Kromě evangelií obsahuje Nový zákon i jiné knihy, zejména listy. Ač listy vyzdvihují Ježíše, svoje apely nezakládají na Ježíšových výrocích. Co Ježíš v evangeliu říká nějak, to pisatelé listů sami za sebe formulují jinak. Snaží se dodat svým apelům co nejvíc na váze a jistě by jim při tom pomohlo, když by se mohli odvolat na Ježíšovy výroky, které známe z evangelií, ze záhadného důvodu tak ovšem nečiní. V listech je Ježíš němou autoritou. Vysvětlení opatrně předkládá Markovo evangelium, je to však skryto umístěním Marka mezi Matouše a Lukáše. Někdo začne číst evangelia sám od Matouše, někdo je zvyklý slýchat z evangelií různé úseky. V obou případech unikne pozornosti něco, co nás udeří do očí, když začneme číst od Marka a bude nás zajímat obsah Ježíšova učení:\nJan Křtitel vystoupil na poušti a kázal: „Čiňte pokání a dejte se pokřtít na odpuštění hříchů.“ (Mk 1,4) Když byl Jan uvězněn, přišel Ježíš do Galileje a kázal Boží evangelium: „Naplnil se čas a přiblížilo se království Boží. Čiňte pokání a věřte evangeliu.“ (Mk 1,14-15) Žasli nad jeho učením, neboť je učil jako ten, kdo má moc, a ne jako zákoníci. (Mk 1,22)\nČekali bychom, že se o tom, co Ježíš učil, dovíme něco víc. Místo toho čteme pouze o Ježíšových činech. Chybí byť i jen stručný nástin Ježíšova učení. Snad prvním obecně znějícím výrokem, který by mohl mít charakter učení, je:\n„Nikdo nepřišívá záplatu z neseprané látky na starý šat, jinak se ten přišitý kus vytrhne, nové od starého, a díra bude ještě větší. A nikdo nedává mladé víno do starých měchů, jinak víno roztrhne měchy, a víno i měchy přijdou nazmar. [Nové víno do nových měchů!]“ (Mk 2,21-22)\nVypadá to jako nějaká obecně platná moudrost, součást učení, je to však sdělení o tom učení samém, že je jako nesepraná látka a jako mladé víno. A je nám tím konečně sdělen i důvod, proč se o obsahu toho učení mlčí.\nKonečně něco: „Sobota je učiněna pro člověka, a ne člověk pro sobotu.“ (Mk 2,27)\nUstanovil jich dvanáct, aby byli s ním, aby je posílal kázat (Mk 3,14) nevíme co.\nKonečně zřetelná a jasná nauka: „Amen, pravím vám, že všecko bude lidem odpuštěno, hříchy i všechna možná rouhání. Kdo by se však rouhal proti Duchu svatému, nemá odpuštění na věky, ale je vinen věčným hříchem“ (Mk 3,28-29). Z kontextu lze vytušit, že Ježíš tato slova pronesl v hněvu a v rozrušení. Nepřímo z nich můžeme vydedukovat, že součástí Ježíšova obvykle hlásaného učení bylo odpuštění všech jakkoli těžkých hříchů, a že choval v úctě Ducha Svatého.\nUčil je mnohému v podobenstvích. Ve svém učení jim řekl: „Slyšte! Vyšel rozsévač rozsívat“ (Mk 4,2-3). Poprvé od Mk 1,15 se dovídáme, co Ježíš učil, když učil. A zrovna jako v nějakém vtipu čteme podobenství o různých reakcích na to učení a nic o jeho obsahu.\nKdyž byl o samotě, vyptávali se ho ti, kdo byli s ním spolu s Dvanácti, co znamenají podobenství. Řekl jim: „Vám je dáno znát tajemství Božího království; ale těm, kdo jsou vně, je to všecko hádankou“ (Mk 4,10-11)\nA řekl jim: „Nerozumíte tomuto podobenství; jak budete chápat všechna ta podobenství?“ (Mk 4,13 Český studijní překlad)\nA říkal jim: „Zdali přinášejí lampu, aby ji postavili pod nádobu nebo pod postel? Ne proto, aby ji postavili na stojan? Vždyť nic není skryté, než aby bylo zjeveno; ani nic nebylo ukryto, leč aby vyšlo najevo. Má-li kdo uši k slyšení, ať poslouchá.“ A říkal jim: „Dávejte pozor, co slyšíte. Jakou měrou měříte, takovou bude naměřeno vám a bude vám přidáno. Neboť kdo má, tomu bude dáno, a tomu, kdo nemá, bude odňato i to, co má.“ (Mk 4,21-25 Český studijní překlad)\nTakže se vlastně o nic tajného nejedná, leč pochopení závisí na predispozici. „Jakou měrou měříte, ...“ přetlumočili Matouš 7,1-2 a Lukáš 6,37-38 způsobem, který bylo disponováno pochopit víc lidí.\nMatouš některé zmínky o učení vynechal (Mk 1,21; 2,2; 2,13; 6,6; 6,30; 11,18), některé jiné změnil na uzdravování (Mk 3,14-15 / Mt 10,1; Mk 6,34 / Mt 14,14; Mk 10,1 / Mt 19,1-2). Ve chvíli, kdy nám u Marka začíná být divné, že Ježíš káže a my nevíme co, předkládá Matouš Horské kázání (Mt 5-7). Při jeho tvorbě použil židovský spis, který se dochoval v latinském překladu Doctrina apostolorum a v Didaché 1,1-2a.3a.5b; 2,2-6,1 (viz David Flusser: Esejské dobrodružství, str. 95-120).\nK příměru o vínu a měších (Mk 2,22) Matouš dopsal, že se uchová obojí (Mt 9,17). Stručnou zprávu o Ježíšově učení Mk 4,1-34 - Mt 13,1-52 uzavřel slovy „nové i staré“ . Jak tvořil vidíme na Mk 4,26-29 / Mt 13,24-30.\nEvangelia jsou závislá na Pavlových listech. Například Matouš 11,25-27: Ve verších 25-26 velebí Ježíš Otce, že ty věci skryl před moudrými a rozumnými a zjevil je maličkým. To jen vzdáleně souvisí s veršem 27 „Všechno je mi dáno od mého Otce; a nikdo nezná Syna než Otec, ani Otce nezná nikdo než Syn – a ten, komu by to Syn chtěl zjevit.“ Když si přečteme první tři kapitoly 1. listu Korintským, najdeme tři různá místa, kde motivy 25-26 a 27 následují těsně po sobě.\nV listě Galatským 1,11-2,14 Pavel zdůrazňuje, že byl jen v minimálním kontaktu s lidmi, kteří Ježíše znali. Evangelium, které zvěstoval, nepřevzal od lidí, nýbrž přímo od Ježíše skrze zjevení. V 1. listu Korintským rozvíjí Pavel následující úvahy:\nVyčistěte proto starý kvas, abyste byli novým těstem, neboť jste nekvašení. Vždyť Kristus, náš velikonoční Beránek, byl [za nás] obětován. Slavme tedy svátek ne se starým kvasem, ani s kvasem špatnosti a zloby, ale s nekvašenými chleby upřímnosti a pravdy. (1K 5,7-8 Český studijní překlad)\nChtěl bych vám připomenout, bratří, že naši praotcové byli všichni pod oblakovým sloupem, všichni prošli mořem, všichni byli křtem v oblaku a moři spojeni s Mojžíšem, všichni jedli týž duchovní pokrm a pili týž duchovní nápoj; pili totiž z duchovní skály, která je doprovázela, a tou skálou byl Kristus. (1K 10,1-4)\nA proto, moji milovaní, utíkejte před modlářstvím. Mluvím k vám jako k rozumným lidem; posuďte sami, co říkám: Není kalich požehnání, za nějž děkujeme, účastí na krvi Kristově? A není chléb, který lámeme, účastí na těle Kristově? Protože je jeden chléb, jsme my mnozí jedno tělo, neboť všichni máme podíl na jednom chlebu. Pohleďte na Izraelský lid: Nespojuje ty, kteří jedí oběti, společenství oltáře? Co tím chci říci? Že pokrm obětovaný modlám něco znamená? Nebo že modla něco znamená? Nikoli, nýbrž že to, co pohané obětují, obětují démonům, a ne Bohu. Nechci, abyste vešli ve společenství s démony. Nemůžete pít kalich Páně i kalich démonů. Nemůžete mít účast na stolu Páně i na stolu démonů. (1K 10,14-21)\nKdyž vy se však shromažďujete, není to už společenství večeře Páně: každý se dá hned do své večeře, a jeden má hlad, druhý se opije. Což nemáte své domácnosti, kde byste jedli a pili? Či snad pohrdáte církví Boží a chcete zahanbit ty, kteří nic nemají? Co vám mám říci? Mám vás snad pochválit? Za to vás nechválím! Já jsem přijal od Pána, co jsem vám také odevzdal: Pán Ježíš v tu noc, kdy byl zrazen, vzal chléb, vzdal díky, lámal jej a řekl: „Toto jest mé tělo, které se za vás vydává; to čiňte na mou památku.“ Stejně vzal po večeři i kalich a řekl: „Tento kalich je nová smlouva, zpečetěná mou krví; to čiňte, kdykoli budete píti, na mou památku.“ Kdykoli tedy jíte tento chléb a pijete tento kalich, zvěstujete smrt Páně, dokud on nepřijde. Kdo by tedy jedl tento chléb a pil kalich Páně nehodně, proviní se proti tělu a krvi Páně. Nechť každý sám sebe zkoumá, než tento chléb jí a z tohoto kalicha pije. Kdo jí a pije a nerozpoznává, že jde o tělo Páně, jí a pije sám sobě odsouzení. (1K 11,20-29)\nPavel přijal od Pána formuli, kterou následně převzal Marek 14,22-24 a od něj Matouš 26,26-28. Lukáš 22,17-19a řeč nad kalichem změnil podle Mk 14,25 - Mt 26,29 a řeč nad chlebem zkrátil na „Toto jest mé tělo“ . Lk 22,19b-20 je pozdější dodatek. Janovo evangelium dál rozvíjí Pavlovy myšlenky (J 6,30-35; 6,41; 6,48-58), zajímavé ovšem je, že při popisu poslední večeře o Eucharistii mlčí. Didaché instruuje používat úplně jinou eucharistickou modlitbu.\nJeden případ, kdy se evangelium zdá být závislé na Pavlově listu, budí větší rozpaky. Jde o Římanům 13,7-10:\nDávejte každému, co jste povinni: daň, komu daň; clo, komu clo; úctu, komu úctu; čest, komu čest. Nikomu nebuďte nic dlužni, než abyste se navzájem milovali, neboť ten, kdo miluje druhého, naplnil zákon. Vždyť přikázání ‚nezcizoložíš, nezabiješ, nepokradeš, nepožádáš‘ a kterákoli jiná jsou shrnuta v tomto slovu: ‚Milovati budeš bližního svého jako sebe samého.‘ Láska neudělá bližnímu nic zlého. Je tedy láska naplněním zákona.\nAutor listu Římanům plynule spojuje otázku dávání daně s otázkou, které přikázání je největší, a to bez odkazu na Ježíše, který se podle Mk 12,13-17 a 12,28-34 měl právě těmito otázkami brzy po sobě zabývat. Snaha chytit Ježíše za slovo dotazem na dávání daně císaři přitom vypadá dost věrohodně, zvlášť když uvážíme, že dotaz směřovaný na Ježíše (Mk 12,14) navádí k odvážnému výroku odkazem na Izajáše 11,3-4:\nBázní Hospodinovou bude prodchnut. Nebude soudit podle toho, co vidí oči, nebude rozhodovat podle toho, co slyší uši, nýbrž bude soudit nuzné spravedlivě, o pokorných v zemi bude rozhodovat podle práva. Žezlem svých úst bude bít zemi, dechem svých rtů usmrtí svévolníka.\nDechem rtů usmrceným svévolníkem se pro Ježíše měl stát císař. Nechce se věřit, že by si to autor Markova evangelia na základě Ř 13,7 vymyslel. Podívejme se raději lépe na list Římanům.\nPavel byl nepochybně velmi silná osobnost – viz například Ga 3,19-25; 1K 4,16; 6,12; 9,19-27; 10,23; 11,1; Fp 3,17. List Římanům s tím neladí – viz například Ř 7,14-25 (vychází z Ga 5,16-17).