzie R. D., The City, University of Chicago Press, Chicago, 1925; Park R. E., Human Communities: The City and Human Ecology, The Free Press, Glencoe, III., 1952; Quinn J. A., Human Ecology, Prentice-Hall, New York, 1950; Theodorson G., ed., Studies in Human Ecology, Row, Peterson, Evanstone, III., 1961.\nViz též heslo ekologie ve Velkém sociologickém slovníku (1996)


Slovo Serenissima zní velmi italsky. Historie značky zní jako libreto dobré italské opery s barvitými aristokratickými kulisami, hlučným, ale ladícím orchestrem a tragikomickým koncem. >>\nJestliže model Legacy v závěru 80. let světu ukázal, že značka Subaru není v rallye pro legraci, definitivní slávu jí vyboxovaly evoluce legendární Imprezy. Srovnání nejstarší a poslední generace...>>\nRozmanitá nabídka britských automobilek po slučování šedesátých let vedla k zániku mnoha zajímavých typů. Jedním z nich byl Austin Gipsy.>>\nNa jaře roku 1933 zahájila brněnská Zbrojovka výrobu nového typu Z 4, prvního tuzemského sériového automobilu s předním pohonem. Nová zetka vstoupila na trh s reklamní přezdívkou Silná čtyřka.>>


Domácí energetická čokoláda - Nature`s finest\nDomácí energetická čokoláda\nJste připraveni se naučit, jak rychlé a snadné je připravit domácí energetickou čokoládu, ve které je bohatá čokoládová vůně protkána kakaovým máslem a čerstvým kakaovým práškem?\nNa rozdíl od zakoupených čokolád, kde je seznam bohatý na přísady, jako je lecitin, sušené mléko a rafinovaný cukr, je čerstvá čokoláda tvořena výhradně nutričně zdravými přísadami.\nČerstvý kakaový prášek má úžasné zdravotní výhody. Získává se z ručně loupaných kakaových bobů, které nebyly tepelně ošetřeny a vyznačuje se vysokou koncentrací antioxidantů. Obsahuje více než 300 fytochemikálií, bílkovin, vitamínů a minerálů. Zatímco v klasické čokoládě se výhody kakaa tepelnou úpravou ztrácejí a díky obsahu mléka a přísad je jedním z nejběžnějších alergenů, čerstvému kakau tato nebezpečí nehrozí.\nPro úplnou spokojenost a božskou chuť jsme obohatili domácí energetickou čokoládu o domácí lískové máslo.\n90g kakavového másla\n35g extra panenský kokosový olej\n35g lískooříškové máslo\n30g husté, plné kokosové mléko\n3 ½ až 4 lžíce čerstvého kakaového prášku\n4- 5 lžic kokosového cukru\nPři výrobě čokolády je velmi důležitý časový proces, abyste získali správnou a hladkou čokoládu. Na sporák dejte rozpuštěné kakaové máslo, kokosový olej, lískooříškové máslo a husté kokosové mléko. Jemně promíchejte.\nSamostatně v mixéru rozemelte kokosový cukr na jemnou práškovou směs. Když jsou všechny přísady rozpuštěny, odstraňte z ohně a nechejte ji vychladnout při pokojové teplotě. V okamžiku, kdy směs dosáhne teploty 28 ° C, přidejte kakaový prášek a kokosový cukr. Míchejte, dokud není hladká směs jemná.\nVezměte čokoládové formy a nalijte stejnou část směsi do každé formy. Vložte čokoládu do ledničky, dokud neztuhne.


Zápisy | SVJ Křejpského 1512-1513-1514\nZápis z jednání výboru SVJ č. 4/2020 Datum: 18. 2. 2020\n19.2.2020 administrator\tNapsat komentář\nZápis z jednání výboru 4_2020 v PDF otevřete po kliknutí sem\nZápis z jednání výboru SVJ č. 04/2020\nVýbor obdržel dopis s vyúčtováním zdravotního pojištění od VZP za minulý rok.\nNa žádost některých vlastníků a uživatelů bytových jednotek z Křejpského 1512-1514 výbor projednal a schválil odblokování zarážky u dveří na severní straně. Jelikož někteří vlastníci nebo uživatelé bytů neumí za sebou zavírat, dveře byly neustále otevřené, což umožňovalo vstup cizích osob.\nVýbor SVJ odsouhlasil cenu za čip ve výši 150 korun za jeden kus.\nPříští schůze výboru: 3. 3. 2020 v 18 hodin


