Zelení hrdinové | Komerční banka\nInspirace pro cestu k udržitelnosti\nPoznejte neobyčejné příběhy zelených hrdinů\nUdržitelnou budoucnost má v rukách každý z nás. Taková je hlavní myšlenka nového celoročního projektu, který realizujeme ve spolupráci s TV Nova a její platformou Naše Česko. Postupně vám představíme 12 inspirativních příběhů, které vás možná překvapí cestami, na které se lze směrem k udržitelnosti vydat.\nZelení hrdinové jsou lidé, které budete potkávat ve vybraných pořadech televize Nova (Snídaně s Novou, Rady ptáka Loskutáka, Víkend, Život ve hvězdách a odpoledních i večerních Televizních novinách) až do září 2022. V průběhu roku se tak dozvíte více například o obnovitelných zdrojích energie, zelených budovách, hospodaření s vodou nebo tom, jak si lze postavit domácí čmelín či jak je možné uchopit udržitelnost v umění.\nZelený hrdina #1 – SENS Foods CZ a jejich udržitelné potraviny\nCvrčci jsou zdrojem stejně kvalitních bílkovin jako nejlepší hovězí. Právě toho se rozhodl využít náš klient – společnost SENS Foods CZ, která stojí za největší cvrččí farmou na světě, kde se produkuje udržitelný cvrččí protein.\nPřečtěte si příběh prvního hrdiny\nZelený hrdina #2 – Tadeáš Kula a jeho Reknihy.cz\nKaždý rok padne k zemi 125 milionů stromů určených pro knižní průmysl. Výroba každé nové knihy tak dál zatěžuje planetu. Právě to se rozhodl změnit mladý podnikatel Tadeáš Kula, který založil udržitelné knihkupectví Reknihy.cz.\nPřečtěte si příběh druhého hrdiny\nZelený hrdina #3 – Romana Drdová a Cena Empatie\nI z odpadu může vzniknout umělecké dílo! Upcyklace, tedy opětovné využití odpadového materiálu, je jednou z cest, jak snížit ekologickou zátěž planety. Jak na upcyklaci v oblasti umění a módy, ukazuje Romana Drdová, vítězka Ceny Empatie.\nPřečtěte si příběh třetího hrdiny\nZelený hrdina #4 – Pavol Floriš a jeho unikátní větrná čerpadla\nExistují čerpadla na vodu, která ke svému fungování nepotřebují přívod elektřiny, ale stačí jim síla větru. Právě taková již řadu let vyrábí podnikatel Pavol Floriš, který si za ně už vysloužil několik ocenění.\nPřečtěte si příběh čtvrtého hrdiny\nZelený hrdina #5 – Daniel Pitek a jeho hospodářství pod Milešovkou\nNávrat k tradičnímu způsobu hospodaření může být jednou z cest, jak ulevit přírodě. Daniel Pitek, veřejnosti známý jako sedlák pod Milešovkou, buduje sady a tůně pro zdravější krajinu, která lépe odolává změně klimatu.\nPřečtěte si příběh pátého hrdiny\nZelený hrdina #6 – Jaroslav Hruška a jeho ekofarma s moštárnou\nZa státního úředníka zaníceným farmářem. Takový je příběh Jaroslava Hrušky, který zcela změnil svůj životní styl – založil ekofarmu, kde nabízí zákazníkům přírodní produkty přímo ze dvora.\nPřečtěte si příběh šestého hrdiny


Hlasování veřejnosti o podpoře projektů v jednotlivých krajích\nZobrazit pravidla hlasování\nProvozovatel a organizátor hlasování\nNadační fond Albert, IČ 28967496, se sídlem Radlická 117, Praha 5, 158 00, Česká republika, zapsaný v nadačním rejstříku vedeným Městským soudem v Praze, oddíl N, vložka 763 (dále též jen „provozovatel“ nebo též jen „organizátor“), je zároveň organizátorem hlasování veřejnosti o podpoře projektů z výtěžku prodeje Vánočních perníčků v prodejnách společnosti AHOLD Czech Republic, a.s., IČ: 440 12 373, se sídlem: Radlická 520/117, Jinonice, 158 00 Praha 5, zapsaná v obchodním rejstříku vedené Městským soudem v Praze, oddíl B, vložka 544, provozující síť prodejen pod značkou Albert v ČR. Cílem hlasování je podpořit nejzajímavější projekty pomáhající sociálně znevýhodněným dětem („projekt“) z pohledu široké veřejnosti a přerozdělit tak prostřednictvím hlasování finanční výtěžek z prodejní akce „Vánoční perníček“.\nFinanční prostředky získané z části výtěžku prodeje Vánočních perníčků (5Kč z každého perníčku) budou rozděleny do jednotlivých krajů a to takto: celková částka získaná z prodeje vánočních perníčků bude vydělena počtem projektů vybraných Správní radou nadačního Fondu Albert k podpoře. Přičemž počet projektů pro jednotlivé kraje se různí, proto částky pro jednotlivé kraje nebudou shodné. (Příklad: Pokud na kraj bude poměrově přiděleno 10 000 Kč, celkem se v kraji sesbírá 1 000 hlasů a v kraji budou zveřejněny 3 projekty, které získají následující počet hlasů: první projekt 500 hlasů, druhý projekt 350 hlasů a třetí projekt 150 hlasů, obdrží první projekt 50% částky, druhý projekt 35% a třetí projekt 15% z celkové částky na kraj).\nHlasování veřejnosti v rámci sbírkové akce „Vánoční perníček“\nHlasování bude probíhat prostřednictvím webových stránek http://www.nadacnifondalbert.cz.\nHlasovat v rámci Hlasování veřejnosti může každý na webu http://www.nadacnifondalbert.cz. a to v období od 2. prosince 2015 od 8:00 ráno do 27. prosince 2015 do 24:00 v noci. Pro účast v hlasování není nutné mít koupený perníček. Výsledky hlasování budou ihned viditelné na internetových stránkách.\nHlas vzniká odevzdáním elektronického hlasu jednomu z projektů na stránce http://www.nadacnifondalbert.cz. Pro udělení hlasu vybranému projektu není nutná žádná registrace hlasujícího uživatele.\nProjekty zařazené do hlasování byly vybrány zaměstnanci prodejen Albert a Správní Radou Nadačního Fondu Albert.\nKaždý hlasující může do hlasování zaslat maximálně 3 hlasy z jedné IP adresy. 3 hlasy, které má každý hlasující k dispozici může rozdělit mezi jednu až tři organizace v celé ČR. Vstupem do hlasování se všichni hlasující účastníci zavazují dodržovat jeho pravidla.\nHlasy se budou sčítat automaticky na webu a to průběžně v čase, proto bude vidět, který projekt má kolik hlasů v aktuálním čase.\nZ hlasování jsou vyloučeni všichni hlasující, kteří jakýmkoliv způsobem (byť jen částečně) nevyhoví těmto pravidlům nebo je poruší. Organizátor je dále oprávněn rozhodnout o vyloučení všech hlasujících, u nichž je dáno důvodné podezření, že při hlasování uplatňují nekalé, podvodné nebo nečestné praktiky. Pokud vznikne podezření, že došlo k nekalému ovlivnění výsledků odporujícímu pravidlům hlasování, má organizátor dále právo učinit opatření a zvýhodněný projekt z hlasování případně vyřadit. Za nekalé ovlivnění výsledků se považuje mimo jiné též jakékoli automatizované nebo strojové hlasování (např. softwaroví roboti apod.).\nOrganizátor si vyhrazuje právo konečného posouzení výsledků hlasování. Organizátor si vyhrazuje právo pravidla či podmínky hlasování jednostranně měnit. Organizátor si vyhrazuje právo hlasování kdykoli přerušit, odložit, ukončit z technických, obchodních nebo jakýchkoli jiných důvodů. Organizátor si dále vyhrazuje právo zkrátit, přerušit nebo zrušit hlasování či upravit a nebo změnit tato pravidla, a to bez uvedení důvodu.\nOrganizátor nenese odpovědnost v případě vyšší moci nebo v případě, že je v důsledku přetížení sítě internetového propojení či z jakéhokoli jiného důvodu, hlasujícím znemožněno odesílání hlasů před koncem doby trvání hlasování dle těchto pravidel.\nTato pravidla jsou k dispozici v sídle organizátora. Organizátor si vyhrazuje právo posoudit jednotlivé sporné situace nastalé v průběhu hlasování. Pravidla soutěže a jejich změny budou uveřejněny na webových stránkách www.nadacnifondalbert.cz.\nVÝSLEDKY HLASOVÁNÍ VEŘEJNOSTI\nCelková vybraná částka z prodeje perníčků 316 575 Kč byla dle výsledků veřejného hlasování rozdělena mezi jednotlivé projekty, dále správní rada Nadačního fondu Albert schválila následující výši nadačních příspěvků v roce 2016:\nPro více informací o projektu klikněte na příslušný řádek, ve kterém se projekt nachází.\nVšechny podpořené organizace budou emailem kontaktovány na začátku roku 2016 s podrobnými informacemi o podpořených položkách rozpočtu a smluvními podmínkami.