\nUž to je divné, že by Pavel psal někam, kde nebyl. Vysvětlení Ř 15,14-32 je nepřesvědčivé. „Já jsem kdysi žil bez zákona“ (Ř 7,9) je v rozporu s Ga 2,15 a Fp 3,6. Mohl Pavel napsat „tenkrát, když jsme uvěřili“ (Ř 13,11)?\nKdyž autorem listu Římanům nebyl Pavel, pak nejsme v jeho datování ohraničeni Pavlovou smrtí. Smířlivost vůči Židům (Ř 1,16; 2,9-10; 3,1-4; 9,1-5; 10,1-2; 11) spolu s Ř 9,22; 9,27-32; 11,12; 11,21 dává tušit, že list byl napsán po porážce Židů. Ř 10,20-21 cituje Izajáže 65,1-2, který následuje po velmi explicitním popisu zničení Jeruzaléma a chrámu (64,9-10). Za pozornost stojí i to, že list je adresován vítězným Římanům.\nJaký je vztah mezi listem Římanům a Markovým evangeliem? Projděme postupně jednotlivé podobnosti mezi nimi.\nŘ 1,1-4 připomíná Mk 1,1-2. Žádná jiná kniha Nového zákona než Marek a Římanům neobsahuje v prvních 4 verších slovo evangelium. Žádný z listů, které psal Pavel (1Te Ga 1K 2K Fp), nezmiňuje v prvních 18 verších Písmo. List Římanům napodobuje Pavlovy listy, o to víc se jeho začátek jeví být inspirován Markem. Že by strohý začátek Marka byl inspirován listem Římanům je méně pravděpodobné.\nŘ 1,16.18-32 koresponduje s „Kdo by se styděl za mne a za má slova v tomto cizoložném a hříšném pokolení“ (Mk 8,38 Český studijní překlad). Není-li to náhoda, pak je pravděpodobnější, že list Římanům byl ovlivněn Markem, protože v listu Římanům jsou témata stydění se a hříšnosti nespojitě zařazena za sebe a rozvinuta, zatímco u Marka se jedná o souvislou myšlenku.\nŘ 2,25 a 2,29 (vychází z 2K 3,6; Fp 3,3) koresponduje s Mk 9,50 (viz Lv 2,13; Nu 18,19; 2Pa 13,5). Mk 9,50 je silná stručná výpověď o rozchodu křesťanství se židovstvím. Nedomnívám se, že by její autor měl na mysli přestupování Zákona, zmiňované v Ř 2,25.\n„Nevíte snad, že všichni, kteří jsme pokřtěni v Krista Ježíše, byli jsme pokřtěni v jeho smrt?“ (Ř 6,3) koresponduje s „Nevíte, oč žádáte. Můžete ... být pokřtěni křtem, kterým já jsem křtěn?“ (Mk 10,38). Chápání křtu jako mystéria smrti a zmrtvýchvstání bylo ovšem široce rozšířené.\nV Ř 8,34 čteme, že Ježíš je na pravici Boží . V Markovi Ježíš cituje „Řekl Hospodin mému Pánu: Usedni po mé pravici“ (12,36) a říká „uzříte Syna člověka sedět po pravici Všemohoucího“ (14,62). V listech, které psal Pavel, se žádná podobná zmínka o pravici nevyskytuje.\nOdkaz na Písmo „... oči, aby neviděli, uši, aby neslyšeli ...“ v Ř 11,8 koresponduje s Mk 4,9; 4,12; 4,23; 8,18. V listech, které psal Pavel, tento odkaz není.\nŘ 15,3.8 se podobá Mk 10,45. Je tomu tak proto, že Ř 15,3.8 vychází z Fp 2,6-7 a Mk 10,45 vychází z Fp 2,7-8. Každý autor používá formuli z Fp jinak. Ř 15,8 chápe „způsob služebníka“ jako „služebníka obřízky“ (překlad „židů“ je nepřesný). Mk 10,42-45 se zabývá vzájemnou službou mezi lidmi.\nV Ř 16,13 čteme: „Pozdravujte Rufa, vyvoleného v Pánu, a jeho matku, která i mně byla matkou.“ Je to v 16. kapitole jediný verš, který zmiňuje rodičovský vztah. V Mk 15,21 čteme: „Cestou přinutili nějakého Šimona z Kyrény, otce Alexandrova a Rufova, který šel z venkova, aby mu nesl kříž.“ Ovlivnění Marka veršem Ř 16,13 je velmi nepravděpodobné. Není důvod, aby si evangelista vymýšlel, že Ježíšovi někdo nesl kříž.\nV Ř 11,16-24 i v Mk 11,12-14.20 je Izrael přirovnán ke stromu. Pravděpodobnost ovlivnění jednoho textu druhým trochu zvyšují zmínky o ovoci v Ř 1,13 a 7,4. Podle Marka je fíkovník na věky uschlý od kořenů. List Římanům mluví o kořeni a o časové perspektivě velmi odlišně. Představa, že by zde byl Marek inspirován listem Římanům, je značně cynická. Mnohem pravděpodobnější je, že list Římanům polemizuje s Markem.\nParalelní Matouš 21,18-19 vynechává „od kořenů“, místo toho Mt 3,10 říká „Sekera už je na kořeni stromů; a každý strom, který nenese dobré ovoce, bude vyťat ...“ Předcházející verš Mt 3,9 je o vzbuzení dětí Abrahamovi, což je téma, které se objevuje v Ga 3,6-18; 3,29 a v Ř 4,1-18; 9,6-8.\nVraťme se teď k Ř 13,7-10. Verše 8-10 vychází z Ga 5,13-14:\nMk 12,28-34 se zabývá otázkou, které přikázání je první či největší. Neobsahuje myšlenku, že zákon je shrnut. Jeví se mně jako pravděpodobnější, že Marek přináší autentický Ježíšův rozhovor, než že tvořil podle Ř 13,7-10. Autor listu Římanům mohl být při řazení témat ovlivněn Markem.\nParalelní Matouš 22,40 říká „Na těch dvou přikázáních spočívá celý Zákon i Proroci.“ Předtím v 7,12 napsal „Jak byste chtěli, aby lidé jednali s vámi, tak vy ve všem jednejte s nimi; v tom je celý Zákon i Proroci.“\nMohl list Římanům vycházet až z Matouše? Zřejmě ne, viz zejména Ř 2,19 - Mt 15,14; Ř 8,36 - Mt 10,16; Ř 12,19-20 - Mt 25,31-35. Zápolení autora listu Římanům se zákonem dalo vzniknout veršům Ř 3,31 a 10,4, z nichž vyšel Mt 5,17.\nV Markově a v Matoušově evangeliu shodně čteme, že Ježíš dvakrát zázračně nasytil zástupy. Poprvé rozmnožil 5 chlebů a 2 ryby, sebralo se 12 košů a jedlo 5000 mužů (Mk 6,35-44 - Mt 14,15-21). Podruhé rozmnožil 7 chlebů, sebralo se 7 košů a jedlo 4000 mužů (Mk 8,1-10 - Mt 15,32-39). Na to pak Marek navazuje touto pasáží:\nZapomněli si vzít s sebou chleby; na lodi měli jen jeden chléb. Domlouval jim: „Hleďte se varovat kvasu farizeů a kvasu Herodova!“ I začali mezi sebou rozmlouvat, že nemají chleba. Když to Ježíš zpozoroval, řekl jim: „Proč mluvíte o tom, že nemáte chleba? Ještě nerozumíte a nechápete? Je vaše mysl zatvrzelá? Oči máte, a nevidíte, uši máte, a neslyšíte! Nepamatujete se, když jsem lámal těch pět chlebů pěti tisícům, kolik plných košů nalámaných chlebů jste sebrali?“ Řekli mu: „Dvanáct.“ „A když sedm chlebů čtyřem tisícům, kolik plných košů nalámaných chlebů jste sebrali?“ Odpověděli mu: „Sedm.“ Řekl jim: „Ještě nechápete?“ (Mk 8,14-21)\nMatouš mění Heroda na saduceje:\nKdyž byli učedníci na druhém břehu, shledali, že si zapomněli vzít chleby. Ježíš jim řekl: „Hleďte se mít na pozoru před kvasem farizeů a saduceů!“ Oni však u sebe uvažovali: „Nevzali jsme chleba.“ Když to Ježíš zpozoroval, řekl: „Proč mluvíte o tom, malověrní, že nemáte chleba? Ještě nerozumíte ani se nepamatujete na těch pět chlebů pro pět tisíc, a kolik košů jste sebrali? Ani na těch sedm chlebů pro čtyři tisíce, a kolik košů jste sebrali? Což nerozumíte, že jsem k vám nemluvil o chlebech? Mějte se na pozoru před kvasem farizeů a saduceů!“ Tehdy pochopili, že jim neřekl, aby se měli na pozoru před kvasem, nýbrž před učením farizeů a saduceů. (Mt 16,5-12)\nLukášovo a Janovo evangelium obsahují každé pouze jedno rozmnožení chlebů (Lk 9,12-17 - J 6,5-13) a kromě Lk 12,1 v nich není žádná pasáž, která by se výše citovanému rozuzlení Mk 8,14-21 - Mt 16,5-12 podobala.\nV Ježíšově době existovaly v židovství tři hlavní směry: farizeové, saduceové a esejci. Slovo „esejec“ pochází z aramejského chasen, resp. chasaia, což znamená „zbožní“ (Kurt Schubert: Židovské náboženství v proměnách věků, str. 82). Lidé je tak nenazývali, pro jejich spojenectví s Herodem jim říkali herodiáni. Podrobněji k tomu viz kapitolu „Byli herodiání esejci?“ od Otty Betze, str. 92-94 v knize „Ježíš a svitky od Mrtvého moře“, jejímž editorem je James H. Charlesworth.\nMatoušovo evangelium je rigidní jako esejci, viz například Mk 9,38-40 / Mt 12,30. Po uzdravení člověka s odumřelou rukou v sobotu má Marek verš:\nKdyž farizeové vyšli, hned se proti němu s herodiány umlouvali, že ho zahubí. (Mk 3,6)\nMatouš také tuto neblahou zmínku o herodiánech eliminuje:\nFarizeové vyšli a smluvili se proti němu, že ho zahubí. (Mt 12,14)\nPodle Josefa Flavia bylo farizeů přes 6000 (Antiq 17.2.4) a esejců kolem 4000 (Antiq 18.1.5). Otto Betz vysvětluje, na co přišel Jigael Jadin: „Farizeové kladli důraz na to, aby každý týden bylo v chrámu obětováno dvanáct předkladných chlebů, které jedli kněží, zatímco pro esejce bylo příznačné obětování sedmi bochníků chleba při slavnosti Posvěcení.“ Dvojice nasycení tisíců funguje u Marka jako symbolické poměření Ježíšovy nauky s naukou farizeů a esejců.\nSaduceje neuznávala žádná duchovně zaměřená skupina. Ježíš o nich říkal vtip, který se přirozeně líbil i farizeům. V Babylónském Talmudu v traktátu Avoda zara 17a (krestane-zide.info/uploads/pdf/Revue_SKZ_65-fin-web.pdf) vypráví rabín Eliezer:\nJednou jsem kráčel v horní části tržiště v Seforis, když jsem potkal jednoho [z učedníků Ježíše Nazaretského], Jákob z Kefar-Sekaniah se jmenoval, který mi řekl: Ve vaší Tóře se píše: Nevnášej mzdu nevěstky ... do domu Hospodina, svého Boha (Deuteronomium 23,19). Nechť jsou takové peníze použity na stavbu místa odpočinku pro velekněze. Na což jsem neodpověděl. On mi řekl: Tak mě učil [Ježíš Nazaretský]: Protože si to nashromáždila z darů za smilstvo; a změní se opět na odměnu za smilstvo (Micheáš 1,7). Přišly z místa špíny, nechť se vrátí na místo špíny. Ta slova mě velmi potěšila, a proto mě zatkli pro odpadlictví.\nMt 13,44-46 jsou krátká podobenství, jejichž nedovysvětlenost dává tušit starší původ. Jedno z nich říká:\nMk 5,2.6-7 zní takto:\nSotva Ježíš vystoupil z lodi, vyšel proti němu z hrobů člověk posedlý nečistým duchem. (...) Když spatřil zdálky Ježíše, přiběhl, padl před ním na zem a hrozně křičel: „Co je ti po mně, Ježíši, synu Boha nejvyššího? Při Bohu tě zapřísahám, netrap mě!“\nA v Mk 10,17.21 čteme:\nKdyž se vydával na cestu, přiběhl k němu nějaký člověk, a poklekl před ním a ptal se ho: „Mistře dobrý, co mám dělat, abych měl podíl na věčném životě?“ (...) Ježíš na něj s láskou pohleděl a řekl: „Jedno ti schází. Jdi, prodej všecko, co máš, rozdej chudým a budeš mít poklad v nebi; pak přijď a následuj mne!