Podílové fondy rostou. Nejčastější investice je „pětistovka“. - Investomanie\nInvestomanie » Články » Podílové fondy rostou. Nejčastější investice je „pětistovka“.\n« Akcie v České republice opět lákají investory\nLidé budou moci investovat do elektráren »\nLidé čím dál víc investují do podílových fondů. Objem investic už se vyšplhal na půl bilionu korun. Češi se o podílové fondy zajímají především pro velmi nízké úrokové sazby na bankovních účtech i dobrou dostupnost fondů. Jejich nabídka je v ČR dostatečně široká. Nabízejí je banky i investiční zprostředkovatelé a investovat lidé mohou do domácích i zahraničních fondů.\nDo podílových fondů Češi nejčastěji odkládají 500 Kč v dlouhodobém horizontu.\nInvestice obvykle začínají na pětistovce. Lidé volí fondy hlavně jako ideální možnost, jak si spořit na stáří. I když tuzemské domácnosti podílovým fondům věří mnohem víc, oproti západním evropským zemím jsme stále pozadu. V západní Evropě to dělá až třicet procent. U nás jen něco okolo jedenácti procent.\nStrategie bank láká\nVětší zájem o fondy podněcují i samotné banky, protože investiční produkty čím dál víc zjednodušují. Většina z nich se dá bez problémů pořídit a začít investovat může i naprostý začátečník. Jde to i on-line nebo mobilem. Banky a investiční společnosti se snaží, aby produkty byly snadno pochopitelné a i ten, kdo se v investování nevyzná, si dokázal sestavit své portfolio.\nNabídka fondů je široká\nV České republice mají investoři možnost investovat do poměrně široké nabídky fondů. Přes banky či investiční zprostředkovatele je možné investovat do fondů založených domácími investičními společnostmi, ale i do fondů, které spravují velké nadnárodní firmy. Zmínit můžete například BlackRock, Fidelity či Franklin Templeton.\nNabídka by měla být postavena tak, aby dokázala uspokojit všechny požadavky investorů. Je možné tak zhodnocovat peníze přes akciové fondy, dluhopisy, státní i korporátní dluhopisy nebo alternativní investice.\nPodílové fondy mají mnoho výhod\nPodílové fondy se vyznačují bezpečností. Spravují je renomované investiční společnosti. Jsou do jisté míry regulované a zároveň velmi likvidní. U tzv. otevřených podílových fondů může střadatel i investor podílové listy, které nakoupil, kdykoliv odprodat a peníze mít zpět během několika dní. Pořízení i prodej podílových listů probíhá za oficiální kurz, který je veřejný. Investovat je možné v českých korunách, eurech i amerických dolarech. Cizí měny sebou ale nesou větší měnové riziko.\nProfil průměrného českého investora\nPrůměrný investor je muž kolem čtyřiceti let. Podle odborníků by se měl věk spíše snižovat už z toho důvodu, že lidé využívají fondy především ke spoření na důchod poté, co byla zrušená penzijní reforma.\nVýběr fondů potřebuje pečlivé zvážení\nVýběr fondu by měl každý investor zvážit. Pokud s investováním začíná, je rozumné poradit se s odborníkem. Nejdříve by si měl určit svůj investiční horizont – jak dlouho chce peníze odkládat. Od toho se zároveň odvíjí i zvolená strategie (zda bude spíše konzervativní nebo pro něj bude vhodnější akciový fond). U akciových fondů existuje větší riziko, že hodnota investice bude v čase kolísat, ale v delším časovém období bývají výhodnější a přináší vyšší výnos.\nU akciových fondů obvykle odborníci doporučují investovat minimálně pět let, ale spíše déle. Dluhopisové fondy pak bývají na tři roky. Minimální délky se odvozují od doby, jak probíhají nepříznivé ekonomické cykly, poklesy hodnoty investic i doba, po kterou se trhy musí zase zotavit.\nBohužel, je to právě délka investičního horizontu, kterou mají investoři problém dodržet, a to hlavně ve chvíli, kdy se začnou trhy propadat a oni se dostanou do červených čísel (například pokles trhů za finanční krize). V tomto směru stále ještě chybí osvěta. Investor by si měl zjistit dostatek informací a pravidelně investovat. Střadatel může posílat peníze do svých vybraných fondů každý měsíc, čtvrtletí či klidně jednou ročně po určitých částkách. Tím se zprůměruje nákupní cena a vytváří investiční návyk.\nČeši se v posledních letech začínají obracet k dynamičtějším podílovým fondům. Ještě nedávno byla ale situace zcela jiná. Většinu peněz vkládali do fondů peněžního trhů, které se orientují na krátkodobé dluhové instrumenty. Postupně se přecházet k dluhopisovým fondům a nyní jsou nejoblíbenější smíšené fondy, které obsahují konzervativní i dynamickou složku portfolia. Oblíbené jsou čím dál víc i akciové a nemovitostní fondy.\nŠtítky investice, podílové fondy, růst, strategie bank.Záložka pro permanentní odkaz.


Zavesne vahy - Cochces.cz\nZávěsné váhy série CH - CH50K100\nŽáruvzdorný ochranný kryt pro závěsné váhy (Žáruvzdorný ochranný kryt J1OS pro závěsné váhy do vysokých teplot)\nŽáruvzdorný ochranný kryt pro vysoké teploty na jeřábové váhy J1. Chrání elektroniku váhy proti poškození vysokou teplotou. Je konstruován tak, aby horký vzduch obtékal kolem váhy. Konstrukce je zhotovena z nerezi, a na ní je připevněna žáruvzdorná deska síly 10mm Hmotnost: 14 kg\nZávěsné odpočívadlo na topení pro kočky OEM\nZávěsné multifunkční posilovací popruhy jednoduché OEM\nZaváděcí model za nízkou cenu od firmy Kern. Spolehlivá váha je dodávána včetně baterií, díky tomu je připravená k provozu, případně ji lze napájet přes síťový adaptér. Přístroj disponuje hákem na uchycení břemena na spodní straně váhy. Proto mohou být tyto přístroje použity i jako závěsné váhy. Háček pro upevnění břemene na spodní straně váhy...\nZaváděcí model za nízkou cenu od firmy Kern. Spolehlivá váha je dodávána včetně baterií, díky tomu je připravená k provozu, případně ji lze napájet přes síťový adaptér. Přístroj disponuje hákem na uchycení břemena na spodní straně váhy. Proto mohou být tyto přístroje použity i jako závěsné váhy. Háček pro upevnění břemene na spodní straně váhy Baterie (bloková 9 V) · Návo...\nPro vyhledávací frázi Zavesne vahy jsme na našem vyhledávači našli 206 výsledků. Nenašli jste přesně to, co jste hledali? Zkuste frázi Zavesne vahy trochu pozměnit a opět zadat do vyhledávacího pole. Pevně věříme, že produkt, který hledáte v naší nabídce na srovnávači CoChceš.cz naleznete!


Kožní obtíže Dakota 26.8.2011\nDobrý den, mám velký strach, že trpím hyperhidozou. Neustále když jsem mezi lidmi tak se potím v oblasti podpaží a na dlaních, jsem z toho dost neštastná.Chtěla jsem se zeptat jestli mi může pomoci lék Driclor, něco jsem o něm už slyšela, ale nejsem si jistá, že mi pomůže. Dále bych se ještě chtěla zeptat na jakého lékáře se mohu obrátit. Děkuji moc!\nPodle vašeho popisu jde asi o nadměrné pocení v důsledku větší psychické zátěže, nikoli o celkovou nadměrnou funkci všech potních žláz. Driclor určitě použít můžete, ale hlavně bych se zaměřila na odstranění příčiny, tzn. navštívit psychologa či psychiatra. Jinak budete jen potlačovat následky.


Popis Rogz obojek kočka CATZ S TrendyCat růžová - NajduZboží.cz\nNajduZboží.cz » Rogz obojek kočka CATZ S TrendyCat růžová\nRogz obojek kočka CATZ S TrendyCat růžová\nROGZ CATZ trendy černý obojek pro malé kočky a koťata. Obojek má rolničku, takže budete mít přehled o pohybu Vaší kočky. Rolničku lze jednoduše sundat, což ocení kočky nebo majitele, kterým by rolnička mohla vadit. Tento trendy kočičí obojek rázem…\nROGZ CATZ trendy černý obojek pro malé kočky a koťata. Obojek má rolničku, takže budete mít přehled o pohybu Vaší kočky. Rolničku lze jednoduše sundat, což ocení kočky nebo majitele, kterým by rolnička mohla vadit. Tento trendy kočičí obojek rázem udělá z Vašeho mazlíčka modelku nebo modela.\nObvod krku: 20 - 31 cm\nPopis, fotografie a parametry produktu Rogz obojek kočka CATZ S TrendyCat růžová jsou získány z jednotlivých nabídek internetových obchodů. Před zakoupením produktu doporučujeme tyto informace (v konkrétním internetovém obchodě) překontrolovat.\nSvítící LED obojek-ORANŽOVÝ 35cm-64965\nRogz obojek kočka CATZ S SilkyCat hnědá


1.8.2018 by benaz.cz , posted in Peníze\nMožností přivýdělku během studia je v dnešní době opravdu hodně. Vybírat si můžeme jak z velkého množství klasických brigád v supermarketu, nebo třeba rychlém občerstvení, ale existují i mnohem lukrativnější možnosti. Důležité je si najít něco, co nás bude alespoň trochu bavit (minimálně něco, co nás nebude ubíjet) a co nám nebude brát čas na úkor studia.\nVy už máte maturitu úspěšně za sebou, nebo jste možná jen nadprůměrní v nějakém předmětu. Zeptejte se kamarádů a známých z nižších ročníků, vyvěste inzeráty ve škole nebo na internetu a pokuste se najít někoho, koho byste mohli doučovat. Pokud jste v tom dobří, pravděpodobně vás to i baví, a proto může být tenhle nadprůměrně placený přivýdělek skvělou volbou.\nJde o skvělý a velmi rychlý způsob, jak získat nějaké ty peníze na víc. A aby toho nebylo málo, průběžně se takto zbavujete věcí, které už nepotřebujete, a navíc na tom něco vyděláte. Prodávat můžete například:\n· Staré učebnice, skripta nebo poznámky – dobře zpracované poznámky ke zkouškám jsou ceněny zlatem\n· Hračky – hračky v dobrém stavu můžete samozřejmě i darovat, ale často se vám povede je i prodat, třeba na nějakém online bazaru\n· Nábytek, ozdoby a dekorace do domácnosti – například z důvodu stěhování na kolej\n· Oblečení – nemusí samozřejmě jít o nějaké obnošené kousky, ale třeba se vám doma válí něco, co jste na sobě měli jednou a přestalo se vám to líbit\nVhodným přivýdělkem pro všechny, kteří mají kladný vztah k dětem je brigáda formou hlídání. Hodně rodičů s dětmi si rádi čas od času vyrazí někam sami dva, ale nemají nikoho, kdo by jim jejich ratolesti pohlídal. Navíc jde práci, při které se určitě nebudete nudit.\nVenčení a péče o zvířata\nJde o ideální přivýdělek pro každého, kdo miluje zvířata. Narazit na takové nabídky můžete jak od soukromých osob, které například odjíždějí na dovolenou, nebo od různých útulků, které potřebují výpomoc na venčení psů.\nAsi nejlepší možností přivýdělku, je najít si placenou stáž, která přímo souvisí s tím, co zrovna studujete. Získáte tak nejen peníze navíc, ale i nějakou tu praxi a možná po dokončení studia i přechod na hlavní pracovní poměr. Bohužel, o takovéto stáže v jakémkoliv oboru je velký zájem a není lehké ji získat.\nPrevious postTablety do bazénu\nNext postRodina a kariéra