Tři reality od Omnes\nÚvod » Povídky » Tři reality\n„Slečno Levická, vnímáte? Jste při smyslech?“ Teplá vřelá dlaň s velice hlubokými rýhami znázorňující linie života a zdraví se dotkne mého ramene. První přijde záchvěv, poté se dostaví podmanivý pocit vtahující do atmosféry lásky a domova, zcela kontrastující s bílou nemocniční místností. Ruka, jíž dlaň patří něžně stiskne snědou kůži mé horní končetiny.\nOtevřu oči zprvu jen krapet kvůli šoku, který se však nedostaví. Ocitnu se uprostřed mlhy obklopující zcela mou bytost. První myšlenka patří nebi, i když si nepamatuju svou smrt. Žádné reflektory aut, žádný křik ani bolest. Mlha se projasní a já si uvědomím, jak hluboce jsem se mýlila. Často se hloupě mýlím...\nMaminka říkávala, že nejsem v pořádku. Taky se mýlila. Mám dvě ruce, dvě nohy, obě oči a taky ústa. Proč bych tedy nebyla normální děvče jako každé jiné?... Prý mám skleněné oči, říkávala. Proč bych však měla oči ze skla? Nikdy jsem ji zcela nepochopila.\n„Slečno Levická?“ opět uslyším jméno. Je asi mé, i když mě vždycky paní učitelka volala Klaudie. Nesnášela jsem to oslovení, protože ve skutečnosti jsem se jmenovala Dita. Ale za pomyšlení na mé pravé jméno mnou projela vlna bolesti. Ale opravdové bolesti. Ne takové, když si člověk zlomí nohu nebo upadne. Té skutečné, kdy se všechny nervy v těle stáhnou a opět roztáhnou vlivem impulsu, který projede celým tělem od mozku po paty. To se pak\nčlověk zhroutí k temi v bolestech a pak mě vždy napadne, že jsem Klaudie. Ne Dita.\nKdosi vezme mou hlavu do teplých rýhovaných dlaní a otočí ji k neznámému obličeji. První si všimnu blankytných očí vystupujících do popředí. Tvář se zdá být nepodstatná. Teprve poté zjistím, že existuje i obličej a vlasy, které přesně ladí k těm laskavým přátelským blankytným očím. Jen nos se vymyká oné symetrii. Má skobovitý tvar. Neodvážím se pomyslet, že je nevzhledný, protože nechci sevření a uvolnění mých nervů. Znám ho. Jmenuje se doktor Bludný.\nKaždý den chodívá a promlouvá do té zatracené duše, že nikdo nezjistí, na co myslím. Já však vím, že lže. Systém vždy ví, která myšlenka kudy prolétne. Tatínek říkával, uzavři svou mysl a nenech systém odhalit své nitro, zato svou mysl nech, jako by snad ani nepatřila k tobě. Myslím, že proto už nemám tatínka. Ani maminku, protože mluvila o skleněných očích.\n„Pane doktore? Já vás slyším.“ Musím vždy říct nahlas, co si myslím. Je to prý součástí naší léčby. Léčby, která mě navždy odpojí od systému.\n„Dito, jsem rád, že vás zase vidím. Pořád v systému?“ Kývnu protahujíc hlavou kvůli stuhlým krčním svalům. Jedna myšlenka vyslaná krkem, aby utlumila bolest špatně protáhlých svalů je zřejmě slabá, protože bolest, ne ta skutečná nervová, ale ta fyzická, přetvává.\n„To nic, však my to zvládneme,“ povzbudivě se usměje a vtiskne mi cosi do ruky. První jsem přesvědčena, že je jedná o cosi kulatého. Když však nahmatám ostré hrany, uvědomím si, že jsou to dva maličkaté oválky. Dovolím světlým zorničkám, aby si podrobně prohlédly drobné bílé předměty.\n„Spolkněte to, Dito. Vzala jste si dvě i včera, pamatujete?“ sevře mi prsty svými nežnými okolo tabletek. „Tlumí ve vás ten váš systém. Když je spolknete, můžete bez obav myslet, na co chcete,“ slíbí. Rozhodnu se pro poslušnost a polykám opatrně oba dva válečky najednou.\nPřiblíží se ke mně křištálově průhledná nádobka s čímsi uvnitř. Prý, aby mi tabletky lépe klouzaly do krku. Odmítnu. Stačí, že se odvážím spolknout vůbec léky. Nikdy jsem léky nepolykala, přestože doktor Bludný tvrdí opak.\n„Někdo na vás čeká.“ Naposledy mě pohladí po tváři. Aniž bych jakkoli ovládala své emoce se chtě nechtě usměju. Pomůže mi vstát. Mé nohy jsou neobyčejně slabé, ale od té doby, co jsem dokázala kolem nich semknout prsty mnohem více nabraly na síle. Jsem přesvědčena, že mě unesou, a tak s podporou doktora Bludného opatrně našlapuji na plovoucí podlahu nemocniční chodby.\nZa prosklenými dveřmi spatřím postarší blonďatou žena s modrou čelenkou ve vlasech a šedovlasého muže ve světle šedém obleku s kravatou. Přísahala bych, že už jsem je někdy v životě viděla, ale jejich pohled vyjadřuje něco jiného. Pozorují každičký můj pohyb, jako by mě znali desítky let a jako by mě milovali. Žena ke mně natáhne ruku s dvěma zlatými prsteny na prostředníčku a prsteníčku. Ten druhý je zásnubní, pomyslím si, ale k mému překvapení žena\nnevypadá, že by si mého komentáře všimla. „Dito, vaše matka a otec se na vás přišli podívat,“ řekne uklidňujícím hlasem doktor Bludný.\n„Moje maminka je mrtvá,“ odporuji šeptem, čímž smažu laskavý úsměv na ženině tváři.\nVypadá, jako bych ji ranila, ale to přece nemůže být možné. Není má matka. Má matka je mrtvá, zavražděná systémem za její řeči o skleněných očích. A můj otec taky, protože mi radil, jak se proti systému bránit.\n„Zlatíčko, jak můžeš něco takového říct? Vždyť tě navštěvujeme každý týden. Jsme stále s tebou...,“ zašeptá žena, tak jako šeptala každý týden. Není to poprvé, co odvětila těmito slovy a není to poprvé, co jsem ji předem pohřbila.\n„Zemřela jsi, protože jsem měla skleněné oči,“ objasním.\n„Ne, zlatíčko, kvůli svým skleněným očím jsi tady. Nemůžeš věčně odcházet. Doktor Bludný ti pomůže, abychom potom mohli žít navždy společně, jako normální lidé....“\nVýdech se mi zasekne kdesi na půli cesty a mé tělo se vymrští do sedu. Uvědomím si okamžitě, kde se nacházím. Poznávám svou postel, své povlečení s marťany i lávovou lampičku na nočním stolku. Myslím, že se mi jen cosi nevítaného zdálo. Potřesu hlavou, abych vyhnala všechny myšlenky a vzpomínky na onen sen. Už tak je můj mozek velice vytížen.\nPřed stovkami let jsme neměli tutéž mentální úroveň jakou máme dnes. Nedokážu si představit, jaké muselo být přemisťovat se chůzí.\nObemknu zachmuřeně své lýtko palcem a protředníčkem. Nedokážu si představit způsob, jak by mé nohy mohly unést mé tělo. Přesto mám na chvíli pocit, že mě nohy už jednou nesly.\nMožná kdysi ve snech....\nBUDÍČEK! v mé hlavě se ozve již známý hlasitý drnkot, abych si jako každý den uvědomila, že musím vstávat. Poslední myšlenka zalétne k jakémusi postaršímmu muži a před očima si vybavím cizí jméno: Doktor Bludný.\nKDO JE TO? zeptá se slečna Handrlová. Ucítím varování. Tehdy mým tělem prolétne lehká bolestivá vlna, jako by se spirály obtáčely kolem všech nervů v mém těle nenechajíc jediný v klidu. Roztřesou se mi lýtka a tvář stáhne chtě nechtě do bolestivé grimasy.\nPosílám onen výjev kdesi hluboko do sebe, i když si nejsem jistá, jestli ho opět někdy dokáži najít. Tak či tak vím, že je pro mě bezpečnější nechat jej plavat. Nechci skončit jako máma s tátou... hluboko pod zemí, navždy zavrženi systémem.\nZdál se mi podivný sen, netuším, kdo to může být, odvětím dříve, než mě napadne říct ta slova nahlas. Hloupý nápad, proč bych to dělala. Mluvím naprostou pravdu, protože nemám sebemenší tušení, o koho by mohlo jít.\nPomocí jediné myšlenky se ocitnu ve třídě na své židli. Jsem již oblečená, umytá a najezená.\nNikdy nic z toho nevnímám, protože se jedná o zbytečnou činnost. Jediné, na čem záleží je výsledek naší práce. Je důležité se vzdělávat a pracovat, poněvadž o to jediné v životě jde.\nPřed očima se míhají data. Jedna vlna za druhou,jeden impuls za druhým. Všechny buňky v mém mozku zpracovávají údaje. Zakládám si vše do šuplíčků v mé knihovně pamětí, pečlivě roztřízené. Historie, nejnovější politické události, myšlenky významných lidí, důležité pro náš život, doktor Bludný...\nKDO JE DOKTOR BLUDNÝ, KLAUDIE?! Zahřmí v mé hlavě a stáhne všechny mé útroby.\nProjede mnou vlna strašlivé bolesti a tehdy si uvědomím, jak bych byla vděčná za další varování. Navzdory nepoužitelným nohou se mé tělo skácí na mramorovou podlahu prožívající mocné záškuby a tiky od bolesti. Přes očima se mi promítne jakýsi portrét. Hned na to si uvědomím velikou chybu. Maminky věděla, že nemůžu dlouho vydržet. Maminka a její povídání o skleněných očích. Je pryč, jako všichni mí drazí.\nZavětřím přítomnost ostatních žáků, ale mysl všech je vyrovnaná jako vodní hladina. Co se děje, že já jediná se nedokážu ovládat? Proč oni vydají kapku své vnitřní síly, aby zůstali nezpochybňující moc systému a já jediná musím být rebelant?\nTY POCHYBUJEŠ? POCHYBUJEŠ O VĚRNOSTI? JE TO SNAD PRO TEBE JEN JAKÁSI HLOUPÁ HRA NA VÝDRŽ? KDO JSI, ŽE SE OPOVAŽUJEŠ SOUDIT SYSTÉM A NÁS V NĚM? KDO JE TEN MUŽ!?\nNeznám ho! Přísahám!\nJmenuji se Dita!\nVykřiknu bezmocně, ale slečně Handrlová mě neochudí o další várku mého trestu. Tehdy si uvědomím, že si tu bolest zasloužím. Mé uvažování je zkažené. Systém musí moc dobře vědět, jestli jsem dostatečně věrná, nebo jestli jsem nemocná. Nikdy by nezpůsoboval bolest nespravedlivě....\nProbudím se na chladné bezcitné zemi v kaluži vody. Cítím špínu po celém těle a kalnou dešťovou vodu na vlasech. V pravé ruce tisku jakousi zbraň. Nejsem s to rozeznat, jestli se jedná o p7 nebo o p8 revolver. Vlastně je mi to jedno, uvědomím si záhy, hlavně když tu něžnou hlaveň mohu opět tisknout k sobě. Nic není větší slast, než pocit zbraně v ruce.\nPromočené tenisky na nohách vzbuzují pocit zákopové boty. Snad je večer dokážu vysoukat opět ven. Nepamatuji si, jak jsem se dostala na popraskaný betonový chodník na Smetanové náměstí, a už vůbec ne, jak jsem mohla na něm usnout.\nPřed nedávnem jsem se starala, kde hlavu složím, a teď jsem si se zadostiučiněním uvědomila, že chodník je výborným místem. Ucítím pach krve a polije mě chlad. Levá ruka automaticky chmátne za hlavu, kde se prsty smočí v rudé tekutině. Musel mě kdosi uhodit, řeknu si v duchu, ale dále se tím nezabývám.\nPřinutím se vstanout, ale ani na okamžik neupustím pistoli. Je jako mé dítě. Políbím černou hlaveň, protože ve mně probouzí jakýsi pocit zvrácenosti kombinovaný s neodolatenou touhou. Můj žaludek se ozívá, takže mě opět čeká prácička.\nSamoobsluha Tesco je první malý obchod, který uvidím. Díky bohu, že se jedná jen o malou pobočku na roku. Znalecným okem zkontroluji okolí, ale nenajdu jediného hlídače. Zasunu neochotně bouchačku za opasek, vždycky to tak dělávám.\nVstoupím jako dáma do samoobsluhy. Upírám svůj pohled upřeně na každého, kdo kolem mě projde. Seberu sáček nejkřupavějších housek a pořádný kus uheráku. Jeden můj bývalý partner kdysi říkával, že kvůli kusu žvance nemusím povraždit polovinu obchodu, ale to bylo předtím, než jsem mu ustřelila hlavu. Nechápal, že jsem nešla po zlatnictví, ale proč bych to dělala? K čemu bych měla zlato? Mým zlatem je pach krve a zvuk výstřelů. Jako afrodiziakum.\n„Třicet pět korun,“ ozve se zpoza pokladny, ale já místo peněženky vytáhnu bouchačku.\nPrvní si všimnu, že na mě mluví postarší pěkná blondýnka s krátkými vlasy s modrou čelenkou ve vlasech.\n„Je mi líto, madam, ale třicet pět jich bohužel nemám,“ špitnu naoko lítostivě a hned tři kulky do ní napálím. Strážný zatím nikde. Lidí pobíhají tam a zpět po samoobsluze jako zběsilí, ale já si jím nevšímám. Vytáhnu kapesní nůž a začnu se šťourat v jejím mrtvém těle s vervou mi podobnou, když v krku ucítím pachuť prášků. Spustí se suchý kašel. Schovám roztřeseně pistol a nůž zpět do kalhot a vyběhnu z obchodu. Za rohem se snažím popadnout dech, ale jakási imaginární železná spona svírá mé plíce.\nKašlu bílý prach, ale nepamatuji si, že bych cokoli polykala. Zatraceně, zakleji v duchu, ale v ten okamžik si nejsem jistá, jestli mě někdo nemůže slyšet. Častokrát se mi stává, jako by kdosi odposlouchával mé myšlenky, ale to není přece možné. Nejednou se mi zdálo o jakémsi doktoru Bludném, ale pak si uvědomím, že jde o doktora a mě se ze všech doktorů obrací žaludek na ruby. Už delší dobu uvažuji o tom, že vyhledám pomoc, jak se zbavit těch děsiných\nsnů a halucinací.\nKdyž kašel pomine, prohlédnu si svou černou zbraň a dojde mi, že mě neuchrání přede vším.\nNa cestách je mnoho kaluží z propršené noci, takže klesnu na kolena a napiji se alespoň odtamtud. Spláchnu chuť léků. Když se propadnu opět do temnoty s malým světlem na konci tunelu...\nOpět otevřu ztěžka oči. Bolí mě každičký pohyb svalů na mé tváři. Musela jsem se opět kamsi propadnout. Muž v bílém plášti, jehož tvář už jsem kdesi viděla, mi svítí lampičkou do očí.\n„Zase hleděla svýma skleněnýma očima kamsi do dáli.“ Tuším, že se mě chce opět zeptat, jestli se mi zdálo o systému, ale ví, že je to zbytečné.\nVedle doktora Bludného stojí jakási žena, jakou jsem nikdy dříve neviděla. Jejímu drobnému obličeji dominuje velký skobovitý nos, na jehož chřípí spokojeně třímají obroučky malých oválných brýlí. Její černé vlasy jsou elegantně sestřihané nakrátko a pod paží tiskne několik skript, jako by chránila vlastní dítě. Když se naše pohledy střetnou, přísný chladný výraz se v mžiku změní na přátelštější.\n„Slečno Levická, toto je doktorka Jemenová, specialistka na psychické poruchy. Přišla s radikální, údajně efektivní metodou, která je bohužel dosud teprve hypotézou....“\n„Nazývejme to spíše teorií,“ ušklíbne se dotčeně žena, označená jako doktorka Jemenová, a decentně si poupraví brýle. „Jde o to, slečno Levická, že je třeba více experimentů, abych dokázala svou teorii verifikovat, nebo naopak falzifikovat, přestože pevně věřím, že k druhé možnosti nedojde. To podstatné však je, že potřebuji váš souhlas, jelikož se nejedná o prokázanou metodu.“\n„Rád bych podotknul,“ vloží se do výkladu spolupracovnice doktor Bludný, „já s tímto nesouhlasím. Jedná se o zasahování do vámi vytvořených světů, což nepokládám za vědecky přijatelný postup. Tato metoda by měla spadat spíše pod esoteriku.“\nMé oči oscilují mezi oběma protikladnými póly. S jejich zvýšeného hlasu mi pulzuje hlava, až mám pocit, že se musí co nevidět rozskočit v polovině. Z útrob ucítím stoupající vlnu nekontrolovatelného vzteku, který stoupá výš a výš. Musí být zřetelně pozorovatelný v mých světlých očích.\n„Spadá pod psychologii, což je koneckonců....“\n„DOST!“ uslyším kdesi vdáli svůj vlastní hlas. Oba páry očí přesunou svou pozornost na mne, jenomže tu chvíli si uvědomím, že nemám co říct. Dobrou minutu, dvě, nechám hlavu pokorně sklopenou očekávajíc bolest. Ne tu fyzickou, ale opravdovou. Nic se však nestane, jen dva páry překvapených očí pozorují každičký pohyb mého těla.\n„Slečno Levická...,“ozve se zleva, ale neodvažuji se pozvednou hlavu. „Slečno Levická, omlouváme se. Dovolte prosím doktorce Jemenové podrobněji objasnit jádro celé její metody.\nPak už vás necháme v klidu,“ slibuje uklidňujícím hlasem doktor Bludný, jehož společnosti si začínám vážit čím dál tím více. Můj hněv ustupuje a uvolňuje místo pro zvědavost. Ucítím jeho teplou ruku na mém rameni a veškerá tíha ze mě jako lusknutím prsty spadne.\n„Slečno Levická, říkám své léčbě metoda smrti. Kolega Bludný má v jistém smyslu pravdu, že tento druh psychické léčby překračuje hranice psychologie. Nejedná se o dlouhodobou léčbu, ale o tak trochu heuristický experiment. Nikdo vlastně neví, co se konkrétně stane, ale doufám, že výsledkem bude absolutní vymazání vašich imaginárních světů. Pokud bude pokus úspěšný, půjdete domů,“ usměje se doktorka. Měla bych přece jen naději? A pokud ne,\nokamžitě se to dozvím. Nevidím jediný důvod, proč bych měla svou účast na experimentu odmítnout.\n„Ze začátku vám musím položit několik základních otázek...“\n„Poslušte si,“ zašeptám a pohlédnu do jejích hlubokých očí.\n„Kolik odlišných realit prožíváte?“\n„Netuším. Možná dvě, možná tři, možná i čtyři. Všechno splývá v celek.“\n„Rozumím. To by mohlo představovat problém. Takže nerozeznáte jednotlivé reality od sebe?“\n„Nevíte, co je skutečnost?“\n„Věřím, že se nemýlím.“\n„Víte, kdy jste někte jinde, nebo na vás působí jako sen?“\n„Uvědomíte si, že jste zase propadla halucinacím, až když se opět navrátíte do reality. Jste si vědoma i ve vašich halucinacích, že vnímáte více realit?“\n„Ano, ale připadají mi jako sny. Jako bych se ustavičně budila ze zlého snu na jiných místech.“\n„Dobře. To by stačilo. Jak už jsem řekla, jde o metodu smrti, tudíž musíte v ostatních realitách zemřít. Myslím si, že pokud zabijete své já ve vašich halucinacích, už se nebudou vracet....“\n„Ale jak rozeznám halucinace od reality, když na to dojde?“\n„Prostě si zvolte. Kdyby se něco zvrhlo, budete sedět přivázaná k židli, tudíž si nemáte jak ublížit.“\nKaždý den v bolestech neschopna skrývat své pocity. Každý den je peklo, když jsem neschopna čelit životu bez svobodné vůle. Bojím se usnout ze strachu, že se mi bude zdát o věcech, na které je zakázáno myslet. Že se vzbudím a systém každé ráno potrestá můj úpadek, kterého se dopouštím nevědomky. Nikde není opory, nikdo se nikoho nezastane.\nMůj život je uzavřen do dvou místností- mé ložnice a vyučovacího pokoje. Moje bytí je doprovázeno pouze hloučkem osob, které jako by se nestaraly, co se děje kolem nich. Jako by všichni byli loutkami bez emocí.\nDnes, kdy má mysl opět třídí a spracovává data, mnou opět projíždí vlna skutečné bolesti. Tělo se mi opět stáhne v křečích. Tentokrát má však systém svaté právo potrestat mě. Při pohledu na obtloustlé tělo slečny Handrlové mi myslí probleskne představa, jak přikládám hlaveň černé něžné pistole k její hlavě a mačkám spoušť. Mé tělo se chvěje vzrušením a slastí z toho činu, jako bych si nikdy nepřála nic jiného. Tři hodiny ta bolest přetrvává...\nJen ty neustále se opakující sny zůstávají. Začínám pomalu uvažovat o nekřesťanské možnosti, jak ulehčit to trápení. Den za dnem více a více se přikláním k možnosti smrti. Moje duše je rozštěpena na dvě poloviny- jedna si přeje podřídit se a přetransformovat mou osobnost, abych konečně dokázala zapadnout do tohoto světa. Světa ovládaným systémem.\nDruhá polovina si přeje zemřít s nadějí, že existují druhé šance... další životy. Bez systému. Bez omezení. Bez zákazu svobodné vůle.\nPředstavím si vysoký útes a vlny bijící do něj jako Thor trestající svým kadivem. V tom okamžiku na něm stojím. Svobodná. Obdařená možností volby poprvé v životě.\nNa co je život, když jej nemohu prožít. Na co je má mysl, když nemohu myslet a na co jsou nohy, když nemohu ani chodit....\nVšechny kosti v těle se mi podlomí a klesnu do trávy přes propastí do nemilosrdného moře, které nedělá rozdíly. Které nebere a nedává nic víc ani nic míň než to, co mu sama nabídneš.\nDoplazím se až k úplnému okraji. Risknu to, chci zemřít.\nNechci. Proč bych měla zahodit jediný život. Každý umíráme, tak proč si to urychlit.\nJá vím, že jsem zbabělá, ale nemá smysl se dál trápit. Systém by mi ani nedovolil se trápit.\nNe bez bolesti.\nBez bolesti, kterou si zasloužím. Systém mi dal život, tělo, schopnosti, o kterých se lidem dříve nesnilo, a práci. Jediné, co žádá na oplátku je má svobodná vůle.\nTo ale není málo. Je to vše, co člověk má. Svět je nádherné místo, ale jen pokud jsem hráč, ne loutka.\nBýt loutkou v systému je jako být hráčem. Systém je tvořen myslí lidí, tudíž každý jeden je hráč. Proč zahazovat život, když mám možnosti být součástí toho nejvelkolepějšího díla, které kdy lidské bytosti vymyslely- systému.\nK čertu se mnou a k čertu se systémem! Protože ani toto rozhodnutí nebude má skutečná volba. Jediné, pro co se za celý svůj život rozhodnu já sama, bude má smrt. Stačí si jen zvolit....\nDen co den se vrací záchvaty kašle a den co den cítím pachuť medikamentů. Zpropadení doktoři. Den co den mě přestává uspokojovat cizí smrt. Vytáhnu černou pistol z roztrhaných džínků a otáčím hlavní v ruce. Není na ni nic špatného... nic nemorálního. Je to jen nevinná zbraň s neobyčejně jemným povrchem, příjemným na dotek. Vložím si hlaveň do úst při snaze přivolat pocit, jaký asi mívají mé oběti. Stále nerozumím jejich strachu. Žádné negativní emoce\nnecítím, jen chladivé pohlazení své zbraně na horním patře úst.\nHlavou mi bleskne výjev jakési ženy v oválných brýlích a doktora, jehož tvář znám, jakmile si vytáhnu pistol opět bezpečně mimo ústa. Jako bych kdesi v povzdálí slyšela hlas, který mě nabádá k volbě. Dnes se mi zase zdálo o nemocničním pokoji a o bolesti, která projíždí celým mým tělem jako spirála omotávající se okolo všech mých nervů. Asi začínám bláznit.\nDalší myšlenka patří Markovi. Celou věčnost jsem ho neviděla, mého bratra. Od té doby, co nám rodiče umřeli.\nAni nevím, jak rychle uběhla cesta a už jsem si vědoma svého prstu na domovním zvonku Marka Levického. Vypadá stejně, jak si ho pamatuju. Černé polodlouhé vlasy, kulaté brýle a špičatý nos. Nezměnil se. Dokonce i to tričko, teď již vybledlé a zašpiněné, nosí stále na sobě.\n„Sestro?!“ zeptá se pochybovačně, jako by mě po těch letech nepoznával. „Jak to, že jsi tady?“\n„Potřebuju pomoc,“ vydechnu a instinktivě si skryju zbraň pod tričkem, aby ji neviděl.\n„Další koks nedostaneš, jestli jde o tohle, a herák mi došel minulý týden. Sám mívám těžký sny...“\n„Nechci drogy, ale myslím, že potřebuju lékařskou pomoc,“ ale než se pokusím osvětlit situaci, ocitnu se na chodníku, ani nevím jak.\n„Blázny si dělej z někoho jiného. A teď vypadni!“ křikne a zabouchne dveře.\nBloumám ulicemi bezcílně a pozoruji výlohy malých obchodů. Už ani nepřemýšlím, co bych vzala. Už ani nevidím ty kolemjdoucí mrtvé. Podvědomě toužím po pomoci, ale nemůžu vtrhnout do nemocnice, protože by mě předali policii a ta by mě připravila o svobodu.\nSvoboda je jediná potřeba člověka. Můžeš žít bez domova, bez peněž, bez přátel, ale svobodu... tu ničím nenahradíš....\nSny se vrací den co den. Vídávám křeslo s popruhy, které mi berou mou svobodu. Vidím se, jak na něj sedám dobrovolně a doktory, těmi grázly, si nechávám utahovat pásky okolo nohou i rukou. Vídávám obtloustlou ženu, sním o teleportaci a cítím strašlivé bolesti. Blázním čím dál tím víc.\nČím dál tím pravidejněji se budím na chodníku, aniž bych si pamatovala, že jak jsem se tam dostala. Přestávám mluvit. Mám chuť křičet, vraždit, ale ze všeho nejvíce toužím po konci.\nVím, že si můžu zvolit. Spousta lidí nemá na výběr, když před nimi stojím, ale mě bůh obdařil možností volit mezi životem a smrtí.\nVytáhnu černou zbraň jako tisíckrát předtím. Tahle věc připraví o život už jen jediného člověka. Naposledy pohladím hlaveň mého nejlepšího přítele, který se mnou strávil tolik času.\nAž se cítím provinile, že jej opouštím. Pomalu si přikládám hlaveň ke spánku. Vím, že nic neucítím. Vím, že jsem v bezpečí....\nVedou mě chodbou a já neznám její cíl. Dovedou mě ke koženému lékařskému křeslu. Jak mi doktorka Jemenová řekla, popruhy jsou proto, abych se sama neporanila. Jen a jen pro mé vlastné bezpečí. Přesto jsou svazující.\nPomohou mi se pohodlně usadit, zatímco doktor Bludný vytahuje bílé popruhy. Držím své emoce na uzdě, dokud se opasky nezačnou utahovat kolem mých kotníků a zápěstí. Začínám cítit příliv paniky, pocit ztráty veškeré svobody. Vzali jste mi mou mysl, ale tělo si nevezmete.\nVytrhnu se doktoru Bludnéhu ze sevření a nechám bílé pásy spadnout na plovoucí pohlahu.\nRozběhnu se chodbou, přestože bych nevěřila, že mě mé nohy dokáží unést. A nesou, i když tu a tam ucítím chladný polibek zdi, když nevyberu zatáčku. Ani nevím, kam mířím. Jediné, čím jsem si jistá je, že chci být jednou pro vždy svobodná. Volná od popruhů, od systému, od realit... I za cenu smrti.\nVybavují se mi slova doktorky Jemenové. Musím si zvolit. Vpadnu do jedněch dvěří po mé pravici a uvidím všude okolo sebe ampulky. Rozbiji sklo vitríny a do ruky mi jako úderem osudu vpadne jedna s jedovatě zeleným nápisem kyanid.\nNatahuji se blíž k propasti. Bude krásné letět. V tom krátkém okamžiku se mé ochablé tělo převalí přes okraj a já padám vstříc ostrým skalisám.\nOtevírám ampulku s jedem, která se nekompromistě blíží k mým ústům. Na poslední chvíli ampulka i s léky padá na zem, aniž bych si jeden vzala. Ne. Jednou si musím zvolit život. Jednou volím tuto realitu.\nPak už jen stisknu spoušť. Alespoň dám těm duším lačnícím po pomstě svůj život. Stejně si víc žít nezasloužím. Uslyším výstřel, a když se má mysl začne propadat do temnoty,uvědomím si, že jsem zvolila špatně....