“\nPříběh o bohatém muži, který k Ježíšovi přiběhl a poklekl před ním, stojí na podobenství o pokladu v poli. Myšlenka získání nebeské zásluhy je velmi lidská, mohla napadnout kohokoli a k Ježíšovi, který se družil s celníky (Mk 2,15-16 - Mt 9,10-11 - Lk 5,29-30), se nijak zvlášť nehodí.\nCelníci vybírali od lidí peníze pro okupanty. Jim samotným z toho zůstával motivující podíl. Už Marek měl potřebu to přijatelně vysvětlit. Podle něj Ježíš na své druhy nahlížel stejně jako lid – jsou nemocní a hříšní (Mk 2,17 - Mt 9,12-13 - Lk 5,31-32).\nV Lukášovi narazí Ježíš na celníka, se kterým se do té doby neviděl, a pohne ho dát majetek chudým (Lk 19,1-10). Tím je vše omluveno a usmířeno. Lukášův Ježíš není s celníky, přichází k nim jako zastánce chudých.\nOd Lukáše známe Ježíše jako zastánce Samařanů (Lk 9,52-56; 10,30-36; 17,11-19). Marek o Samařenech nepíše nic, Matouš jen „do samařské obce nechoďte“ (Mt 10,5).\nZe shluku dublet Mk 6,45-7,5 můžeme usoudit, že na Markově evangeliu postupně zapracovali různí autoři. Navazuje na něj kritika farizeů Mk 7,6-13, že upravují Zákon. Tento typ kritiky nacházíme i v Mt 23,16-24, lze jej čekat od esejců.\nNásleduje Mk 7,14-23, kde Ježíš podobně jako Pavel prohlašuje všechny pokrmy za čisté. Pokud by skutečně už Ježíš šel proti ustanovením Zákona o pokrmech, muselo by to vyvolat velmi silnou odezvu, která by se do evangelií nějak otiskla. Ve všech čtyřech evangeliích je Ježíš odsuzován za porušování soboty, ne za porušování ustanovení o pokrmech.\nMk 7,17-18 vychází z Mk 4,10-13. Když vyjmeme 6,45-7,23, dostává se verš 7,24 za rozmnožení chlebů, což koresponduje s veršem 8,10 za druhým rozmnožením chlebů.\nVerš 9,1 se může na první pohled jevit jako autentický nesplněný apokalyptický výrok Ježíšův. Na druhý pohled je velmi divné, že by Ježíš cílil svá apokalyptická očekávání až do doby, kdy už mnozí z jeho posluchačů budou po smrti.\nDvojice veršů 8,38-9,1 je asi reakcí na neslavné 8,11-13. Že 8,11-13 bylo pociťováno jako neslavné naznačuje to, že je obklopeno slavným rozmnožením chlebů 8,1-10 a rozuzlením rozmnožení chlebů 8,14-21, jakož i uzdravením hluchého 7,32-37 a slepého 8,22-26. Povzdechnutí při činění zázraku v 7,34 připravuje čtenáře na povzdechnutí v 8,12. Pozdější autor vloženého úseku 8,34-9,1 se s 8,11-13 vypořádal jinak, inspirujíc se v 13,26-30.\nV 9,14-15, před 9,30, se opět, podobně jako v 8,34, objevuje zástup. Jen v 8,38 a 9,19 dostává pokolení přídavné jméno. Verš 9,28 koresponduje s veršem 7,17. Inspirace pro 9,25-27 může pocházet z 1,25-26; 1,31.\nOtázku z 8,37 rozvíjí 9,43-48. Úseky 8,34-38 a 9,42-49 jsou podobně tvrdé a polarizované, esejské. Ve verši 9,42 opakuje autor nevědomě témata z 9,22-24. Veršem 9,50 jsme se už zabývali, je nejspíš z doby po zániku chrámové bohoslužby.\nVerš 10,1 je obdobným úvodem jako 8,22 nebo 9,33, příbuzný je ovšem se 7,24. Verš 10,10 koresponduje se 7,17 a 9,28. Nauka 10,2-12 souhlasí s esejským Damašským spisem 4,19-21:\nStavitelé zdi (...) jsou chyceni v dvojím, v smilstvu, tím, že si berou dvě ženy za svého života, ačkoli zásada stvoření je: „Muže a ženu stvořil je.“ (Stanislav Segert: Rukopisy od Mrtvého moře, str. 333)\nPodobně jako kritika farizeů 7,8-10 se o přikázání zajímá verš 10,19. Verše 10,29-30 velmi připomínají 8,35. Motiv nevejití do Božího království 10,23-26 nacházíme ve verši 10,15, který je součástí předchozí, zdánlivě velmi odlišné pasáže 10,13-16. Ta předchozí pasáž 10,13-16 je ovšem odvozena z 9,36-39 a závěrečný výrok 10,29-31 z 9,41 a 9,35.\nKdyž z Marka vyjmeme výše identifikované úseky 6,45-7,23; 8,34-9,1; 9,14-29; 9,42-10,31, zjistíme, že témata jsou řazena takto po dvojicích: Rozmnožení chlebů, 2 témata, druhé rozmnožení chlebů až rozuzlení, 2 témata, první předpověď utrpení, 2 témata, druhá předpověď utrpení, 2 témata, třetí předpověď utrpení, 2 témata, Jeruzalém.\nK výše identifikovaným úsekům patří ještě prokletí fíkovníku 11,12-14; 11,20-25. Opět se v 11,22-23 setkáváme s tématy z 9,22-23 a 9,42. Následující verš 11,24 omezuje moc víry na modlitbu, což koresponduje s veršem 9,29. Inspirací mohl být zejména verš 13,28 ležící ve výše zmíněném úseku 13,26-30.\nPod esejskou vrstvou je v Markově evangeliu další vrstva. Tvoří ji podobenství o zlých vinařích 12,1-12 a kapitola 13, které se říká malá apokalypsa. Verš 12,9 odkazuje na zničení Jeruzaléma. Malá apokalypsa reaguje na chaos zničením Jeruzaléma vyvolaný. Kromě toho ty dva úseky pojí motiv pána, který odcestoval (12,1; 13,34), a kamene (12,10; 13,1-2).\nVe zbytku Markova evangelia není nic, co by bylo potřeba datovat po zničení Jeruzaléma. Proti farizeům a esejcům namířené rozmnožení chlebů naopak zapadá do doby dřívější.\nRozmnožení chlebů 6,34.41-42 je napsáno podle 14,22-23.27. Začátek rozuzlení 8,13-17 je podle 4,35-40. Když vyjmeme rozmnožení chlebů, navazuje Ježíšův exil 7,24 na 6,14-29.\nI v Matoušově evangeliu nacházíme úseky, které jsou tvořené hlavně dubletami. Jsou to Mt 9,26-38 a Mt 12,33-45. Stejné prohlášení o znamení Jonášově jako Mt 12,39 je ve verši Mt 16,4, jenž kopíruje vyprávění Markovo. Matouš uvádí důvtipné odkazy na Starý zákon, důvtip předpokládá i u čtenáře a odkaz na Jonáše ve verši Mt 16,4 nevysvětluje, zřejmě však brzy vyvstala potřeba vysvětlení přidat. Spojitost mezi Jon 3,6 a Mt 11,21 naznačuje, že spíš než na tři dny v břiše mořské obludy (Mt 12,40) chtěl původní autor poukázat na to, že Jonáš volal „Ještě čtyřicet dní, a Ninive bude vyvráceno“ (Jon 3,4) a Jeruzalém byl zničen čtyřicet let (Nu 14,34; Ez 4,6-7) po Ježíšově smrti. V kumránském svitku Výklad Nahuma, který se po židovské válce musel jevit prorocky, vztáhli esejci zkázu Ninive na Židy. Z úvodních vět Damašského spisu můžeme usoudit, že esejci odvozovali svůj původ od tří set devadesáti let v Ez 4,5. Čtyřicet let v následujícím Ez 4,6-7 má možná Damašský spis na mysli, když říká:\nOde dne odebrání Učitele Jednoty až do skonání všech válečníků, kteří se vrátili s Mužem lži, uplyne asi čtyřicet let. A v tomto čase vzplane hněv Boží proti Izraeli, ... (CD 20,13-16; použit Stanislav Segert: Rukopisy od Mrtvého moře, str. 363, a G. Vermes: The Dead Sea Scrolls in English, str. 107)\nUčitel Jednoty byl zakladatel esejců. Trpěl násilí od jeruzalémského velekněze. Je velmi pravděpodobné, že po zničení Jeruzaléma spatřili někteří esejci v Učiteli Jednoty předobraz Ježíše a stali se křesťany.\nMarek 3,20-35 vypráví kontroverzní věci: Zákoníci, kteří přišli z Jeruzaléma, o Ježíšovi říkali: „Je posedlý Belzebulem. Ve jménu knížete démonů vyhání démony.“ Posedlost v tehdejší představě splývala s pomateností. Protože se o Ježíšovi říkalo, že se pomátl , přišli jeho příbuzní , aby se ho zmocnili . Názor, že má nečistého ducha , Ježíše vyprovokoval k výroku o rouhání proti Duchu svatému . Tu přišla jeho matka a jeho bratři. Stáli venku a vzkázali mu, aby k nim přišel. Kolem něho seděl zástup; řekli mu: „Hle, tvoje matka a tvoji bratři jsou venku a hledají tě.“ Odpověděl jim: „Kdo je má matka a moji bratři?“ Rozhlédl se po těch, kteří seděli v kruhu kolem něho, a řekl: „Hle, moje matka a moji bratři! Kdo činí vůli Boží, to je můj bratr, má sestra i matka.“\nMatouš a Lukáš, kteří píší o narození z panny, vynechávají, že příbuzní přišli, aby se Ježíše zmocnili (Mt 12,46-50; Lk 8,19-21). Příbuzní mizejí rovněž v Mk 6,4 / Mt 13,57 / Lk 4,24. Výše zmíněný Mt 12,33-45 je umístěn mezi výrok o rouhání proti Duchu svatému a příchod Ježíšovy matky.\nZe čtyř evangelií zaujímá Matoušovo nejkonzervativnější postoj k židovské tradici. Vynechává „Sobota je učiněna pro člověka, a ne člověk pro sobotu“ (Mk 2,27), v rozhovoru před uzdravením v sobotu přisuzuje Ježíšovi pasivní roli (Mk 3,1-4 / Mt 12,9-12), rozšiřuje „Modlete se, aby to nebylo v zimě“ (Mk 13,18) na „Modlete se, abyste se nemuseli dát na útěk v zimě nebo v sobotu“ (Mt 24,20), vynechává „Tak prohlásil všechny pokrmy za čisté“ (Mk 7,19), nezmiňuje, že Ježíš vešel do domu v končinách týrských (Mk 7,24-26 / Mt 15,21-22), a pouze ono má „Na stolici Mojžíšově zasedli zákoníci a farizeové. Proto čiňte a zachovávejte všechno, co vám řeknou“ (Mt 23,2-3).\nMatoušovo evangelium v kapitolách 12-13 systematicky doplňuje to, co z Marka doposud nepoužilo, a pak už se drží zbytku Marka až do konce (Mk 6,14-16,8 - Mt 14-28). Těmi nepoužitými věcmi jsou porušování soboty a navazující aktivita (Mk 2,23-3,12 - Mt 12,1-16), Belzebul, Ježíšovi příbuzní a Ježíšovo učení (Mk 3,21-4,34 - Mt 12,24-13,36) a prorok beze cti (Mk 6,1-6 - Mt 13,53-58).