Jste zde: Home Rubriky Vesmír Umělý astronaut bude pomáhat živým kolegům\nVytvořeno 14. 6. 2011 14:11\nTo právě má zjistit současné testování.\n"V případě programu Robonaut je naším základním cílem vytvořit stroj, který by vykonával rutinní práce a uvolnil posádku kosmické stanice pro důležitější úkoly," vysvětluje Ron Diftler, projektový manažer Johnsonova kosmického střediska NASA.\nÚdržbář, který nedýchá\nZajištění životních funkcí člověka v kosmickém prostoru představuje velký technický i medicínský problém. A také drahý problém, protože lidský astronaut vyžaduje trvalé zásobování kyslíkem, vodou, potravinami a teplem. Přitom místa v kosmických lodích není nazbyt a vynesení každého kilogramu zásob do vesmíru stojí desetitisíce dolarů. Kdyby proto některé činnosti na palubě kosmické stanice nebo meziplanetární lodě zastal univerzální stroj, mohlo by to ušetřit hodně starostí i peněz.\nobr: Robonaut nemá astronauty nahradit, ale pomáhat jim. Foto: NASA\nJeště víc to platí pro činnost člověka v otevřeném prostoru mimo loď (tzv. EVA - Extravehicular Activities), která stále patří k nejobtížnějším, nejrizikovějším a také nejnákladnějším operacím ve vesmíru. Navzdory vysoké ceně skafandru, která se počítá v milionech dolarů, jsou možnosti člověka v něm omezené a práce mimořádně namáhavá. Přesto se bez ní neobejde celá řada činností ve vesmíru. Kdyby mohl EVA vykonávat dálkově ovládaný stroj, bylo by to bezpečnější i levnější. A také podstatně efektivnější, protože by odpadly všechny operace spojené s oblékáním skafandrů i časové limity omezující pobyt člověka mimo loď.\n"Byla by to úžasná věc, kdybysme mohli takové stroje místo sebe posílat do rizikového prostředí," říká k tomu Steven Lindsey. "Představte si, co všechno by se s tím dalo dělat!"\nV současnosti je takové nasazení robotů aktuální především v souvislosti se stavbou a provozem Mezinárodní kosmické stanice (ISS). Ještě naléhavější ale bude při budování základen na Měsíci a dlouhodobých letech k planetám, kometám a asteroidům. Lze si také představit i to, že jednou budou takové stroje dlouhodobě zaparkované na oběžné dráze a v případě potřeby přeletí k poškozeným satelitům, aby je opravily. Už při složitých a drahých "údržbářských" misích k Hubbleově kosmickému teleskopu se uvažovalo o jejich nahrazení robotem. Program Robonaut k tomu otevírá cestu.\nDělník pro kosmické stavby\nobr: Vývoj robonautů už trvá více než dvě desetiletí. První stroj se ale do vesmíru dostal až letos. Foto: NASA\nS pracemi na prvním Robonautovi začala NASA roku 1997. Kromě mnoha dalších partnerů se na vývoji podílela také agentura pro pokročilý obranný výzkum DARPA, která se proslavila podílem na vzniku internetu. Prvotní idea byla, že Robonaut bude umístněn na konci robotické paže, kterou je vybavena Mezinárodní kosmická stanice. Roku 2006 prošel první Robonaut náročnými testy.\nVe stejné době se o projekt začala zajímat společnost General Motors. Výsledkem byla dohoda o společném vývoji druhé generace Robonautů. Z něho pak vzešel robot, který je nyní na ISS a tři další prototypy, které se testují na Zemi. Na konci vývoje by měl být stroj, který bude pomocník astronautů při kosmických misích a nahradí je všude tam, kde by to pro lidi bylo nebezpečné. Ve vzdálenější budoucnosti by mohl působit i samostatně, například při výzkumu planet a asteroidů, nebo při výstavbě základen na Měsíci a Marsu.\nSoučasný pobyt Robonauta na ISS má především ověřit jeho schopnosti v podmínkách skutečné kosmické mise. Zatím se nebude po stanici pohybovat volně - má vyhrazené místo v laboratorním modulu Destiny. Dalším cílem konstruktérů ale bude umožnit mu i pohyb.\n"Nejdřív asi dostane jedinou nohu, která mu umožní se přichytit na různých místech," říká Ron Diftler. "Pro přemisťování po stanici ve stavu beztíže přitom bude používat ruce - podobně jako astronauté."\nVe vzdálenější budoucnosti má mít Robonaut R2 ještě lepší možnosti pohybu. Pro úkoly na povrchu Měsíce a planet to bude buď kolový podvozek nebo nohy podobné lidským. Potomci dnešního Robonauta by tak mohli na povrchu těchto těles přistát před lidmi a sami tam připravit stavbu základny. Při plnění úkolů vně stanice, kosmické lodi nebo v okolí komet a asteroidů s nepatrnou gravitací zase těmto robotům lépe poslouží systém trysek.\nPodoba Robonauta s lidmi není samoúčelná - konstruktéři chtěli, aby stroj mohl bez problémů používat prostory, průlezy a přechodové sekce kosmické lodi určené pro lidi. Stejně tak pro něj není třeba upravovat "lidské" pracovní nástroje, nářadí a ovládací prvky.\nSamostatnost pod dohledem\nHumanoidní podoba Robonauta navozuje představu samostatného inteligentního stroje, jaké se objevují třeba ve sci-fi filmech. Ve skutečnosti ale má do svého populárního jmenovce R2D2 z Hvězdných válek (známějšího pod přezdívkou Ártú) hodně daleko.\n"Jeho způsob práce by se dal popsat jako autonomie pod dohledem, " vysvětluje Diftler. "Nedostává od nás jednotlivé příkazy, ale celé jejich sekvence a plní je s ohledem na momentální podmínky. Jednodušší úkony má dopředu naprogramované. Je tedy °inteligentní° asi tak jako rovery, které v současnosti plní úkoly na Marsu".\nobr: Podvozek, který robonautům umožní samostatně působit na povrchu planet. Foto: NASA\nOproti marsovským robotům tu ale přece jen jsou dva velké rozdíly. Robonaut pracuje pod bezprostředním dozorem, zatímco na Mars letí povel ze Země desítky minut. Jeho samostatnost tedy může být menší, protože lidská obsluha má možnost do jeho práce kdykoliv okamžitě zasáhnout. Ve srovnání s rovery je ale podstatně zručnější - jeho "ruce" mají podobnou pohyblivost jako lidské a jsou také opatřeny senzory tlaku, které v nich robotovi dávají cit. Spíš než o robota ve smyslu samostatně jednajícího kybernetického zařízení tedy jde o mimořádně univerzální dálkově ovládaný manipulátor s určitými prvky umělé inteligence.\nDůležitou součástí projektu proto je vývoj systému "vzdálené přítomnosti" ("telepresence") operátora při řízení robota. Cílem je docílit co nejdokonalejší vazbu mezi člověkem a strojem tak, aby komfort práce byl stejný, jako kdyby člověk pracoval přímo v kosmickém prostoru, aniž by mu při tom vadil neohrabaný skafandr. Robonautova podoba s člověkem přitom operátorovi jeho ovládání značně usnadňuje.\nSTS-133 – Mise, která na ISS přivezla Robonauta\nŠlo o 35. výpravu raketoplánů k Mezinárodní kosmické stanici a současně o poslední let raketoplánu Discovery. Hlavním úkolem bylo dopravit na ISS stálý víceúčelový modul (PMM - Permanent Multipurpose Module), platformy ExPRESS Logistic Carrier pro provádění experimentů v otevřeném kosmickém prostoru a Robonauta R2. Velitelem mise byl Steven Lindsey, v šestičlenné posádce byla jedna žena a jeden Afroameričan. Start se uskutečnil 24. února, úspěšné přistání proběhlo 9. března 2011. Pak už Discovera čekala jen jediná cesta: do muzea.\nobr.: Posádka raketoplánu Discovery před jeho posledním letem při misi STS-133. Jejím "členem" byl i Robonaut - na oběžnou dráhu však neletěl v kokpitu, ale v nákladovém prostoru.\nZásahy prezidenta Obamy do programů NASA vedly ke zrušení programu Constellation, jehož součástí byl i návrat amerických astronautů na Měsíc. Kosmická agentura uvažuje o mnohem levnější náhradě, jejímž hrdinou by měl být právě Robonaut. Jeho vysazení na povrchu Měsíce by mělo být možné realizovat pomocí malého modulu, který vyvíjí soukromá firma Armadillo Aerospace. Celá výprava by tak mohla být mnohem levnější, navíc by se nemalá částka ušetřila i za návrat na Zemi. Má se za to, že expedici známou jako Project M by bylo možné pořídit za 400 milionů dolarů (z toho 200 milionů by stál raketový nosič) a připravit za pouhých 1000 dní.\nobr: Test jednoho z lunárních modulů společnosti Armadillo Aerospace. Takový stroj by mohl dopravit Robonauta na povrch Měsíce.\nObří kudlanka DEXTRE\nRobonaut R2 není první robotický manipulátor na Mezinárodní kosmické stanici, jeho předchůdce se ale podobal spíš gigantické kudlance než člověku. Zařízení Dextre SPDM (Special Purpose Dexterous Manipulator) vyvinuli a vyrobili v Kanadě a na ISS se dostalo v březnu 2008 při misi raketoplánu Endeavour STS-123. Dálkově ovládaný manipulátor o hmotnosti půldruhé tuny má dvě robotické paže, které se mohou natáhnout do délky až 3,5 metru. Může manipulovoat s objekty o hmotnosti až 600 kg. Je určený výhradně pro práce ve vnějším prostoru na povrchu stanice - může například připevňovat nebo vyměňovat baterie, provádět drobné opravy, obsluhovat vědecké experimenty atd.


Philips Sonicare přenosná ústní sprcha HX3806/31 | MALL.CZ\nDomácí spotřebičeÚstní hygienaÚstní sprchyPhilips Sonicare přenosná ústní sprcha HX3806/31\nZáruka: 24 měsíců (IČ 24 měsíců) Kód: 4014266\nPhilips Sonicare přenosná ústní sprcha HX3806/31\nAKCE: 90 dní záruka vrácení peněz (po registraci, platí do 31.12.2022). Více najdete zde.\nPřenosná ústní sprcha pro mezizubní hygienu. Philips Sonicare HX3806/31 nabízí technologii QuadStream pro odstranění až 99,9 % zubního plaku a nečistot. Vyčištění celých úst v základním režimu za 1 minutu. Celý popis\nProdloužit možnost vrácení 140 Kč\nKlíčové vlastnosti Philips Sonicare HX3806/31\nTechnologie Quad Stream\n2 režimy čištění mezizubních prostor\nHlavní video CZ Přenosná ústní sprcha Philips Sonicare Power Flosser\nKompaktní přístroj pro mezizubní hygienu\nDopřejte své ústní dutině tu nejlepší možnou péči a takovou intenzitu čištění, která vám je nejpříjemnější! Ústní sprcha Philips Sonicare Power Flosser nabízí režim Clean se stálým proudem vody a režim Deep Clean s pulzací proudu vody pro velmi důkladné čištění.\nPerfektní odstranění nečistot a zubního plaku\nÚčinný proud ústní sprchy Philips Sonicare Power Flosser vás během několika málo okamžiků zbaví všech nečistot a zubního plaku. Bez námahy a nepříjemných pocitů se zbavíte až 99,9 % zubního plaku a nečistot z mezizubních prostor, bočních plošek zubů a linie dásní.\nInovativní přenosná ústní sprcha Philips Sonicare Power Flosser je vybavená pokročilou technologií QuadStream, která zajišťuje proudění vody ve tvaru písmene X. Díky tomu je přístroj schopný ošetřit až 8× více povrchu než podobné přístroje s jednoproudovou technologií.\nDokonalé vyčištění celých úst během minuty\nÚstní sprcha Philips Sonicare Power Flosser dokáže ústní dutinu kompletně a důkladně vyčistit už během jedné minuty! Je to možné právě díky proudění vody ve tvaru písmene X a unikátní trysce, která umožňuje otáčení o 360° a dovolí vám proud vody směřovat, kam potřebujete.\n2 trysky pro extra výkon\nO čistotu a zdraví vaší ústní dutiny pečují dvě speciálně navržené trysky. Standardní tryska umožňuje klasické čištění mezizubních prostor a odstranění zubního plaku. Tryska QuadStream soustředí proud vody do písmene X, pokrývá mnohem větší povrch a skvěle vyčistí i linie podél dásní. Každou trysku lze jednoduše nasadit i sundat. Měkká gumová hlavice je k dásním mimořádně šetrná.\nPřenosná ústní sprcha\nDíky souvislému proudu vody a unikátní trysce s technologií QuadStream snadno a pohodlně odstraní až 99,9% zubního plaku a nečistot z mezizubních prostor, bočních plošek zubů a linie dásní\nDoporučeno používat alespoň 1× denně s čistou vodou nebo směsí vody a ústní vody\nVyčištění celých úst zabere v základním režimu 1 minutu\n1 cestovní obal\nJak používat přenosnou ústní sprchu Philips Sonicare Power Flosser\nNový způsob čištění mezizubních prostor Philips Sonicare Power Flosser