Úvod » Divadelní abonentní cykly » Cyklus jaro 2017\nDIVADELNÍ ABONENTNÍ CYKLUS PODZIM / ZIMA 2017 - 2018\n31. října / Út / 19:00 / Fabrika\nDIVADLO VOSTO5 (Praha) – PROTON !!!\nA kolaps popmusic se točí dál!\nJevištní rozhlasová reportáž o objevu zapadlé ostravské kapely PROTON, která byla umlčena těsně předtím, než se stala slavnou. Strhující příběh zapomenuté hudební legendy, od které velikáni populární hudby i undergroundu čekali asi mnohem více. S hudební kometou zataženého nebe hluboké normalizace je totiž propleteno nevídané množství osudů současných hudebníků.\nRežie: Ondřej Cihlář, Námět a scénář: Ondřej Cihlář a Petr Marek, Producent: Petr Prokop a Vosto5, Hudba a zvukový design: Petr Marek a Vosto5, Projekce: Martin Bražina, Výkonná produkce: Jeník Tyl\nvstupné : 400 Kč\n15. listopadu / St / 19:00 / Fabrika\nDIVADLO NA JEZERCE (Divadelní společnost Jana Hrušínského, Praha)\nTIMUR VERMES - UŽ JE TADY ZAS!\n"Je to zábavná, aktuální hra," říká principál Divadla Na Jezerce Jan Hrušínský a dodává " přinášíme divákům tragikomedii, které rezonuje s dnešní dobou, dokáže zesměšnit negativa naší současnosti. Když v závěru hry Adolf Hitler prohlásí: Za nás přece všechno nebylo jen špatné!, mohou si diváci uvědomit, že tuhle větu už někde slyšeli.“\nRežie a dramatizace: Matěj Balcar, Překlad románu: Michaela Škultéty, Scéna: Jan Balcar,\nKostýmy: Lucie Halgašová, Produkce: Jan Hrušínský, Fonetická spolupráce: Dr. Zdena Palková, Asistentka režie: Eliška Zemánková\nOndřej Kavan, Kristýna Hrušínská, Zdeněk Hruška, Michal Kern, Miluše Šplechtová, Martin Sitta,\nTereza Němcová, Speciální hosté z video-záznamu: Daniela Drtinová, Lea Surovcová, Václav Kopta.\n4. prosince / Po / 19:00 / Fabrika\nPANTHEON PRODUCTION (Praha): LIZ LOCHHEADOVÁ – PERFECT DAYS\nPro ženy, které chtějá být šťastné a muže, kteří se toho nebojí.\nÚspěšná kadeřnice Barbs má na první pohled úplně všechno: prosperující firmu, popularitu, exkluzivní byt, přátele\na pečlivou matku. Ovšem jedno jí chybí - nějak nestihla mít dítě a zbývá jí posledních pár let, kdy se to musí podařit. Jenže manželství se jí rozpadlo, nejbližší přítel je homosexuál a potencionální otcové z nejrůznějších důvodů selhávají. Barbs si připadá absolutně nenaplněná. K čemu je žití na vysoké noze, když na vás v obrovském bytě nikdo nečeká?\nNa co máte spoustu peněz, když je nemáte s kým utrácet? A co teprve, když je vám 40 a biologické hodiny bijí jako\no závod? Lov na kvalitního dárce spermatu se pro ni pomalu ale jistě stává prioritou a posedlostí. Romantická a svižná komedie, která netradičním způsobem ironizuje (anti)feministická klišé. Hra Perfect days je vtipným důkazem toho, že život pro nás vždy chystá něco úplně jiného, než si plánujeme.\n29. ledna / Po / 19:00 / Fabrika\nDIVADELNÍ SPOLEK KAŠPAR (Praha) – JIŘÍ SUCHÝ, JIŘÍ ŠLITR: JONÁŠ A TINGL - TANGL\nNa počátku rozhodnutí zkoušet hru Jonáš a tingl - tangl byly (v mém případě) zcela sobecké důvody. Elpíčka divadla Semafor z konce šedesátých let byla u nás doma značně odřená, „já jsem Zabiják, já jsem tady za divadlo“ byla oblíbená hláška a s jejich písničkami jsem se probroukal raným mládím.\nRežie: Jakub Špalek, Výprava: Radka Josková, Choreografie: Michaela Váňová, Dramaturgie: Lenka Bočková,\nPetr Lněnička, Zdeněk Dočekal, Adéla Petřeková, Veronika Němcová, Pavel Husa, Klára Böhmová\nPředprodej abonentek bude zahájen 17. října 2017 v recepci Fabriky. (pondělí - pátek 6:00 - 17:00 hodin)\nStávající abonenti mají možnost výměny své abonentky od 25. září do 13. října 2017.\nDIVADELNÍ ABONENTNÍ CYKLUS JARO / LÉTO 2017\n9. dubna / Ne / 19:00 / Fabrika\nWÜSTENROT TEATRO – BRATISLAVSKÉ HUDOBNÉ DIVADLO\n24. dubna / Po / 19:00 / Fabrika\nDIVADLO ROKOKO (Praha)\nEdward Albee: Kdo se bojí Virginie Woolfové? Divadlo Rokoko\n9. května / Út / 19:00 / Fabrika\nŽádná ze Shakespearových her nemá v českém překladu tolik odlišných názvů jako Measure for Measure (doslovně Míra za míru), kterou uvádíme v překladu Martina Hilského pod titulem Něco\nza něco. Na českých jevištích se hrála také jako Veta za vetu, Oko za oko či Půjčka za oplátku. Podle profesora Hilského, který se účastnil i jedné z našich čtených zkoušek, prostupují celou hru dvě základní divadelní situace. Ta první je spjata se starozákonní odplatou a ve starších překladech ji představuje „veta za vetu“ či „oko za oko“, ta druhá je založena na směně zboží a peněz, spíše však na úplatcích a obecně korupci jako funkčním systému, a ve starších překladech je to „půjčka\nza oplátku“. Hra, v níž Shakespeare ukazuje, jak člověka dokáže proměnit moc, je i svým způsobem jakýmsi rozvedením dvou jeho sonetů (sonety číslo 94 a 129), které vznikly krátce před napsáním hry. Hluboce procítěné hamletovské verše o smrti nám pak připomenou, že hra vznikala v sousedství velkých tragédií Othella a Krále Leara.