\nJsou indicie, že se autor Matoušova evangelia považoval za zákoníka. Některé neblahé zmínky o zákonících vynechal (Mk 9,14-17 / Mt 17,14-15; Mk 11,27 / Mt 21,23; Mk 14,43 / Mt 26,47; Mk 15,1 / Mt 27,1), někde nahradil zákoníky farizeji (Mk 2,16 / Mt 9,11; Mk 3,22 / Mt 12,24; Mk 12,35 / Mt 22,41-42) či staršími lidu (Mk 14,1 / Mt 26,3). Když Marek píše o zákonících společně s farizeji, uvádí napřed farizeje a pak zákoníky (Mk 7,1.5). Paralelní Mt 15,1 to zachovává, ale všude jinde (Mt 5,20; 23,2.13.15.23-29) jsou uváděni napřed zákoníci a za nimi farizeové. U kapitoly Mt 23 by čelní umístění zákoníků šlo vysvětlit tím, že v paralelním Mk 12,38-39 jsou kritizováni jen zákoníci bez farizeů, přehozeni ovšem jsou i starší a zákoníci (Mk 14,53) na zákoníci a starší (Mt 26,57). Když se ukřižovanému Ježíši posmívali velekněží spolu se zákoníky (Mk 15,31), přidal k nim Matouš ještě i starší (Mt 27,41). Změnil ne jako zákoníci (Mk 1,22) na ne jako jejich zákoníci (Mt 7,29). A nakonec jsou zde tyto výroky o zákonících:\nProto každý zákoník, který se stal učedníkem království nebeského, je jako hospodář, který vynáší ze svého pokladu nové i staré. (Mt 13,52)\nHle, proto vám posílám proroky a učitele moudrosti i zákoníky; ... (Mt 23,34)\nPavel hlásal zrušení zákona: Jak je to potom se zákonem? Byl přidán kvůli proviněním jen do doby, než přijde ten zaslíbený potomek (Ga 3,19). Za to ho pronásledovali i židokřesťané (Ga 2,4; 2K 11,26). Rovněž autor Matoušova evangelia se proti Pavlovu učení ohrazuje: „Nedomnívejte se, že jsem přišel zrušit Zákon nebo Proroky; nepřišel jsem zrušit, nýbrž naplnit. Amen, pravím vám: Dokud nepomine nebe a země, nepomine jediné písmenko ani jediná čárka ze Zákona, dokud se všechno nestane. Kdo by tedy zrušil jediné z těchto nejmenších přikázání a tak učil lidi, bude v království nebeském vyhlášen za nejmenšího; kdo by je však zachovával a učil, ten bude v království nebeském vyhlášen velkým“ (Mt 5,17-19). Aby z toho nějak vybruslil, pokračuje „Neboť vám pravím: Nebude-li vaše spravedlnost o mnoho přesahovat spravedlnost zákoníků a farizeů, jistě nevejdete do království nebeského“ (Mt 5,20) a otázku zákona omračuje tím, že zákon zpřísňuje (Mt 5,21-48), přičemž Mt 5,39-41 zpochybňuje Pavlovu kritiku v 2K 11,20.\nMatoušovu evangeliu se říká Matoušovo, protože ztotožňuje celníka Leviho, syna Alfeova, kterého Ježíš povolal (Mk 2,14 - Mt 9,9), s apoštolem Matoušem, který je ve výčtu apoštolů blízko Jakuba Alfeova (Mk 3,18 - Mt 10,3). Lukášovo evangelium při povolání celníka Leviho vynechává, že byl synem Alfeovým (Lk 5,27).\nAutor Lukášova evangelia napsal taky Skutky apoštolů. Podle studijního překladu Miloše Pavlíka je v Lk a Sk často použito odborné lékařské názvosloví. Pouze Lukášovo evangelium obsahuje „Lékaři, uzdrav sám sebe!“ (Lk 4,23). Vynechává, že žena vynaložila na lékaře všecko, co měla (Mk 5,26), a říká „nikdo ji nemohl uzdravit“ (Lk 8,43). Je tedy pravděpodobné, že autor Lukášova evangelia byl lékařem.\nČeský ekumenický překlad Bible v předmluvě ke Skutkům apoštolů říká: „Autor zpracovává některé prameny, které lze ještě dnes pod textem vytušit. Mezi k. 16 a 28 zařazuje čtyřikrát úseky, v nichž mluví v 1. os. množného čísla. Možno v tom spatřovat použití cestovního deníku.“ Použití 1. osoby svádí ke ztotožnění autora Skutků s některým z Pavlových spolupracovníků. Slovo „lékař“ se v Novém zákoně vyskytuje mimo evangelia pouze v listu Koloským 4,14: „Pozdravuje vás milovaný lékař Lukáš a Démas.“ Snad proto se Lukášovu evangeliu začalo říkat Lukášovo. List Koloským už ovšem nepsal Pavel. Lukáš je pak ještě jmenován coby Pavlův spolupracovník v listu Filemonovi, který vychází z listu Koloským, a v 2. listu Timoteovi, který rovněž není od Pavla.\nTy stejné tři listy – Koloským, Filemonovi a 2. Timoteovi – jmenují dalšího Pavlova spolupracovníka Marka. Možná právě 2. Timoteovi 4,11 dal nejkratšímu evangeliu jméno: „Jediný Lukáš je se mnou. Marka vezmi s sebou, bude mi užitečný jako pomocník.“ Kromě toho v Jeruzalémě šel Petr „do domu Marie, matky Jana, zvaného Marek“ (Sk 12,12) a kdo chce, může tohoto Jana Marka ztotožnit s mladíkem z Mk 14,51-52.\nV 1. Petrově 5,13 čteme: „Pozdravuje vás vaše spoluvyvolená, která je v Babylónu, a Marek, můj syn.“ Babylón v apokalyptické mluvě označoval Řím. Z citovaného verše 1P 5,13 vychází tradice, že Markovo evangelium napsal v Římě průvodce apoštola Petra. Český ekumenický překlad v předmluvě k Markovi říká, že vzniku v Římě nasvědčují některé latinismy v Markově řečtině. Bylo-li ovšem Markovo evangelium pojmenováno výše popsaným způsobem, potom je tradice opírající se o jméno Marek na vodě, nemluvě o tom, že autorem listů Petrových nebyl apoštol Petr.\nMožná nejtypičtějším příkladem, který demonstruje vztah Lukášova evangelia k evangeliím Markovu a Matoušovu, je popis vyslání dvanácti apoštolů a jiných sedmdesáti učedníků. Marek 6,7-13 a podobně Matouš 10,5-15 popisují vyslání dvanácti apoštolů. Lukáš 9,1-6 popisuje vyslání dvanácti apoštolů a tento popis se podobá Markovu popisu. Lukáš 10,1-12 popisuje vyslání ještě sedmdesáti jiných učedníků a tento popis se podobá Matoušovu popisu, přičemž Matouš 9,37-38 je blízko.\nProtože na textovou kritiku panují různé názory, jako třeba že je to svévole a záležitost módy, která se mění sem a tam, rozepíšu se o ní na tomto místě trochu podrobněji. Předně existuje víc způsobů, jak se postavit k tomu, že dva texty se podobají. Lze to vysvětlit zázrakem: Duch svatý potvrzuje pravdivost slov tím, že je různí autoři nezávisle na sobě zapsali stejně. Duch svatý ale taky věděl, že se vyskytnou jedinci, kteří podobnost evangelií za žádný zázrak považovat nebudou a uspokojivě si ji vysvětlí tím, že napřed vznikl jeden text a podle něho pak druhý, nebo že měly společnou předlohu. O teorii zázračné podobnosti evangelií nemusím dál psát, protože důkladnější obeznámení se s evangelii odhalí takové věci, že i zbožnost velí zázračný vznik takových podobností odmítnout a hledat lepší vysvětlení.\nTextová kritika možnost, že někdy někde došlo k zázračné shodě textů, nevylučuje. Poskytuje nástroje, jak takový zázrak, když na něj narazíme, rozpoznat. Příkladem neobjasněné záhady jsou nápisy TÓRA (תורה) na začátku knih Genesis a Exodus na cylindru 50. Objevení se jednoho takového nápisu na začátku Bible lze přičíst náhodě, protože významných slov a významných čísel pro cylindr je víc. Zopakování toho stejného na začátku druhé knihy už je zvláštní.\nPro úvahy o textové kritice si jako příklad vezmeme výše uvedená vyslání učedníků. Máme dvojici podobných textů Marek 6,7-13 - Lukáš 9,1-6 a druhou dvojici podobných textů Matouš 10,5-15 - Lukáš 10,1-12 a zajímá nás, jak se to seběhlo, že jsou si tak podobné. Řekněme, že o tom nepotřebujeme znát jednu 100% jistou pravdu. Bude nám stačit pravděpodobný scénář, popřípadě několik různých pravděpodobných scénářů.\nNepřichází do úvahy, že by Ježíš něco z toho, co podle evangelia udělal, ve skutečnosti neudělal, a už vůbec je nemyslitelné, že by evangelista vědomě napsal něco, o čem ví, že si to on sám nebo někdo jiný vymyslel. Jak to tedy, že Matouš Ježíšova slova adresovaná sedmdesáti učedníkům adresuje dvanácti apoštolům? Je logické, že evangelista, který napsal víc, měl víc informací, byl blíž zdroji. Proto dáme přednost Lukášovi před Matoušem. Matoušův přehmat lze nejpravděpodobněji vysvětlit tím, že se k němu dostala tradice, která popletla vyslání dvanácti apoštolů s vysláním jiných sedmdesáti učedníků. Závěr: Pozor na Matouše, mohlo se mu to stát i jinde.\nKdyž jsme připustili, že se Matouš mohl stát obětí omylu, možná nás napadne, jestli skutečně na 100% byl tou obětí Matouš a ne třeba Lukáš. Markův a Matoušův popis vyslání dvanácti apoštolů se od sebe zas až tolik neliší a pravděpodobnost, že oba popisují jednu a tu samou událost, je značná. Když připustíme, že k vyslání sedmdesáti učedníků dojít nemuselo, vyvstane před naším mentálním zrakem úplně jiný scénář: Vyprávění o události vyslání apoštolů se rozpadlo na dvě tradice, z nichž k Markovi se dostala jedna, k Matoušovi druhá a k Lukášovi obě, přičemž ještě navíc se ta Matoušem zachycená stačila nějakým nedopatřením na cestě k Lukášovi změnit z dvanácti apoštolů na jiných sedmdesát učedníků. Zdroj, který byl společný Matoušovi a Lukášovi, nazvali biblisté Q podle německého slova „Quelle“, česky „zdroj“.\nProzkoumání dalších souvislostí mezi Markovým, Matoušovým a Lukášovým evangeliem nás přivede k jednoduššímu závěru. Před tím mi dovolte ocitovat dva úryvky z pera Dionysia, alexandrijského biskupa z 3. století, jak nám je zachoval Eusebius ve svých Církevních dějinách v kapitole Janovo Zjevení (www.fatym.com/taf/knihy/patrol/p_cdej.htm#7-25 – Novák, J: Církevní dějiny (Ecclesiastica historia) na www.fatym.com):\nKdyž pak Dionysius celou knihu podrobně probral a dokázal, že není možné doslovně chápat slova, pokračuje: "Na konci celého tak zvaného proroctví velebí prorok jak ty, kteří podle tohoto proroctví jednají, tak i sebe. "Blahoslavený, kdo plní prorocká slova této knihy, a já Jan jsem to slyšel a viděl" (Zj 22,7,8). Že se tedy jmenuje Jan a že spis je od nějakého Jana, to nepopírám. Docházím k tomu, že je to dílo svatého Bohem omilostněného muže. Nerad bych přiznal, že tento muž je apoštolem, Zebedovým synem, Jakubovým bratrem, který napsal evangelium zvané Janovo evangelium a katolický list. Ze způsobu vyjadřování jakož i z celého uspořádání uzavírám, že autorem není jeden a týž člověk. Vždyť evangelista nikde neuvádí své jméno a nemluví o sobě ani v evangeliu ani v listě."\nBrzy na to Dionysius dodává: "Jan nikdy neoznačuje ani sám sebe ani někoho jiného za autora. Kdo napsal Zjevení, ten však hned na začátku uvádí své jméno. "Zjevení Ježíše Krista, které mu dal Bůh, aby sdělil svým služebníkům, co se má vbrzku stát. A dal to naznačit svým andělem, kterého poslal k svému služebníkovi Janovi. Ten dosvědčuje, co Bůh mluvil a Ježíš svědčil, všechno, co viděl" (Zj 1,1,2). Pak také píše: "Jan sedmi křesťanským obcím v Asii: Milost vám a pokoj" (Zj 1,4). Evangelista však ani jednou neuvádí své jméno v katolickém listu, nýbrž zcela prostě začal s tajemstvím božského zjevení: "Co bylo od počátku, co jsme slyšeli, co jsme na vlastní oči viděli" (1J 1,1). Kvůli tomuto zjevení totiž Pán velebil i Petra. "Blahoslavený jsi, Šimone, synu Janův, neboť tělo a krev ti to nezjevily, nýbrž můj Otec, jenž je v nebesích" (Mt 16,17). Avšak ani v tak zvaném druhém a třetím Janově listě, ač jsou velmi krátké, není uvedeno Janovo jméno, nýbrž bez uvedení jména je tam napsáno "presbyter". Jan ze Zjevení naproti tomu nepovažuje dokonce za dostačující uvést své jméno jednou a pak pokračovat ve svém vyprávění, nýbrž opětovně říká: "Já Jan, váš bratr a spoluúčastník v soužení, v království a v trpělivosti Ježíšově, byl jsem na ostrově jménem Pathmos pro slovo Boží a pro svědectví o Ježíšovi" (Zj 1,9). Také na konci svého Zjevení ještě říká: "Blahoslavený, který plní prorocká slova této knihy. A já, Jan, jsem to slyšel a viděl" (Zj 22,7,8).