Řidič asi nepočítal s policejní kontrolou - Svitavský deník\nŘidič asi nepočítal s policejní kontrolou\nLitomyšl - Policisté narazili v pondělí ráno při běžné silniční kontrole na opilého řidiče.\nPodle mluvčí policie Anny Štegnerové tomu odpovídala provedená dechová zkouška. První měření prokázalo 1,46 a následující 1,38 promile alkoholu.\nJeště v pondělí byl muž obviněn. Čelí podezření ze spáchání přečinu ohrožení pod vlivem návykové látky.\nVýtečník se zřejmě brzy bude zpovídat před soudcem.


1911, Hi-Capa, MEU : Airsoftová pistole 1911 A1, celokov, plyn blowback - černá - AirsoftPro.cz\nAirsoftová pistole 1911 A1, celokov, plyn blowback - černá\nAirsoftová pistole 1911 A1, celokov, plyn blowback - černá [KJ Works]\nKód zboží 9418\nKvalitní celokovová replika pistole 1911 A1 od tchajwanské společnosti KJ Works.\nZbraň vychází z léty prověřené koncepce. Vyznačuje se kvalitním celokovovým rámem a kovovým závěrem, zbraň má velmi povedenou matovou povrchovou úpravu. Celkový vzhled zbraně odpovídá 1:1 reálné předloze - 1911 A1, včetně funkční pojistky a rozborky. Plynový zásobník má kapacitu 25 kuliček.\nZbraň má funkční blowback (reálný pohyb závěru při výstřelu), díky kterému je střelba velice realistická. Rozborka je samozřejmostí. Úsťová rychlost je, na záložní zbraň plně dostačujících, 100 m/s.\nKJ Works Plynový zásobník pro KJ Works 1911 na 25 ran\nAmomax Opaskové polymerové pouzdro pro 1911 - černé


Multifunkční kleště - Marines-Shop\nDomů / Outdoor / Multifunkční kleště\nČerná / stříbrná 1\nMultifunkční kleště Leatherman jsou nezbytnou součástí výstroje pro každého vojáka, cestovatele a rybáře. A nejen pro ně, každému se můžou hodit univerzální nářaďové kleště, které nabídnou mnoho různých nástrojů v lehkém kompaktním balení. V naší nabídce najdete široký sortiment těchto šikovných pomocníků se 100% zárukou originality a doživotní záruky!\nMultifunkční kleště se vyznačují kompaktními rozměry, vysokou odolností a množstvím praktických nástrojů jako štípací a kombinační kleště, různé šroubováky, otvíráky, nože nebo pilníky a celou řadu dalšího nářadí. Standardem pro celé odvětví těchto kapesních pomocníků se staly zejména velmi odolné multifunkční kleště Leatherman, které si můžete prohlédnout i osobně na prodejně MARINES-SHOP


ANKETA: Kde mají nejhezčí strom? - Vánoční Deník\nANKETA: Kde mají nejhezčí strom?\nLitoměřicko - Stejně jako každý rok i letos vyhlašuje Litoměřický Deník soutěž o nejhezčí vánoční strom na Litoměřicku. Soutěž bude tradičně probíhat formou hlasování v anketě, která bude online přístupná na internetových stránkách litomericky.denik.cz.\nLibochovice | Foto: Deník/Karel Pech\nAnketa bude zveřejněna a hlasování odstartováno již tento pátek a prozatím se soutěže zúčastní Bohušovice nad Ohří, Hoštka, Libochovice, Litoměřice, Lovosice, Roudnice nad Labem, Štětí, Terezín, Třebívlice, Úštěk, Čížkovice a Žabovřesky nad Ohří.\nV posledních několika letech se do hlasování o nejhezčí symbol Vánoc dobrovolně začaly zapojovat i okolní obce, které i letos dostanou šanci ukázat, že jejich ozdobený stromek může být dostatečným konkurentem pro stromy větších měst.\nPřihlašovat se obce mohou zasláním fotografie rozsvíceného ozdobeného stromu na e-mailovou adresu litomericky@denik.cz nejen do pátku 9. prosince, kdy anketa startuje, ale i dodatečně.\nUkončení hlasování a vyhodnocení nejhezčího vánočního stromu na Litoměřicku proběhne 22. prosince v 10 hodin dopoledne. Vítězný strom potom ozdobí titulní stranu vánočního vydání Deníku 23. prosince.\nV anketě, která se u čtenářů těší velké oblibě a do které loni přišlo ohromných 24 469 hlasů, vyhrál již dvakrát za sebou ozdobený strom z Libochovic, který v loňském roce obdržel 7 741 hlasů. Na druhém místě se pak umístila Hoštka, která získala 7 035 hlasů, a na třetím místě Roudnice n. L. s počtem 4 911 hlasů. Výherce postoupí do hlasování o nejhezčí vánoční strom celé ČR, kterým se v roce 2009 stal strom ze Štětí.