\nPro nás je zajímavá postava zhýralého vězně Barnardina, o kterém se ve hře říká, že je rodilým Čechem, vychovaným však ve Vídni („a Bohemian born, but here nurrsed up and bred“). Ačkoli má tedy jeho zhýralost na svědomí metropole na Dunaji, přesto se k němu čeští překladatelé dlouho nechtěli znát. Svou roli zde jistě hrál i Schlegelův německý překlad („ein Zigeuner von Geburt“),\nkterý nejspíš inicioval Barnardinovu přeměnu, z něhož se tak stal „rozený cikán“ (takto jej ve svém překladu označí i J. V. Sládek). Ale v Anglii se spojovali cikáni s Egyptem, jak to dosvědčuje etymologie slova gypsy (gipsy) a jeho užití u Shakespeara i Jonsona. Podle svědectví velkého historického oxfordského slovníku se vyskytuje Bohemian ve významu cikán až na sklonku 17. století. My tedy\nv Barnardinovi právem spatřujeme spíše jakýsi prototyp Haškova Švejka, před nímž vládní autorita rezignovaně kapituluje, neboť jeho vlivní přátelé dosáhli u dvora odkladu výkonu trestu.\nAutor: William Shakespeare, Překlad: Martin Hilský, Režie: Ivan Krejčí, Scéna: Milan David,\nKostýmy: Marta Roszkopfová, Hudba: Nikos Engonidis, Dramaturgie: Tomáš Vůjtek\nKNÍŽE vídeňský Vincentio - Štěpán Kozub, ANGELO jeho náměstek - Marek Cisovský,\nESCALUS starý šlechtic - Pavel Cisovský j.h., CLAUDIO mladý šlechtic - Josef Kaluža,\nLUCIO výstřední hejsek - Albert Čuba, ŽALÁŘNÍK - Vladislav Georgiev,\nLOKET strážník - Michal Čapka, PĚNIČKA pošetilý pán - Petr Panzenberger,\nVOKEJHÁK kat - Petr Panzenberger, BARNARDIN vězeň českého původu - Šimon Krupa,\nPOMPEJUS klaun - Přemysl Bureš j.h., PETR mnich - Šimon Krupa, ISABELA sestra Claudia - Pavla Dostálová, MARIANA zasnoubená s Angelem - Tereza Cisovská, JULIE Claudiová milá - Zuzana Truplová, KUPLÍŘKA madam Prošoupaná - Alena Sasínová-Polarczyk\n6. června / Út / 19:00 / Fabrika\nIstvan Örkeny: Kočičí hra\nTaková jsi byla vždycky. Samé zmatky a komplikace!“\nProslulá tragikomedie Istvana Örkenyho s Pavlou Tomicovou a Zorou Valchařovou-Poulovou\nv hlavních rolích. Erži Orbánová, hubatá, živelná a svérázná hrdinka, prožívá svá každodenní dobrodružství v komunistickém Maďarsku mezi sdíleným bytem v budapešťském činžáku, mňoukáním „kočičí hry“ se sousedkou Myškou a hašteřením ve frontě v mlékárně. Její elegantní\na klidná sestra Gizela žije zase už šestnáct let upoutaná na své kolečkové křeslo v Mnichově\nve svobodném západním Německu a nezbývá jí než po telefonu a v dopisech často marně usměrňovat sestřiny eskapády. Je tu totiž Pavla, Eržina nová kamarádka, která má na ni „báječný vliv“ a samozřejmě Viktor Molnár, obžerný, kdysi slavný operní pěvec, jehož způsoby u stolu jsou sice mimořádně nesnesitelné, ale Erži mu s radostí každý čtvrtek vaří večeře… Oblíbený maďarský prozaik a dramatik István Örkeny napsal svou Kočičí hru v roce 1963 nejprve jako novelu a teprve o několik let později ji zadaptoval do divadelní verze, se kterou slavil úspěchy na mnoha světových jevištích, včetně pražského Národního divadla, kde v roce 1974 vznikla legendární inscenace s Danou Medřickou a Vlastou Fabiánovou. Užijte si s námi v režii Terezy Karpianus životní příběh sester Szkallových, nejkrásnějších dívek z městečka Leta, okres Szolnok, v této hře o stárnutí, lásce, vášni\nk životu, sesterské blízkosti a hlavně nezdolném optimismu!\nRežie: Tereza Karpianus, Dramaturgie: Jana Slouková, Scéna: Jan Štěpánek,\nKostýmy: Zuzana Přidalová, Hudba: Jindřich Čížek\nErži Orbánová - Pavla Tomicová, Gizela, její sestra - Zora Valchařová-Poulová\nIlona, dcera Erži - Natálie Řehořová, Jóži, Ilonin manžel - Jakub Tvrdík,\nPavla Krausová - Martina Nováková, Myška, sousedka - Petra Výtvarová Krausová,\nViktor Molnár, pěvec - Jan Bílek, Adelaida, jeho matka - Marie Kleplová, Číšník - Viktor Prokeš\nDélka představení: 155 minut (s přestávkou)\nAbonentní vstupenka na sezónu stojí 900,- Kč.\nVstupné na jednotlivá představení činí 400,- Kč.\nPředprodej abonentek bude zahájen 23. března 2017 v recepci Fabriky.\nStávající abonenti mají možnost výměny své abonentky od 1. března do 20. března 2017 v recepci Fabriky Svitavy.