\nŽe autorem Zjevení je nějaký Jan, tu se musí věřit jeho slovu. Co však je to za Jana, to je nejisté. Vždyť ani neříká o sobě jako často v evangeliu, že je to ten učedník, kterého Pán miloval či který ležel na hrudi Pána, ani že je bratrem Jakuba či že viděl a slyšel Krista. Jeden z těchto výrazů by však přece jen použil, kdyby chtěl jasněji označit sebe. O tom ale ani slovo. Jen sebe jmenuje jako našeho bratra a spoluúčastníka a jako Kristova svědka a považuje se za blaženého, poněvadž viděl a slyšel zjevení. Podle mého názoru mělo mnoho lidí stejné jméno jako apoštol Jan. Vždyť z lásky, z obdivu, z horlivé touhy jej následovat a být stejně milováni přijali mnozí toto jméno, stejně tak mnozí přijali jméno Petra a Pavla. Ve Skutcích je uváděn také jiný Jan příjmením Marek, kterého Barnabáš a Pavel vzali sebou jako průvodce. O něm se říká: "Jako přisluhovatele měli sebou i Jana" (Sk 13,5). Zda tento napsal Zjevení, nemohu říci. Vždyť není sděleno, že by s nimi šel do Asie, nýbrž se říká "Když odpluli do Pafu, přišli Pavel a jeho průvodci do Perge v Pamfylii; Jan se však od nich odloučil a vrátil se do Jeruzaléma" (Sk 13,13). Já považuji za autora spíše jiného Jana, totiž jednoho z těch, kteří byli v Asii. Vždyť v Efezu se mají nacházet dva náhrobky s jménem Jan.\nTaké z myšlenek, výrazů a jejich spojení možno lehko usoudit, že tento Jan byl jiný než Jan (evangelista). Evangelium a list se navzájem doplňují a stejně začínají. Evangelium: "Na počátku bylo Slovo", list: "Co bylo na počátku". V evangeliu se říká: "A Slovo se stalo tělem a přebývalo mezi námi. A viděli jsme jeho slávu, slávu jako jednorozeného od Otce". V listě se říká s malou obměnou: "Co jsme slyšeli, co jsme na vlastní oči viděli, co jsme prohlédli a čeho se naše ruce dotkly, totiž o slově života -a život se zjevil" (I J 1,1,2). Toto předesílá, poněvadž, jak ukazuje v následujícím vystupuje proti těm, kteří popírali vtělení Ježíše Krista. Proto z opatrnosti přidává: "Co jsme viděli, zvěstujeme vám, život věčný, jenž byl u Otce a zjevil se nám; co jsme viděli a slyšeli, zvěstujeme vám" (1 J 1,2,3). Jan zůstává sobě věrný a neodchyluje se od svého předsevzetí, nýbrž vše uvádí týmiž slovy. V krátkosti chceme některé uvést. Kdo jej pozorně čte, nalezne v obou spisech často slova: život, světlo, varování před tmou, pravda, milost, radost, tělo a krev Pána, soud, odpuštění hříchů láska Boží, příkaz vzájemné lásky, zachovávat všechna přikázání, přemáhání světa, ďábla, antikrist, přislíbení Ducha Svatého, Boží synovství, Bůh, který ve všem od nás žádá víru a všude Otec a Syn. Zkrátka když bereme v úvahu všechny zvláštnosti, je jasně vidět v evangeliu a v listě jednoho a téhož spisovatele. Zjevení naproti tomu je velmi odlišné. Nemá s žádným z těchto spisů spojitost ani příbuznost. Ano, nejednou, abych se tak vyjádřil, ani hlásku s nimi společnou. V listech - o evangeliu ani nemluvím - není zmínka či náznak Zjevení. Ani ve Zjevení není zmínka o listu, zatímco Pavel ve svých listech přece uvádí mnohé náznaky o svém zjevení, ač je nesepsal jako knihu. Kromě toho ze způsobu psaní se dá poznat, že evangelium i listy jsou odlišné od Zjevení. Evangelium i listy jsou psány pěknou řečtinou a výrazově i skladbou jsou si blízké. Sotva se v nich najde barbarismus či výrazy lidové řečtiny. Jak se zdá, měl oba dary, které mu Pán propůjčil, totiž dar poznání a dar vyjadřování. Nepopírám však, že měl vidění a že dostal dar vyššího poznání a prorocký dar. Poznávám však, že jeho řeč i výrazy nejsou čistě řecké, nýbrž že užil barbarských výrazů a tu a tam i lidové řeči. Uvést je nepovažuji za nutné. Ať nikdo nemá však dojem, že bych se posmíval. Mým úmyslem bylo ukázat na rozdílnost těchto spisů".\nTolik textový kritik Dionysius z 3. století, my se vrátíme k Lukášovu evangeliu. Po vyslání dvanácti apoštolů (Mk 6,7-13 - Lk 9,1-6) sleduje Lukáš dál Markovu kapitolu 6 až po nasycení pěti tisíců, kde ve verši Lk 9,11 spojuje lišící se informace Mk 6,34 a Mt 14,14. Po vyslání sedmdesáti učedníků (Mt 10,5-15 - Lk 10,1-12) sleduje Lukáš dál blízké Matoušovy verše, a to takové, které v Markovi nejsou.\nLukáš 8,17 „Nic není skrytého, co jednou nebude zjeveno, a nic utajeného, co by se nepoznalo a nevyšlo najevo“ je podle Marka 4,22.\nLukáš 12,2 „Není nic zahaleného, co nebude jednou odhaleno, a nic skrytého, co nebude poznáno“ je podle Matouše 10,26.\nJeště mnoho dalšího dosvědčuje, že Lukáš měl u sebe zároveň s Markovým i Matoušovo evangelium. Opisoval i z výše zmiňovaného Mt 12,33-45. Matouš pokračuje příchodem Ježíšovy matky a bratří, Lukáš pokračuje:\nKdyž toto mluvil, zvolala jedna žena ze zástupu: „Blaze té, která tě zrodila a odkojila!“ Ale on řekl: „Blaze těm, kteří slyší Boží slovo a zachovávají je.“ (Lk 11,27-28)\nPodobně na jiném místě končí společný úsek veršem „Běda těhotným a kojícím v oněch dnech!“ (Mt 24,19) a Lukáš místo toho pokračuje „Vzpomeňte na Lotovu ženu!“ (Lk 17,32).\nUzdravení sehnuté ženy (Lk 13,10-16) a uzdravení člověka stiženého vodnatelností (Lk 14,1-5) napsal Lukáš podle uzdravení člověka s odumřelou rukou (Mk 3,1-5 - Mt 12,9-13). Vzkříšení syna naimské vdovy (Lk 7,11-17) napsal podle vzkříšení dcery Jairovy (Mk 5,21-42 - Mt 9,18-26). O Marii a Martě (Lk 10,38-41) napsal podle utišení bouře (Mk 4,36-40), když freudovsky nahradil lodě ženami. Kdo nevěříš, vezmi a čti!\nLukáš 4,16-30 líčí dramatický konflikt v Nazaretě, který končí pokusem svrhnout Ježíše ze skály. To je neslučitelné s Markovým vyústěním: „A nemohl tam učinit žádný mocný čin, jen na několik málo nemocných vložil ruce a uzdravil je“ (Mk 6,5). Nejde o to, že by Ježíš, mezitím, co ho vedli ke srázu, nemohl na několik málo nemocných vložit ruce. Jde o to, že pokud by byla situace opravdu tak dramatická, vytvářel by Marek zamlčením závažných skutečností falešný obraz.\nAby mohl Lukáš situovat setkání se zmrtvýchvstalým Ježíšem do Jeruzaléma, vědomě vynechává „Ale po svém vzkříšení vás předejdu do Galileje“ (Mk 14,28 - Mt 26,32) a andělova slova „Jde před vámi do Galileje; tam ho spatříte“ (Mk 16,7 - Mt 28,7) mění na „Vzpomeňte si, jak vám řekl, když byl ještě v Galileji“ (Lk 24,6).\nJenom Lukášovo evangelium obsahuje úvahu o postavení služebníka „... Jsme jenom služebníci ...“ (Lk 17,7-10). Předcházející verš Lk 17,6, který je podle Mt 17,20 a Mk 11,20.23, říká: „Kdybyste měli víru jako zrnko hořčice, řekli byste této moruši: ‚Vyrvi se i s kořeny a přesaď se do moře‘, a ona by vás poslechla.“ Lukáš to zřejmě viděl jinak a měl potřebu uvést věc do rovnováhy.\nMarek a Matouš popisují, jak byl Jan Křtitel oblečen a co jedl (Mk 1,6 - Mt 3,4). Lukáš tuto informaci neuvádí, zato přidává Janova slova „Kdo má dvoje oblečení, dej tomu, kdo nemá žádné, a kdo má co k jídlu, udělej také tak“ (Lk 3,11).\nLukášovo podobenství o marnotratném synu (Lk 15,11-32) nahrazuje dvě Matoušova podobenství – o dvou synech (Mt 21,28-31) a o dělnících na vinici (Mt 20,1-15).\nPodobenství o nepoctivém správci (Lk 16,1-8a) vypadá autenticky. Jeho amorálnost mohla zapříčinit, že ho ostatní evangelisté nezačlenili. Pravděpodobně posloužilo jako inspirace k podobenství o nemilosrdném služebníku (Mt 18,23-34).\nHříšnice v domě farizeově (Lk 7,36-50) nahrazuje pomazání v domě Šimona Malomocného (Mk 14,3-9 - Mt 26,6-13) a podobenství o nemilosrdném služebníku (Mt 18,23-34). V Lukášově zpracování (Lk 7,40-43) se stejně jako v podobenství o nepoctivém správci (Lk 16,1-8a) dvěma dlužníkům dluh odpouští a jsou za to vděční.\nKdyž budeme hledat v Markovi odpověď na otázku, jak se modlit, najdeme Mk 11,24-25; 13,18; 14,35-39. Matouš tento materiál při psaní Otčenáše (Mt 6,9-13) důkladně vytěžil. V Mt 26,42 pak použil stejná slova „staň se tvá vůle“ jako v Mt 6,10. Lukáš, pro kterého bylo modlení se důležité (Lk 1,10.13; 2,37; Mk 1,9-10 - Mt 3,16 / Lk 3,21; Mk 1,35 / Lk 5,16; Mk 2,18 - Mt 9,14 / Lk 5,33; Mk 6,46 - Mt 14,23 / Lk 6,12; Mk 8,27 - Mt 16,13 / Lk 9,18; Mk 9,2-3 - Mt 17,1-2 / Lk 9,28-29; Lk 11,1; Mt 6,7-8 × Lk 18,1-3; Lk 18,10-11; Mk 13,33 - Mt 24,42 / Lk 21,36; Mk 14,27 - Mt 26,31 / Lk 22,31-32), Matoušovu modlitbu zredukoval (Lk 11,2-4).\nNásledující čtyři úryvky uvádím k zamyšlení bez komentáře:\nPřišli do Kafarnaum. Když byl doma, ptal se jich: „O čem jste cestou uvažovali?“ Ale oni mlčeli, neboť cestou se mezi sebou dohadovali, kdo je největší. (Mk 9,33-34)\nKdyž přišli do Kafarnaum, přistoupili k Petrovi výběrčí chrámové daně a řekli: „Váš Mistr neplatí chrámovou daň?“ On řekl: „Platí!“ Když přišel domů, ještě než promluvil, řekl mu Ježíš: „Co myslíš, Šimone, od koho vybírají pozemští králové poplatky a daně? Od svých synů nebo od cizích lidí?“ Když odpověděl: „Od cizích“, pravil mu Ježíš: „Synové jsou tedy svobodni. Ale abychom je nepohoršili, jdi k moři a hoď udici; vytáhni rybu, která se první chytí, otevři jí ústa a najdeš peníz; ten vezmi a dej jim za mne i za sebe.“ V tu hodinu přišli učedníci k Ježíšovi s otázkou: „Kdo je vlastně největší v království nebeském?