Don't Hang Up (2016) | Horor-Web.cz | Hororový internetový magazín\nByly to přece jen vtípky neznámým lidem po telefonu...\nRežie: Damien Macé a Alexis Wajsbrot\nScénář: Joe Johnson\nGregg Sulkin (Sam Fuller)\nGarrett Clayton (Brady Mannion)\nBella Dayne (Peyton Grey)\nSienna Guillory (Paní Kolbein)\n„Don’t Hang Up“ není zrovna snímek, kde se na konci dostaví taková ten WTF efekt, ale přece jen je to film, který na svém omezeném prostoru, jenž si zvolil, rozehrává relativně zajímavou hru, která graduje způsobem, jenž je vám rozhodně milejší než úvod. Ten by vás totiž mohl klidně odradit. Pokud se tak ale nestane, máte před sebou něco, co vás nejspíš bude bavit.\nZačátek filmu vám představí tři postavy, i když dále bude zaměřeno především na dvě, které můžete celkem snadno nesnášet. Sam (Gregg Sulkin) a Brady (Garrett Clayton) jsou dva týpci, kteří zrovna pomalu dokončují střední školu, ale jejich největší zábavou je, že si mohou dělat po telefonu srandu z ostatních lidí. Hned na začátku vidíme jeden vtípek, který je sakra drsný.\nSamovi a Bradymu se ale jejich vtipkování celkem vymkne, respektive sami pocítí, jak chutná, když si udělají srandu z chlapa, který jim poté zavolá zpátky. A zná jejich jména, ví, kdo jsou, ví, kde bydlí. A podle všeho má i Bradyho rodiče. Po výměně několika sprostých slov se tak začíná odehrávat docela zajímavá psychologická hra, kdy Sam a Brady jsou v pozici, kterou jste jim od začátku přáli.\nMožná se dokonce stane i to, že těm dvěma začnete fandit, nebo alespoň jednomu z nich, protože záhy zjistíte, že ten druhý byl pole všeho asi opravdu pěkný šmejd. Jsou zde dobré zvraty, jsou zde celkem zajímavá odhalení, která fungují a ukazují, že scénář psal někdo, kdo chtěl diváky skutečně vyděsit, nebo minimálně pořádně napnout. A to se mu také docela povedlo.\nJoe Johnson napsal scénář, kterého se režiséři dobře ujali a natočili mainstreamový horor, na který by se klidně vyplatilo jít do kina – u nás jsme tedy měli smůlu. Britský snímek „Don’t Hang Up“ nijak zásadně nevybočuje, ale má dost dobrou atmosféru a dost dobré vedení příběhu na to, aby vás to celou dobu bavilo a napjatě jste vydrželi až do konce. Odhalení zde nejsou vůbec špatná.\nČlánek publikoval Martin Štefko v rubrice Hororové filmy (survival, vrazi) dne 24. 07. 2019.


Křížová cesta ve Stárkově | Region Broumovsko\nJaro na Broumovsku\nKřížová cesta ve Stárkově\nStárkovská křížová cesta s krásným výhledem na Hejšovinu a Bor ve Stolových horách začíná za kostelem sv. Josefa. Na úvodním panelu před hřbitovem je nápis: "Vám všem, kteří jdete s bolestí v duši touto cestou, zpytujte, zda ta vaše je tak velká, jako ta má." Cesta pokračuje čtrnácti zastaveními do kopce podle lesa přibližně jeden kilometr. Jednotlivá zastavení jsou od sebe vzdálena v nepravidelných rozestupech.\nKřížovou cestu tvoří soubor figurálních reliéfů, umístěných na bohatě zdobených panelech. Jednotlivá zastavení vysoká necelé tři metry jsou postavena na schůdcích tvořících základnu. Jsou sestavena vždy ze tří pískovcových bloků. Materiálem křížové cesty je jemnozrnný pískovec z lomů v Libné na Broumovsku. Dříve měl narůžovělou barvu, vlivem povětrnosti však zešedl.\nKamenná křížová cesta vznikla v roce 1755 a je pozoruhodným sochařským dílem Bartoloměje Henricha z Litomyšle. Ten vytvářel svá umělecká díla především v okolí svého rodného města, ve Stárkově je jeho dílem kromě cesty také socha svatého Jana Nepomuckého před kostelem.\nKřížovou cestu nechal na vlastní náklady postavit radní Johannes Schroll. Na konci cesty stojí barokní křížová kaplička Čtrnácti pomocníků s lavičkou. Uvnitř kapličky je malý barokní oltářík, vysoký asi dva metry.\nKřížová cesta prošla rozsáhlou rekonstrukcí. Že to neměla nikdy s lidmi ani počasím lehké dokládá už zápis z kroniky z poloviny 19. století: „Již delší dobu je stav křížové cesty velmi neradostný, protože reliéfní figury vojáků a židů na kamenných sochách byly zlomyslně otlučeny kamením a rukama nerozumných a rozpustilých dětí. Naproti tomu postavy Spasitele a ostatních svatých neutrpěly žádnou škodu. Tyto škody byly sochařem pečlivě opraveny a obrazové výjevy na všech zastaveních nově omalovány a částečně pozlaceny, takže opět nabízejí krásný pohled."


Jste zde: Domů Poselství Grálu Nezařazené Řeč Páně\nVytvořeno: 10. listopad 2013 | Napsal Abdrushin | Zobrazení: 1671\nJe svatou povinností lidského ducha, aby vyzkoumal, k čemu je na této zemi, proč vůbec žije v tomto stvoření, s nímž je spjat tisíci nitkami. A žádný člověk se nepovažuje za tak malého, aby se domníval, že by jeho přítomnost neměla smyslu, jestliže ji ovšem sám nečiní nesmyslnou. K tomu se každý považuje za příliš důležitého a přece jen velmi málo pozemských lidí dovede se velikou námahou tak osvoboditi od lenosti svého ducha, aby se mohli vážně zabývati pátráním po svém úkolu na zemi.\nJe to také jen lenost ducha, která je učiní ochotnými přijímat od jiných hotová a ustálená učení. Jen lenost se může uspokojiti myšlenkou, že je to něco velikého, přidržuje-li se víry rodičů, aniž by v ní obsažené myšlenkové pochody byly podrobeny pronikavým a pečlivým zkouškám.\nLidé jsou v takovém počínání horlivě podporováni vypočítavými a ziskuchtivými společnostmi, které vidí v rozšíření počtu stoupenců nejlepší cestu k zvětšení a zajištění svého vlivu a tím i vzrůstu své moci.\nMýlí se však. Nepočítali při tom s Bohem, za jehož služebníky se vydávají. V nejlepších případech klamou jen sami sebe. Ve skutečnosti slouží všichni jen sami sobě.\nJsou velmi vzdáleni opravdovému poznání Boha; jinak by přece nepoutali lidského ducha do pout ztrnulého učení, nýbrž museli by ho vychovávati k plné vlastní zodpovědnosti, jak to Bůh určil. Základní podmínkou této zodpovědnosti jest naprostá svoboda jejich duchovního rozhodnutí! Jen tak může svobodný duch přijíti k opravdovému poznání Boha, které v něm dozrává k plnému přesvědčení. Pevné přesvědčení je nutné pro každého, kdo chce být povznesen k světlým výšinám. Jen svobodné, upřímné přesvědčení může mu k tomu dopomoci.\nCo jste však, vy lidé, učinili! Jak jste znemožnili, oklestili tuto největší milost Boží! Rouhavě jste zabránili, aby se mohla vyvinouti a otevříti všem pozemským lidem tu cestu, která je jistě přivede k míru, k radosti a nejvyššímu štěstí!\nUvažujte: V důsledku duchovní lenosti, snad jen ze zvyku nebo že to ostatní dělají, také volíte, souhlasíte nebo posloucháte. Ale i v této volbě, souhlasu nebo poslušnosti spočívá vaše osobní rozhodnutí, které má podle přírodních zákonů za následek vaši zodpovědnost!\nI těm, kteří přiměli lidského ducha k takovému přijetí, schází za to zodpovědnost. To je tak přirozené jako nevyhnutelné a nezměnitelné. Ani to nejmenší myšlení nebo jednání nedá se ze stvoření vymazati bez stejnorodých následků. Ve tkaní stvoření se stále předou nitky jak pro jednotlivce tak i pro celé masy. Nitky čekají na své rozuzlení, které se nemůže zmýliti. Jejich původci, kteří je vytvořili, musí je nakonec opět skliditi. Je lhostejné, je-li to utrpení nebo radost, podle druhu, v němž byly kdysi zrozeny, v němž vyrostly a tím zesílili.\nJste zapleteni do přediva svého vlastního chtění, svého jednání a nemůžete z něj utéci, dokud od vás samo neodpadne odčiněním.\nMezi všemi tvory ve stvoření má jedině lidský duch svobodnou vůli. Až dodnes jí nerozuměl, nemohl si ji vysvětliti, protože v mezích úzkých hranic rozumového hloubání nenacházel pro to žádných důkazů.\nSvobodná vůle člověka jest pouze v jeho rozhodnutí, jakých může i v jediné hodině učiniti více. Ale následkům každého svého vlastního rozhodnutí jest v samočinném tkaní zákonů stvoření určitě podroben! V tom je také jeho zodpovědnost, nerozlučně spojená s poskytováním svobodné vůle v rozhodnutí. Svobodná vůle a zodpovědnost v sobě spojeny jsou zvláštností lidského ducha.\nKde by jinak byla Božská spravedlnost, která jest ve stvoření pevně zakotvena jako opora, vyrovnání a udržování veškeré činnosti ve stvoření?\nBožská spravedlnost neměří však svou činnost vždy jen krátkým měřítkem jednoho pozemského bytí. Čtenáři mého Poselství vědí, že jsou lidskému duchu položeny docela jiné podmínky.\nJiž často způsobili jste si mnohými povrchními rozhodnutími utrpení a často je vnutíte i svým dětem. Když jste se vy sami ukázali příliš línými, než abyste mohli se vzchopiti a sami rozhodovati svým vnitřním cítěním, bez ohledu na to, čemu jste se naučili, zda každé slovo, pro něž se rozhodujete, může v sobě obsahovat pravdu, pak byste neměli následky své lenosti vnucovati ještě svým dětem, které tím vrháte do neštěstí.\nTo, co u jedněch je následkem duchovní lenosti, to u jiných způsobuje vypočítavý rozum.\nTěmito dvěma nepřáteli duchovní svobody v rozhodování je lidstvo nyní spoutáno. Jen někteří snaží se oživiti v sobě odvahu roztrhati tato pouta v sobě, aby mohli býti opravdovými lidmi. To se může státi jen následováním Božských zákonů. Boží zákony jsou ve všem opravdovými přáteli, jsou pomocné milosti z vůle Boží, která každému, kdo se o to snaží, otevírá cesty k spáse.\nK tomu nevede žádná jiná cesta než ta, kterou zřetelně ukazují Boží zákony ve stvoření! Celé stvoření jest řečí Boží. Máte se vážně snažit v ní číst. Není vůbec tak těžká jak vy si myslíte.\nPatříte k tomuto stvoření jako jeho část. Musíte se zachvívat s ním, v něm působit a učit se ze stvoření dozrávat. Ve stálém poznávání máte neustále vystupovati vzhůru, z jednoho stupně na druhý, svým vyzařováním přitahovati a zušlechťovati vše, co s vámi přijde na vaší cestě do styku.\nPak bude kolem vás vznikat samočinně jeden zázrak krásnější než druhý, které vás ve zvratném působení budou stále povznášeti výše.\nUčte se poznati svou cestu ve stvoření, abyste si uvědomili smysl svého života. Pak vás také naplní jásavá vděčnost a nejvyšší štěstí, jaké je schopen lidský duch snésti. Nejvyšší štěstí, jež vyrůstá jedině z poznání Boha!\nBlaženost opravdového poznání Boha nemůže však nikdy vyrůst z naučené, slepé víry. Tím méně dojít k rozkvětu. Jen přesvědčující vědění, vědoucí přesvědčení jedině dává lidskému duchu to, čeho je třeba k nejvyššímu štěstí.\nVy, pozemští lidé, jste v tomto stvoření proto, abyste nalezli blaženost! A to v živé řeči, kterou k vám Bůh promlouvá! Rozumět této řeči, učit se jí a cítit v ní vůli Boží, to je vaším cílem na pouti tímto stvořením. Jen ve stvoření, k němuž patříte, leží vysvětlení smyslu vašeho života a současně také poznání vašeho cíle! Nelze tyto dvě věci jinak nalézti.\nTo ovšem vyžaduje, abyste stvoření žili. Žít a prožívat je můžete však teprve tehdy, když je opravdu znáte.\nMým Poselstvím otevřel jsem před vámi knihu stvoření! Poselství jasně vám ukazuje řeč Boží ve stvoření, jíž se máte učit rozumět, abyste si ji mohli úplně osvojiti.\nPředstavte si na této zemi dítě, které nemůže rozumět své matce nebo svému otci, protože se nikdy nenaučilo řeči, jíž oni k dítěti mluví. Co by bylo z takového dítěte?\nVždyť by vůbec nevědělo, co se po něm žádá, a padalo by z jednoho neštěstí do druhého. Způsobovalo by si jedno utrpení za druhým a nakonec by se snad stalo pro jakýkoliv pozemský účel a pro pozemskou radost naprosto nepotřebným.\nCož se nemusí každé dítě samo pro sebe naučit řeči svých rodičů, má-li z něho něco být? Nikdo mu nemůže odejmout tuto námahu!\nJinak by se nikdy do světa nevpravilo, nezrálo by a nemohlo by působit na zemi. Zůstávalo by překážkou a břemenem ostatním a nakonec by je bylo nutno odděliti od jiných, aby nezpůsobovalo škody.\nOčekáváte vy nyní něco jiného?\nNeodkladné plnění takové povinnosti dítěte máte samozřejmě i vy vůči svému Bohu. Vy se musíte naučit rozumět jeho řeči, chcete-li od něho pomoci! Bůh však mluví k vám svým stvořením. Chcete-li se v něm dostat kupředu, musíte dříve poznati tuto jeho řeč. Zameškáte-li to, budete odděleni od těch, kteří tuto řeč znají. Tím se také budete souditi, protože byste jinak překáželi a způsobovali škody, aniž byste to snad opravdu chtěli tak dělat!\nMusíte to tedy vy učiniti! Nezapomeňte na to a starejte se, aby se tak stalo co nejdříve, jinak budete bez pomoci vydáni na pospas všemu, co vám hrozí. Moje Poselství vám bude věrným pomocníkem!


Prezidenti V4: Evropská unie potřebuje změny – Novinky.cz\nPrezidenti V4: Evropská unie potřebuje změny\nV pátek jednali v jihopolské Wisle prezidenti tzv. visegrádské čtyřky (V4) - České republiky, Slovenska, Polska a Maďarska. Shodli se na tom, že se Evropská unie neobejde beze změn.\npátek 30. září 2005, 21:17 - WISLA\n"Všichni čtyři jsme vyjádřili názor, že ke změně v EU musí dojít a že nemůže jít o změnu kosmetickou. Diskutovali jsme v kategoriích reforma, transformace, revoluce," řekl český prezident Václav Klaus.\nPrezidenti hovořili rovněž o prvních zkušenostech z členství v EU. Podle Klause jsou obdobné. "Žádná země si nestěžuje," podotkl český prezident. V krátkodobém pohledu prý vstup České republice nepřinesl žádnou radikální změnu. "Dlouhodobě je naprosto evidentní, že Česká republika se měla a má podílet na evropské integraci," uvedl Klaus, který bývá některými svými oponenty označován za euroskeptika.\nKlaus například otevřeně vystupoval proti připravované evropské ústavě. Právě evropská ústava totiž podle něj mohla způsobit, že by dlouhodobý přínos členství v EU nemusel být tak pozitivní. S Klausovými názory ale nesouhlasí například polský prezident Aleksander Kwaniewski. Ten je naopak zastáncem hlubší integrace EU. Přimlouvá se například za společnou bezpečnostní a zahraniční politiku pětadvacítky.\n"Příklady jsou jasné - tam, kde Evropa byla nejednotná, jako byly spory na Balkáně, bylo zle. Tam, kde byla společně aktivní, jako třeba na Ukrajině, se ukázalo, že je možné krizi zažehnat," uvedl polský prezident.\nTématem i situace v Polsku\nPro polského prezidenta byl dnešní summit V4 poslední. Letos totiž po deseti letech opustí úřad. Politická situace v Polsku po nedělních parlamentních a před blížícími se prezidentskými volbami byla rovněž jedním z témat dnešních rozhovorů.\n"V Polsku se dostává do čela garnitura politiků, které nikdo z nás osobně nezná. Jsme si ale naprosto jisti, že z hlediska zahraničněpolitické orientace, z hlediska vztahů k Evropské unii, k visegrádské čtyřce, k žádné změně nedojde," poznamenal Klaus.\nPodle slovenského prezidenta Gašparoviče mají podobná setkání význam také proto, že pomohou politikům najít podobný pohled na společné problémy. "Některé problémy, které nás jako nové členy EU diskriminují, chceme prezentovat rovněž při schůzkách s ostatními prezidenty EU a požádat o pomoc při jejich řešení," podotkl.\nSummit si pochvaloval i nováček setkání, nedávno zvolený maďarský prezident Lászlo Sólyom. "Visegrádská čtyřka je dobrou značkou, kterou je třeba udržet," míní. Příští summit V4 by se měl konat přibližně za rok v České republice.