eseje\tpoezie klasická\tMikulášek Oldřich\túvahy\nVšichni básníci, i já, se pokoušejí každou knížkou nějak se docelit, zúplnit svůj obraz o světě, do kterého jsme byli vrženi, píše ve své sbírce Agogh Oldřich Mikulíšek a pokračuje:\nVím, že je to marné úsilí a že i nejucelenější dílo zůstává jaksi torzem. Ale krása je snad právě v onom úsilí i v oné srázné marnosti, tak ryze lidské, protože člověk je si jí vědom. Kdy a v čem jsme nakonec beze zbytků celí? V jedné z metafor si trochu odpovídám:\n„A jenom květ je celý ve svém kvítí,\nkdyž muškát v okně truchlí červení\nnad chuchvalci krve marně prolité\na pohroužen v ní, ještě se jí sytí –\njak tato báseň.\nA jenom květ je celý ve svém kvítí,\ni když ne proto, že by nějak\nchtěl sám sebou býti spasen.“\nA co ten květ? Tanec je květ pohybu. Píseň – květ řeči. Láska – květ citu. A život – květ chladné geometrie vesmíru. Na vrcholcích stonků všeho vzpínání – je květ...\nK tématu psaní poezie se Mikulášek vrací ve svých krátkých esejích a úvahách. Vybíráme dvě...\nPoezie a technika\nObčas je slyšet, že poezie je skoro anachronismus v dnešní době techniky, automatizace, kybernetiky, nervózy a shonu, a že dnešek lze postihnout, abych se vyjádřil názorně, spíš v rachotu výbušných motorů než ve verši. Zajisté je to hluboký omyl a rád bych se na věc podíval z několika stránek. Raduji se, a jistě nejsem sám, z veliké rychlosti a opájím se jako každý moderní člověk pocitem jisté suverenity při překonávání vzdáleností. Věřím, že lidé budou jednou létat na Venuši a na Mars. Vyřeší se tím však problémy člověka a lidského žití? Trysková letadla ani rakety nás neuchrání, abychom se v jiném smyslu nepohybovali jako potápěč v olověných botách. Rozvoj techniky se řady nejlidštějších sfér vůbec nedotkne. A tady právě nastává úkol pro básníka: překonávat skoro mezihvězdné vzdálenosti k člověku, který sedí metr ode mne.\nKdo by se neusmíval nad zázrakem automatu, který chrlí ze sebe barevné čepelky. Vytáčím s oblibou šestnáctku, abych se dověděl, kolik je hodin. Ženy jistě zbožní umělý vítr fén, který jim vysouší i rozdýchává vlas. Chci říci, že každý užitečný vynález nese v sobě samozřejmě prvky poezie, jako je nese v sobě objev vůbec. Divíme se a jsme okouzleni, proto však nevydědíme Homéra, Shakespeara ani Máchu. Ostatně každý ví, že i stroje se tvarují, plastikují, ba přímo vystrájejí, a to nejen z hlediska účelnosti. Jako by měly trochu komplex nedostatečnosti a chtěly jej překlenout líbivějším vzhledem a zároveň pochromovat sebevědomí i krasocit uživatelů.\nNikoli, technika nepohltí poezii, a ani to nechce. Kdo letí tisícikilometrovou rychlostí za oceán, neopouští ještě vlast a tím méně na ni zapomíná. Spíš se k ní vrací s prudší láskou, úměrnou oblouku, který cestou opsal. Vždyť podle oněch chybných předpokladů bychom měli s despektem míjet na motocyklu maratónce, hrdiny lidské síly a vůle, ale my to vůbec neděláme. Dál je obdivujeme, stejně jako zpěvákův živý hlas po vynalezení gramofonu, dál se skláníme před přesným výkonem lidského těla, dál nás vzněcuje obyčejný milenčin vzdech, velmi, velmi pomalé zastínění pohledu, dál sedíme nehnutě ve vzpomínce na něco neodvolatelně prchnuvšího s pocitem krásné lítosti i velkého hoře, tak velkého, že nás modeluje zevnitř do nové, lidštější podoby.\nA konečně, neobjevuji nic nového, řeknu-li, že i v básni samé je mnoho z techniky, že verš má svou akceleraci, sloka dynamiku a skladba klenbu, kterou vykroužila raketa skvělé myšlenky. V básni je i mnoho matematiky, třebas ukryté jako chuť ve víně. A je-li to vskutku dobrá báseň, má i mnoho fyzičnosti, názorné hmatatelnosti, takže čtenář má dojem, že do něho vstupuje, zabírá v něm prázdná místa, obíhá v jeho krvi a vůbec se ho zmocňuje, že se jí poddává s pocity doslova fyzickými. Odtud ono pověstné zamrazení nebo zalyknutí někde mezi hrdlem a hrudí, neomylný důkaz, že jste byli zasaženi pravou poezií.\nTechnika tedy není nepřítel ani náhražka poezie. Je to nový příliv do skutečnosti našeho života a ten ji pojme do sebe, jako pojal do sebe zřícení dynastií, mory, převraty, nauky i bludy, aby vyvrhl, co se mu nehodí a ponechal si to, co mu prospívá a co potřebuje k svému růstu.\nO básnickém poslání i řemesle\nKaždá báseň jinak působí na různé čtenáře a odlišně odeznívá v jejich nitru podle toho, jak jsou duševně ustrojeni, jakými životními zkušenostmi prošli a jak jsou vnímaví esteticky. A záleží nepochybně na autorově umění, na myšlenkové a smyslové síle, jakou své dílo nadal, aby se jeho záměr neminul s cílem. Setkají-li se tyto předpoklady z obou stran v žádoucí míře, nastává mezi čtenářem a autorem ono vzácné souznění, které sleduje poctivé usilování básnické. Třeba podotknout, že cestu k tomuto ideálu znesnadňuje látka a způsob jejího zpracování, a znesnadňuje ji tím více, čím náročnějšího úkolu se básník podjal tematicky i tvárně.\nSpor pak zůstává o to, co „chtěl básník říci“, jestli svého čtenáře a případně i sebe „vykoupil“, nebo aspoň „vyléčil“. Setkáváme se s takovými náhražkovými definicemi o funkci umění. Ale umění přece není záležitost spasitelská (i když je básník dost často křižován), ani medicinální či hygienická. To bychom mohli rovnou zřídit ústav národního samaritánství či sanitérství pro trpící duše s nemocenským pojištěním a s básníky v bílých pláštích.\nBásník dnes není velekněz, nýbrž občan, který zve ve své básni ostatní občany k společnému zápasu, neboť sám zápasí a nechce snad ostatní obci ve verších ukazovat jen svaly. Považuje-li život za věčné drama, považuje za drama a za dramatický zápas i samo básnění, a zápasiště hledá v konfliktnosti života, nikoli na kazatelnách a obvazištích. V neustálém sváru čestného a rovného postoje k světu (a dnes k ohroženému světu), jak se mu jeví a jaký by jej chtěl mít, prochází básník bolestmi a radostmi, zoufalstvím i nadějemi, nalézá život v jeho střetání s protichůdnými a nepřátelskými silami, uprostřed něhož stojí jako v palbě elektrických výbojů. Spáleniny jsou jeho kořist.\nJe tu však i jiné pole válečné, pole stále nás obklopující lidské, každodenní přítomnosti, na kterém třeba probojovat přirozenou touhu člověka po plnějším pocitu života a po nalezení jeho smyslu. Úloha básníka ve společnosti je tedy nepřetržitá, souvislá a on se pokouší vyzbrojovat se k ní novými, účinnějšími zbraněmi, aby mohl útočit na nedobytá území ze všech stran. Není nebezpečné, nýbrž nutné užít černé tužky na vyznačení stezek v nezmapované části pouště Gobi. Není škodlivé, ale povinné, otřást člověkem, který může být snadno doveden životními okolnostmi k mechanickému pozřívání vyměřených dní, ne-li k neúčastné lhostejnosti a netečnosti mimo oblast nejužších, osobních zájmů.\nNení ovšem snadné dostat člověka na svou stranu, vtáhnout ho do „děje“ své básně, aby v ní vystupoval jako aktér a necítil se jen jako pozorovatel, více méně zasvěcený a odborný. Proto báseň musí nést v sobě napětí, jako by se stále mělo něco stát, verš se má chvět jako nerv a čtenář musí být přesvědčen, že o něco závažného jde. Nárazy života přinucují člověka, že je stále vůči nim otužilejší. A je až nedotčený kdysi objevnými básnickými obrazy, které se staly běžnou jazykovou rekvizitou, součástí všední mluvy a frází nebo anonymním úslovím. Je to příspěvek poezie k obrazivějšímu dorozumívání, k obohacení obyčejné hovorové řeči a zároveň smrt, konec konců krásná smrt původní básně, jež se rozpustila v živých ústech potomstva. Jaký paradox! Básník sní, aby byl citován na každém rohu ulice, a netuší, že je to za cenu omšení, neboť ne všichni jsou Shakespeary, aby se jejich slova věky jen pyramidizovala.\nAle jaký další paradox, což uvádím jen jako příklad nekonečných možností poezie, že i frázemi lze působit, jestli se jich dobře použije. Jsou takové věty: I na smrt si zvykneš, nebo: takový už je život. Zajisté jsou to fráze, a jaké! Dostane-li je však básník do opozice, vytvoří z nich ironická drama s náležitou funkcí v kontextu. Záleží tedy na tom, postavit slova a verše do takové souvislosti, do takového sousedství a hádavého příbuzenství, že se samy poperou a že je čtenáři okamžitě zjevno, že tu není něco v pořádku, že se na něho útočí, na jeho rozum i srdce. Byl nalezen nový, nečekaný úhel v pohledu na skutečnost.\nNezvyklost metody básnické naráží zpočátku vždycky na nepochopení, ba i odpor. Jsme v podstatě konvenční, držíme se rádi zobecněných, bezpečných pravd a neradi se dáváme vyrušovat. Platí to i při přijímání básní. Neplatí to však pro básníka i za přechodnou cenu, že mu budou mávat před očima rudou muletou nesrozumitelnosti.\nU boha! Do smrti neporozumím rotačce, noviny však budou vycházet.\nPro to, co chce básník vyslovit, nelze vždycky najít cestu nejschůdnější a čtenáři by ani lanovka nepomohla, protože by pak nezažil ono krásné dobrodružství výstupu až k nitru člověka, kde místo slepého magmatu odlévá bronz jeho neklidnou sochu.


Chybějící doklad při vstupu do oddlužení\nDobrý den, chci požádat o oddlužení. Nyní dávám dohromady doklady o mých dluzích, ale zjistila jsem, že k něčemu je nemám, např. kreditní kartě. Co mám dělat? Může se stát, že kvůli tomu nebudu moct o oddlužení požádat? Děkuju za odpověď.\nnejprve si Vás dovolíme uklidnit, že případná absence dokumentů u některých závazků není překážkou vstupu do oddlužení.\nPokud mu u některého závazku podklady chybí, má dlužník několik možností:\na) obrátit se na věřitele a požádat o vydání duplikátu příslušné smlouvy a zároveň požádat o potvrzení aktuální výše závazku (tento krok by měl být v ideálním případě učiněn u kterého závazku).\nb) pokud se jedná o závazek, který již „prošel“ soudním řízením, je možné požádat soud o nahlédnutí do spisu a z něj si pořídit kopie k příslušným závazkům. Pro úplnost dodáváme, že je vhodné si za tímto účelem vzít na soud digitální fotoaparát nebo mobilní telefon, prostřednictvím kterého lze dokumenty ofotit. Tímto krokem dlužník ušetří poplatky za ofocení.\nU Vámi zmiňované kreditní karty se opravdu často stává, že k ní nemá dlužník žádné dokumenty. Tehdy je možné kartu ofotit a na fotokopii uvést aktuální výši dluhu. Pokud byla součástí úvěrové smlouvy (např. jako vedlejší produkt), můžete doložit také kopii této smlouvy.