“ (Mt 17,24-18,1)\nKdyž to spatřil farizeus, který ho pozval, řekl si v duchu: „Kdyby to byl prorok, musel by poznat, co to je za ženu, která se ho dotýká, že je to hříšnice.“ Ježíš mu na to řekl: „Šimone, chci ti něco povědět.“ (Lk 7,39-40)\nKdyž přestal mluvit, řekl Šimonovi: „Zajeď na hlubinu a spusťte své sítě k lovu!“ (Lk 5,4)\nLukáš 11,14-16,18 cyklicky opakuje zhruba tento vzorec:\nvezmi něco z Ježíšova učení po vjezdu do Jeruzaléma Mt 21-25,\nvezmi něco z Mt 10-12,\nvezmi něco, co není ani v Mt ani v Mk,\nvezmi něco z Horského kázání Mt 5-7.\nLk 11,33 říká:\n„Nikdo, když rozsvítí lampu, ji nestaví do skrýše ani pod nádobu, ale na svícen, aby ti, kdo vcházejí, viděli světlo.“ (Český studijní překlad)\nTo je rovněž v Mt 5,15 a v Mk 4,21 - Lk 8,16, leč umístění Lk 11,33 naznačuje, že nebyl vzat ani z Mt ani z Mk. V Mk 4,21-22 čteme:\nA řekl jim: „Přichází snad lampa, aby byla dána pod nádobu nebo pod postel, a ne na svícen? Nic není skrytého, aby to jednou nebylo zjeveno, a nic nebylo utajeno, leč aby vyšlo najevo.“ (ČEP řecké znění)\nParalelní Lk 8,16-17 oba výroky obměňuje:\n„Nikdo, když rozsvítí lampu, ji nepřikrývá nádobou, ani ji nestaví pod postel, ale staví ji na svícen, aby ti, kdo vcházejí, viděli světlo. Vždyť nic není skrytého, co se nestane zjevným, ani ukrytého, co by zajisté nebylo poznáno a nevyšlo najevo.“ (Český studijní překlad)\nPodobně zní Mt 10,26-27, který není paralelní s Mk:\n„... není nic zahaleného, co nebude jednou odhaleno, a nic skrytého, co nebude poznáno. Co vám říkám ve tmě, povězte na světle; a co slyšíte do ucha, hlásejte se střech.“ (ČEP řecké znění)\nVidíme, že Lk 8,17 upravil Mk 4,22 na způsob Mt 10,26.\nS Mk není paralelní ani Mt 5,14b-15:\n„Nemůže zůstat skryto město ležící na hoře. A když rozsvítí lampu, nestaví ji pod nádobu, ale na svícen; a svítí všem v domě.“\nV kanonických evangeliích žádný jiný výrok o městě ležícím na hoře nenajdeme. Takto zní evangelium Tomášovo 32-33:\nJežíš řekl: Město postavené na vysoké hoře a opevněné, nemůže padnout ani nemůže být ukryto.\nJežíš řekl: Co uslyšíš jedním uchem - i jiným uchem, vyhlašujte to na svých střechách. Nikdo totiž nerozsvěcuje lampu (a) neklade ji pod nádobu ani ji neklade na skryté místo, ale klade ji na svícen, aby každý, kdo vchází dovnitř a kdo vychází ven, viděl její světlo.\n(Jan A. Dus, Petr Pokorný: Neznámá evangelia – Novozákonní apokryfy I., strana 111)\nKdyž všechny výroky o lampě porovnáme, je zřejmé, že Tomášova verze nemohla být odvozena od stručného Mt 5,14b-15. Úderný výrok o opevněném městě, které nemůže padnout, se před pádem Jeruzaléma hodil na začátek sbírky. Mohl být inspirací pro Mt 7,24-25; 16,18.\nS Mt 10,26-27 je paralelní Lk 12,2-3:\n„Není nic zahaleného, co nebude jednou odhaleno, a nic skrytého, co nebude poznáno. Proto vše, co jste řekli ve tmě, bude slyšet na světle, co jste do ucha mluvili v tajných úkrytech, bude se hlásat se střech.“ (ČEP řecké znění)\nVidíme, že Lukáš změnil význam výroku o hlásání se střech. Asi by tak neučinil, když by ten výrok už odjinud znal. Domnívám se, že do Tomáše se výrok o střechách dostal později z Matouše, a že autor Matoušova evangelia se při jeho psaní inspiroval výrokem o lampě, jakož i výrokem „Má-li kdo uši k slyšení, ať poslouchá“ (Český studijní překlad), který máme v Mk 4,23. Tomášovo „jedním uchem - i jiným uchem“ vychází z Matoušovy dvojice „říkám ve tmě“ a „slyšíte do ucha“ , přičemž slyšení do ucha je gnosticky posunuto od orgánu tělesného k vnímání duchovnímu.\nTomášovu verzi výroku o lampě považuji za nejpůvodnější. Pořadí napřed „pod nádobu“ a pak „na skryté místo“ souhlasí s Mk 4,21 - Lk 8,16 a rovněž i s Mt 10,27, protože pod nádobou je tma, zatímco skrytě mluvit do ucha lze i za světla. Zkrácený Mt 5,15 má jen „pod nádobu“ , což rovněž podporuje Tomášovo pořadí, protože vynechání druhé části je pravděpodobnější než vynechání části první. Lk 11,33 pořadí obměňuje a je stručnější, což je pochopitelné když uvážíme, že autor už nedlouho předtím napsal Lk 8,16.\nNa rozdíl od Mk 4,22 - Lk 8,17 se Mt 10,26 - Lk 12,2 téměř shodují. Mt 10,26 použil složitá řecká slova, Lk 12,2 tu složitost trochu poupravil. Původní, Matoušem nekultivovaný zdroj mohl znít „Nic není skrytého, co nebude zjeveno, a nic ukrytého, co nebude poznáno.“ S tím by souhlasil útržek Tomáše 5 dochovaný na papyru Oxyrhynchus 654, který je jinak považován za odvozený z Lk 8,17 (viz Jan A. Dus, Petr Pokorný: Neznámá evangelia – Novozákonní apokryfy I., strana 92).\nAutor Lukášova evangelia se veršem Lk 12,2 přesunul doprostřed kapitoly Mt 10 a začal zpracovávat Mt 10. Dlouho před tím nic z Mt 10-11 nepoužil, naposledy v Lk 10,1-22. To indikuje, že pořadí výroků ve sbírce, kterou začal začleňovat veršem Lk 11,33, bylo stejné jako v Mk 4,21-22.\nS Mk neparalelní Mt 7,1-3 otvírá nové téma takto:\n„Nesuďte, abyste nebyli souzeni. Neboť jakým soudem soudíte, takovým budete souzeni, a jakou měrou měříte, takovou Bůh naměří vám. Jak to, že vidíš třísku v oku svého bratra, ale trám ve vlastním oku nepozoruješ?“\nMůžeme tedy věřit Markovi, že sbírka pokračovala Mk 4,24. Na místě, kde byl v předchozím cyklu Lk 11,33, nacházíme nyní Lk 12,13-14, který se týká bratra a souzení. Mohl citovaného Mt 7,1-3 spoluinspirovat. Obdobu Lk 12,13-14 máme v Tomášovi 72, přičemž Tomáš 70 vychází z Mk 4,25. Tomášovo pořadí podporuje úsměvná návaznost Lk 12,13-14 na Mk 4,24-25.\nMt 13,44-50 doplňuje Mk 4 o další podobenství. Podobenstvím o pokladu v poli mohl být inspirován Lk 12,16-21. Podobenstvím o perle mohl být inspirován Mt 7,6 a je v Tomášovi 76. Podobenství o rybářské síti vychází z podobenství o rybě, které se dochovalo v Tomášovi 8:\nA řekl, že člověk je podobný moudrému rybáři. Ten hodil svou síť do moře a vytáhl ji z moře plnou malých ryb. Mezi nimi našel ten moudrý rybář velkou dobrou rybu. Vyhodil všechny malé ryby do moře a vybral bez váhání tu velkou rybu. Kdo má uši k slyšení, ať slyší. (Jan A. Dus, Petr Pokorný: Neznámá evangelia – Novozákonní apokryfy I., strana 94)\nTomáš 9 je podobenství o rozsévači, které známe z Mk 4,3-8 - Mt 13,3-8 - Lk 8,5-8.\nTomáš 10 zní:\nJežíš řekl: Hodil jsem na svět oheň a udržuji jej, dokud neshoří. (Jan A. Dus, Petr Pokorný: Neznámá evangelia – Novozákonní apokryfy I., strana 96)\nV dalším cyklu je Lk 12,49-50:\n„Oheň jsem přišel uvrhnout na zemi, a jak si přeji, aby se už vzňal! Křtem mám být pokřtěn, a jak je mi úzko, dokud se nedokoná!“\nAtypicky je umístěn před použitím Mt 10,34-36, to lze ovšem vysvětlit tématickou příbuzností – výrok o ohni byl inspirací pro Mt 10,34. Nemělo by nám uniknout, že Mt 10,34 leží blízko výše diskutovaného Mt 10,26-27.\nLk 22,40-46 eliminoval Ježíšovu úzkost v Getsemane Mk 14,32-42 - Mt 26,36-46. Verše Lk 22,43-44 jsou pozdější dodatek, který se to snaží napravit. Z toho vyplývá, že Lk 12,50 by měl být odněkud opsán.\nLk 9,54-55 obsahující „... chceš, abychom přikázali ohni sestoupit s nebe ...?“ (Český studijní překlad) je paralelní s Mk 10,35-45 obsahujícím „... nebo být pokřtěni křtem, kterým já jsem křtěn?“ . Mimochodem, Lukáš následně přešel od Marka k Matoušovi s tím, že šli do jiné vesnice (Lk 9,56).\nLk 13,1-5 je unikátní materiál ležící mezi dvěma cykly.\nLk 13,18-21 by mohl čerpat z Mt 13,31-33 a být zároveň silně ovlivněn Mk 4,30-32. Když ovšem vezmeme v potaz, kde se Lk 13,18-21 nachází, je logičtější vysvětlit příbuznost s Mk 4,30-32 tím, že Lukáš čerpá nikoli z Mt 13,31-33, nýbrž z nedochované sbírky Ježíšových výroků.\nNa rozdíl od Mk 4,30-32 a s ním paralelního Mt 13,31-32, Lukášova verze neříká nic o malosti hořčičného zrna, ani o velikosti stromu. Šlo by to vysvětlit zestručněním, já si ale myslím, že Lukášova krátká verze je původní. Má podobné vyznění jako navazující podobenství o kvasu, jako předcházející podobenství o zasetém semenu Mk 4,26-29, i jako Tomáš 97:\nJežíš řekl: Království O[tce] je podobné ženě, která nese [džbá]n plný mouky. Když šla dlouhou cestu, ucho džbánu se utrhlo a mouka se vysypala [na] cestu. Nevěděla to, nepoznala ztrátu. Když došla k domu, postavila džbán na zem a zjistila, že je prázdný. (Jan A. Dus, Petr Pokorný: Neznámá evangelia – Novozákonní apokryfy I., strana 145)\nMarek se pokusil udělat podobenství o hořčičném zrnu srozumitelnějším. To by mohlo být důvodem, proč už potom neuvedl navazující podobenství o kvasu, které nejspíš měl rovněž k dispozici. Matouš převzal Markovo srozumitelné rozšíření a doplnil k němu podobenství o kvasu ze sbírky Ježíšových výroků, aniž by mu už vadila diskrepance mezi vysvětleností jednoho a nevysvětleností druhého. Úpravy podle vzoru nastaveného Markem se podobenství o kvasu dočkalo v Tomášovi 96.\nSmysl podobenství o rozsévači a o zasetém semenu byl nejspíš stejný. Se semeny se dějí věci bez vědomí toho, kdo seje. Později to někdo pochopil tak, že Ježíš mluvil lidem o sobě, a vložil mezi ta dvě podobenství „Oheň jsem přišel uvrhnout na zemi, ...“\nTomáš 98 zní:\nJežíš řekl: Království Otce je podobné muži, který chtěl zabít mocného muže. Vytáhl ve svém domě meč a vrazil do stěny, aby poznal, zda jeho ruka je [dost] silná. Potom zabil mocného. (Jan A. Dus, Petr Pokorný: Neznámá evangelia – Novozákonní apokryfy I., strana 146)\nLk 13,31-33 je unikátní materiál ležící mezi dvěma cykly. Setkáváme se s farizeji, kteří jsou Ježíšovi nakloněni. To je v rozporu s pozdějším stereotypním vnímáním farizeů a působí to věrohodně. O třetím dni měl Ježíš mluvit i podle Mk 14,58; 15,29.\nV dalším cyklu je Lk 14,28-32. Mohl být inspirací pro Mt 5,25.