Brněnští strážníci zachránili neuvěřitelně zanedbaného psa – Novinky.cz\nBrněnští strážníci zachránili neuvěřitelně zanedbaného psa\nPohnutý osud má za sebou třináctiletý psí nalezenec, který se v úterý dostal do útulku brněnských strážníků. Na zbědovaného křížence upozornil strážníky kolemjdoucí nedaleko řeky Svitavy v ulici Olší v Brně. Ke zvířeti se vypravila hlídka, bez obtíží ho našla a předala do útulku.\nčtvrtek 28. února 2013, 15:47 - Brno\nBěhem přijímací procedury pracovníci útulku zjistili, že má rozsáhlý zákal na obou očích a kvůli chlupům v uších téměř neslyšel.\n„Veterinární techničky a ošetřovatelky zvíře v podobně zoufalém stavu nejméně v uplynulých dvou letech nepamatují. Psovi přerostlá srst zakrývala oči a kvůli kompletně zarostlým tlapkám nemohl téměř chodit," řekl mluvčí strážníků Jakub Gnahem.\nVeterinář při podrobnějším vyšetření diagnostikoval kříženci velmi silný šelest na srdci a vodu na plicích a předepsal mu okamžitě léky.\nV útulku psa ostříhali alespoň do té míry, aby byl schopen chůze. Zvíře, které zřejmě delší dobu nebylo zvyklé na kontakt s člověkem, bylo umístěno do karantény.


Příliš Vysoko? Zjistěte, Jak Sestoupit Z Výšky Právě Teď! | Pandora Year Book\njak sestoupit z vysoké\nněkdy příliš mnoho dobré věci může být špatná věc. Dokonce i konopí! Byl jste někdy tak vysoko, že jste si přál, abyste už nebyl tak vysoko? Přemýšleli jste někdy, jak sestoupit z výšky? Žádný problém, může se to stát i nejzkušenějšímu znalci konopí! Podívejte se na tyto 5 tipy, které vám pomohou sestoupit z výšky příště jste kouřili trochu moc.\njak sestoupit z vysokého: Vyzkoušejte některé CBD\nJíst Nějaké Jídlo A Pít Vodu\nstudie ukazují, že CBD může mít vážný potenciál jako sloučenina proti úzkosti, takže je ideální, když jste požili příliš mnoho THC. Nejen to, ale CBD bylo prokázáno, že čelit mnoha psychoaktivní (číst: úzkost vyvolávající) účinky THC. Dávka CBD okamžitě začne pracovat na vyvážení vašeho bzučení a tlumení jakýchkoli pocitů úzkosti nebo paranoie. CBD okamžitě nezabije vaše bzučení, ale způsobí, že se rozptýlí rychleji.\nKdo nemá rád k jídlu, když jsou vysoké? Jíst dobré jídlo nejen zapojí vaše smysly, ale také vás zcela odvrátí od vaší úzkosti a paranoie. Pokud se opravdu chcete rozptýlit jídlem, jděte něco uvařit. Jen nezapomeňte vypnout troubu!\nzůstat dobře hydratovaný může také pomoci udržet si uzemnění a pohodlí. Konzumace konopí vás rychle dehydratuje, což vede k suchu v ústech a suchým očím. Udržování nějaké studené vody po ruce uhasí žízeň a udrží vás pocit osvěžení. Nezapomeňte se držet dál od alkoholických nápojů, protože pouze zvýší a zesílí vaše bzučení.\nNěkdy, že prostě, že čas může být dost, aby se vaše mysl zpět do bezpečné a pohodlné místo. Lehněte si na postel nebo na oblíbenou pohovku a na chvíli zavřete oči. Tichý, Bezpečný a pohodlný prostor vám pomůže rychle se dekomprimovat a vrátit se do příjemného stavu mysli.\nPokud se cítíte ohromeni, dobrou strategií je rozptýlit se, takže o tom už nepřemýšlíte. Sledujte televizi, osprchujte se, popadněte něco k jídlu, nebo dokonce jen pár minut vyjděte ven. Myslet na něco jiného, nebo jednoduše stěhování do nového prostředí může dobře fungovat, aby vás uklidnit a posunout své zaměření na něco více pozitivní.\ncvičení je konečným rozptýlením, když se dostanete příliš vysoko. Jděte si zaběhat nebo dokonce jen příjemnou procházkou. Kombinace čerstvého vzduchu a zvýšené srdeční frekvence obvykle dostane vaši mysl na lepší místo.\nJeden z nejlepších způsobů, jak přečkat nepříjemnou vysoká, je prostě hezky osvěžující zdřímnout. Jít spát nechá váš mozek odpočívat a pracovat svou cestu přes vysoké, zatímco budete klidně spát. Konopí prostě musí běžet svým směrem, a někdy je zdřímnutí nejlepší způsob, jak to nechat udělat.\nPokud to nefunguje, zkuste nějaký kofein. Náraz energie může být právě to, co potřebujete, abyste vás vytáhli z tohoto „couchlockového“ efektu, pro který jsou některé kmeny konopí notoricky známé.\na co je nejdůležitější, nepropadejte panice. Zkuste některé z těchto strategií příště jste zvědaví, jak sestoupit z výšky. Většina příznaků příliš vysoké se rozptýlí maximálně za hodinu nebo dvě. Podívejte se na světlou stránku, alespoň teď znáte svůj limit!\nD7 akord na klavír-D dominantní sedmý


Fitness bazar :: FitnessBusiness.cz\nÚvodní stránka > Fitness bazar\nNabídka použitého fitness vybavení\nRekonstrujete svoje fitness, plánujete obměnu strojů a vybavení? Nabídněte použité stroje a vybavení dalším zájemcům. Jednoduše zadejte vaši nabídku pomocí formuláře níže. Tato služba je zcela zdarma. Inzerát bude zveřejněn po dobu 1 měsíce.\nTIP: Fotografie prodává. Můžete jednoduše přidat fotky k vašemu inzerátu. Nahrajte je například na www.flickr.com, nebo na www.ecards.cz, či jiné a přiložte webovou adresu s odkazem na fotky k inzerátu.\nPOZOR: Nezapomeňte na sebe uvést kontakt!\nNabídka profi fitness vybavení\n03.10.2019 Jumping sport\nProdám trampoliny jumping sport 3500/15kusu\nTIP: Nenašli jste nic použitého, vhodného pro vás? Kupte to nové, či se zeptejte přímo dovozců, jestli vám umí nabídnout použité stroje z fitness center.


Novinky truhlářství Lopask\nAktuálně vám přinášíme akční nabídku vestavných setů spotřebičů Beko. Leták s nabídkou naleznete v sekci výrobní materiály.\nAkční nabídka vestavných spotřebičů Beko pro rok 2018 Leták s nabídkou vestavných spotřebičů beko najdete v sekci výrobní materiál\nKuchyň, realizace Brno – Žebětín\nSvětlá část kuchyně je vyrobena z dřevotřísky dýhované dubovou dýhou. K povrchové úpravě této části kuchyně byl použit tvrdý voskový olej. Tmavá část kuchyně je vyrobena z laminátu Fénix s dekorativním povrchem jenž je zušlechtěn speciální… více\nPostel z masivního dubu, realizace Brno\nPostel je z masivního dubu s povrchovou úpravou tvrdým voskovým olejem Osmo. Postel byla vyrobena v rustikálním stylu s množstvím suků a výrazné kresby dřeva. Rošt postele je vyroben ze smrkového masivu tak aby zvedl těžkou matraci a tím… více\nLožnice, realizace Veverská Bítýška\nV ložnici se nachází dvě vestavěné skříně, postel a komoda. Vnitřní části vestavěných skříní jsou vyrobeny z bílého lamina. Pohledové části skříní jsou pak vyrobeny z lamina Kaindl v kombinaci dekorů D37745 a D37713. Větší ze skříní je osvětlena led… více\nKuchyň, realizace Ochoz u Brna.\nDvířka kuchyně jsou z lakované MDF v matném provedení. Kombinací barev červené a žluté vznikla zajímavá a moderní kuchyně. Korpusy kuchyně jsou vyrobeny z lamina v dekoru antracit a perfektně ladí s obkladem za kuchyňskou linkou. Dominantou celé… více


bytová jednotka Č. 54\nKrásný slunný byt 1+kk ve 5. podlaží o celkové ploše 30,1 m². Zrekonstruované byty ve funkcionalistickém činžovním domě jsou k dispozici ve standardu shell & core, který zahrnuje hrubou stavbu bez vybavení. Orientované jsou buď na východ nebo západ s výhledy do ulice či prostorného vnitrobloku. Do toho mají přístup pouze rezidenti příležících domů, takže si můžete nerušeně užívat klidu uprostřed velkoměsta.\nID nemovitosti PPO54\nCelková plocha 30,1 m²\nAkční cena ( 2 893 000 Kč )


zaměstnání | AZ LEGAL\nŠtítek - zaměstnání\nNovinky a změny v roce 2022\nAZ LEGAL, advokátní kancelář2021-12-15T09:35:43+01:00Jako každý rok, i tento s sebou přináší mnoho nových zákonů či novelizaci těch stávajících. My Vám přinášíme přehled těch nejzásadnějších z nich. Pokud Vás zajímá přehled těch nejzásadnějších novinek pro tento rok v oblasti podnikání, zaměstnání, sociálního zabezpečení a dalšího, přečtěte si celý článek.\nOd AZ LEGAL, advokátní kancelář Aktuality, Firmy a podnikatelé, Občané a spotřebitelé, Obecné, Pracovní právo GDPR, minimální mzda, podnikání, sociální zabezpečení, spotřebitelé, zaměstnání\nOmezení a výhody pracovní smlouvy na dobu určitou\nAZ LEGAL, advokátní kancelář2020-06-17T16:34:49+02:00Chcete se dozvědět, proč může být pracovní smlouva na dobu určitou v některých případech výhodnější a jaká má omezení? V tomto článku se to dozvíte!\nOd AZ LEGAL, advokátní kancelář Firmy a podnikatelé, Pracovní právo doba určitá, pracovní poměr, pracovní smlouva, výpověď, zaměstnanec, zaměstnání, zaměstnavatel