Buchlovická chasa bude letos čítat na čtyři desítky párů - Slovácký deník\nBuchlovická chasa bude letos čítat na čtyři desítky párů\nBuchlovice - Martinskými hody ožijí o víkendu 8.-9. lístopadu Buchlovice. Krojovaná chasa se sejde v sobotu o desáté hodině na náměstí, aby pak vyrazila na radnici pro povolení pořádání hodů.\n„Na čtyři desítky párů se pak vydají na obchůzku tak, aby se všichni sešli večer v restauraci U Páva na hodové zábavě,“ prozradila jedna z organizátorek Marie Kuncová. Role starších stárků se letos ujali František Zapletal a Bára Sonntagová, jejíž sestra Kateřina, coby mladší stárka, doprovodí Tomáše Daňhela. Stejně jako průvod, tak i zábavu od 19.30 hodin doprovodí dechová hudba Buchlovjané. Ve stejný čas v hotelu Buchlovice začne hrát cimbálová muzika Rubáš.\nNedělní slavnost začne v deset hodin mší. Půl hodiny po poledni se chasa sejde na náměstí k tanci a pak vyrazí na další obchůzku. Nedělní zábava začne ve stejný čas jako v sobotu a opět v restauraci U Páva.\nKompletní hodový kalendář najdete v pátek 7. listopadu ve Slováckých novinách


Schlörwagen (1939): Vejce z Göttingenu | auto.cz\nTitulní strana > News > Novinky > Schlörwagen (1939): Vejce z Göttingenu\n10.9. 2014 Aleš Sleeper Dragoun\nSchlörwagen (1939): Vejce z Göttingenu\nVýzkum automobilové aerodynamiky byl ve třicátých letech 20. století ještě poměrně v plenkách, a to i přes úspěšné snahy o sériovou výrobu. Jeden z mnoha pokusů představoval experiment Karla Schlöra.\nSvět mezi válkami nebyl rozhodně idylkou. Dlouho se vzpamatovával z té Velké, dnes známé jako první světová. Aby přišel neslavně proslulý černý pátek na newyorské burze, následná hospodářská krize ochromila celou planetu. A v Německu se kvůli ní dostali k moci nacisté, kteří zavinili tu další, ještě krvavější. Ale třicátá léta byla rájem experimentů v automobilismu. Vlastně nikdy předtím ani potom se automobily nezměnily v krátkém časovém období tak radikálně. Z hranatých krabic se jako mávnutím kouzelného proutku staly úhledné aerodynamické vozy.\nExperimentovalo se samozřejmě už dříve, vzpomeňme třeba první vozidlo, které překonalo rychlost 100 km/h. Elektromobil Camille Jenatzyho z roku 1899 měl tvar náboje. Alfa 40/60 HP převlečená karosárnou Castagna pro hraběte Ricottiho (1914) zase tvar kapky a kulatá okna. Podobné linky zkoušel i v Německu působící Aurel Persu, Tropfenwagen Edmunda Rumplera byl tak futuristický, že jich několik použil režisér Fritz Lang ve svém němém sci-fi snímku Metropolis.\nNěmecký Schlörwagen byl postaven na podvozku Mercedesu 170 H série W28. Písmeno H zde znamenalo umístění motoru (heck – vzadu). Mercedesy s agregáty v zádi nebyly tak propracované jako aerodynamické tatry z Kopřivnice, za kterými mimochodem stáli také německy mluvící konstruktéři... Ale to nebránilo tomu, aby největší „háčko“ posloužilo jako základ unikátnímu sedanu. Poháněl jej tak čtyřdobý zážehový řadový čtyřválec typu M28 s objemem 1,7 l s výkonem 28 kW při 3400 otáčkách. Kulatého futuristu na kolech postavil vizionářský inženýr Karl Schlör (1910-1997) v Aerodynamickém výzkumném ústavu (AVA - Aerodynamischen Versuchsanstalt) v Göttingenu. V ústavním tunelu vozu naměřili součinitel odporu vzduchu 0,186. Pravda, šlo jen o zmenšený model, původem už z roku 1936. V sedmdesátých letech jej znovu ofukoval Volkswagen u nástupnického Německého centra pro letectví a kosmonautiku (DLR - Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt) a výsledná hodnota 0,15 byla ještě působivější!\nSchlör experimentální prototyp nekoncipoval k dosažení vysokých rychlostí, primárním cílem bylo snížení spotřeby paliva při běžných rychlostech. K tomu špičková aerodynamika pochopitelně pomáhá též. Další metu představoval dostatek místa pro celou rodinu, dovnitř se vešlo až sedm lidí ve třech řadách sedadel. Schlörwagen, který také dostal přezdívku „göttingenské vejce“, byl prakticky křídlem na kolech a tvarem připomínal polovinu kapky. Přední kola musela zůstat uvnitř, proto vynálezce automobil extrémně rozšířil: až na 2,10 m a prodloužil, jak jen to bylo možné. Skutečný vůz v tunelu zkoušen nebyl, nevešel by se tam, určitě produkoval větší odpor než pětinová zmenšenina. Dostal zcela hladkou podlahu a okna v rovině s vnějším pláštěm.