\nV dalším cyklu je Lk 16,1-8a, kterým jsme se už zabývali výše. Když Mt 17,20 čerpal z Mk 11,23, inspiroval se podobenstvím o hořčičném zrnu. Když pak Mt 18,19-35 čerpal z Mk 11,24-25, inspiroval se podobenstvím o nepoctivém správci, jakož i tím, co už napsal v Mt 5,25-26 – viz předchozí odstavec.\nV dalším a zároveň posledním cyklu Lk 16,14-18 bod 3. chybí.\nTomáš 98 a Lk 14,28-32 tvoří trojici významově stejných podobenství. Lk 13,31-33 je mezi ně vložen ve snaze napravit problematické přirovnání království Božího k muži, který chtěl zabít mocného muže.\nPůvodní sbírku tvořily čtyři tématické okruhy: O poznání, o hodnotě Božího království, o moci nevědomého dění a jako vyvažující kontrapunkt o významu vědomé prozíravosti.\nPředěl mezi mocí nevědomého dění a vědomou prozíravostí tvoří dvojice „Království Boží je podobné ženě, ...“ – „Království Boží je podobné muži, ...“. Ženská polarita je předřazena před polaritu mužskou. Tématické okruhy odpovídají vzduchu, zemi, vodě a ohni.\nMarek a Matouš zmiňují bičování v synagogách (Mk 13,9; Mt 10,17; 23,34). Šlo o snahu Židů napravit Židy, kteří vyznávali Ježíše (Sk 22,19; 26,11). V Markovi ani v Matoušovi ještě není zmínka o vyloučení, tu najdeme až v Lukášovi a Janovi (Lk 6,22; J 9,22; 12,42; 16,2). Lukášovo ani Janovo evangelium už bičování v synagogách nezmiňuje.\nEvangelia Markovo, Matoušovo a Lukášovo se souhrnně nazývají synoptická, česky souhledná. Ježíšovými oponenty jsou v nich farizeové, saduceové a herodiáni. V Janově evangeliu jsou Ježíšovými oponenty Židé. Označit Ježíšovy oponenty paušálně jako Židy šlo až v době, kdy se křesťanství obrátilo k jiným národům a od židovství se oddělilo. V Mt 28,19 Ježíš vyzývá „Jděte ke všem národům a získávejte mi učedníky“ , ve skutečnosti však bylo obrácení se k jiným národům novotou, se kterou mnozí nesouhlasili:\nO tom, že i pohané přijali slovo Boží, dověděli se apoštolové a bratří v Judsku. Když přišel Petr do Jeruzaléma, začali mu bratří židovského původu vyčítat: „Navštívil jsi neobřezané lidi a jedl s nimi!“ (Sk 11,1-3)\nAutor Janova evangelia vede polemiku se Židy jako s celkem, který Ježíšovi neuvěřil. Souzní se zakončením Lukášova podobenství o boháči a Lazarovi: „Neposlouchají-li Mojžíše a Proroky, nedají se přesvědčit, ani kdyby někdo vstal z mrtvých“ (Lk 16,31). Zatímco Lukáš se spokojuje s podobenstvím, Jan pracuje se zázrakem – Lazar skutečně k Židům přichází (J 11,1-44).\nVzkříšení Lazara, ačkoli se jedná o největší Ježíšův zázrak, synoptici nezmiňují. Aby mu dodal na důvěryhodnosti, shromažďuje Jan 11,1-2 známé postavy: Ženu, která pomazala Ježíše v Betanii v domě Šimona Malomocného (Mk 14,3-9 - Mt 26,6-13), kombinuje s hříšnicí z farizeova domu (Lk 7,36-50) a ztotožňuje s Marií, která měla sestru Martu (Lk 10,38-42).\nTeologická prohlášení o Ježíšovi vkládá autor Janova evangelia přímo do Ježíšových úst. V důsledku toho působí Janův Ježíš nabubřele. Například:\nJežíš hlasitě zvolal: „Kdo věří ve mne, ne ve mne věří, ale v toho, který mě poslal. A kdo vidí mne, vidí toho, který mě poslal. Já jsem přišel na svět jako světlo, aby nikdo, kdo ve mne věří, nezůstal ve tmě. Kdo slyší má slova a nezachovává je, toho já nesoudím. Nepřišel jsem, abych soudil svět, ale abych svět spasil.“ (J 12,44-47)\nPodle mě spíš než Janovo evangelium uchoval informaci o Ježíšově charakteru 2. list Korintským 10,1: „Já Pavel vás napomínám tiše a mírně po způsobu Kristově“ .\nPouze z Janova evangelia se dovídáme o Ježíšově činnosti v Judsku v době, kdy Jan Křtitel ještě nebyl uvězněn (J 3,22-24). Je pravděpodobné, že Ježíš byl učedníkem Jana Křtitele. To by byl pro synoptiky důvod, aby o období společného působení Jana Křtitele a Ježíše pomlčeli.\nJanovo evangelium klade vyčištění chrámu na začátek Ježíšova působení (J 2,13-16), zatímco ostatní evangelia mají vyčištění chrámu na konci (Mk 11,15-17 - Mt 21,12-13 - Lk 19,45-46). Vyčistil Ježíš chrám dvakrát? Zřejmě jen jednou, protože po tom následují tyto paralely:\nKdyž procházel chrámem, přišli k němu velekněží, zákoníci a starší a řekli mu: „Jakou mocí to činíš? A kdo ti dal tuto moc, abys to činil?“ (Mk 11,27-28) Židé mu řekli: „Jakým znamením nám prokážeš, že to smíš činit?“ (J 2,18)\n„Řekneme-li však ‚od lidí‘?“ – to se zas báli zástupu; neboť všichni měli za to, že Jan byl opravdu prorok. Odpověděli tedy Ježíšovi: „Nevíme.“ A Ježíš jim řekl: „Ani já vám nepovím, jakou mocí to činím.“ (Mk 11,32-33) Ježíš jim však nesvěřoval, kdo je, poněvadž všechny lidi znal. (J 2,24)\nPoslali k němu některé z farizeů a herodiánů, aby ho chytili za slovo. Ti šli a řekli: „Mistře, víme, že jsi pravdivý a že se na nikoho neohlížíš; ty přece nebereš ohled na postavení člověka, nýbrž učíš cestě Boží podle pravdy. Je dovoleno dávat daň císaři, nebo ne? Máme dávat, nebo nemáme?“ On však prohlédl jejich úskok ... (Mk 12,13-15) Nepotřeboval, aby mu někdo o někom říkal svůj soud. Sám dobře věděl, co je v člověku. Mezi farizeji byl člověk jménem Nikodém, člen židovské rady. Ten přišel k Ježíšovi v noci a řekl mu: „Mistře, víme, že jsi učitel, který přišel od Boha.“ (J 2,25-3,2)\nNyní víme, že víš všecko a že nepotřebuješ, aby ti někdo kladl otázky. Proto věříme, že jsi vyšel od Boha. (J 16,30)\nJanovo evangelium pracuje s postavou „učedníka, kterého Ježíš miloval“. Vytváří dojem, že se jedná o samotného autora. Učedník, kterého Ježíš miloval, běží k hrobu spolu s Petrem a jejich chování má symbolický význam – Petr zastupuje mocenskou hierarchii v církvi (J 20,2-10). Při poslední večeři Petr, když se chce zeptat Ježíše, obrací se jako na prostředníka na učedníka, kterého Ježíš miloval (J 13,23-25). Nepojmenovaný učedník je připomenut před Petrovým zapřením (J 18,15-16) a v kontrastu s Petrem stojí pod křížem (J 19,26-27). I při setkání se zmrtvýchvstalým Ježíšem v Galileji je učedník, kterého Ježíš miloval, spojen s Petrem (J 21,1-24). Nepojmenovaný zůstává jeden z učedníků Jana Křtitele, kteří přecházejí k Ježíšovi, zatímco je apoštol Petr povoláván druhotně přes svého bratra Ondřeje (J 1,35-42). Pouze Janovo evangelium spojuje jméno Šimon s Judou Iškariotským (J 6,71; 13,2; 13,26).\nZa sloupy byli uznáváni Jakub, Petr a Jan (Ga 2,9). Proto asi Mk 1,16-20; 3,16-17; 5,37; 9,2; 14,33 označil za Ježíšovy nejbližší učedníky Petra a bratry Jakuba a Jana Zebedeovy. Jenže Jakub z trojice sloupů byl Ježíšův bratr (Ga 1,19; 1K 15,5-7; Mk 6,3; 15,40; 16,1; Mt 13,55; 27,56; Lk 24,10; Sk 12,17; 15,13; 21,18; Antiq 20.9.1). Pozdější autoři to už věděli a chybnou trojici mírnili. Mk 13,3 přidal Ondřeje. Mt 10,2 a Lk 6,14 přesunuli Ondřeje k Petrovi a vynechali, že Ježíš dal nové jméno také Jakubovi a Janovi.\nLukáš se rozhodl z Jana Zebedeova ten sloup udělat. V Lk 8,51; 9,28; Sk 1,13 staví Jana před Jakuba. Jen v Lk 5,10, kde se objevují poprvé, zmiňuje, že byli syny Zebedeovými. Pak už mlčí o tom, že byli bratry, až do Sk 12,2, kde se Jakuba Zebedeova zbavuje a Jakubem od té chvíle rozumí Ježíšova bratra.\nJanovo evangelium se o synech Zebedeových zmiňuje jen v závěrečné kapitole, která předstírá, že byla přidána až po autorově smrti (J 21,2). S mlčením o Jakubovi a Janovi kontrastují zmínky o Ondřejovi a Filipovi (J 1,40-48; 6,5-8; 12,21-22; 14,8-9), kteří jsou společně s Jakubem a Janem na začátku seznamu apoštolů (Mk 3,16-18 - Mt 10,2-3 - Lk 6,14 - Sk 1,13), a o Tomášovi (J 11,16; 14,5; 20,24-28; 21,2), který je v posledním seznamu Sk 1,13 přidružen k Filipovi.\nNejspíš bylo opravdu Janovo evangelium psáno s tím, že učedník, kterého Ježíš miloval, je Jan. Lukáš 22,8 a Skutky 3,1-4,23; 8,14-17 popisují, co společně činili Petr a Jan. V porovnání s ostatními dvěma sloupy Jakubem a Petrem toho o Janovi víme málo. Vysoká autorita v kombinaci s nedostatkem faktů předurčily Jana k tomu, aby se za něj prohlásili jak autor čtvrtého evangelia, tak i autor apokalypsy, jeden inspirujíc druhého.


Utajená svatba seriálové hvězdy: Jaké má nová posila Slunečné příjmení? | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Žhavé drby >Utajená svatba seriálové hvězdy: Jaké má nová posila Slunečné příjmení?\nUtajená svatba seriálové hvězdy: Jaké má nová posila Slunečné příjmení?\nHvězda Modrého kódu a První republiky měla romantickou svatbu! Jak teď zní její příjmení? (instagram, archiv)\nVanda Chaloupková (30), kterou diváci znají ze seriálů Modrý kód a První republika, se vdala! Novým příjmením se herečka, která rozšíří obsazení oblíbené Slunečné, pochlubila na sociální síti.\n„Bůh je láska,“ napsala dle webu Blesk.cz na svůj instagram a ze snímku bylo poznat, že se jednalo o velký den, kdy svůj život oficiálně propojila s vyvoleným mužem. Následně Vanda odtajnila i fakt, že se změnilo její příjmení. Nově je Vanda Pilař Chaloupková. Její celé jméno se tedy rozšířilo o to manželovo.\nChaloupková novou posilou Slunečné! Co Vandu čeká?\nVeselka měla údajně proběhnout na romantickém místě, kterým je gotický chrám Nanebevzetí Panny Marie v Dobronicích. Jak vypadaly jejich zásnuby, se herečka svěřila už před časem. „Oskar mě požádal o ruku na dovolené v Thajsku. Dostala jsem prstýnek, který má rodinnou tradici. Nosil ho dva týdny v kapse, ale nic jsem netušila. Na pláži jsme se pak zasnoubili,“ popsala nezapomenutelnou chvilku novopečená mladá paní.\nPodívejte se na novou postavu v druhé řadě První republiky, je to kočka!\nVanda Chaloupková (28) z Modrého kódu o tajemství svého zásnubního prstenu...\nžhavé drby, Vanda Chaloupková, zásnuby, seriál, první republika, Slunečná, Modrý kód, změna příjmení, romantická svatba\nSexy chůva v »novácké« Ordinaci!