Největší porevoluční kšeft jsou exekuce. Kam se hrabe Bakala nebo Kožený | Rozhovory | Drbna.cz\núterý, 22. května 2018, 10:40\nTomáš Koloc je novinář z periferie. Muž, který se vedle psaní pro Kulturní noviny dlouhodobě věnuje sociální práci, a zná tvrdý život lidí na okraji z první ruky. Sám řadu let pracoval i v manuálních profesích, za minimální mzdu. Osobně zakusil i exekuci a tématu se poté začal důkladně věnovat. Nejen k exekucím v Česku nabízí pozoruhodné postřehy.\nTřeba o tom, že „existuje exekuční bezdomovectví, exekuční sebevražednost, exekuční rozvodovost ale i nerozvodovost, kdy manželé, kteří by se jinak už rozvedli, zůstávají spolu, protože společně splácí exekuci.“\nŘada lidí se kvůli strachu z exekutorů dokonce obává pohřbít své zemřelé blízké.\nRozhovor s Tomášem Kolocem vydá HlídacíPes.org ve dvou částech. Toto je část první.\nOtce raději nepohřbívejte\nSkutečně se stává, že lidé, jejichž nejbližší příbuzní byli v exekuci a zemřeli, často své mrtvé nepohřbívají v obavě, aby exekuce nepřešly na ně?\nNedělal jsem na to žádný sociologický výzkum, ale mám s tím osobní zkušenost, která mě přiměla k tomu, abych si ty věci začal dále zjišťovat. I na Facebooku je několik skupin, které se exekucemi zabývají, a tam jsem zjistil, že v tom rozhodně nejsem sám. Čísla nakonec hovoří jasnou řečí. V době, kdy se exekuce podle onoho slavného zákona číslo 120/2001 Sbírky začaly realizovat v té dnešní výši, během let 2007 – 2015, narostly počty sociálních pohřbů. V nejpostiženějších oblastech, kde najdete 20 % produktivního obyvatelstva v exekucích, až desetinásobně. V roce 2007 to bylo 140 pohřbů, v roce 2015 už 1444 pohřbů…\nTo znamená hlavně sever Čech, severní Morava?\nAno. Plus západní Čechy. Všude tam, kde bývalo vysídlené pohraničí a kde se po revoluci položil těžký průmysl. Obecně jsou to oblasti s tradičně vyšší nezaměstnaností a nyní i největší exekvovaností. Zároveň jsou to voličské základny Miloše Zemana a je tam i největší podíl nevoličů. Stačí si porovnat mapu exekucí a uvidíte, jak se krásně překrývá s volebními výsledky.\nK politice se určitě dostaneme. Ale vraťme se k těm sociálním pohřbům. Proč to tak je?\nOno to z té politiky ale jaksi vychází. Když se v 90. letech při velké privatizaci „zhaslo“, odvykli si lidé vracet dluhy. Proto byl přijat tento inkviziční zákon, který se ale začal vztahovat na každého, kdo si i jen neštípl lístek v tramvaji. Pro mne byl rozsah exekučního strašidla také poměrně nové zjištění. Osobně jsem měl dvě setkání s exekucí.\nPrvní byla, když jsem se v roce 2013 sám dostal do exekuce kvůli tomu, že jsem deset let předtím nezaplatil za cestu ve vlaku. Pokutu jsem sice uhradil, ale už ne soudní poplatky, které jsem v tom šroubovaně psaném odůvodnění, v němž mi sdělovali ukončení soudního řízení pro zaplacení dluhu, neviděl. A vynořilo se to typicky až po deseti letech, kdy patřičně narostly různé poplatky a především výdaje na exekutora.\nOpravdu – za celých těch deset let jsem neobdržel jedinou upomínku! Druhý případ je z roku 2016, kdy mi zemřel otec. Vydal jsem se tedy do města, kde v posledních letech žil a zemřel, a tam se mne ujal jeho kamarád s tím, že zná paní na tamním sociálním úřadě, a ta že mi poradí, jak dál.\nS čím měla radit?\nŘekla mi, že otce znala a ví, že měl velké dluhy. Ona sama mi pak radila, abych ho nedával pohřbít, protože ze zkušenosti ví, že to lze považovat za přihlášení se k závazkům zemřelého.\nCo vám tedy sociální pracovnice poradila?\nŘekla mi, že mého otce náhodou znala a měla ráda, a byla by nerada, abych se dostal do stejných problémů jako on. Nabádala mne proto, abych pohřeb nevypravoval, nechal u nich úmrtní list, a oni s tím, že se úmrtní list na úřad „nějak dostal“, pohřeb vypraví sami.\nJak se vůbec váš otec dostal do exekuce?\nByl lékař, člověk zvyklý dělat odbornou práci, ale nebyl podnikatel a s ekonomikou si moc nerozuměl. Ve chvíli, kdy byli po revoluci zrušeni obvodní lékaři – zaměstnanci, byl přinucen otevřít si vlastní praxi, zadlužil se a už se z toho nedostal. Lepil to tak, že si bral různé půjčky, snažil se splácet, ale nikdy se mu to nepodařilo. Výše dluhu samotného dnes také není tak důležitá, podstatné je to, že poplatek za exekutora se vyšplhá na mnohonásobek konečné dlužné částky, do níž jsou započítány všechny ostatní poplatky a úroky.\nA tak kolem toho zemřelého dlužníka číhají právníci a exekutoři, kdo ten dluh převezme. Syn, dcera, manželka, bývalá manželka, anebo i spolubydlící, který s dlužníkem bydlel ve společné domácnosti… Exekuce dnes můžou dopadnout i na mentálně postižené. Sám jsem jako sociální pracovník se svými klienty několik takových kauz řešil. Může to dopadnout i na novorozeňata a nezletilé děti. A už několikrát se stalo, že se exekuce dlouhá léta těžce zbavoval člověk, který měl s dlužníkem jen společné jméno.\nAle právní spojitost mezi vypravením pohřbu a převzetím dědictví včetně dluhů přece žádná není…\nBylo mi řečeno, že právníci věřitelů jsou šikovní a jsou schopni tu spojitost najít. Samotný akt pohřbu sice nic nezakládá, ale akt zaplacení pohřbu už může… Většinou se to řeší tak, že když chcete svého blízkého pohřbít důstojně, najdete si nějakého kamaráda, co s tím nemá nic společného, nemá žádný nárok na dědictví, a ten pohřeb vypraví.\nKdyž jsem později příběh s ne-pohřbem svého otce zveřejnil, ozval se mi spisovatel Jaromír Typlt, že on sám byl v jednom případě právě takovýmto kamarádem, který umožnil pozůstalým jejich zemřelého důstojně pohřbít. Já v tu chvíli ale nikoho takového po ruce neměl. Ocitl jsem se vyjukaně uprostřed pracovního týdne ve městě na druhém konci republiky, kde jsem kromě otce skoro nikoho neznal, s tím, že se rozmyslet mohu, ale že za každý další den na prosektuře se platí skladné mrtvoly – a mezitím na mě věřitelé můžou přijít.\nAle zaplatit pohřeb a nepřevzít dědictví tedy možné je.\nJde to, ale na sociálním úřadě mi skutečně radili, ať to raději nedělám, že i za těchto okolností jsou exekutoři připraveni po tom jít. Otec měl dluh ve výši řádově stovek tisíc, to už není zanedbatelná částka. Když ji navýšíte o různé poplatky, především, jak už jsem říkal, za exekutorské služby, tak se jim aktivní hledání nového dlužníka vyplatí. Právníci mne dokonce zrazovali i od pozdějšího vyzvednutí urny, že i to lze spojit s dědictvím. Otcův popel tedy není v rodinném hrobě, nýbrž mezi ostatními sociálně pohřbenými.\nJsem pietní člověk, takže jsem se s tím dost trápil. Nakonec jsem alespoň nechal odsloužit zádušní mši, kam jsem sezval jeho známé. Další věc je, že jsem byl varován, abych se nevydával do otcova bytu, protože po tom právníci věřitelů jdou a pokud si zajistí svědectví sousedů, mají důkaz, že jsem převzal část dědictví. Tím pádem jsem musel oželet třeba i svoje osobní věci, které jsem si předtím u otce schoval, když jsem se stěhoval z většího bytu do menšího.\nSebevraždy kvůli exekuci\nTyhle dvě osobní zkušenosti byly důvodem, proč jste se o problém exekucí v Česku začal zajímat hlouběji?\nO tom, co dokáží exekuce, jsem jako sociální pracovník věděl od svých klientů, ale soustavně jsem se tématu začal věnovat, až když se dotkly mě osobně. První zajímavá věc byla, že mi v bance řekli, že vůbec nemůžu ke svým penězům, protože mám zablokovaný účet kvůli exekuci, a až když jsem si od kamaráda právníka přinesl text zákona a ukázal jim ho, nechali mě vybrat si zákonnou částku na živobytí. Úřednice z banky mi pak soukromě řekla, že to mlčení o zákoně mají nařízeno – jinak by to mohl chtít každý.\nKdyž jsem pak jel osobně splatit svůj dluh za soudní poplatky z deset let zaplacené pokuty exekutorům (z Hradce Králové, kde bydlím, do Plzně), zažil jsem v exekutorské kanceláři druhé překvapení. Když jsem složil peníze, dali mi potvrzení a řekli mi, že teď mi budou nějakou dobu posílat obsílky, jako bych ty peníze poslal, a pak se mi to za pár týdnů odblokuje. Nebyli zjevně vůbec rádi, že jsem to řešil takto rychle, protože tak přišli o peníze, které bych musel platit, kdybych měl další prostoj.\nJak jste to tedy namístě vyřešil?\nKdyž jsem jim sdělil, že bych rád, kdyby tu odblokaci udělali okamžitě a že mám v tašce diktafon a vše si nahrávám, hned to šlo. V čekárně jsem také vzal do ruky Komorní listy, což je oficiální časopis Exekutorské komory České republiky, a v nich jsem poprvé získal náhled do toho, jak to tady funguje. Otevřeně tam psali, že náš exekuční systém je v Evropě unikátní, protože tady máme soukromé exekutory. Vysvětlovali, že tu lidé nebyli zvyklí dluhy platit, ale to že se s přijetím zákona v roce 2001 konečně změnilo, a že je to ještě třeba zpřísňovat.\nZjistil jsem, že to, co se stalo mně, není vůbec izolovaný případ a začal jsem se tomu postupně více věnovat – a nevěřil jsem vlastním očím. V této zemi existuje exekuční emigrace, exekuční nezaměstnanost a černá zaměstnanost, protože člověk s exekucí na krku si smí legálně vydělat tak na jídlo a zbytek se mu strhne, což lidi v exekuci k legálnímu zaměstnání nijak nemotivuje. Existuje i exekuční bezdomovectví, exekuční rozvodovost ale i nerozvodovost, kdy manželé, kteří by se jinak už rozvedli zůstávají spolu, protože společně splácí exekuci, exekuční sebevražednost…\nExekuční sebevražednost? K tomu máte nějaké bližší údaje, informace?\nOficiální čísla na to určitě nejsou, ale občas něco pronikne do tisku. Mně se tak trochu podařilo dostat na veřejnost příběh inženýra Jaroslava Janoty z Napajedel u Zlína, který si na začátku roku 2017 vzal život kvůli své kauze spojené s exekucí, kterou přitom vůbec nezavinil. Podle toho, co mi řekl jeho blízký přítel, šlo o to, že měl byt, který pronajímal člověku, který neplatil za služby a energie. Nasčítalo se to a přišla exekuce – ovšem ne na onoho nájemníka, ale na majitele bytu.\nJednoho dne se do bytu, kde pan Janota bydlel, začal někdo dobývat. On byl zrovna po noční směně, byl to bývalý profesionální voják, měl zbraň, a protože se cítil ohrožen, vystřelil. Prostřelil dveře. Nikomu se nic nestalo, ale pak přijela policie, zatkla ho a obvinila. Z tohohle případu jsem se zároveň dozvěděl o další české zvláštnosti, že exekutoři mohou přijít k vám do bytu exekvovat i bez asistence policie.\nUpřímně bych čekal, že člověk nejdříve dá najevo, že je doma, zakřičí třeba přes dveře, co se děje, ne že bude rovnou střílet…\nJak říkám, vycházím z vyprávění jeho přítele, který bydlel nedaleko něj a který Janotu vozil do práce. Navíc inženýr Janota sám vše poměrně střízlivě popsal na svém blogu, který měl na serveru iDnes. Tvrdil, že šlo o varovný výstřel. U soudu byl disciplinovaný, při vyšetřování spolupracoval a v mezičase i splácel dluh, který nezpůsobil. Soud mu ale nakonec napařil dvanáct let nepodmíněně za pokus o vraždu. Myslím, že to byl exemplární trest. Za ty roky, co jsou exekutoři schopni zabavit i kolébku pod dítětem, na ně přibylo fyzických útoků. Jaroslav Janota byl zvláštní typ, žil sám, a den předtím, než měl nastoupit trest, napsal svůj poslední vysvětlující blog a skočil ze sedmého patra paneláku.\nTen případ si vybavuji, to bylo někdy počátkem loňského roku (2017).\nShodou okolností jsem si tohoto jeho posledního blogu všiml jen pár minut poté, co jej vydal. Obratem ho smazali s odůvodněním, že jde o součást vyšetřování sebevraždy, ale já a několik dalších lidí si stačilo pořídit screenshot. Přidal jsem svoje zkušenosti a dal to na Facebook. Mělo to asi dva tisíce sdílení a rozběhlo se to po republice a dostalo se to dále do médií. Měl jsem z toho pocit, že by tohle mohla být poslední kapka. Vzedmula se obrovská vlna nevole proti exekucím, které jsou v Evropě, ale i světově unikátní.\nV mírně podobné formě je má jen Slovensko, ale jinak v Evropě ani v USA není jediný stát, který by to měl stejně. U nás jsou exekutoři soukromí, mohou exekvovat bez asistence policie, a jak říkám, náklady jsou schopni vyšroubovat třeba na sedmnáctinásobek dlužné částky. To je něco tak bezprecedentního, že jsem přesvědčen, že kdyby se toho nějaký politik cíleně ujal, tak by s tím vyhrál volby.\nExekuce se dnes týkají deseti procent národa, celková míra exekvovaných částek byla jen za rok 2016 kolem 350 miliard. To je největší porevoluční kšeft. Kam se hrabe privatizace OKD nebo Koženého fondy. Funguje to od roku 2001 a exekutoři to mají naprosto se zárukou, protože za nimi je zákon. Občas se podařilo exekutory, na jejichž největší excesy upozornila média, z tohoto kšeftu vymanévrovat. Se systémem jako takovým se ale nedělá nic. Naopak paní vedoucí exekutorů se občas ozve v tisku, že mají málo, že by se exekutorům měly zvednout platy.\nTeď se přece rýsuje možnost jednoduššího oddlužení.\nAno, ministr Pelikán připravil novelu insolvenčního zákona, podle níž se do exekuce nebudou moci dostat lidi, kteří se zadlužili u lichvářských společností. Místo toho budou splácet v rámci jiného režimu, takzvaného osobního bankrotu. Některé věci se změnily, ale z mého pohledu jde stále jen o dílčí úpravy zákona. Když jsem byl na notářství odmítnout dědictví po otci, bylo mi také sděleno, že když se ho jako zákonný dědic vzdám, nebudou dle novely už obesílat lidi kolem (širší rodinu, spolubydlící), jak tomu bylo dřív. Se základními pilíři se ale, pokud vím, nic nestalo.\nCo jsou ty základní pilíře?\nPilíři myslím to, že exekutoři u nás nejsou zaměstnanci státu, ale soukromí podnikatelé, že lidé se dlouhé roky vůbec nedozvědí, že se proti nim nějaká exekuce vede, a zjistí to, až když částka patřičně naroste. Respektive není dostatečně ošetřeno, aby se to dozvěděli. Pak se vymáhá mnohonásobek dlužné částky. Nevole tuhle dnešní nejpalčivější obludnost řešit, souvisí podle mě i s tím, že oblasti, kde je každý pátý dospělý člověk v exekuci, jsou v příhraničních oblastech, a ne v Praze, kde sídlí všechna celostátní média. V Praze je exekvovanost „jen“ kolem osmi procent a pro tuto oblast to tudíž není mediální téma.\nNemění se to ale? Přijde mi, že téma se z toho postupně stává, čím dál více a častěji…\nTřeba vznik Mapy exekucí hodně pomohl. Můžete se podívat na čísla konkrétního města, kraje… Existence Mapy exekucí je důkaz, že to téma také zvedá lidi, kteří nejsou exekucemi přímo ohroženi, ale už se na to nemohou dívat. Někdy to srovnávám s Chartou 77. Za komunismu byl problém, že byli lidé zavíraní a vyhazovaní ze zaměstnání za věci, které jim přitom zaručoval mezinárodní pakt o lidských právech, který československá vláda podepsala v Helsinkách. Tehdy se parta kamarádů rozhodla na to upozornit. Podobným způsobem začíná fungovat komunita, které české exekuce nejsou jedno. Jenže bez mediální podpory to nejde.\nDruhá část rozhovoru vyjde na HlídacíPes.org ve čtvrtek 24. května.\nTomáš Koloc (1977)\nStudoval učitelství českého jazyka a společenských věd, a působil jako kulturní redaktor a umělecký recenzent v novinách (Haló noviny), časopisu (filosofický čtvrtletník Revue PROSTOR), rozhlasu (Český rozhlas 6-Svobodná Evropa), později jako redaktor spolupracoval s reklamní agenturou, několika nakladatelstvími i televizí. Poměrně záhy ale z mainstreamových médií odešel a živil se manuálními profesemi. Od své třicítky (po dálkovém studiu sociálně-umělecké terapie) pracoval deset let jako sociální pracovník postižených a nemocných, ale i lidí bez domova. Po celou tu dobu spolupracoval s nezávislými médii – byl členem redakčního kruhu Britských listů a od ročníku 2009/2010 pomáhal zakládat první (a dosud jediný) český nezávislý družstevní list www.kulturni-noviny.cz, v němž působí dodnes a v němž mimo jiné navazuje na řadu svých reportáží z dělnických povolání a sociálně slabých komunit, kterou původně vytvořil pro časopis ČiliChili. Od roku 2013, kdy se poprvé osobně setkal s fenoménem exekucí, se publicisticky věnuje bezprecedentnímu systému českých exekucí, danému dnes již legendárním exekučním zákonem 120/2001 Sb.\nText byl původně publikován na portále HlídacíPes.org.\nNapsal(a) Robert Břešťan | Foto Foter.com | Zdroj hlidacipes.org\nŠtítky Hlídací pes, peníze, finance, dluhy, mzda, exekuce, rozhovor,\nVedl Vídeň šestkrát déle než Krnáčová Prahu. Beru občany vážně, říká...\npondělí, 21. května 2018, 16:12\nPraha není Vídeň. A ani dlouho nebude. Zatímco rakouská metropole byla letos už podeváté v řadě vyhlášena celosvětově nejlepším...\nOlomouc je ráj pro online byznys a digitální nomády, ale přes zimu...\npátek, 18. května 2018, 10:40\nTomáš Zdražil je zakladatel vzdělávací platformy Investree pro nomády, hodlery a fanoušky investování. Už 4 roky nomádí po světě...\nJděte darovat, skutečně to nebolí, říká dárce kostní dřeně z Frýdlantu\nstředa, 16. května 2018, 14:38\nKolik znáte lidí, kteří darovali kostní dřeň? Pavel Holec je jedním z nich. Tento renesanční muž, který má mnoho netradiční...\nJe prakticky nemožné, aby pyl řepky "ožlutil" auto nebo lavičku,...\núterý, 8. května 2018, 15:46\nŽluté parapety, auta i prádlo na šňůrách. Česko na přelomu dubna a května zasypal jemný žlutý prášek z kvetoucích stromů....