\nNedaleko Göttingenu byla v té době dokončena dálnice, Schlör tak měl svůj výtvor, který dostal registrační značku IS-20611, rovnou kde otestovat. Porovnal jej se standardním Mercedesem 170 H. Díky sériové čtyřstupňové převodovce a špičkovým tvarům se „vajíčko“ rozjelo až na 136 km/h, zatímco sériový model dosáhl stěží 105 km/h. Taktéž osmilitrová spotřeba byla oproti dvanáctilitrové o třetinu lepší. A to střela, byť s lehkou hliníkovou karoserií vážila o 250 kg více, necelých 1,4 tuny. Jenže do výroby se Schlörwagen nakonec nedostal. Proč? Byl náchylný na boční vítr, který jej mohl v extrémních případech i vyhnat ze silnice s patřičnými následky pro posádku... Při zkouškách se naštěstí nic takového nestalo. S velkou slávou jej vystavili na IAA v Berlíně. A pak přišla válka... Během ní dostal na záď hvězdicový letecký motor o výkonu 96 kW ukořištěný Rusům. I s vrtulí. Původní čtyřválec samozřejmě ve voze zůstal, ale tohle spojení v praxi vůbec nefungovalo. Po porážce nacistického Německa sešel z očí. Prý jej zkonfiskovali spojenci a odvezli do Anglie, další spekulace říkaly, že jej naopak ukořistili Rusové a shořel v lotyšské Rize. Jiní tvrdili, že se dochoval a odpočívá kdesi v kůlně nedaleko místa svého zrodu. Šéfka ústředního archivu DLR Jessika Wichner však všechny tyto teorie považuje za mylné. „Máme důkazy, že Schlörwagen byl uložen u AVA nejméně do konce srpna 1948.“ Tehdy už byl nekompletní, nepojízdný, během války zmizela sedadla a kola, bizarní auto našlo místo svého odpočinku ve zchátralé budově. O pozůstatcích věděl i samotný vynálezce a požádal o jejich vydání. Byly naloženy na náklaďák, který dokonce vyrazil na cestu k Schlörovi, ale britská vojenská správa vydala rozkaz k jeho návratu. Poté se ztratily neznámo kam, stopy mizí. „Bohužel je velmi pravděpodobné, že vážně poškozenou karoserii prostě vyhodili do šrotu,“ krčí na toto téma Jessika Wichner rameny.\nK pětasedmdesátému výročí vznikl v DLR ještě jeden model, opět v měřítku 1:5 dle původní dokumentace. Ta se naštěstí dochovala kompletní... Schlörwagen designem také trochu připomíná americký Dymaxion Buckminstera Fullera. Na rozdíl od něj měl však čtyř kola, nikoli tři.\nZdroj: DLR, Wired.com\nŠtítky Mercedes-Benz\tVolkswagen\tDesign\tMPV\nPřidat názorDiskuse: Schlörwagen (1939): Vejce z Göttingenu\nŽasnu 11.09.2014 11:13 coubes


Vila Albína Bráfa, Středočeský - SlavneVily.cz\nVila Albína Bráfa\nFOIBOS - 4. 10. 00:00\nRiegrova čp. 99, Roztoky\nStavebník: Albín Bráf\nNa okraji Tichého údolí stojí při cestě do Prahy trojice vil (čp. 97, 98 a 99), které pro Roztoky na počátku sedmdesátých let 19. století navrhl stavební inženýr Antonín Rosenberg (1833-1907). Absolvent vídeňské techniky pracoval téměř padesát let na c. k. místodržitelství v odboru pro pozemní stavby. Známým se stal díky realizovaným projektům velkých školních budov v Praze ve stylu novorenesančního historismu. Stavby v Roztokách charakterizuje členitý pravoúhlý půdorys hmotově se projevující rizality. Klasicizující novorenesanční tvarosloví fasád doplňují prvky čerpající z tzv. alpského či švýcarského stylu. K jeho typickým znakům patří sedlové střechy s nízkým sklonem, které zdobí dřevěné detaily v podobě vysunutých krokví, podstřešních křížů a vyřezávaných dřevěných či plechových akroterií. Na vile čp. 99 je patrný architektův cit pro stavební objem. Symetrickou kompozici s křížovým půdorysem zdůrazňuje převýšený rizalit. Na jižní straně ho ozvláštňuje terasa rámovaná dřevěnými arkádovými oblouky, které vynášejí balkon v patře. Do vily vstupujeme dřevěnou