Jestliže had nepozře jiného hada, nestane se drakem: Nejen absinthová nejen víla - 7. část\nNejen absinthová nejen víla - 7. část\nOmlouvám se, že se to zde neobjevilo o víkendu, ale nějak jsem to úplně zazdila (a to málem i dnes).\nPřeji příjemnou četbu. Děkuji komentujícím JaMi, Katce, Vlarise a Kroketě. Těší mne, že tuhle povídku docela hojně komentujete. Další část příští víkend.\n- 7. část -\nTadashi si povzdychl, když uviděl dvojici hlídačů ve dveřích - k špatné náladě a Chousokabeho návratu k alkoholu mu ještě chybělo, aby přišli oni a zcela mu zničili kšefty za celý večer (a s tím, jak často sem chodili, i odlákali zákazníky).\nBělovlasý kněz se s širokým zívnutím protáhl a vydal se k baru. “Je to smutné, jak málo jsme oblíbení...” prohodil a jakoby se rozhlédl po kavárně.\nDruhý hlídač ho následoval a podíval se s přivřenýma očima na Tadashiho. Ovšem nic neřekl. Ten mu pohled na okamžik oplatil, než se zeptal, zda si chtějí objednat nebo jsou tam z jiného důvodu.\n“Já si objednám,” Karasu se posadil pohodlně k pultu a odložil si hůl vedle sebe. “Rádi bychom ti tu něco vyvěsili...” široce se na majitele restaurace usmál, “potom už sem tak často chodit nebudeme...” uklidnil ho.\nTadashi kývl a podíval se po zákazníkovi, který vypadal, že by rád zaplatil a zmizel - i když tak vypadala většina osazenstva -, pak se obrátil znovu na kněze. “Vyberte si, za chvíli budu zpátky,” řekl a odešel splnit své povinnosti.\nHned, jakmile měl hotovo, se vrátil. “Vyvěsit?” zeptal se pak, protože si uvědomil, že na to nic neřekl.\n“Potřebujeme, aby se vědělo, kam by se nemělo chodit ...” osvětlil mu druhý. “Pro bezpečí, jak ze strany toho, koho se snažíme chytit, tak z naší...” pousmál se a opřel se lokty o bar. “Asi zase jen černou kávu bez ničeho,” poznamenal pak ke své objednávce, “v nabídce se mi čte špatně...”\n“Když řeknete, co byste rád, uvidím, zda jsem schopen vám to připravit... i mimo nabídku,” poznamenal Tadashi. “Pokud je třeba něco vyvěsit, můžete, ale snad nemusím říkat, že sem nechodí jen ti, kterých se to týká.”\n“Týká se to všech,” poznamenal bělovlasý mladík a pohledem zůstal pozorovat Papoucha.\nBlonďák si toho docela brzy všiml a nespokojen se pod jeho pohledem ošil. Trošku se zamračil, ovšem otočil se k nim zády a něco si četl.\nKarasu se tomu jen pousmál, “Když mě tu stále nevítá ta dáma ani čarodějka...” zatvářil se potom lehce nespokojeně, “myslím, že zůstanu u té černé kávy...”\nČernovlasý sevřel pevně rty k sobě - docela ho to zranilo ve špatné náladě, v jaké byl -, otočil se, aby mohl připravit kávu. “Vyvěste si to kam chcete,” utrousil. Neměl v restauraci místo, které by k takovým věcem sloužilo.\n“A tu dámu bych si tak dal... taková krásná by byla...” prohodil ještě, pak se naklonil k druhému bělovlasému. “Doufal jsi, že ho tu potkáš...” prohodil pobaveně, příliš to ani neznělo jako otázka. I on přitom otočil hlavu k Papouchovi, který se při jejich slovech a pod jejich pohledem začínal cítit opravdu nepohodlně.\nDruhý hlídač zavrčel a zvedl se. Vzal si jeden z plakátů, co měli a rozhlédl se po kavárně, kde by se nejvíce vyjímal. Mezitím Tadashi postavil před kněze kávu a odešel se poptat, zda u ostatních stolů jsou všichni spokojeni.\nKarasu se jeho reakci zasmál a otočil se tak, aby si mohl prohlédnout osazenstvo kavárny, přestože by jako slepec vlastně nic vidět neměl a mělo by to pro něj být zbytečné. Nepřipadal mu nikdo dostatečně podezřelý na to, aby se nad ním více pozastavoval, proto vrátil svoji pozornost ke kávě.\nTadashi si vzal kousek pizzy, kterou koupili po cestě, a přestože ho pojídal, pokračoval ve svlékání. Netoužil po ničem víc, než se naložit do teplé vody, a pak jít spát. Chvíli ještě pobíhal mezi kuchyni - kde dával kočkám žrádlo -, pokojem a šatnou, než konečně zamířil do koupelny. Podíval se na sebe do zrcadla a raději zapálil svíčku, aby mohl zhasnout. Kdyby to nebylo tak náročné, už dávno by ta zrcadla - na stěnách kolem vany - nechal odstranit, aby nejlépe zbylo jen jedno malé nad umyvadlem.\nDal si napouštět vodu, přičemž se zbavil zbytku oblečení.\nPo chvíli se ozvalo zaklepání na dveře. “Můžu?” blonďák nakoukl do koupelny.\nČernovlasý byl již v té chvíli ve vaně. “Proč bys nemohl?” oplatil mu otázkou a nechal oči zavřené.\nBlonďák za sebou zavřel a přešel k němu. “Nevím...” našpulil rty a sklonil se, aby ho políbil na čelo, “zdáš se mi celý den nějaký smutný...” šeptl.\nStarší na to nic neřekl, jen si povzdechl. “Chceš jít za mnou?” zeptal se za chvíli.\nPapouch souhlasil a narovnal se, aby se svlékl a mohl si za druhým vlézt do vany. Natáhl se k němu, aby ho něžně líbl na rty, pak se také pohodlně posadil. Podal si jednu jeho nohu a něžně přejel dlaní po hladké kůži. “Jsi krásný...” šeptl spokojeně a políbil ho na koleno.\nČernovlasý na to nijak nezareagoval v první chvíli. “Jsem moc unavený na sex,” poznamenal pak. Líně si zčesal vlasy z tváře a povzdechl si.\nDruhý ho hravě kousl do kolene, pak si opřel jeho nožku o vlastní, aby ji mohl dál hladit bříšky prstů. “Neříkám ti to, abych tě dostal do postele...” našpulil rty.\n“Prakticky mne nemusíš ‘dostávat do postele’ - i z úhlu, že stačí vana, i proto, že sdílíme jednu postel už nějakou dobu,” utrousil druhý a nijak na jeho péči nereagoval.\nMladší ho dál něžně hladil, “a stačí mi, že se se mnou trošku pomazlíš, když na nic víc nemáš náladu nebo sílu...” poznamenal.\nTadashi se nepatrně pousmál. Uvědomoval si, že Papouch za nic nemůže a že se opravdu snaží ho potěšit. Znovu si povzdechl a více sklouzl pod vodu, co mu bylo přítomností druhého dovoleno.\nHaku naklonil hlavu na stranu a prohlédl si ho. ”Chtěl bys masáž...?” napadlo ho, “i když tak dobrá, jako by byla od tebe, asi nebude...”\nČernovlasý zakroutil hlavou. “Ale děkuji za nabídku, někdy ji využiji,” znovu se nepatrně pousmál. Zaváhal, než se přemístil tak, aby se mohl uvelebit v náručí mladšího.\nPapouch ho objal okolo pasu a políbil ho něžně na krk. “Miluju tě...” šeptl.\n“Já tebe taky,” odpověděl mu druhý a otřel se rty o jeho kůži. Nechtěl znovu zavádět řeč na svou minulost - věděl, že to většinou nepřinese nic kromě “hádky”. Nechával si nespokojenost se svým věkem a vzhledem pro sebe - nechtěl to s ním řešit. Mohl být rád, že má za přítele někoho vypadajícího tak mladě a hezky. Jen byl zvyklý, že tím krásným měl být on sám, ne jeho přítel - stále to měl v hlavě, i když to nebyla dávno pravda.\nSora pohlédl na hodiny a už se otáčel, aby znovu zahl do boční uličky, když se zarazil a vzpomněl si na rozhovor, který nedávno vedl s bělovlasým jen kousek odtud. Ještě tamtudy od té doby nešel a ani neplánoval, když si uvědomil, co mu mladík poradil. Povzdechl si a pokračoval po normální cestě.\nAlespoň si zašel do obchodu, protože mu doma už docházely zásoby. Navíc v tuhle večerní dobu se nakupovalo dobře, protože obchod už nebyl tak plný lidí.\nBělovlasý si ho všiml hned, jak vešel do obchodu - nebyl to velký obchod a on zrovna stál u ovoce, které bylo téměř u vchodu. Přivřel oči a dál se rozhodoval, které si koupí.\nZrzek prolétl ovoce docela rychle. Vzal si dvě mandarinky, a vydal se dál. Většinou kupoval menší balená jídla, o kterých potom žil, protože s vařením na tom nebyl nejlépe, ovšem měl chuť na pořádné maso. Trošku si i tak nevěřil, že když si ho koupí a pokusí se ho udělat, bude mu chutnat více než balené.\nBělovlasý ho jen vyprovodil pohledem, a pak se sám věnoval svému nakupování.\nSora se naopak zastavil u chladícího boxu, kde bylo balené maso. Chvíli si prohlížel, co bylo na výběr, nakonec se docela bezradně rozhlédl okolo sebe, jako by hledal záchranu. Všiml si světlovlasého a automaticky mu pokývl na pozdrav, i když se vlastně vůbec neznali. Nějak moc ho poslední dobou potkával.\nDruhý zareagoval tak, že se rozhlédl, jestli to pokývnutí bylo na něj, když uznal, že nejspíše bylo, pozdrav oplatil. Vzal si dvě kiwi a vydal se hlouběji do obchodu, směřoval k pokladně. Více než to tady nechtěl.\nI rezavovlasý - který se nakonec stejně nerozhodl, co by bylo nejlepší a odcházel jen jako obvykle s baleným jídlem a nějakými pochutinami - se brzy vydal zaplatit. Překvapilo ho, že bělovlasý stál před obchodem, když vyšel ven. Kouřil. Sora si také zapálil a přešel k němu. “Často se poslední dobou potkáváme...” nadhodil zamyšleně. Bylo to možná až zvláštní.\n“Mám v téhle části města nějakou práci,” odpověděl mu druhý a zadíval se na nebe, přestože přes všechna světla neviděl na hvězdy. U pokladny si ještě koupil čokoládovou tyčinku. To vše měl nyní v sáčku, co držel v druhé ruce, než cigaretu.\n“Hmm...” zrzek pokýval hlavou a prohlédl si ho. “Co děláš?” zajímal se.\nBělovlasý se na něj podíval, jak ho překvapil zájem ze strany Sory. Odmlčel se. “Udržuji pořádek,” odpověděl nakonec jednoduše a popotáhl z cigarety. “Nebojíš se mne?” zeptal se pak sám, i když nerad mluvil a vedl rozhovor s kýmkoliv.\nDruhý naklonil hlavu na stranu, “měl bych se bát?” nadhodil. “Co já vím, zatíms mě jen zachránil od polámaní a odradil od procházení ‘nebezpečnou částí’,” říkal to s nadsázkou, protože stále si nebyl moc jistý, co by se mu tam vlastně mělo stát. “Neříkám ale ani, že působíš dvakrát důvěryhodně,” ujistil ho. “Třeba jako policajt moc nepůsobíš...” pokrčil rameny.\n“Myslím, že málokdo by náš úřad nazval policií,” zamyslel se bělovlasý, jak se snažil si vzpomenout na to, co vlastně ‘policie’ dělala v lidském světě - dlouho nebyl jeho součástí. “Nejčastěji nás titulují za hlídače, hlídáme pořádek mezi světy,” pokusil se mu objasnit. “A většinou se nás bojí úplně všichni, i když mnozí - jako ty - nemají důvod.”’\n“Mezi světy...” zopakoval po něm jeho společník a našpulil rty, jak se mu nelíbily podobné náznaky, když byly jen tak načrtnuty a nedovysvětleny. Domyslel si, že to asi bude mít něco společného s tou démonskou teorií, když ho poprvé potkal v Tadashiho kavárně - docela jí věřil, už mu i bylo ukázáno pár detailů, které to potvrzovaly. “Hmm... takže něco jako exorcista?” nadhodil nakonec.\n“Exorcista? Působivé slovo,” usmál se druhý a byl to docela milý úsměv. “To je spíše můj přítel než já. Pokud neexistuje kulka, která by vyhnala démona, ale zanechala tělo živé.” Odmlčel se. “Zabiják spíše...”\nSora pokýval hlavou a prohlédl si ho. “Moc se nedivím, že se tě bojí...” prohodil.\nBělovlasý se odmlčel. “A bojíš se mne teď, když to víš?” zeptal se pak. Neuvědomoval si, že zní, jako kdyby si přál, aby druhý skutečně strach pocítil. “Soro,” dodal oslovení a típl cigaretu.\nZrzek si ho prohlédl. “Nepopírám, že si pořád dost podezřelá a celkově podivná existence,” prohodil, “ale neudělal bys mi už něco, kdybys chtěl?” pozvedl tázavě jedno obočí.\n“Už dávno, kdybych chtěl,” pokývl a znovu se na chvíli odmlčel. “Ale je jen fáma, že si vymýšlíme nové zákony, abychom mohli více trestat,” zamračil se. “Nečinní nás to šťastnými, nic z toho... ale musíme dělat, co je třeba. Dokážeš si představit chaos? Dříve býval všude, na celém světě, jak se vše prolínalo bez pravidel - teď je klid a mír,” pousmál se. “Jen občas někdo zešílí a postaví se zákonům.”\n“Tak nemám důvod se tě bát...” druhý pokrčil rameny a lehce se pousmál. Dlouze si potáhl, pak teprve pokračoval: “Proto tu teď hlídáš?”\n“Běhá tu démon a...” zamračil se, chvíli mlčel, než pokračoval, “zabijí lidi,” druhý nemusel vědět, co přesně jim dělá. “Je spousta démonů, co jí lidi... jejich části nebo mají jednou za čas nějaký rituál, kdy je třeba oběť - to vše je tolerováno. Ale tento se vymyká.” Skousl si ret a podíval se na druhého. “Doprovodím tě domů, Soro, když jsme u toho,” zašeptal a podíval se jinam. “Libí se mu červená, protože patří k černým...”\nZrzek sice nerozuměl všemu, co mu druhý říkal, ale chápal, že nebezpečnost okolí by mu asi věřit měl. Kývl. “Zvládneš udělat dobré hovězí?” napadlo ho potom, vydal se ke koši, aby típl cigaretu a vhodil ji dovnitř.\nBělovlasý si ho prohlédl. Věděl o druhém, že neumí vařit, i kdyby to nevěděl, dalo se to poznat podle jeho nákupu. “Vaření je podobné upalování a na to mám výcvik,” řekl druhý a myslel to jako žert, i když opravdu takový výcvik i zácvik měl. “Chceš mne pozvat k sobě domů?”\n“Pokud umíš uvařit, aniž bys mi zapálil pokoj...” zrzek lehce kývl. “Nejedl jsem nic pořádného několik měsíců...” zašklebil se. Pořád plánoval zajet na pár dní k mámě - protože jen pro několikahodinovou cestu to jinak nemělo cenu - a stále mu do toho něco lezlo.\nDruhý si ho chvíli prohlížel. “Počkej tady,” řekl pak, podal mu sáček se svým nákupem a vydal se zpátky do obchodu. “Když už tě má sníst démon, tak tě vykrmíme,” utrousil ještě.\nZrzek pustil svého společníka do malinkého bytu, a naznačil mu, kde se zout a svléct. V hlavním - a nejspíš jediném - pokoji byla jen titěrná linka se dvěma plotýnkami a nad ní několik poliček. Vedle ní lednice, až po další poličku zaskládaná věcmi, u zdi stůl a vedle něj složený futon. Na stole byl notebook a několik štosů papírů, židle u něj byla částečně zaházená oblečením, které - mimo jiné - bylo docela halabala vidět i v pootevřené skříni. Záchod a sprcha byly společné pro celou chodbu. “Tu bydlím...” prohodil a vydal se ke skříni, aby ji dovřel, i když to pokojíku na pořádku moc nedodalo.\nBělovlasý to nekomentoval, věděl, jak druhý žije. Vyzul se, svlékl kabát, odložil zbraně a vydal se jen v tílku a kalhotách s taškami nákupu do místa, kde mohl začít vařit. “Hiyoru se jmenuju,” poznamenal, i když to druhého - zdálo se - nezajímalo.\n“Joo...” druhý se nadechl, jako by si až teď uvědomil, že on vlastně jeho jméno nezná. Moc ho ani nepřekvapovalo, že on sám bělovlasému známý byl, začínal si zvykat na ty podivné věci, co mu všichni předkládaly za hotové. Úplně potom zazdil, že se chtěl taky zeptat. “Promiň,” pousmál se. “Chceš něco, než to začneš dělat?” nadhodil. “I když asi mám jen vodu...” otevřel poloprázdnou lednici a rovnou si podal vlastní nákup, aby ho tam vyskládal.\nDruhý jen zakroutil hlavou a poočku se na něj díval, přičemž začal vyskládávat, co chtěl použít. Bylo zvláštní, že vedle masa se na stole objevila i láhev vodky. “Měl bys jíst více ovoce,” poznamenal a hned na první pokus natrefil na místo, kde se schovával nůž, pak prkýnko a i pánev.\n“Koupil jsem si mandarinky...” bránil se druhý a dovyskládal věci do lednice, pak sáček s dvěma kousky ovoce hodil na ni. Jednu si vzal, opřel se o linku a dal se do loupání. “Dáš si?” nabídl druhému. “A vážně to nechceš zaplatit?” bradou ukázal k věcem, ze kterých plánoval jeho společník vařit. Lahev alkoholu ho popravdě docela zarazila.\nHiyoru zakroutil hlavou jak na nabídku, tak otázku. A zapnul vařič, přičemž do pánvičky dal vše potřebné, poté se vrhl na krájení masa. “Kdybych to tu chtěl zapálit, tak je snadnější způsob, než se tvářit, že hodlám vařit,” řekl mu tiše, když si všiml jeho zvláštního pohledu na alkohol. “Ale je pravda, že ten recept mám od jednoho z poskoků Satana,” dodal, “Satan dokáže, aby se něco vznítilo jen tím, když on sám vzplane vztekem.”\n“O tom už jsem něco slyšel...” zrzek pokýval hlavou. “Je to docela ráz naráz... takové informace tak najednou vstřebat...” dal se do pojídání mandarinky. “O existenci takových... věcí jsem se dověděl docela dost nedávno...”\nBělovlasý pokývl - věděl o tom. Hodil maso na pánev a začal ho restovat. “Abys o Satanovi neslyšel, když tvůj bratr má jeho syna,” podotkl. “A Xanxus je důkazem Satanovy plamennosti - tvrdí se, že Satan chtěl vždy dceru, a když se mu narodil chlapec, tolik ho to rozzuřilo a zranilo, že na malý okamžik vzplanulo úplně vše... a proto ty jizvy.” Uvědomoval si, že se rozpovídal a cítil se, jako kdyby potřeboval vymluvit vše, co přešel mlčky za tu dobu, co žil.\n“Jo... slyšel jsem, že celkově mají i teď doma veselo...” možná by mu to i přišlo komické, kdyby se to tak přímo netýkalo jeho bratra. Zadíval se na připravované jídlo. “Těším se na to, jen vidím ty ingredience...”\nHiyoru se pousmál. Poznal, že se druhý nechce bavit o démonech, tak toho nechal. Chvíli jen restoval, přičemž si částečně připravoval další ingredience - cibuli, mrkev, rajčata. “Ustup,” řekl pak druhému a počkal, než to udělá. Poté nalil do pánve potřebné množství vodky a zapálil to. Chvíli flamboval, než maso shrnul na talířek, aby mohl pokračovat ve vaření. Už ne tolik působivém.\n“Drsné...” okomentoval to zrzek a zase se k němu vrátil, přičemž se sklonil k masu, aby ovoněl. “Děláš takové věci často?” napadlo ho, protože druhý vypadal, že to nedělá ani zdaleka poprvé. Celkově vypadal v kuchyni - navíc na to, že byla cizí - dost jistě. Stoupl si k němu blíže, aby lépe viděl, co všechno ještě bude dělat.\nDruhý se hned postavil trochu dál, ale podařilo se mu to zamaskovat tím, že napustil vodu do hrnce, aby mohl posléze do ní vhodit těstoviny, které plánoval k masu udělat. “Byl jsem několik měsíců v... nejlépe to místo nazvat ‘peklem’ - sféra Satanových démonů,” řekl mu na to, “Satanovi přisluhovači podpalují tenhle recept lusknutím prsty... a celkově v ‘pekle’ se dobře vaří a mají tam nejlepší lázně.” Dal do pánvičky nakrájenou cibuli a přidal k ní cukr, aby lépe zkaramelizovala.\n“Zrovna tak jsem si peklo jako malý nepřestavoval,“ zasmál se Sora, “ale líbí se mi to mnohem víc...” zazubil se. Spokojeně mu nakukoval do pánve a těšil se na jídlo.\n“Většina démonů považuje za ‘očistec’ tenhle svět... a anděla tu nepotkáš,” pokrčil rameny a postupně přidával do pánvičky vše, co měl připravené. Než nakonec tam dal i maso. Chvíli to míchal, mezitím začala vřít voda na těstoviny a on je tam mohl dát. Nakonec přidal smetanu a koření.\nCelým pokojem to krásně vonělo. Nechal obsah pánvičky, aby došel sám a jen kontroloval těstoviny. Měl dost času, aby nachystal dvě misky, do kterých chtěl jídlo dávat.\n“Chováš se tu už jako doma...” zrzek se tomu pousmál a jen nad tím mávl rukou, i když to bylo zvláštní, jak dobře se světlovlasému v jeho kuchyni orientovalo. Možná to bylo nějakým šestým smyslem, nebo to jinak souviselo se všemi jeho výcviky a podobnými věcmi. “Jak budeme jíst?” zeptal se pak. “Můžu vytáhnout futon, protože na jednu židli se asi neposkládáme...”\n“Třeba tak,” kývl druhý a zcedil těstoviny. Uvařil více než dvě porce, aby to druhému vydrželo déle.\nSora roztáhl postel a rovnou se posadil, pak s očekáváním ke druhému vzhlédl. Opravdu se na to moc těšil, vypadalo to i vonělo báječně.\nBělovlasý mladík nachystal do misek, vzal hůlky pro oba a podal staršímu vše, co mu náleželo. Poté se také posadil. Nechal mezi nimi docela dost prostoru, jako kdyby nechtěl u něj být příliš blízko. I přesto se zadíval na Soru, jak očekával jeho reakci. Doufal, že mu to bude chutnat.\nZrzek se široce usmál po prvním soustu, což vypadalo docela komicky, když měl stále z poloviny plnou pusu. “Je to úžasné,” zazubil se pak na svého společníka, “úplně fenomenální...” pokývl si a jal se pokračovat v jídle.\nDruhý se tomu pousmál. Poté se sám dal do jídla.