DevOps – opravdu dělá práci efektivnější? | MEMOS Software\nExtrémní programování, agilní vývoj, Scrum, Kanban, průběžná integrace, sprint, automatizace, DevOps… Jsou to všechno jen nafouknutá slova, která si vyměňují vývojáři a techie hipstři v Berlíně, nebo to skutečně funguje?\nPokud se pohybujete v IT a slova jako kvalita, automatizace nebo spolupráce pro Vás nejsou sprostá, bude Vás zajímat, do jaké míry se principy DevOps opravdu dají využít v praxi.\nDevOps spočívá v propojení vývoje software s jeho provozem. Snaha o to, aby spolu tyto tradičně oddělené komunity spolupracovaly efektivněji, existovala už dříve – prvně ji uchopil a pojmenoval Patrick Dubois, frustrovaný belgický konzultant, který měl mezi lety 2007-2008 na starost datovou migraci pro belgickou vládu. Přimět vývojáře a IT administrátory k lepší spolupráci bylo takřka nemožné a procesy byly nastavené tak, že propast spíše vytvářely. „Nemůže za to můj kód, ale tvůj stroj,“ zaznělo v jedné legendární prezentací. Proto vykrystalizovaly metody DevOps, aby tuto propast odstranily a pomohly zrychlit dodávky software a zlepšit jeho kvalitu.\nDefinice a přístupy se různí. DevOps ale vždy ctí tyto principy:\nAutomatizace. Co může udělat stroj lépe a rychleji, neměl by dělat člověk. Často se jedná o rutinní a opakující se práci, jakou je například vydávání nové verze (kompilace zdrojových souborů, jejich integrace, nasazení do produkčního prostředí a testování). Výhodou je, že automatizace celý proces usnadní a zrychlí, takže se vývojář může věnovat té práci, kde jsou jeho znalosti a kreativita opravdu potřeba.\nPrůběžnost. Průběžná integrace znamená, že vývojáři, kteří pracují zároveň na různých částech kódu, propojují své větve co nejčastěji tak, aby bylo možné hned ověřit, že vše dohromady funguje, jak má. I v dalších fázích vývojového cyklu se vyplácí průběžně testovat, průběžně nasazovat a průběžně monitorovat jak provoz aplikace na serveru, tak třeba i zpětnou vazbu uživatelů. Díky tomu zajistíte podstatně vyšší kvalitu služeb i spokojenost zákazníka.\nSpolupráce. Můžete mít geniální specialisty, přesně definované procesy i nejnovější nástroje, a přece se nikam nedostanete, pokud nevytvoříte prostředí, ve kterém se všichni cítí na jedné lodi a mají prostředky i chuť efektivně komunikovat. Nejde o to, vytvořit ve firmě ezoterickou kulturu plnou buzzwords, která rezonují jen na těch nejodvážnějších HR dýcháncích. Chce to jen naučit se vidět svou práci jako celek, najít vhodné komunikační nástroje a kolegům smysl procesů dobře vysvětlit. Ne, že bychom nedokázali někomu tu a tam vtrhnout do kanceláře, ale osvědčil se nám Slack – cloudový hub pro komunikaci a spolupráci v týmu.\nDevOps tedy představuje celistvý přístup k vývoji; zároveň se tak ale jmenuje i cloudový nástroj od Microsoftu, který využíváme k tomu, aby se tyto principy snáze uplatňovaly v praxi. Spíše, než o nástroji bychom měli mluvit o nástrojovém řetězci (toolchain), protože ve skutečnosti se jedná o plynule navazující skupinu nástrojů, která pokrývá celý vývojový cyklus. Ten pak můžete řídit, efektivněji spolupracovat a máte mnohem lepší přehled.\nCelé je to ještě mnohem snazší u projektů, které vyvíjíte v cloudu, kde máte vše na jednom místě a dostupné odkudkoliv. Mezi první velké projekty, kde jsme opravdu docenili Azure DevOps, patřil například Invenias (nástroj pro recruitery) a od té doby ho rádi využíváme u řady dalších.\nCo přesně DevOps přináší\nLepší kontrolu a dohledatelnost změn, takže se nic neztratí a vy se lépe orientujete\nVyšší efektivitu práce, protože neztrácíte čas rutinou a můžete pracovat všichni zároveň\nMnohem méně chyb, které podchytíte dříve, než stihnou způsobit škodu\nPohotovější reakce na změny, například když si uživatel uvědomí, že to chce jinak\nVe výsledku je spokojený hlavně zákazník, protože mu jsme schopni dodat kvalitnější software rychleji a poskytnout vyšší přidanou hodnotu.\nPříště se podíváme na jednotlivé nástroje a prvky DevOps podrobněji. Mezitím si o nich můžete přečíst více třeba na Wikipedii, kde o tom náš šéf psal už v roce 2008 (ano, ještě předtím, než to bylo cool). Nebo mrkněte rovnou na rozhovor o tom, co ho k tomu přivedlo a jak to u nás chodí.\nLepší kontrola a dohledatelnost změn, takže se nic neztratí a vy se lépe orientujete\nVyšší efektivita práce, protože neztrácíte čas rutinou a můžete pracovat všichni zároveň\nČlověk vs. umělá inteligence. Opravdu máme důvod soupeřit?


Pronájem garsonky Závraty | Eurobydleni.cz\nPronájem garsonky Závraty\nZajímá-li vás pronájem garsonky Závraty, jste na tom nejlepším místě. Nabídka garsonek k pronájmu Závraty vás ohromí.\nPronájem garsonky Závraty (200+)\nMožnosti pronájmu garsoniéry jsou dnes ve městě Závraty opravdu pestré, a to především na Eurobydleni.cz. Vybírat si můžete klidně jak třeba pronájem garsonky Závraty anebo pronájmy větších bytů. Vše se pochopitelně odvíjí od celkových požadavků na moderní bydlení pro Závraty. I levný pronájem garsonky Závraty může být stoprocentně zajímavý. Především v novostavbách nabídne mnohá garsonka Závraty pronájem za solidní peníze a v přepychovém hávu.\nPronájem garsoniéry Závraty\nI dnes jsou k dispozici pro Závraty starší garsonky. Právě tyto garsonky k pronájmu Závraty jsou poskytovány mnohem levněji. Pokud budete chtít, můžete si pronajatou garsonku Závraty klidně přestavět k obrazu svému. Určitě je třeba říct, že pronájem garsoniéry Závraty by měl člověka nutit i k tomu, aby se o své nové bydlení staral.\nGarsonka Závraty pronájem\nMnohé garsoniéry Závraty pronájem jsou sice poskytovány třeba s vnitřním vybavením, ale i přesto je lepši si interiér vyladit podle svých představ. Každá garsoniéra Závraty pronájem je nabídnuta za určitou cenu a i na peníze je nutné brát v dnešní době ohled. Právě cena může rozhodovat o tom, jestli takovéto bydlení v pronajaté garsonce v Závraty využijete, či nikoliv.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájem garsoniery Závraty nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Závraty, prodej bytů Závraty, pronájem bytu Závraty, dražba bytu Závraty.


Prostějovské volejbalistky vyrazily na Ligu mistryň autobusem | VolleyCountry\nProstějovské volejbalistky vyrazily na Ligu mistryň autobusem\nVíce než 700 kilometrů. Takovou vzdálenost musely v autobuse urazit volejbalistky Prostějova za utkáním Ligy mistryň do italského Conegliana, kde je ve středu večer čeká druhé utkání zákl. skupiny B. Foto: Deník/ Kopáč Jiří\n„Není to zase tak daleko, a proto jsme se domluvili na levnější autobusové dopravě,“ vysvětluje pro klubový web trenér Čada. Autobus s prostějovskými volejbalistkami vyrazil z Hané v pondělí po obědě, druhý den ráno pak družstvo absolvovalo zbytek cesty z Rakouska do cílové destinace.\nMěsto Conegliano leží na severovýchodě Itálie v provincii Treviso nedaleko Jaderského moře a žije v něm zhruba 35 tisíc obyvatel. Jedná se o vyhlášenou vinařskou oblast a Conegliano je výchozím bodem vinné stezky Prosseco. Krásy Itálie si už neužije univerzálka Sarah Cruzová, která se rozhodla studovat a hrát v Americe a tým tento týden opustila.\nPrvní kolo základních skupin Champions league přineslo čestnou prohru Prostějov s tureckým Fenerbachce. Conegliano pak v italském derby na domácí půdě přehrálo Novaru 3:1. „Šlo o jednoznačnou partii ve prospěch domácího mančaftu, který táhne několik známých hvězd,“ podotkl trenér Čada.\nConegliano je semifinalista posledního ročníku italské ligy a úřadující vítěz národního poháru. Mezi největší hvězdy patří americká reprezentantka a útočnice Kimberly Hillová, která v létě přišla z Vakifbanku Istanbul. „Hrají směrem do ofenzivy strašně rychle, jejich obrana se překonává hrozně složitě jak na síti přes vysoké bloky, tak v poli, kde toho spoustu vyberou defenzivními zákroky,“ jmenoval nejsilnější zbraně soupeře Čada.\nPohár CEV a Vyzývací pohár:\nvolejbalista on České volejbalistky na mistrovství Evropy nepostoupilyTak nám ZP.ml na stránkách ČVS oznámil - "za svými rozhodnutími včetně nominací si stojím" za neúspěchem vidím tři pětisetové\nvolejbalista on České volejbalistky na mistrovství Evropy nepostoupilyuž vyšel s pompeho a jeho podržtažky komentář jejich trenérského propadáku mimo "holky mají skvělý kolektiv a chyběla razance v


Dukla - Brno 2:1, domácí přiblížil obrat k záchraně, Zbrojovku k sestupu - iDNES.cz\nLukáš Holík z Dukly oslavuje vyrovnávací gól během utkání proti Brnu. | foto: ČTK\nFotbalisté Dukly otočili v předehrávce 26. kola první ligy utkání s brněnskou Zbrojovkou a díky vítězství 2:1 se přiblížili záchraně, na sestupové pozice mají v neúplné tabulce sedmibodový náskok. Brno je naopak blízko pádu do druhé ligy.\nPoslední Zbrojovka teď na první nesestupové místo ztrácí šest bodů, když nezvládne ani následující duel v Jablonci, má už jen titěrnou naději na setrvání v nejvyšší soutěži.\n„Zápas jsme měli ve svých rukou, abychom to dotáhli do vítězného konce. Děláme fatální chyby, které vyplývají z toho, že hráči se bojí hrát. Bavit se o záchraně nemá smysl, protože ti hráči nejsou schopni se v tomhle změnit a nechtějí se změnit,“ řekl na tiskové konferenci trenér Brna Roman Pivarník.\nNa Julisce Zbrojovka vedla, hosty poslal do vedení po půlhodině hry Michal Škoda, ale těsně před pauzou vyrovnal Lukáš Holík a v 57. minutě zápas otočil Slovák Ivan Schranz.\nTen se dostal i do prvního náznaku šance v zápase, nadějný protiútok však v šesté minutě zakončil nepřesnou střelou. Souboj nejhorší obrany s nejhorším útokem soutěže pak dlouho nabízel hlavně nepřesnosti na obou stranách.\n„Myslím, že se to dalo asi chytat. Ale věděli jsme, že to je mladý gólman a chytá po strašně dlouhé době a říkali si, že to tam budeme zkoušet. První jsem chtěl nahrávat, ale potom už jsem se rozhodl, že vystřelím. Naštěstí to tam propadlo,“ popsal Holík.\n„Vyrovnání v prvním poločase byl obrovský krok pro to, abychom mohli hrát trošku klidněji. Dali jsme brzo druhou branku, což bylo skvělé. Potom jsme to zahráli velice dobře. Na týmu byl po druhé brance vidět určitý klid,“ uvedl kouč Dukly Jaroslav Hynek.\n„V dnešním zápase nebyl skoro žádný rozdíl v kvalitě, ale bohužel v tomhle taháme za kratší konec,“ prohlásil Pivarník.\nPodle Hynka ještě Dukla zachráněna není. „My jsme udělali krok, který je obrovsky těžký, protože hrajete první zápas oproti dalším konkurentům v tomto pásmu. My jsme ho zvládli, teď je tlak na nich. Můžeme být malinko klidnější, ale nic není hotovo. Pokud opravdu nebude jistota, může se stát cokoliv,“ řekl kouč Pražanů.\nDukla : Brno 2:1\n43. L. Holík, 57. I. Schranz\nF. Rada - B. Miloševič, I. Ostojič, M. Jiránek, J. Podaný - M. Hanousek, A. Néstor, F. Bilovský - D. Douděra (71. J. Holenda), I. Schranz (85. P. Brandner), L. Holík (77. O. Kušnír)\nP. Halouska - L. Vraštil, P. Pavlík, L. Kryštůfek, M. Lutonský - R. Acosta, M. Kratochvíl, J. Polák, M. Škoda (71. T. Pilík), M. Ashiru (63. K. Bazeljuk) - A. Růsek\nM. Hruška - M. Bezpalec, D. Preisler, O. Kušnír - U. Duranovič - P. Brandner, J. Holenda\nJ. Floder - O. Sukup - T. Pilík, L. Krejčí, J. Sedlák, M. Juhar - K. Bazeljuk\n51. M. Hanousek, 75. I. Schranz\nRozhodčí: R. Příhoda - T. Mokrusch, M. Myška\nPočet diváků: 2 527 (31 % z kapacity 8 150)\nTémata: Jihomoravský kraj, Praha, FK Dukla Praha, Zbrojovka Brno, Tomáš Řepka\nNa větší vzdálenost z tribuny směrem k fotbalové brance si je můžete splést. Gólmani Dušan Melichárek a Pavel Halouska...