verandou umístěnou při bočním průčelí. Interiér má přehledně řešenou dispozici se střední podélně vedenou chodbou, obytné místnosti se obracejí na jih a přes přilehlou terasu otevírají do zahrady. Interiér dodnes zdobí původní pískovcová dlažba chodby, kamenné schodiště s litinovým zábradlím a krásné kazetové dveře s rosetovými ornamenty. Prvním majitelem vily byl pražský obchodník Leopold Kraus. Od něj nemovitost v roce 1903 koupili manželé Albín a Libuše Bráfovi. Albín Bráf (1851-1912) patřil mezi nejvýznamnější osobnosti politického, hospodářského a společenského života konce 19. století. V roce 1888 se oženil s Libuší Riegrovou, dcerou Františka Ladislava Riegra. K jejich přátelům patřili Braunerovi, které často navštěvovali ve známém roztockém mlýně. /HH


ROZŠÍŘENÍ ŠKÁLY CVIKŮ U SLONICE VISHESH - Sloní deník - Sloní deník - Expozice a zvířata - Zoo Ostrava\nI když je středem zájmu nejen návštěvníků, ale i ošetřovatelů v poslední době malá Rashmi, věnujeme neméně pozornosti také ostatním slonům. Vishesh si po koupání, které je pravidelnou součástí péče o kůži, často začala sama lehat na zem, proto jsme se rozhodli její chování podpořit slovním povelem s patřičnou odměnou. Posílení samovolného chování je tou nejlepší cestou, jak slony naučit novým cvikům.\nUčení každého nového cviku probíhá v několika fázích. Vishesh je již dnes schopna ulehnout na zem do dvou různých poloh, a to na pokyn ošetřovatele. V budoucnu je možné toho využít při odběru krve pro stanovení hladiny hormonů, při kontrole zvířete nebo třeba při koupání. Budeme tak mít lepší přístup i k jejímu hřbetu, kde se často drží nečistoty. Zatím Vishesh cviky provádí v boxu, kde není rozptylována jiným slonem, po čase, až si nové cviky dostatečně osvojí, budeme s ní takto pracovat i v přítomnosti dalšího slona.\nNutno také dodat, že zvířata si lehají pouze tehdy, pokud jsou v dobré psychické pohodě, protože tím odhalují nejzranitelnější části těla. Vishesh tak dává najevo svou naprostou důvěru v ošetřovatele.


Zápisky z himalájské cesty, 1. část: Co jsme se naučili Delhi | Shakti yoga\n17.8. 2018Monika Winklerová1043x\nPřestože jsem už týden doma, několikrát za noc se probouzím s pocitem, že někde jedu nočním autobusem a ráno mi to trošku trvá, než si uvědomím, kde vlastně jsem. To všechno vypovídá i o tom, že to byla cesta velmi akční, často jsme na jednom místě spali jen den, většinou dva a jen velmi zřídka tři, párkrát jsme taky spali v nočním autobuse. A to vše trvalo v souhrnu asi čtyři týdny. Takže jsme se nezastavili. Snad i proto od návratu téměř nechodím z domu 😀\nVedle každého indické hotelu ve velkoměstech, která jsem navštívila, bylo staveniště.\nVšechno to začalo v půlce července, kdy jsem se vysílená po asi dvou týdnech s antibiotiky na boreliózu vydala na cestu, na jejímž konci na letišti na mě bohužel nečekal můj batoh :-O Paní na reklamacích ale říkala, že přiletí zítra, že to je jisté… Kdyby se mi to už jednou v Indii nestalo, věřilo by se mi jí snáz, ale snažila jsem se i tak…\nOdvoz domluvený z hotelu nás nečekal, tak jsme absolvovali klasické uvítání taxikářů – “ano, vím kde ten váš hotel je, nastupte, nastupte”. No a když už jste i s obřími batohy narvaní v autě, tak chce adresu a obíhá s ní chlapíky kolem, následně jede do dané čtvrti a tam se ptá lidí na ulici. Takže pozor: na otázku, jestli ví, kde jedeme, zde odpovídají vždy ano. Nezažila jsem to snad nikdy jinak, myslím, že to je uvítací rituál, něco jako námluvy.\nTakže pokud pojedete do Indie, nebookujte si taxík z hotelu, ať o to nepřijdete 😉 Ale zase, pokud někam spěcháte, tohle může být časově náročná procedura na jejímž konci bude chtít řidič víc peněz, protože to přece trvalo dlouho a najezdil víc, že…\nNáš krásný čtyřhvězdičkový hotel u Dilijského letiště se ukázal jako špeluňka, ale dali si nakonec říct a převlékli nám postel, ve které byly indické vlasy. Takže jsme přecijen slavili nějaký úspěch a užívali si popříletového konfortu – cca ve tři, čtyři ráno. Za oknem byla klasicky obří hučící klima a okno jsme tedy měli jen jedno právě do tohoto meziprostoru. Asi stáhnu obrázek z bookingu, ať taky vidíte, jak krásné to mělo být 😀\nAle možná je to tím, že Indie je jedno velké staveniště. A samozřejmě země kontrastů.