\nMotonari stál před bytem bělovlasého piráta - podařilo se mu proklouznout dovnitř, když zrovna vcházela do domu postarší paní - a chvíli se rozhodoval, jestli doopravdy zazvonit, než nakonec zvonek opatrně stiskl.\nDate nejprve zkontroloval spodní vchod, pak mu došlo, že by někdo mohl být nahoře u dveří. Otevřel je. “Oh,” řekl a naklonil se k Motonarimu, “tebe jsem už někdy viděl,” poznamenal pak a zůstal jej pozorovat.\n“Přišel jsem za Chikou...” odpověděl mu druhý, přičemž vynechal pozdrav stejně jako mladík naproti němu.\n“Pojď dál,” pousmál se na něj Date a odstoupil od dveří. Počkal, až druhý vejde, aby je mohl zavřít. “Jsme v kuchyni,” řekl ještě, než se tam vydal. “Aniki, máš tu návštěvu,” oznámil Chousokabemu, který zrovna vyčesával chlupy Krakenovi a při čaji se bavil s docela pohlednou zrzavou dívkou, co přestože tu byla s Datem, po něm docela dost vyjížděla.\nHnědovlasý pomaleji následoval Dateho do místnosti. “Ahoj...” prohodil k Chousokabemu a pokusil se o jemný úsměv. Prsty si nervózně hrál s rukávy dlouhého roláku, který měl na sobě, přičemž se na něj s očekáváním díval, protože popravdě vůbec netušil, jak zareaguje bělovlasý na jeho přítomnost.\nChousokabe se na něj okamžik díval, než vzal Krakena, který nechtěl z něj slézt do jedné ruky, hrníček s čajem do druhé a zvedl se. “Půjdeme do pokoje,” řekl pak. Ještě se otočil na zrzku. “Rád jsem tě poznal,” pousmál se a teprve potom pokračoval dál.\nStarší ho mlčky následoval. “Obtěžuje tě to?” zeptal se opatrně, když za nimi druhý zavřel dveře, “že jsem přišel.”\n“Mělo by?” zeptal se místo odpovědi a odložil hrníček s čajem na stůl. Poté si sedl na houpací síť, Kraken se spokojeně přesunul na jeho klín a vyvalil břicho. Byl dnes mazlivý. “Spíš mne to překvapilo, posaď se.”\nDruhý si udělal relativní - pořád se cítil dost nesvůj - pohodlí na židli u stolu. “Překvapilo?” opakoval po něm tázavě a zadíval se mu do tváře.\nChousokabe začal drbat svého kocoura na břichu a ten se mu vybízel, vrněl a spokojeně se vyvaloval. Vypadal jako opravdu spokojená velká koule chlupů. Na otázku bělovlasý jen kývl. Nepředpokládal, že za ním přijde - popravdě si moc nedokázal představit, že by se sešli jinak než náhodou v kavárně - sám za ním také neplánoval jít.\nMotonari přivřel oči a na chvíli se odmlčel. “Nechci, aby to mezi námi takhle skončilo...” zašeptal potom a zadíval se na šťastnou kočku. Vypadalo to hezky, když se kocourovi druhý tak věnoval.\nBělovlasý by druhému nabídl přátelství, ale zrovna s tím, že kromě sexu mezi nimi nic nebylo, by to vyznělo komicky. Chvíli mlčel, jak se snažil přijít na to, co by měl říct. “Počkáme rok, aby to mohlo pokračovat?” zeptal se trochu jízlivě. “Promiň,” šeptl - nechtěl být takový. “Jen... těžko se pokračuje, když je ti nepříjemný můj dotek... a nic krom sexu mezi námi vlastně nebylo.”\nHnědovlasý se trochu zamračil. “Vyjel jsem na tebe jednou, protože mě to překvapilo...” jeho hlas už nezněl tolik omluvně jako předtím, protože i přes omluvu se ho dotklo, co mu druhý říkal. “Opravdu to pro tebe neznamenalo víc než pravidelný sex?”\nBělovlasý si ho prohlédl. “Nevím,” řekl pak, “bylo mi... s tebou dobře, líbíš se mi a rád bych tě lépe poznal,” nechtěl ho zranit, “ale... uvědomuji si, že kdybys nebyl v tom období, že bys o mne ani nezavadil pohledem... a když jsme skutečně nic jiného než sex nedělali... a s tím, jak jsem byl všemi uznán za nevhodný pro vztah.” Zamotal se do toho. “Prostě se nebudeme trápit...”\nMotonari přivřel oči. “Ocenil bych, kdyby se do podobných debat přestalo tahat, co je zrovna za období...” zavrčel, přestávalo ho to bavit. “Nebyl bych tady, kdyby mi šlo jen o sex, nijak to nesouvisí s tím, jestli s tebou chci nebo nechci trávit čas. Možná jsem někdy... přítulnější,” povzdechl si při tom slově, “a někdy míň, ale nechodil bych sem, kdybych nepovažoval náš vztah za víc než fyzický... Nijak teď nezáleží na tom, jak to začalo...” promnul si kořen nosu. “Sám říkáš, že ti se mnou bylo dobře a chtěl bys mě víc poznat, a potom mě od sebe odháníš a rozhoduješ za mě, že mi jde jen o sex...” zamračil se.\nKocour v jeho náručí se postavil a naježil. Nelíbil se mu Motonariho tón. Chousokabe ho konejšivě pohladil po hřbetě.\nBělovlasý si myslel, že docela záleží na tom, jak to začalo, ale neokomentoval to. Políbil svou kočku na hlavu a pod ouško, poté nechal Krakena, aby z něj slezl. “Dobře, jdeme do kina,” zvedl se sám a přešel ke skříni, aby se mohl obléct.\nStarší se na něj zadíval, “do kina?”\nChousokabe přivřel oči. Dal by si medaili za chování se jako idiot. “Normální rande,” nadhodil. “Ale dobře, pokud jsem pojal špatnou iniciativu, tak si prostě běž, kam chceš... já v tomhle nejsem dobrý a nebudu.” A to si ještě jako hlupák říkal, že když budou v pokoji a nebudou se sebe dotýkat, bude to divné, tak to chtěl zahladit tím, že půjdou ven.\nHnědovlasému to sice přišlo podivně nucené a dost ráz na ráz, ale bylo to hezké, že se mladší o něco pokusil a rovnou ho nevyhodil. Nepatrně se usmál a vstal, aby k němu přešel a pohladil ho po paži, “trochu mě to překvapilo...” přiznal, “ale chci jít s tebou někam...”\nMladší se jen letmo usmál a pokračoval v oblékání. Popravdě stejně si myslel, že za chvíli by to v pokoji bylo trapné, protože Date - původně plánující trojku - si zrzavou dívku do bytu přivedl jen z jednoho důvodu.\nBlonďatý muž dokončil převlékání se do yukaty a spokojeně se protáhl, pak se zadíval na svého milence. Už se těšil do koupele, kde si odpočine a věřil, že i Tadashimu to udělá dobře.\nStarší byl brzy také převlečený. Svázal si vlasy dozadu - opravdu by se už měl ostřihat, ale neměl na to čas. Měl nutkání zavolat do kavárny, zda je tam vše v pořádku. A pak se někam zahrabat, aby nemusel nutit okolí, aby se na něj dívalo.\nPapouch k němu přešel, aby mu věnoval jemný polibek, “sluší ti to...” zavrněl a pohladil ho něžně po tváři.\nČernovlasý se odmlčel. “Oceňuji tvou snahu,” utrousil pak.\nHaku nakrčil nespokojeně čelo, “vážně sluší,” odpověděl mu na to. “Okoupeme se?” nadhodil.\nDruhý jen kývl.\nSvětlovlasý si ukradl na jeho rtech další polibek, pak je nespokojeně našpulil, “nebuď pořád takový...” šeptl a věnoval mu úsměv.\n“Měl jsem zůstat v kavárně,” utrousil, popravdě mu práce pomáhala - když byl v jednom kole, nemusel myslet.\nMladší ho vzal za ruku a propletl s ní prsty, aby se i s ním vydal k venkovní lázni, která příslušela k jejich pokoji. Tadashi se jím nechal vést.\nPapouch si ho k sobě přitáhl a jednou paží ho objal okolo pasu, přičemž se zastavil. Pohladil ho po tváři a něžně se rty otřel o ty jeho, když si ho k sobě natočil. “Co se děje?” naklonil potom hlavu na stranu, protože měl pocit, že jeho milenec je v mnohem horší náladě, než se vůbec tvářil.\n“Nic,” odpověděl mu starší a odklonil pohled.\nMladší si povzdechl. “Chtěl bych ti nějak pomoct, nějak tě potěšit...” zašeptal a pohladil ho po tváři. “Budu to respektovat, pokud se o tom opravdu nechceš bavit, ale... mrzí mě, že jsi takový smutný...”\nČernovlasý na to neměl co říct.\nPapouch ho pohladil po tváři a líbl znovu na rty.\n“Chtěl si jít do vody, nebo ne?” zeptal se Tadashi. K jeho dotekům a polibkům zůstával netečný, jako kdyby ho nemohly uspokojit ani potěšit přes hradbu toho všeho, co jej obklopovalo.\n“Chtěl...” světlovlasý kývl a naposled ho líbl, než pokračoval k jezírku s horkou vodou. Černovlasý se znovu jen nechal vést.\nPřestože se v koupeli alespoň tulili, i Papouchovi už začínala pod vlivem jeho milence docházet dobrá nálada a padala na něho sklíčenost z toho, že se Tadashi nechal všude vláčet a odpovídal mlhavě a neurčitě, když se ho na něco ptal. Mrzelo ho to a zlobil se hlavně na sebe, že mu nebyl nijak schopný od takové nálady pomoct. Ani na jídlo, které jim mělo být za chvíli do pokoje doneseno, se netěšil tolik, jako obvykle. Navíc v lázních dělali hlavně mořské produkty a měl docela problém si vybrat něco, co celé jedl.\nTadashi seděl a prohlížel si své ruce. Popravdě vůbec neměl chuť na jídlo. Ještě mu chybělo, aby ke svému stárnutí ztloustl.\nJedna ze zaměstnankyň podniku po chvíli přišla, aby jim donesla jídlo, a hned zase odešla. Blondák si chvíli večeři prohlížel - nevypadalo to tak zle - pak se zadíval na svého milence, který stále vypadal jako bez duše.\nTadashi si jen povzdychl a zadíval se na jídlo.\n“Něco se ti nelíbí na večeři?” Papouch mu věnoval starostlivý pohled.\nČernovlasý zakroutil hlavou. “Nemám vůbec hlad,” řekl jen a dál si prohlížel jídlo. Byl si vědom, že by něco měl sníst, ať se ho Haku zbytečně nevyptává.\nBlonďák se natáhl pro hůlky a přitáhl si velkou misku s rýží a menší se smaženou zeleninou, “dej si aspoň trochu, dokud je to teplé...” pobídl ho.\nTadashi se přesunul blíž k jídlu a dál si ho prohlížel. “Půjdu raději spát,” řekl nakonec. “Ale ty se pořádně najez, když už je to zaplacené.”\nMladší si ho chvíli prohlížel, než se s povzdechem vrátil k jídlu. Ovšem posadil se tak, aby na něj viděl. “Není ti dobře?” zeptal se pro jistotu, i když si nemyslel, že by druhý nejedl z takového důvod.\n“Jsem v pořádku,” odpověděl starší jen.\nBlonďák si ho chvíli prohlížel, nakonec jen pokračoval v jídle.\nZrzek vešel do kavárny, která patřila milenci jeho bratra, a zvědavě se rozhlédl. Možná trochu očekával, že zahlédne toho bělovlasého mladíka, když se s ním poslední dobou tak často potkával. Když nikoho takového neviděl, jen pokračoval, aby se posadil naproti svému bratrovi. Tentokrát šel na čas.\nPozdravil se s Papouchem a objednal si tvarohový dort s ovocem a želatinou a mandlové espresso.\nTentokrát to byl bělovlasý, kdo přišel jako poslední z bratrů a dokonce bez svého muže. Zazubil se na ně, a když došel až k nim, tak objal svého nejmladšího bratra zezadu kolem krku. “Že ty si vyrostl, veverko?”\nSora se na něj otočil a zazubil se, “myslíš, že budu teď nejvyšší bratr?” nadhodil pobaveně.\nPapouch si zrzka i svého druhého bratra prohlédl. “Nebo se my scvrkáváme...” naklonil hlavu na stranu, “ničeho jsem si nevšiml...”\n“Možná jen máš čím dál tím výš nos,” oplatil zrzavému Setsuna a posadil se vedle něj. Pozdravil Tadashiho a vzal si jídelní lístek.\nNejmladší z bratrů našpulil rty a přitáhl si kávu, aby se opatrně napil. “Aspoň chvíli jste mě v tom mohli nechat...” prohodil, ovšem sám se tomu s mávnutím ruky lehce zasmál.\nTadashi donesl Sorovi jeho objednávku, a potom se vydal za jiným zákazníkem, když Setsuna nevypadal, že by toužil si objednat - dal mu ještě čas. Jeho nálada se začínala podepisovat na jeho vzhledu, měl kruhy kolem očí, byl bledý a jak se nechtěl vidět v zrcadle, tak jen zběžně upravený.\nI na blonďatém bratrovi se to lehce podepisovalo, protože očividně z toho nebyl v tak dobré náladě jako obvykle, i když se snažil to skrývat. Opřel se lokty o pult, “a jak se jinak máte?” nadhodil.\n“Nemůžu v noci chodit do kuchyně, protože se mne tam snaží sbalit papá,” odpověděl mu na to žertovně Setsuna a podíval se po Tadashim, nešlo přehlédnout, že je v depresi.\n“Divím se, že jste už tak dlouho vydrželi v jednom hotelu...” blonďák na to jen lehce kývl a pousmál se.\nSora si bělovlasého zkoumavě prohlédl, “máte nějaké problémy s Xanxovým otcem a hotely?”\n“No... většinou se pohádají, až něco rozbijí... a v jejich případě to rozhodně není malá škoda.” Povzdechl si. “Ale teď se snaží... už dlouho nic nevzplanulo,” zazubil se potom a konečně si vybral, co si objedná.\n“Neměli by se nechávat o samotě...” prohodil Kohaku a natáhl se pro svoji kávu, kterou už měl chvíli rozpitou a byla už docela vlažná.\n“No, šli na nějakou schůzi ještě s někým a nechtěli mne tam,” povzdechl si Setsuna, že je dobrovolně nenechal spolu samotné. “Ale je tam s nimi Mamoru, tak snad se nic nestane. A nebudu tam já - tak odpadl jeden konfliktní bod.”\nTadashi mezitím přešel zpátky. “Co to bude?” zeptal se tiše. “Mamoru má teď asi hodně práce, úplně celý povyrostl a zmužněl, co je u vás,” pousmál se potom jedním koutkem.\nDo kavárny vešel Chousokabe, a když spatřil Setsunu, rozhlédl se, kde má svého muže, jestli není lepší se otočit a odejít hned.\nBělovlasé trojče přivřelo oči. “Žárlím, už ho berou za lepšího mafiána, než jsem já,” přiznal se hravě a poslal úsměv k příchozímu mladíkovi. Bez přítomnosti Xanxuse s ním snad bude mít chvíli, aby si promluvil. Chtěl mu pochválit dřevořezbu a celkově se zeptat, jak se má.\nPapouch svého milence něžně pohladil po boku, když procházel okolo něj. Sám si všiml Chousokabeho a lehce na něj mávl. Popravdě ani jeho nejlepší kamarád nevypadal v nejlepší náladě poslední dobou.\n“Jo...” zrzek se zadíval na nejstaršího z bratrů, “myslím, že už jsem pochytil něco o dětech...” pokýval hlavou\n“Děti... nebo mé zanedbávání a to, jak by rád se papá o mne postaral,” pokrčil rameny Setsuna a pozoroval Chousokabeho, jak k nim míří. Vstal, když byl u nich a objal ho. Byl podobně vysoký a urostlý jako jeho muž.\n“Tebe už jsem nedržel v náručí ani nepamatuji,” usmál se Chousokabe a pevně si ho k sobě přitáhl. “Kde máš Xanhnuse?” zeptal se pak, jestli má očekávat odněkud ránu.\nSetsuna si k bělovlasému pirátovi přivoněl, opravdu byl přitažlivý i tím, jak hezky vždy voněl, i když neměl sebemenší potřebu zrovna teď Xanxuse podvádět. Zůstal s ním v objetí o něco déle, uklidňovalo ho, možná i kvůli vzpomínkám, že když mu bylo špatně, tak Chousokabeho něžná a pevná náruč mu hodně pomohla. “Neboj, není tu,” políbil ho na tvář a pustil.\n“Pche, bát se... to my piráti neděláme,” mrkl na něj.\nHnědovlasý mladík, který doteď seděl u svého stolu a dopíjel čaj s mlékem, se po skupince otráveně ohlédl a ušklíbl se. Nakonec všichni ztratili zájem, když přišli o vidinu tak častého sexu a neustálého fyzického kontaktu. Nebo on sám měl aspoň ten pocit. Opřel se tak, aby se na ně nemusel dívat, a podal si hrníček.\nChousokabe se pozdravil se Sorou a Hakuem, že jim dal ruku na rameno. Potom se podíval na Tadashiho, než se vydal za ním za pult. “Pojď sem,” šeptl a přitáhl si ho do náručí. “Mám dnes velice osvícenou náladu a tak mi došlo, že jsem ti nepoděkoval, že se o mne tak staráš,” zdůvodnil to a pevně ho stiskl. “Navíc po tom toužím už od své puberty,” dodal s úsměvem.\nTadashi byl překvapený, ale neodtáhl se od něj.\nPapouch se tomu lehce usmál. Byl by rád, kdyby něco černovlasého alespoň trochu potěšilo, protože sám už opravdu moc nevěděl, co dělat.\n“Ježiš, Chiko, ty jsi opravdu takový méďa,” poznamenal k tomu Setsuna, který znovu seděl u svých bratrů.\nPirát na to nic neřekl, jen pohladil černovlasého po vlasech až na záda, a poté pustil. “Vidíš, Haku, dokonce jsem se zdržel ošmatlávání toho úžasného zadku,” podotkl pak, “jsem dobrý kamarád, co?”\nTadashi se pousmál. “Chceš kávu zadarmo, co?”\n“Náhodou mám po výplatě, můžu pozvat vás všechny...” pochlubil se Chousokabe. “Ale slíbil jsem Krakenovi, že si vezmeme domů z útulku malou Oliheň a necháme jim tam velký příspěvek.”\nPapouch mu věnoval zazubení, “jsi nejlepší, takový zadek je pro tebe moc dobrý na sahání, to můžu jen já...” mrkl na něj potom. “Taky už si děláte smečku?” pousmál se. Oni měli doma sedm koček, ale žilo se s nimi dobře, i když některé na něho sem tam stále byly protivné, že jim bere Tadashiho.\nMotonari se s povzdechem zvedl a vzal prázdný šálek k pultu, aby ho tam mohl nechat a zaplatit. Snažil se ignorovat bělovlasého stejně, jako to ten dělal jemu.\n“Date se rozhodl, že chce vlastní kočku - původně si chtěl kupovat nějakou velkou, drahou, ale ukecal jsem ho, že každá kočka je krásná a všechny potřebují domov -, Kraken mu to odsouhlasil s pomrkáváním, které bych u samotáře nečekal a chytl se toho, tak jsem nadšeně zavýskl a vzal si to za své, že z toho už nikdo z nich nemůže vycouvat,” popsal to rozverně Chousokabe, že i Tadashi se tomu tiše zasmál. Až poté si všiml, že v kavárně byl celou dobu i hnědovlasý. “Ahoj,” usmál se na něj.\nHnědovlasý si ho prohlédl a zaváhal, než mu pozdrav opětoval. Stále se tvářil docela otráveně a dotčeně a bylo na něm poznat, že v moc dobré náladě není. “Máš se...?” nadhodil potom a vytáhl peněženku.\nBělovlasého piráta trochu zchladila přítomnost liščího démona. “Hodně práce, zařizování kotěte a rozmazlený spolubydlící - mám se dobře,” řekl pak, “a ty?” oplatil.\nTadashi se donutil přestat je pozorovat - a byl jediný z jejich blízkého kroužku -, aby mohl přejít k počítači a naúčtovat Motonarimu jeho útratu. I když ho to téměř vždy stálo stejně.\n“Takové malé a trápí nám to Méďu,” nakrčil čelo Setsuna, který si pečlivě prohlížel hnědovlasého, protože se mu nelíbilo, že potlačil Chousokabeho milou záři a veselí, co k nim vnesl.\nHnědovlasý k němu stočil pohled a téměř zavrčel - úplně se celý naježil jako rozčilené zvířátko. “Fajn...” prohodil pak k Motochikovi a možná si útočným hlasem, jakým mu to řekl, na něm trochu léčil rozčilení, způsobené bělovlasým z bratrů. Vytáhl z peněženky bankovku, “ale asi bych měl jít, abych vás tu netrápil, když se tak dobře bavíte,” teatrálně peníze položil k Tadashimu - ještě dřív, než mu vyjel účet - a docela při tom dlaní třískl o pult. Na své drobné tělo v sobě nějakou tu sílu měl - alespoň slyšet to bylo dost. Pohodil vzpurně hlavou, neměl náladu se nikoho o nic prosit, když už očividně nebyl žádaný. “Doufám, že jsem vám to tu moc nepokazil...” otočil se, aby se vydal ke dveřím.\nChousokabe zůstal trochu opařeně stát a sledovat, jak odchází.\nVystavil Durcenwe v 20:23\nkatka 12. května 2015 11:10\nno tedy teď bude nejspíš řada na Chikovi aby se projevil protože to je snad poprvé co jsem Motonariho viděla naštvaného . Tadashi se topí v depresi a já jen doufám že se brzo dovím proč , vím že byl žena lituje snad té změny vždyť je krásný takhle se nám úplně ztratí to bych nerada a Haku určitě taky ne , děkuji perfektní díl a moc se těším na další bez nich je smutno\nDurcenwe 18. května 2015 20:37\nTak si říkám, že možná by se hodilo vytáhnout nějaký flashback s Tadashim, aby se trochu dovysvětlila jeho a Papouchova minulost.\nkatka 19. května 2015 17:30\nskvělá dedukce děkuji\nAnonymní 12. května 2015 21:58\nChudák Tadashi... Snad se bude brzy cítit lépe, tyhlety pocity většinou jen tak snadno neodejdou :(\nUž jsem se chtěl zeptat, co bylo na tom rande, že je Motonari takový přešly, ale asi to byla jen žárlivost :D Ale nejvtipnější byl tentokrát Hiyoru: "Vaření je podobné upalování a na to mám výcvik." :DDD Ale je podezřelé, jak moc toho o Sorovi ví...\nDurcenwe 18. května 2015 20:38\nHiyoru je skvělý! Tadashi se dočká něčeho, co ho navždy z deprese vyléčí. A tak celkově... je to nečekaně pozitivní povídka, i když se to možná zatím neprojevuje. Taková telenovela. xd\nUnknown 17. května 2015 22:36\na porad to pokracuje " problemy v raji" tak hezky jim to slo kdyz slo o ten sex :D, Satan me trochu stve jak by byl radeji kdyby mel jednoho z bratru ve sve peci, snad si sam nekoho najde x) a bude klid\nDurcenwe 18. května 2015 20:39\nSatan překvapí, až na něj dojde řada! XD