Turbo slibuje předsilvestrovský mejdan - Tachovský deník\nTurbo slibuje předsilvestrovský mejdan\nPlzeň - Turbo je poprocková legenda a zároveň stále znamenitě šlapající kapela. Tradiční je jejich plzeňský předsilvestrovský koncert, kterému bude letos 30. prosince od 21 hodin patřit Saloon na Roudné. Aktuální pocity skupiny tlumočí v rozhovoru její zakládající člen a hráč na bicí Jiří Lang.\nSkupina Turbo uvede předsilvestrovský koncert v Saloonu v Plzni na Roudné. Zleva Petr „Bob“ Šťastný (baskytara), Martin Laul (klávesy), Míra Chrástka (kytara, zpěv) a Jiří Lang (bicí, zpěv) | Foto: Archiv kapely\nKdyž jste před sedmadvaceti lety začínali, čeho jste chtěli dosáhnout? Jaké jste měli představy o své muzikantské dráze?\n„Pochopitelně jsme chtěli prorazit do absolutní špičky naší hudební scény a hlavně jsme chtěli hrát muziku, která nás baví a která se nám líbí a která se bude líbit posluchačům. A to se myslím povedlo… – v roce 1988 jsme získali Stříbrného slavíka.“\nVěřil jste v devadesátých letech, že se dá Turbo opět dohromady? Co vás ke společnému hraní opět nastartovalo?\n„Když jsme v devadesátém roce přestali koncertovat, moc jsem na návrat nevěřil, ale po tom, co jsme se s Richardem Kybicem začali opět stýkat, jsem začal doufat, že se znovu dáme dohromady. Nakonec jsme se s Richardem dohodli, že se vrátíme ke koncertování. Hodně k tomu dopomohla nabídka na společný koncert se Slade a Uriah Heep. Živé koncerty nám fakt moc chyběly.“\nJste spokojeni se svým současným postavením na české hudební scéně? Považujete se již za legendy?\n„Rozhodně bychom chtěli své postavení vylepšit. Nejsem spokojen se současným stavem. Kapela má rozhodně na víc. Nevím, jestli jsme legendy, ale Turbo koncertuje sedmadvacátým rokem, což je docela dlouhá doba, a v tisku jsme uváděni jako legendy. DVD 25 let se povedlo a získali jsme Zlatou desku, ale v současné době připravujeme nové autorské CD – a to bych chtěl, aby byl ten posun k lepšímu.Hodně lidí si píše o nové písničky a musíme je udělat opravdu dobré!“\nKteré české kapely máte rádi?\n„Líbí se mi poslední věci od Wanastovek , ale nejraději mám Paĺa Haberu.“\nCo si posluchači mají představit pod názvem CD Návrat králů? Jste s ním absolutně spokojeni? Jak lidé na koncertech reagují na nové skladby?\n„Album není zase až tak nové, vyšlo v roce 2005, ale je zatím poslední. Jedna z písniček se jmenuje Návrat králů a připadlo nám docela dobré použít to jako název celé desky. Ale nikdy nejsme úplně spokojeni. Navíc bylo moc málo času na točení a hlavně smíchání, takže celkový výsledek mohl být rozhodně lepší. Na koncertech se líbí především skladby Zahráváš si s ohněm lásko má a Sám, zase tančím já.“\nCo zahrajete den před silvestrem v Saloonu v Plzni?\n„Bude to koncert bilanční mapující celou naší kariéru. Je to dvouhodinová show a myslím, že každý si najde svůj hit, protože jich je opravdu pousta.Myslím, že v plzeňském kraji máme spoustu fanoušků a určitě si cestu na Roudnou do Saloonu najdou, přestože tu hrajeme poprvé. Necháme na jevišti duši, abychom naše místní příznivce uspokojili.“\n„Pochopitelně, že doma v Plzni, kde máme obrovskou základnu fandů. Ale za všechna ta léta jsme projezdili mnohokrát celou republiku\na mohu říci, že jsou všude báječní lidé.“\nCo byste vzkázali fanouškům z Plzně a okolí?\n„Byli bychom rádi, kdyby se na koncertě sešlo co nejvíce našich fanoušků. Uděláme si bezvadný mejdan. Na to se fakt těšte!“


iPhone Brno zlevňuje opravy starších iPhonů – Letem světem Applem – Apple magazín\niPhone Brno zlevňuje opravy starších iPhonů\nTisková zpráva: Rádi bychom informovali všechny naše příznivce a fanoušky, že s nástupem nového modelu iPhone 6S jsme zlevnili opravy staršího modelu iPhone 6 a veškerých jeho předchůdců. Jako jediní v Brně aktuálně provádíme opravy i nových modelů iPhone 6S, především výměnu LCD displeje. Máme vše aktuálně naskladněno a vzhledem k velké poptávce naše sklady stále aktivně doplňujeme.\nPři opravě displeje vašeho jablečného miláčka nevyměňujeme pouze sklo, ale měníme celý panel včetně nového LCD a sklíčka. I proto je záruka na všechny naše díly 2 roky, nikoli 6 měsíců. Opravu provádíme v našem stylu a to “na počkání”. Maximální doba opravy je cca 2 hodiny při velké vytíženosti.\nOficiální stránky servisu iPhone Brno naleznete zde


AutoMoto Life – 2. stránka – Příručka motoristy\nPo modelu Kushaq představí Škoda v tomto roce ještě druhý vůz své modelové ofenzívy, určený pro indický trh. Nová Škoda Slavia rozšíří paletu sedanů české automobilky o další model ze segmentu A0. Vůz nabízí...\nPrague Car Festival začíná už zítra\nOsvědčené výstavy Prague Car Festival a Racing Expo/Classic Expo letos prošly zcela zásadní změnou. Spojením do jednoho celku vznikla rozsahem 30 000 m2 i počtem přes 800 exponátů nejrozsáhlejší motoristická výstava v České republice...\nPandemie koronaviru a s ní související lockdowny v uplynulých osmnácti měsících vedly k razantnímu zvýšení podílu on-line nákupů ojetých vozů na trzích v celé střední Evropě. V rámci skupiny AURES Holdings je o prodej...\nZe zemí V4 auta do dvou let nejvíce podražila na Slovensku, velice výrazně ale rostla cena ojetin i v České republice. Potvrzuje to jak Český statistický úřad, tak data největšího obchodníka s ojetými vozy...\nKrátce poté, co Mercedes-Benz letos v létě uvedl na český trh elektromobil EQS, stanovil tento model nový český rekord v jízdním dosahu na jedno nabití. V běžném provozu ujel během jediného dne 852,9 km,...\nDvanáct dekád sportovních úspěchů připomíná Škoda Muzeum novou výstavou „120 let Škoda Motorsport“. Každý návštěvník tak může vstoupit do světa motocyklových a automobilových závodů.\nZa poslední rok vzrostl počet starších řidičů se zájmem o koupi ojetého vozu. Hlavní příčinou trendu je fakt, že se mnoho starších lidí bojí vzhledem k pandemii cestovat hromadnou dopravou. Často se tak i...


Pagliano: Cirkadiánní rytmy ovlivňují i kožní buňky | Percept Fun\nPagliano: Cirkadiánní rytmy ovlivňují i kožní buňky\nOstrava – Mezinárodní konference ISNA-MSE ve finském městě Hämeenlinna nabídla řadu zajímavých a podnětných příspěvků od renomovaných specialistů. Jedním z nich je i docent Paul Pagliano z univerzity Jamese Cooka v australském Townsvillu. Nejen jeho přednáška bude podrobněji představena v jednotlivých kurzech pořádaných Asnoez.\nZnámý neuropsycholog se ve svém vystoupení věnoval především multismyslovému prostředí a chronocepci, smyslu pro vnímání času, která je podle něj předpokladem pro všechny formy komunikace.\nPaul Pagliano, který ve svých výzkumech věnuje třeba vzdělávání pro studenty či děti se speciálními potřebami či multismyslové stimulaci pro děti a dospělé se smyslovými poruchami, zajímavě vysvětlil cirkadiánní rytmy: „Tenhle rytmus odkazuje k cyklu dne a noci a lze jej pozorovat u řady rostlin, zvířat, hub a co je zajímavé, dokonce i u baktérií. Čas je součástí vývojového procesu všech žijících věcí,“ tvrdí.\nPaul Pagliano ve svém příspěvku upozornil i na skutečnost, že se učíme konáním… Zkrátka tím, že určitou činnost opakujeme. Tím si ji uložíme do paměťových stop a zapamatujeme. A to platí nejen u zdravých lidí, ale také u lidí s handicapem.\nA v neposlední řadě zdůraznil i možnost využití této skutečnosti v rámci Snoezelen-MSE. Při práci ve Snoezelen-MSE prostředí je potřeba vnímat klientovy pocity a dát mu zakusit pocit radosti z vykonané činnosti, z úspěchu.\nUkázka z přednášky je ke shlédnutí zde


Echinacea Bolid 100tbl. :: Sportovní a fitness výživa, doplňky stravy\nÚvod > Rostliny a jejich extrakty > Echinacea Bolid 100tbl.\nEchinacea Bolid 100tbl.\nKód produktu: AD4877\nCena bez DPH: 195,65 Kč\nPřírodní ANTIBIOTIKUM, ANTIOXIDANT IMUNOSTIMULANT. Směs extraktů dvou bylin ECHINACEA a VILCACORA + megadávka vitamínu C.\nEchinacea (třapatka nachová)\nje v lidovém léčitelství používána pro zvýšení obranyschopnosti organismu a jako prevence proti infekcím, virům i bakteriím. Jedná se o přírodní antibiotikum.\nTato bylina řazená mezi adaptogeny se používá při svalové bolesti, bolesti kloubů, bolesti při močení, při zánětech ústní dutiny, zánětech průdušek, zánětech spojivek, pomalém hojení ran či při alergických reakcích a astmatu. Čistí krev a mízní systém. Stimuluje tvorbu T-lymfocytů.\nHlavními účinnými látkami echinacey jsou flavonoidy, fenoly a polysacharidy. Echinacea není toxická. Hodí se pro běžnou populaci a pro sportovce zvláště v zimním období. Nevhodná je, pokud trpíte některým autoimunitním onemocněním (AIDS apod.)\nVilcacora (Řemdihák plstnatý, unkárie nebo kočičí dráp)\nje dřevnatá liána vyskytující se v deštných pralesích Amazonie. Jedná se o rostlinný produkt s mimořádně širokým spektrem působení.\nMá antioxidační, imunostimulační, antibakteriální, antivirové a autimutagenní účinky. Blahodárně působí na kardiovaskulární systém - zvyšují dilataci periferních krevních cév, snižují srdeční frekvenci a do jisté míry rovněž hladinu "špatného" cholesterol.\nVilcacora snižuje riziko akutních záchvatů ischemické choroby srdeční a vytváření krevních trombů. Pro své protizánětlivé vlastnosti se Vilcacora doporučuje při léčbě osteoartritidy. Některé alkaloidy zlepšují paměť, v případech amnézie způsobené cholinergní dysfunkcí.\nPozitivně působí na centrální nervový systém, pomáhá při léčbě oběhových chorob, snižuje hladinu cholesterolu a působí očistně.\nChrání sliznice trávícího traktu a pomáhá při léčbě žaludečních vředů. Má dobrý vliv na peristaltiku střev a žlučových cest. Proti alergiím, ekzémům, artróze, astmatu, oparům, hemeroidům, snižuje krevní tlak.\nNevhodná je pro těhotné a kojící, pro ty, kdo absolvovali nebo budou absolvovat transplantaci kostní dřeně a vnitřních orgánů, v případě transfuze krve nebo užívání krevních preparátů, dále by ji hemofylici, osoby, které si aplikují inzulín a také osoby prodělávající hormonální terapii.\nve vysokých dávkách má prokazatelné účinky na správnou činnost imunitního systému.\nKyselina askorbová (vitamín C), extrakt z třapatky nachové Echinacea purpurea 4:1 (75 %), extrakt z kůry řemdiháku plstnatého Uncaria tomentosa (Vilcarora, Una de gato, kočičí dráp). Želatinová tobolka.\n1 tobolka obsahuje (900mg):\nVitamín C 550mg (687, 5 % DDD)\n2-3 kapsle denně, zejména při chřipkových epidemiích. Přijímat nalačno, při horší snášenlivosti po jídle. V případě nepřetržitého příjmu po dobu 3–4 týdnů je vhodné příjem výrobku na 1–2 týdny přerušit.\nSkladovat v suchu, mimo dosah dětí a slunečních paprsků, v teplotě do 25 o C. Poodebrání potřebného množství obal dobře uzavřít.\nNevhodné pro děti do 3 let a při alergii na použité suroviny. Výrobek může snížit účinnost imunosupresiv. Neužívat 3 hodiny před spaním, obsažené látky mají stimulační vliv. Nenahrazuje pestrou stravu.\nProdukt je směsí extraktů dvou bylin (echinacea a vilcacora), a megadávky vitamínu C.


Věřím, že každý z nás v životě udělal nějakou blbost, na kterou si teď vzpomene. V tomhle článku, chci ukázat, že bychom se měli za naše občasná pochybení omluvit. Když pochybíte a nějakého dotyčného urazíte, omluva tu situaci zlepší. Ale věřím, že v nějakých situacích ani omluva nepomůže, proto si svá rozhdonutí občas rozmýšlejte. Chápu, že je hrozně těžké udělat dobré rozhdonutí, které by vyhovovalo oběma stranám, ale někdy když se rozhodnete narychlo a spontálně dokážete něco zničit.\nObčas se omlouvám za jakékoliv blbiny, kdy třeba někdě zavazím a druzí se pak diví, proč se omlouvám, když jsem nic neudělala, ale já to mám občas takto zakódované a nehnu s tím. Takže pokud se se mnou pohádáte tak je velká pravděpodobnost, že já se to budu snažit co nějdříve napravit, protože nedokážu být na někoho dlouhodobě naštavaná. Někdy je to plus, ale prostě jsem většinou ta co povolí. Ale zase si nenechám toho tolik co líbit, i když to tak teď vyznělo. Dokážu se jako správný lev dohadovat za svou pravdu a za svůj názor.\nPokud jste v blízké době udělali nějakou blbost, která by ještě stála za omluvu, zkuste to, nechci říkat že o nic nejde, ale pokud to uděláte ten člověk na vás třeba změní názor. Jelikož mě na mých kamarádech hrozně moc zálěží a nechci je ztratit snažím se být pro ně tou dobrou kamarádkou, na kterou se můžou obrátit, nepodratí je a ví že tu pro ně je.