\nRukojmími v Delhi\nKvůli batohu a paní, která říkala, že stopro zítra přiletí, zůstáváme v Delhi a čekáme na batoh. Samozřejmě voláme na infolinku z recepce hotelu – je dobré jim dávat vědět, že o batoh máte stále zájem, pokaždé jsou překvapeni… po indické snídani v hotelu vyrážíme do ulic a soutěž o nejlepší náhradní plán vyhrává Taj Mahal. Jeden ze sedmi divů světa, který na našem itineráři nebyl, se najednou zdá jako nejlepší možnost, jak využít den ve žhavé indické metropoli.\nMusím říct, že teprve na této cestě jsem našla klima, ve kterém se bez klimy asi nedá přežít. A ti, kdo se mnou cestovali ví, že žádná klima a žádný větrák NIKDY nepřicházel v úvahu. Aneb již stokrát prověřené nikdy neříkej nikdy se zase potvrdilo.\nKdyž vejdete do cestovní kanceláře a něco vám nehraje.\nJe tu lepkavé dusno a teplota je nepopsatelná, hlavně ta vnitřní. Protože nemáme čas a Taj Mahal je od nás tři, čtyři hodiny (takže v normálním čase počítejte i pět), bereme taxíka. Časově nejnáročnější je dostat se z Delhi, to je pernamentní zácpa (ikdyž řidič vypadá, že to vidí poprvé), pak už poznávám opravdovou indickou dálnici. Jenže něco tady nehraje: indický styl řízení a rychlost moc nejdou dohromady – předjíždí se ze všech stran a občas potkáte na dálnici auto v protisměru :-O\nCo říct o Taj Mahalu? Bylo to asi velkolepé, ale skrze horoucí klima a davy lidí si pamatuji jen tu žhavou zem, o kterou jsem se spálila, když jsem si sundala boty, že udělám nějakou jógovou fotku 😀\nKvůli ztrátě batohu jsem neměla moc na výběr v čem na výlet vyrazím, ale pokud mohu doporučit vám, neberte si botasky a tepláky, bude vám horko 😉\nJeště mám asi dvě fotky, ale na víc jsem se nezmohla.\nCelou dobu tam jsem si říkala, jak krásné fotky by tam mohly být – vlastně jsme tam byli mimo sezónu, takže byla spousta fotogenických míst, kde nikdo nebyl – ale já jsem v tu chvíli byla ráda, že dýchám a stojím a o žádnou dokumentaci jsem moc nestála. Jen čistě důkazní foto, že jsme tam byli a šup do klimatizovaného taxíku a čtyři hodiny zpět 😀\nZ celého tohohle výletu si asi zapamatuju především hádku se španělkou v minibuse před Taj Mahalem – hádat se ve dvou cizích jazycích je opravdu výzva, ještě se mám co učit – a taky to, jak jsem na zpátečníční cestě řekla řidiči velmi rázně, že pokud nezpomalí a nezačne řídit normálně, tak si okamžitě vystupuju. Asi mi uvěřil a zpomalil 😀\nSezení na zemi je normální, což je jedna z věcí, kterou tady mám ráda 🙂\nV těch extrémních podmínkách, které ve většině Indie pro nás panují, mám často pocit, že nejde být jinde než v přítomnosti, protože jinak by se tam člověk mohl zbláznit. Z toho přítomného bytí pak jednáte a divíte se sami sobě zároveň, jak se to všechno děje.\nKdyž jednáte s místními lidmi a něco chcete nebo opravdu v žádném případě nechcete (většinou nakupovat nebo doprovod) – bez vědomé přítomnosti to tady neobhájíte, prokouknou vás jako dítě nebo pes ve chvíli, kdy chcete být přísní, naštvaní, vychovávat a vlastně se do toho musíte nutit. Neslyší slova, co říkáte, vnímají energii. Pokud máte pocit, že jste v životě příliš vlažní a bez emocí, myslím, že málokterá země jich vyvolává tolik, jako Indie. Je to skvělá praxe pro vědomého pozorovatele, ten se tady baví 😀\nKdyž jsme si u kluků vyměnili všechny peníze, tak jsme si je aspoň vyfotili – kdyby byly falešné, že… 😀\nDalší den ráno nás vzbudí telefon a my si optimisticky myslíme, že přišel batoh. Haha. Zvedneme telefon a … prý omyl 😀 bohužel ještě před snídaní voláme na infolinku, což nám trošku poznamená chuť k jídlu a do života. Najednou se totiž ani neví, kde batoh je :-O\nKouzlo této infolinky a hledání batohu totiž spočívá v tom, že vždy začínáte nanovo s jiným operátorem, všechno mu vysvětlujete, pak se zdá, že on něco najde v počítači – dá příslib brzkého doručení nebo nějaké akce (třeba že napíše do Amsterdamu na letiště), často také slíbí, že zavolá zpět za 10-15 minut, ale … zdá se ale, že nikam nepíšou a zpátky nikdy nezavolali.