Jak odstranit Remove Search.skyenumerator.com | Odstranit Malware\nJak odstranit Remove Search.skyenumerator.com\nDomů / Adware / Jak odstranit Remove Search.skyenumerator.com\nRemove Search.skyenumerator.com virus: je to vysoce destruktivní?\nRemove Search.skyenumerator.com je prohlížeč plugin, který může být přidán do Internet Explorer nebo Mozilla Firefox prohlížeče. Jakmile je uvnitř, nahradí svou domovskou stránku a změní svůj výchozího poskytovatele vyhledávání na Remove Search.skyenumerator.com. . Trojan svazky jen předstírat, že je stahování legitimní programy nebo služby, a zkuste nainstalovat další věci stejně. Naopak, přesměrování na google.com ukazuje to nemá jedinečný vyhledávač na jeho vlastní, a tak zaměstnává Google shromažďovat všechny odpovídající výsledky pro uživatele. Tento parazit se děje, aby se změny uživatelů výchozí hledání poskytovatele, start-up stránky a nová karta stránky.\nStáhnout nástroj pro odstraněníChcete-li odebrat Remove Search.skyenumerator.com\nRemove Search.skyenumerator.com může být instalován spolu s stahování shareware, freeware. Jde to tak, „příponou, powered by [nic napsané]“. Invazivní aplikace je plně kompatibilní s hlavní webové prohlížeče, jako je Google Chrome, Mozilla Firefox, a Internet Explorer; Už jste si stáhli nějaké aplikace v poslední době ze souboru sdílení webové stránky? Bohužel, lidé musí být opatrní s Remove Search.skyenumerator.com přesměrování a podobné problémy, vzhledem k vysoké riziko přistání na podezřelé webové stránky a infikovat své počítače s viry nebo malware. Jde o výchozí nastavení, které budete muset odstranit Remove Search.skyenumerator.com z vašeho počítače, ale zároveň to také znamená, že existují další nežádoucí programy na vašem PC a musíte se jich zbavit stejně.\nOdborníci naznačují, být opatrní s Remove Search.skyenumerator.com také proto, že bylo zjištěno, že záznamy údajů o uživatelích a jejich činnosti, se zaměřením na to, co dělají, když se surfovat na webu. Za to, že jsme nejprve doporučujeme spustit kompletní systém skenování s Anti-Malware Nástroj, Další problém, aby zvážila je, že mají zvýšený počet reklam, které se zobrazují způsobuje nebezpečí pro vaše PC, protože některé z nich by mohl být škodlivý nebo vést k infikované webové stránky a tímto způsobem poškodit váš počítač ještě více. nicméně, možná budete mít žádné použití pro to, pokud nechcete používat P2P sdílení souborů služby a pokud Google Chrome běží již na počítači. kromě toho může donutit vás k návštěvě nebezpečné, nebo dokonce škodlivé internetové stránky.\nNavíc, uživatelé by měli vždy ujistěte se, že software ke stažení je publikován a vyvinut důvěryhodnou společnost. Když si stáhnete program z webu, zkontrolujte, zda to byl svázaný s žádnou aplikací třetích stran. Chtěli bychom poukázat na to, že Remove Search.skyenumerator.com vyhledávač není bezpečné, tak říká, že to je Remove Search.skyenumerator.com virus by bylo špatné. Abych byl upřímný, není nic nelegálního, ale to představuje řadu potenciálních bezpečnostních problémů, které by neměly být přehlíženy. Takže, když si stáhnete kousek fo software z Internetu, nespěchejte, aby jej nainstalovat. Smart Address Bar v seznamu programů a klikněte na Odinstalovat/Změnit tlačítko vedle ní. Tento krok je zahrnuta v odstranění průvodce níže.\nJednoduché Remove Search.skyenumerator.com odstranění průvodce:\nObvykle uživatelé nahradit svou domovskou stránku na Remove Search.skyenumerator.com neúmyslně, když stáhnout některé volné programy. Remove Search.skyenumerator.com slibuje, že vám velké výsledky vyhledávání, ale nic takového, protože to přesměruje všechny vyhledávací dotazy na Yahoo.com. Pokud jste si stáhli nějaké multimediální přehrávače, download manažerů, atd. Aplikace mohou být vymazány jednoduše resetování nastavení vašeho prohlížeče, a pokud se chcete dozvědět, k dokončení tohoto úkolu, můžete snímek pod textem a použijte návod. V případě, že si nepřejete vypořádat se s tímto parazitem ručně, máte možnost odstranit automaticky. Pak Přejděte k části „Na start“ a ujistěte se, že dostanete prázdné stránky při vytváření nové karty.\nZjistěte, jak z počítače odebrat Remove Search.skyenumerator.com\nKrok 1. Remove Search.skyenumerator.com ruční odstranění průvodce\nKrok 2. Odstranění Remove Search.skyenumerator.com z prohlížečů\nc) Odebrat Remove Search.skyenumerator.com ze systému Mac OS X\nRemove Search.skyenumerator.com a ostatní problematický program najdete. Klepněte pravým tlačítkem myši na jej a stiskněte tlačítko přesunout do koše.\na) Odstranit Remove Search.skyenumerator.com od Internet Explorer\nb) Odstranit Remove Search.skyenumerator.com od Google Chrome\nc) odebrání Remove Search.skyenumerator.com z Mozilla Firefox\nd) Odebrání Remove Search.skyenumerator.com z Microsoft Edge\nVe vyhledávačích ukončit Remove Search.skyenumerator.com\nSmazat Remove Search.skyenumerator.com a nastavte nový vyhledávač\nNa kartě Hledat odstranit Remove Search.skyenumerator.com a nastavit nový


Prodej garáže, Praha - Praha 14 | Vitio.cz\nProdej garáže, Praha - Praha 14\nProdej garáže, Praha - Praha 14, Vybíralova, 18 m2\nTato nemovitost již od 1 423 Kč měsíčně Získat výhodnou hypotéku!\nDovoluji si vám nabídnout prodej garážového stání v družstevním vlastnictví ve dvojmístné garáži. Jedná se o stání o ploše 18 m2. Prostor garáže se nachází v přízemí revitalizovaného bytového domu. Garáž je v současnosti pronajímána a je v dobrém stavu. Pro více informací či prohlídku mě neváhejte kontaktovat.\nVybíralova, Praha, Praha 14\nNezapomeňte prosím prodejci uvést, že nabídka je z realitního portálu Vitio.cz pod evidenčním kódem VT-19OK0062\nProdej garáže, Praha 9 - Praha 20, 20m2\nProdej garáže, Praha - Libeň, 10m2\n211 333 Kč\nProdej garáže, Praha 19 - Kbely, 20m2\nProdej garáže, Praha, Praha 9 - Kyje, 14m2\nProdej garážového stání, Praha 9 - Běchovice, 15m2\nProdej garážového stání, Praha 9 - Kbely, 15m2


Blogové příspěvky – Jana Brunclíková\nTo můžu do konce života hrdě tvrdit a bude to pravda. Detail je, že jsem tamtudy šla s babičkou z družiny. Maminka byla jako dálková studentka ve škole a babička pro mě přišla pro jistotu o něco dřív: „Jdeme rychle domů, Jani, tady se to bude mydlit!“\nBylo mi sedm a půl a babička měla pravdu. Události následujících týdnů a měsíců jsem sledovala optikou čerstvé druhačky: placky Občanského fóra. Václav Havel v televizi. Učitelky ve škole, které nás celý loňský rok učily, ať jim říkáme soudružko, a teď nás to zase odnaučovaly. Samozřejmě jsem nemohla pochopit, co to všechno znamená, ale za těch sedm a půl roku jsem už stihla nasát šedivou a mírně tísnivou atmosféru socialismu a vnímala jsem, jak se rozpouští.\nPřijde mi neuvěřitelný, že už je to třicet let. A taky mi přijde neskutečný, že už se zase konají demonstrace a atmosféra je čím dál stísněnější. Chce se mi říct, že si svobody nevážíme. Už minimálně od puberty si uvědomuju, že bych to za socialismu měla těžké. Hrozně mě deptá, když musím dělat rozdíly mezi tím, co si myslím, a tím, co říkám navenek.\nNic není černobílé, uvědomuju si to čím dál víc. V socialismu byla spousta spokojených lidí. Spoustě lidí vyhovoval. Spoustě lidí taky vyhovuje, když za ně občan Babiš všechno zařídí a lidový prezident pozuráží pražskou kavárnu. Mně se to nelíbí, ale to je (kromě demonstrací a hlasu ve volbách) taky to jediné, co s tím můžu dělat. Doufám jenom, že viděno zpětně půjde o krátké období, něco podobného, jako byla v devadesátých letech „blbá nálada“, a ne start nového velkého dějinného zvratu typu velká hospodářská krize nebo nástup vlády jedné strany. Doufat snad ještě můžu 🙂\nPublikováno 24. 3. 2019 23. 3. 2019\nBlok nejen designový\nJe to tak – příspěvek Design:blok jako by předpověděl budoucnost tohoto blogu na dalšího téměř půl roku. Mělo to víc důvodů, samozřejmě. Jednak jsem právě v říjnu „uvedla do provozu“ svou živnost a snažila se věnovat psaní v rámci zakázek: copywritingu pro jeden e-shop, překladům a článkům. V podobné situaci jsem se ocitla už několikrát: když celý den píšu „pro chleba“, klesá motivace psát ještě ve volném čase. Mám soukromou teorii, že mám na den přidělený určitý počet písmenek – pokud je využiji v práci, nezbývá mi už na soukromé psaní; a když dlouho nepíšu nic, vždycky po nějaké době začnou samovolně někudy samy tryskat ven 🙂 A další hlavní důvod byl, že někdy od konce listopadu, kdy jsem s copywritingem pro e-shop pomalu končila, začaly stonat děti. Masivně. Prakticky byly doma skoro půl zimy, střídavě týden dva doma, týden dva ve školce, a vždycky to vyšlo tak, že jsem sotva zuřivě dohnala nejzásadnější resty v práci i v domácnosti, aby vzápětí začal někdo kašlat nebo horečkovat a já měla o zábavu vystaráno.\nS nadějí tím pádem vyhlížím začínající jaro a slibuju, že se z letargie probere kromě přírody i blog 🙂


Jezero Konětopy - Kultura.cz\nÚvod Místa Příroda Vodní plochy Jezera Jezero Konětopy\n277 14, Konětopy, Tel.: +420 602 892 354\nKonětopy/Příroda - Konětopy\nDříve zavřený a nedávno znovu zpřístupněný lom s krásnou vodou na koupání a potápění. Pískovna se nachází u obce Konětopy najdete zde travnatou i malou písčitou pláž. Raritou je výskyt sladkovodních medůz. Jezero je častým a oblíbeným cílem rekreantů a turistů z Prahy a okolí.\nTelefon: +420 602 892 354\nČást pláží má pozvolnější vstup do vody, především písečná pláž se skluzavkou do vody v severní části jezera je určena dětem. Převážná část pláží však z mělčiny prudce přechází do hloubky. Na vodě stojí starý bagr, který nyní slouží jako skokanský můstek do vody, což ocení především vyznavači adrenalinových aktivit.\nTyp Uměle vytvořené jezero\nMaximální hloubka 5 m


Treky na Novém Zélandě | VisitKiwi.cz\nTIP: Mrkněte na článek Backcountry huts od cestovatele Rádese a zjistěte více o možnostech přespávání ve volně přístupných chatkách uprostřed přírody.\nNepodceňte přípravu na cestu. Základem je pohodlná krosna. Do té si nezapomeňte zabalit funkční telefon, foťák, prádlo, nepromokavé oblečení, kvalitní boty, teplou bundu, zimní čepici, rukavice, šátek, kšiltovku nebo klobouk, sluneční krém s faktorem 50, sluneční brýle, ručník, kartáček, zubní pastu a osobní léky. Jelikož budete na cestě několik dní, určitě by měla být nedílnou součástí vašeho vybavení také lékárnička. Dále budete potřebovat spacák, vařič, ešus, příbor a v případě kempování také karimatku a stan. Nezapomeňte také na zalapovač, zápalky či škrtadlo, a pokud jste kuřáci také na kapesní popelníček. Důležité je mít také dostatek jídla na celou cestu a vody minimálně 2, spíše 3 litry na každý den. Předem si zjistěte, jestli jsou po cestě nějaké vodní zdroje a myslete na to, že vodu budete možná potřebovat i na přípravu jídel.\nTIP: Dále čtěte: Skutečné příběhy cestovatelů, kteří se na cestách dostali do úzkých:


Totální stanice TOPCON ES-103 B - GEOServer\nTotální stanice TOPCON ES: Rychle - přesně - ekonomicky: Kromě toho, že jako první totální stanice na světě je vybavena bezpečnostním a údržbovým ... celý popis\n202 200,00 Kč bez DPH\n244 662,00 Kč s DPH\nBěžná cena s DPH: 244 662,00 Kč\nTotální stanice TOPCON ES-103 BG popis:\nTotální stanice TOPCON ES:\nRychle - přesně - ekonomicky:\nKromě toho, že jako první totální stanice na světě je vybavena bezpečnostním a údržbovým systémem TSshield™ je řada ES vybavena také funkcí LongLink™ - dálkovým bezdrátovým komunikačním systémem. Přístroj je k dispozici s 2, 3, 5 a 7 vteřinovou přesností.\nŘada ES mění vnímání toho, co je konvenční totální stanice v geodezii a v inženýrských oborech a nově tento pojem definuje. Ve své třídě má k dispozici nejsilnější a nejpřesnější bezhranolové elektronické měření délek (EDM).\nVelmi úzký EDM paprsek zajišťuje přesné měření, a to zejména při ostrých úhlech dopadu, které zastaralé technologie prostě nemohou poskytnout. ES poskytuje bezhranolové měření do vzdálenosti 500 metrů a 4.000 metrů na jeden hranol.\nNová řada Topcon ES je navržena s multifunkčním telematickým komunikačním modulem, který určuje polohu přístroje. TSshield™ - inovace firmy Topcon-Sokkia určená k ochraně vaší investice.\nModerní telematický modul, který obsahuje i modul GPRS, se ukazuje jako neocenitelný nástroj. Pokud není přístroj tam, kde má být nebo je odcizen, umožňuje zaslat kódovaný signál a přístroj zablokovat. Majitel rovněž obdrží na obrazovce oznámení o aktualizacích softwaru, který tak může být stažen a nainstalován prakticky kdekoliv na světě.\nNová komunikační technologie LongLink™, představovaná bezdrátovou technologií Bluetooth® třídy 1, má dosah až 300m a umožňuje obsluze pracovat podobně jako s robotickou totální stanicí. Aplikace založené na měření od výtyčky nebyly nikdy snazší ani přesnější. Vyzkoušejte dvoučlenné robotické řešení.\n36 hodin měření !!!\nVýkonnost nové řady ES je dále umocněna baterií s nejdelší výdrží na jedno nabytí na trhu. 36 hodin - výkon, který umožňuje pracovat s přístrojem téměř celý pracovní týden bez nutnosti nabíjení.\nDalší funkce řady ES\nKovové šasi, IP66 ochrana proti vodě a prachu.\nOvládací panel s 10 klávesami a velkým LCD displejem.\nUSB port pro ukládání dat chráněný proti vlivům prostředí.\nStandardní teplotní rozsah -20°C až +50°C (-35˚C - pro vybrané trhy dostupná verze Artic.\nVelká jednodotyková spouštěcí klávesa měření.\nPřesnost, výkon, bezpečnost, robustní kovové šasi, pohodlné ovládání a cenová dostupnost - vše, co každý geodet požaduje od moderní totální stanice.\nNová řada totálních stanic Topcon ES nahrazuje dlouhodobě populární přístroje řady Topcon GPT-3000/3100.\nVarianty: ES-102, ES-103, ES-105, ES-107.\nMinimální čtení: (0.2mgon / 1mgon)\nPřesnost (podle DIN 18723):\nIACS (nezávislý systém kalibrace úhlů)\nTyp kompenzace: dvě osy\nRozsah v bezhranolovém módu: 0.3 až 500 m\nPřesnost měření: 3mm+2ppm\nRozsah v hranolovém módu: 4000m na 1 hranol\nDisplej: Grafický podsvícený LCD\nKlávesnice: alfanumerická, 25 podsvícených kláves\nPaměť: Interní: cca 10.000 bodů, externí: USB paměťová karta max. 8GB\nDatové rozhraní: RS-232C sériový port, USB (typ A, pro paměťovou kartu)\nBluetooth modem: Volitelně: Class 1, komunikace do 300 metrů\nVytyčovací světla: Ve standardní výbavě přístroje (zelené/červené LED)\nMinimální délka zaostření: 0,3m\nHmotnost přístroje s baterií: 5,6 kg\nOdolnost vůči prostředí: IP66\nProvozní doba: 36 hodin\nTotální stanice TOPCON ES-103 BG související:\n3 800 Kč 3 780,00 Kč bez DPH\nTotální stanice TOPCON ES-103 BG podobné:\nTotální stanice Geomax Zipp20 (5) s WindowsCE a USB, dosah 400m bez hranolu\nFocus 30 (6cc) - robotizovaná bezhranolová totální stanice\n469 800 Kč 469 800,00 Kč bez DPH\n198 800 Kč 198 400,00 Kč bez DPH\nSET650RX (6) bluetooth + příslušenství zdarma\n137 300 Kč 128 900,00 Kč bez DPH


Jak se vybavit na cesty\nKonečně jste se dočkali a čeká vás zasloužený odpočinek v podobě vytoužené dovolené? Pak zřejmě přemýšlíte, co všechno si musíte zabalit a na co rozhodně nesmíte zapomenout. Je jasné, že zavazadlo do jižních Čech bude vypadat trochu jinak než to do exotických destinací. Základ bude však vždy stejný. Plavky, sluneční brýle, krém na opalování, oblečení a kosmetické produkty pro každodenní péči a hygienu.\nPokud se chystáte na dovolenou v cizině, pak si nezapomeňte přibalit také univerzální cestovní adaptér. Ten vám totiž v zahraničí umožní používat vaše elektrické přístroje, bez kterých se neobejdete ani na dovolené. Bohužel se ale v různých zemích používají různé typy zásuvek, což může nejednoho cestovatele pořádně zaskočit.\nZásuvky totiž podléhají různým standardům, takže se jejich podoba může různit nejen na jednotlivých kontinentech, ale dokonce i v rámci Evropské unie – stačí vyjet třeba jen do Londýna. Ve zdi tam místo „klasické“ zásuvky můžete najít trochu jiné zařízení, do kterého koncovky u nás používaných přístrojů zkrátka nebudou sedět. Jedním z možných řešení, jak tento problém obejít, je pořídit si jedinečného pomocníka na cesty. Ideální je NT-390 LINEO od společnosti Orava, který disponuje 4 typy výsuvných vidlic. Využijete ho po celém světě ve 150-ti zemích – v Evropě, USA, Austrálii či Asii. Díky tomu, že je flexibilní, už nebudete muset před každou cestou zjišťovat, jaké zásuvky daná země používá a jaký adaptér tak bude potřeba.\nS jeho pomocí si nejen nabijete mobilní telefon, ale umožní vám také používat vaši elektroniku v tamějších zásuvkách - ať už se jedná o fény, žehličky, MP3 přehrávače, digitální fotoaparáty, elektrické holicí strojky, tablety, navigace či mobilní reproduktory. Využít můžete také vrchní násadu se dvěma USB konektory pro rychlé nabíjení zařízení přes USB rozhraní. Vybaven je LED indikátorem a má také vyměnitelnou ochrannou pojistku. Dvě náhradní pojistky jsou přímo v těle adaptéru, takže rozhodně nemusíte obavy, že byste je museli narychlo shánět v cizím prostředí. V kufru vám nezabere zbytečně moc místa a službu prokáže dokonale!\nProdává www.orava.cz za 399 Kč.\nTržiště zpráv | 22.07.2016