\nVětšina z nich řekne, že zítra bude a jednou za čas narazíte na slabší, zřejmě nevycvičený článek, který vám asi na rovinu řekne, co vidí v počítači. To se asi stalo nám právě toto ráno. Do této chvíle nás operátoři ujišťovali, že se o všem ví, náš batoh mají a zítra stopro bude. Takže tahle pravda nás trošku zklamala, že…\nA taky nám vlastně otevřela oči – s linkou bychom si takhle mohli telefonovat klidně týden třikrát denně a nic se vlastně nezmění. Protože jsme nechtěli strávit celou cestu v Delhi, rozhodli jsme se odjet, ale před cestou to ještě zajít pořešit na letiště.\nA tady je dobrá rada pro vás: pokud byste se někdy ocitli v podobné situaci, nechoďte na letiště. Když totiž po hodině cesty na letiště, které je 15 minut od hotelu (jeden tuktuk vás vysadí někde v letištním areálu úplně špatně a druhý vás odveze na letištní bus, ikdyž jste se domluvili na letiště, takže jste po 40 minutách pár metrů od místa odkud jste vyrazili a nezbývá vám, než se nevěřícně smát) a po hodině hledání na letišti, kde vás bez letenky nechtějí pustit (a taky třeba třikrát vyjedete po schodech nahoru a dolů, jak vás posílají od čerta k ďáblu) najdete kancelář letecké společnosti, pozor: když máte to štěstí a dostanete se až do tohoto bodu a tuto kancelář najdete: paní za přepážkou prostě zavolá na stejnou infolinku.\nPo letištní anabázi jdeme na metro. A myslím, že se dostáváme k mé nejpozitivnější zkušenosti z Dilí. Je tam čisto, klid a klima mírné. Kdykoli to v Dilí na ulici nebudete zvládat, schovejte se pod zem. Jak říká reklama jedné drogérie: tady je svět ještě v pořádku 😀 V metru najdeme i kavárnu CoffeeDay, kde si dáváme čaj, obědváme a svůj pobyt prodlužujeme, jak jen to jde.\nMapa metra vám může v Dilí zachránit život 😀\nNejlepší by bylo, kdyby před metro rovnou připravili náš klimatizovaný bus na sever. To by nás ale ochudilo o hledání autobusáku, odmítání desítky taxíků a minibusů a tlačenici ve frontě na lístky, které si bez indického telefonního čísla bohužel online nekoupíte.\nNo ale zase ať to nepůsobí tak tragicky, v průběhu všech bolestných zkušeností člověk získává cenné nápovědy: třeba následuj svoji intuici, když jedeš metrem a cítíš, že autobusák je na této zastávce, která se jmenuje Kashmiri gate (takže to možná říká i zdravý rozum), prostě vystup! Neposlechli jsme, takže na této zastávce vystupujeme až o půl hodiny později.\nA když ti prodejce knih ukáže na knihu, tak si ji rovnou kup – aneb jak se k nám na cestu ve správnou chvíli přidal Eckhart Tolle a jeho Moc přítomného okamžiku.\nNic není náhoda 😉\nNakonec nám přecijen lístky prodali – znamenalo to asi hodinu a půl stání ve frontě a boji o pozici – tedy přesněji my jsme stáli ve frontě, ale indové nevědí, co to je, takže se prostě rojí kolem v obrovském chumlu. Nejvíce mě pobavil okamžik, kdy naše “fronta-chumel” byla po hodině převelena k jinému okýnku a z prvních byli náhle poslední a z posledních první. Bohužel jsme byli v té první skupině, a tak jsme se do busu nevešli 😀\nNo jedinou jistotou je změna a nelibost je jen nepřijetím přítomnosti, to ví každý, kdo cestuje s Tollem, že 😀\nDostali jsme ale v prvním kole příslib na rezervaci míst v dalším buse, a tak jsme se v osm večer nalodili na naši první noční jízdu. Myslím, že jsme vůbec netušili do čeho jdeme, no ale tady a teď, že… Když už jste v tom, nejde jen tak za jízdy vystoupit. A když na to jen pomyslíte, nejen Indie vás v tom často pěkně vymáchá…\nVolvo bus a 10 hodin “pohodlí a bezpečí” 😀