Objevili jste ve své koupelně plíseň? Bojíte se, jaké to může mít zdravotní následky a tak samozřejmě hledáte, jak se jí co nejrychleji zbavit? Zajímá vás ale také, co dělat, aby se pro příště plíseň v koupelně už neobjevila? Poradíme vám. Podívejte se na naše tipy, jak bojovat s koupelnovou plísní.\nCo může plíseň způsobit?\nPravidelný nebo dlouhodobý pobyt v prostorách napadených plísní má samozřejmě vliv na náš zdravotní stav. Plíseň je nebezpečná zejména pro alergiky a astmatiky.\nAle i naprosto zdravé lidi ohrožuje a to hlavně rozvojem právě alergií a astmatu. Dále může způsobit bolesti hlavy, vyrážky, sennou rýmu nebo podráždění očí.\nKde se v koupelně plíseň vyskytuje nejčastěji?\nNěkterá místa jsou na vznik plísně náchylnější, než jiná. Proto je důležité vědět, kam se dívat, pokud se zrovna chystáme koupelnu čistit. Nejčastěji se plíseň vyskytuje :\n– ve spárách mezi obklady\n– v rozích van a sprchových koutů\n– na stěnách sprchových koutů\n– podél těsnění vany a sprchového koutu\nProč plíseň vzniká\nPro vznik plísně je důležitá optimální vlhkost, a tak je koupelna pro tento problém doslova živnou půdou. Špatné odvětrávání koupelny, sušení prádla, zavřené dveře…to vše může být počátkem vzniku plísně. Proto bychom v koupelně měli udržovat vlhkost okolo 50%.\nUvádí se, že pokud se vám rosí zrcadlo, dosahuje vlhkost v místnosti již 95%. Tu už nevyvětráte tak, že jen otevřete dveře. Naopak, musíte i jinde v domě otevřít okna, aby to mělo kýžený efekt.\nJak poznat, že je vlhkost v koupelně zvýšená?\nJednoduše. Kromě oroseného zrcadla vám také mohou napovědět dlouho schnoucí dlaždičky, neustále mokré nebo vlhké ručníky, zatuchlý zápach při otevření místnosti a další. Vlhkost zvyšuje samozřejmě každodenní koupání a sprchování, ale také praní prádla a jeho následné sušení.\nPrevence proti plísni v koupelně\nIdeální je eliminovat podmínky pro vznik plísně v koupelně. Tedy dostatečně větrat, udržovat optimální teplotu okolo 20 stupňů Celsia, nesušit v koupelně prádlo. Mokrá a orosená místa utírejte do sucha.\nProti vzniku plísně lze také bojovat kvalitním a častým úklidem. Problémová místa jsou zejména těsnění podél vany a sprchových koutů. Tam se nejčastěji udržují šupinky z kůže, vlasy a další mikroorganismy, které bujení plísně v koupelně podpoří. Jakmile umyjete vanu, sprchový kout či umyvadlo, nezapomeňte je důkladně umýt čistou vodou. Protože i zbytky čistících prostředků mohou být potravou pro plísně.\nPodcenili jste prevenci a plíseň se vám v koupelně objevila? Nezoufejte. Na trhu je naštěstí k dispozici mnoho prostředků sloužících k odstranění plísně. Nejoblíbenější je asi Savo proti plísni. Stačí ho na cca 20 minut nastříkat na postižené místo a prostředek si s houbou poradí.\nŠtítky: co způsobí plíseň, jak se zbavit plísně v koupelně, optimální vlhkost v koupelně, plíseň mezi dlaždičkami


Mindok Smart Myší království hra - FunKids - Hračky pro každého\nFunKids > Hlavolamy > Mindok Smart Myší království hra\nHlavolamová hra pro 1 hráče z řady SMART games. ProMYŠlená (e)mentální rozcvička! Dokážete umístit žluté dílky skládačky na herní plán tak, aby všechny myšky mohly pohodlně vykukovat skrz díry v plátku sýra? Jedinečná logická hra pro hráčev každém věku. 48 rébusů od snadných po náročné. Ideální provedení pro hraní na cestách.\n8 magnetických herních dílků, 6 magnetických myšek, kompaktní magnetický herní plán, přehled zadání a řešení.\nVelikost balení cca 16 x 16cm ( Š x V )\nPohlídat produkt Mindok Smart Myší království hra


Kdopak to mluví? | Hello Sandy\nVětšinu výrazů náš kavalír podědil po svých prapraprapředcích. Taková vlčí smečka, aby něco ulovila, musela mít vysoce vyvinutou komunikaci. Také těsné zimní soužití vyžadovalo poměrně náročné sociální uspořádání a umění dobře se vyjádřit, protože špatně pochopené gesto mohlo vyústit v opravdovou tragédii.\nZákladem všeho byla (a je) hierarchie. Na žebříčku důležitosti postupoval každý člen smečky podle jasných pravidel, která všichni znali a hlavně je DODRŽOVALI.\nTakže jedinci silní a v nejlepším věku lovili, pářili se a odchovávali mláďata a ti ostatní jim pomáhali. Roční vlčci se smečkou nelovili. Zůstávali doma a dávali pozor na štěňata. Když se někdo z lovu vracel, již na dálku vrtěl ocasem a vířil jím svůj pach, aby domácí mohli čichem zkontrolovat, že to není vetřelec, ale vracející se příbuzný. Agresor se naopak plížil s ocasem přitisknutým k řitnímu otvoru, aby ho jeho pach předčasně neprozradil.\nNepřipomíná vám to něco? Úplně stejně vítá kavalír z dobře fungující rodiny návrat „svých lidí“ a hodně páníčků mu, kromě pomazlení, přistrčí i kousek piškotu, čímž pejska opakovaně ujišťuje o svých loveckých kvalitách.\nPes je tvor konzervativní. Nejvíce mu vyhovuje stále stejný denní rozvrh, pokud ovšem není vyzván pánem ke společné zábavě, to je pak ochoten všeho nechat, hned tam spěchat. Společná činnost je pro našeho psa něco jako týmová práce. Kavalír je většinou velmi pracovitý. Je to neúnavný aportér, který stále znovu přináší míček nebo klacek, nadšený hráč na honěnou a na schovávanou; páníčka bude hledat, dokud nás to nepřestane bavit.\nPři hře používá další výrazy, které nás mají ujistit, že je to jenom jako… Vrčí, nechce nám dát to, co svírá v tlamě, přetahuje se s námi, ale zároveň vrtí ocasem a dívá se nám do očí, to abychom poznali, že to není myšleno ve zlém. Občas se zapomene a s klackem stiskne i náš prst, ale když vykřikneme, okamžitě začne vrtět celým tělem, olizuje se, uhýbá pohledem a tím vším nám říká, že to tak nemyslel, že to byl omyl.\nStejné výrazy používá v okamžiku, kdy děláme něco, co je mu nepříjemné nebo když se na něj zlobíme. Říká nám: „Už mi to nedělej, prosím, přestaň.“ Tohle chování si hodně majitelů psů vysvětluje tak, že pes dobře ví, co provedl a teď se nám omlouvá. Bohužel je to omyl, pes opravdu neví, že dostal ve čtyři hodiny nařezáno za to, že v devět ráno rozkousal neuklizenou botu.\nPolidšťování psa, vysvětlování jeho chování „po člověčím“ způsobu, vede k největším nedorozuměním. Psi neznají lidské pocity jako je stud, zbabělost nebo hrdinství. Evoluce jim do myšlení zakódovala zákon zachování rodu, pud sebezáchovy a vybavila je pro přežití podmíněnými a nepodmíněnými reflexy. Nemůžeme se tedy zlobit, že se náš kavalír snaží na veřejnosti nakrýt háravou fenu nebo se okamžitě otočí na záda, když jej očichává naježený dobrman; tak mu přikazuje příroda, tak se musí zachovat, jestliže chce přežít.\nNa druhé straně je zase úžasné, že každá fenka ví, jak rodit a pečovat o mláďata, aniž by jí to někdo učil. I toto chování patří do běžné výbavy našeho kavalíra. Pozoruhodné, že? Představte si, že by lidské dítě vyrůstalo bez možnosti pozorovat dospělé vlastního druhu. Nejen, že by nevědělo nic o rození a výchově dětí, ale dokonce by ani nechodilo vzpřímené, běhalo by po všech čtyřech.\nAle vraťme se zpět ke komunikaci.\nNejvíce rozumíme psímu štěkotu. Poznáme, kdy náš kavalír u branky huláká (patrně nějaké sprosťárny) na kolemjdoucího psa, kdy ohlašuje pošťáka nebo popeláře a kdy vítá vracející se děti nebo jiné členy naší rodiny. Jiným štěkotem vyhání ze zahrady cizí kočku, jinak vyzývá sourozence ke hře a úplně jinak poštěkává, když bereme do ruky jeho obojek a chystáme se s ním na procházku.\nNa druhém místě v komunikaci je psí ocásek. Díky, páni Angličané, že jste vyšlechtili kavalíra s prutem přirozeně dlouhým, protože jím dnes může promlouvat velmi zřetelně. Zde jsem si dovolila připojit malý slovníček\n• vysoko nad hřbetem = jsem silný, zdravý a neporazitelný\n• v prodloužené linii = jsem v pohodě (jsem na výstavě, pán mě to tak naučil)\n• přitisknutý k zadečku = trošku se bojím, jsem nejistý, tuhle situaci neznám\n• pod bříškem = moc se bojím, tady jde o život, uteču\n• zuřivě ze strany na stranu = vítám jako o život\n• ze strany na stranu = jsem připraven na cokoliv příjemného\n• přerušovaně = je to můj páníček nebo není?\n• žádný pohyb = spím nebo jsem mrtvý\nZa třetí je to mimika obličeje, která je u kavalíra velice výrazná.\nKavalír je jedním z mála plemen psů, které nejen že se nebrání přímému zrakovému kontaktu, ale dokonce jej vyhledává. A tak zatím co jiná rasa považuje upřený pohled za hrozbu nebo dokonce výzvu k souboji, kavalírci se nám svýma kulatýma očima snaží odečíst každé přání. Pozorně sledují náš výraz a okamžitě poznají, jak se cítíme, jestli jsme v pohodě, zdraví nebo nemocní, veselí nebo utrápení.\nV zápětí reagují – jsi smutný, páníčku, tak jsem přinesl míček. Budu ti ho nosit a ty zapomeneš na trápení. Máš radost, paničko, něco se ti povedlo, že? Tak to ti vyskočím na klín a kousnu tě do nosu. Ale jenom trochu, abys poznala, že mám taky radost. Něco tě bolí, ty můj malý človíčku, tak si k tobě vlezu do postýlky a budeme umírat spolu, chceš.\nTouhu prožívat se svým člověkem všechno, co život přináší, mají kavalíři v povaze stejně pevně zakotvenu, jako lásku k dětem nebo stálou chuť k jídlu.\nTaké pohyb uší, byť je mají naši pejsci dlouhé a většinou těžké, je dobře patrný. Kavalír zvědavý, naslouchající nebo rozdováděný má ouška hodně vysoko, tak mu to také sluší nejlépe, ale když se běží pomazlit nebo vítá někoho známého, přitiskne uši k hlavě, tak že vypadá jako zamilovaný tuleň.\nUšiska přilepená ke krku má kavalír také v okamžiku, kdy na něj voláme, ale on nemíní přijít. Tím nám vzkazuje, že neslyší, a proto nemůže poslechnout… A on by tak rád…\nJak říkám, každý majitel může porozumět svému psu, stačí, když ho bude sledovat a zapamatuje si, jak při které situaci jeho kavalír reagoval.\nPokud jim dovolíme sdílet s námi život, rozumí nám naši psi dokonale již ve dvou letech. Průměrně inteligentní kavalír bez speciálního výcviku rozumí asi třiceti slovům a kromě toho se skvěle orientuje v melodii lidského hlasu.\n„Och, lavly lavly dog, bjutyfl dog, kamón bejby,“ kvílí Angličanky, které vylézají z patrových autobusů před Vyšehradskou bránou a zatím co se jim naše malá černá vrhá do náruče, tříbarevný exhibicionista zaujímá předpisovou výstavní pozici a zcela samozřejmě očekává cvakání fotoaparátů. Zajímalo by mě, v kolika albech po celém světě mého psa ukazují hned po Hradčanech. Neumí anglicky, tím jsem si jistá, ale stačí ten správný tón plný obdivu a hned ví, co se od něj čeká.\nNaši pejsci jsou tak vnímaví, že nám prominou i tak neetické chování, jako je cenění zubů, které předvádíme, ačkoliv tím nemyslíme hrozbu. Naše „zubaté“ úsměvy přijímají od útlého mládí jako poněkud zvláštní, ale v podstatě neškodný projev lidské tuposti. Vždyť přece každá šelma ví, že se napřed zavrčí, pak se ukážou zuby, a když ani to nezabere, tak následuje kousnutí. Jen člověk to nezná, ale to nevadí, oni nám to odpustí.\nTaké naše nevídané chování, pokud se jedná o psí hromádky, naše čtyřnohé kamarády vyvádí z míry. Podle kvality, velikosti a pachu …hm… exkrementu uhodnou psi stáří, kondici a zdravotní stav autora; jenže lidé jejich navštívenky okamžitě odstraňují, tak že se plemeník v plné síle těžko může případným nevěstám pochlubit. No, ještě že ne všichni jsme tak nevědomí. Stále existuje ještě dost páníčků, kteří nechávají hromádky na pokoji.\nA tak bych mohla pokračovat dál a dál, vyprávět vám příhody, které jsou tak neuvěřitelné, že musí být určitě pravdivé, ale proč bych to dělala? Každý, kdo má doma pejska a kavalírka zvlášť, tak může vyprávět celé seriály na pokračování a určitě by to bylo zajímavější, než argentinské telenovely. Tak se mějte a nezapomeňte ode mě pozdravovat svého psa.