Dovolená a pobyty Lovosice - wi-fi | Hotel.cz\nPouze nabídky se slevou 14 Mimosezónní ceny 0\ndo 1 499 Kč 7\nDovolená a pobyty Lovosice - wi-fi\n21 km Teplice (9)\n35 km Mělník (4)\n43 km Doksy (7)\nLetní prodloužený víkend v Českém středohoří - 3 noci\nVyužijte našeho letního pobytu a prožijte pohodové chvíle v Českém středohoří.\nod 4 195 Kč 4 795 Kč\n4 795 Kč 4 195 Kč\nUdělejte si na jaře výlet do Českého středohoří a objevte jeho krásy. Pěšky nebo na kole - možností na výlet je tu spousta. Zde je pár tipů: Opárenské údolí; Hrad Hazmburk; některé z vrcholů: Milešovka, Lovoš, Radobýl, Košťálov; Zámek Libochovice; Královské město Litoměřice\nod 4 395 Kč 5 595 Kč\n5 595 Kč 4 395 Kč\nPobyt pro cyklisty v Českém středohoří\nObjevte krásy Českého středohoří na kole.\nod 3 645 Kč 4 595 Kč\n4 595 Kč 3 645 Kč\nPobyt pro seniory v Českém středohoří-3 noci\nRelaxace přijde vhod v každém věku. Tento pobyt je určen jak aktivním seniorům, tak těm, kteří si chtějí jen odpočinout v našem hotelovém wellness.\nod 4 495 Kč 5 295 Kč\n5 295 Kč 4 495 Kč\nVyhlídkový pobyt v Českém středohoří - 4 noci\nČeské středohoří nabízí nepřeberné množství vyhlídek, ze kterých je kouzelný výhled do širokého okolí. Stojí za to si na ně vyšlápnout a kochat se...Za zmínku stojí Vyhlídka u Zámečku v Lovosicích, Radejčín, Varhošť, Milešovka, rozhledna Kalich v Litoměřicích na námestí, atd\nod 6 300 Kč 7 250 Kč\nVyhlídkový pobyt v Českém středohoří - 7 nocí\nod 10 950 Kč 12 100 Kč\nHistorický pobyt v Českém středohoří - 4 noci\nHistorie zanechala v Českém středohoří mnoho pomníků v podobě ruin bývalých hradů, ale i hradů a zámků mladšího data. Stále je co objevovat - několik příkladů z mnoha: zámek Libochovice, Ploskovice, Skalka ve Vlatislavi, hrad Hazmburk, Střekov aj.\nSopečný pobyt v Českém středohoří - 7 nocí\nAtypický jedinečný reliéf Českého středohoří je vytvořen dávnou sopečnou činností. Dnes poklidné kopce vznikaly kdysi dávno velmi dramaticky - Milešovka, Lovoš, Říp, Borečský vrch, Radobýl, Raná, aj.\nÚstecký kraj 247 ubytování


Jak vzniká? - Oncomedica\nPřeměna buňky na rakovinnou\nGenetika se zabývá zkoumáním dědičné informace, která je zapsána v genech, které jsou děděné od předků. V případě rakoviny můžeme získat od předků gen, který je spojen s rakovinou (některé typy rakovin jsou dědičné), může však dojít také k de novo mutaci, tj. objeví se během života, člověk se s ní nenarodí.\nEpigenetika a epigenetické nastavení je nezbytné pro udržení funkcí buněk. Kontroluje totiž to, zda bude gen přepisován, či nikoli. To výrazně ovlivní buněčné funkce, včetně funkcí imunitního systému. Pod kontrolou přepisu genů si můžeme představit to, že dochází buď k metylaci/ demetylaci (přidání či odebrání methylové skupiny) DNA (genů či intergenových úseků), nebo modifikaci histonů, tj. jejich sbalení, rozbalení, acetylaci/deacetylaci, metylaci atd., zapojení nekódujících RNA kyselin atd.\nMůže tak být aktivován proonkogen, který je běžně utlumen, či deaktivován antionkogen a dochází k rozvoji rakovinného bujení, pro které neseme genetickou informaci.\nPokud dochází z nějakého důvodu ke genové nestabilitě, znamená to, že může dojít ke vzniku genetických mutací. Ty mohou být spontánní (dojde k nim bez „příčiny“) nebo indukované, tj. vzniklé na nějaký podnět. Může jít o mutace chromozomové, kdy dochází k „přestavbě“ chromozomů, genové, které postihují jednotlivé geny atd.\nmutace způsobující ztrátu funkce genu, na základě přepisu genu vznikají zcela nefunkční bílkoviny (nonsence mutace)\nmutace, která změnu funkce genu nezpůsobí (samesence mutace), je produkován stejný protein, resp. protein se stejným účinkem\nmutace, která změní funkci genu, a z genu je produkován jiný bílkovinný produkt s jinou funkcí než ten původní (missence mutace)\nI ve zdravých buňkách dochází k mutacím, jsou však malé a buňka je umí efektivně opravit a nedochází tak k trvalé změně.\nPokud se však zvýší četnost mutací a rychlost vzniku mutací může dojít k velkému poškození DNA buňky, v takovém případě spáchá buňka „sebevraždu“. Dochází k apoptóze. Opět tedy nehrozí, že by došlo k nádorovému bujení.\nPokud tedy dochází k narušení genů, které kódují bílkoviny zapojené do opravy DNA či do apoptózy, nedochází k opravě a k sebevraždě buňky, které nese mutace. V takovém případě je velké riziko, že dojde ke vzniku rakoviny.\nZměny v genomu mohou vyústit v:\nDůležitým faktorem malignity je nesmrtelnost buňky, přestože jsou poškozené, nemají bílkoviny, které jsou zapojené do signální cesty, která je ukončena buněčnou smrtí, tj. apoptózou. Dále se dělí a dávají vznik stejně poškozeným buňkám, tj. buňkám s mutacemi v DNA. Převažují faktory, které jsou důležité pro přežití, které podporují dělení, jsou potlačeny ty sebedestruktivní kontrolní.\nDůležitým regulátorem apoptózy a proliferace je gen TP53 a jeho produkt p53, který umí suprimovat nádorové geny, tj. jejich přepis. Je také označován za „hlídače“ genomu. Při neopravitelném poškození DNA totiž umí spustit apoptózu. U rakovinných buněk se často setkáváme se ztrátou funkce TP53. Naopak dochází k nárůstu vlivu antiapoptotických faktorů, tj. např. Bcl-2, Bcl-xL. Do procesu je samozřejmě zapojeno mnohem více faktorů a vlivů.\nAutofagie, krom apoptózy se může buňka také zničit pomocí procesu, který se nazývá autofagie. Jedná se vlastně o strávení sebe sama. I tento proces je u rakovinných buněk tlumen.\nNekróza je považována za neřízenou, neprogramovanou buněčnou smrt v reakci na velké poškození, i když nejnovější výzkumy ukazují, že zde jistá míra regulace je. Nekrózou se výrazně, na rozdíl od předešlých zmíněných buněčných smrtí,prozánětlivě aktivuje imunitní systém. Jeho aktivita vede k poškození tkání a může být podkladem pro další mutace, je tedy prokarcinogenní, zvyšuje proliferaci buněk, angiogenezi atd.\nProliferační signály nejsou tlumeny\nRakovinné buňky nejenže neumírají, ale také se nepřetržitě dělí, proliferují. Prochází tedy buněčným cyklem, který není zastaven.\nTo může být dáno:\nnadbytkem produkovaných růstových faktorů, ale také\nzvýšeným počtem receptorů, na které se růstové faktory vážou. Rakovinná buňka jich tedy více vychytá i při stejné koncentrace růstových faktorů v krvi\npřítomností změněných receptorů, které jsou aktivovány i jinými působky než klasickými růstovými faktory, nebo přenášejí signál i bez vazby na receptor\ndochází k samovolné či jiné než vnější aktivaci nitrobuněčných signálních cest, které aktivují buněčný cyklus, a tedy i dělení buňky\nBuněčný cyklus se skládá z několika kroků:\nG0 fáze ‒ buňka se nedělí, došlo k zastavení buněčného cyklu, s tímto se setkáváme u dobře diferencovaných buněk. Jdou to třeba nervové buňky (neurony), jaterní buňky (hepatocyty). Po ukončení rozdělení buňka místo do fáze G1, která ji připravuje na další dělení, vstoupí do stavu nedělivosti, dále se nemnoží.\nG1fáze ‒ tělesná buňka je po rozdělení (mitóza) a dochází k její „regeneraci“ a růstu buňky. V této fázi je také kontrolována DNA, zda není potřeba ji opravit.\nS fáze ‒ při ní dochází ke zdvojnásobení množství DNA (každý chromozom je v buňce 2x) tak, aby měly obě buňky, které tu budou po rozdělení, stejné množství, tedy i genetickou výbavu.\nG2 fáze ‒ dochází ke zdvojení organel, tvoří se struktury, které jsou potřebně pro rozdělení buňky.\nM fáze ‒ dochází k dělení buňky (mitóze), vznikají dvě buňky se stejnou genetickou výbavou, tj. buňky dceřiné.\nG0 a G fáze jsou regulovány i signály zvnějšku, stejně tak výrazné poškození DNA může další dělení zastavit, a to na dobu nutnou k opravě, či buňka přechází do apoptózy.\nBuněčný cyklus je regulován mnoha mechanismy. Aby došlo k rozdělení buňky, musí být aktivován cyklin a cyklin dependentní kinázy. Cyklin se váže na kinázy, dochází k jejich aktivaci a inaktivaci fosforylace, což umožní buňce přejít z fáze G1 do S a pak také z G2 do M. Proti cyklinu a jeho kináze působí tumor suprimující geny, tj. TP53, TP21…, jejich produkty deaktivují vzniklý komplex cyklin+cyklin dependentní kinázy, čímž dojde k zastavení dělení buňky. Tento mechanismus je nastaven přesně tak, aby docházelo k dělení zdravé buňky, pokud je potřeba, a poškozená DNA byla opravena, popř. příliš poškozená buňka zničena, či jí bylo zabráněno v dalším dělení. Buněčný cyklus může být změněn, pokud dojde ke ztrátě citlivosti k inhibičním mechanismům či jejich poškození. Buněčný cyklus nemá být čím zastaven, byť je DNA poškozená a nedošlo k regeneraci. Naopak může být zvýšená stimulace buněčného cyklu, tj. jsou ve větším množství přítomné proliferační a růstové faktory, které může vyrábět i sama poškozená buňka a dochází ke vzniku tzv. pozitivní zpětné vazby, autokrinní stimulaci. Zvyšuje se tak počet působků podporujících buněčné dělení, ale také receptorů, na které se působky vážou. Pro příklad můžeme uvést zvýšený výskyt receptoru pro lidský epidermální růstový faktor u rakoviny plic a trávicího ústrojí (EGFR) a také u rakoviny prsu (HER2). Na aktivaci těchto receptorů je vázána signální cesta, ve které je zapojen Ras, Raf a MAPK, které zajišťují právě proliferaci buňky. U mnohých typů rakovin se setkáváme s mutací genu pro Ras (jedná se o proonkogen), v takovém případě nemusí přijít signál zvenku, tedy přes receptor, ale signální cesta je aktivována i bez něj, tj. nezávisle na ligandu. Ras zůstává v aktivní formě. Na buněčný cyklus cílí mnoho chemoterapeutik, tyto vstupují do buněčného cyklu a zastavují jej. Jedná se např. o antimetabolity, které omezují zdvojení DNA v S fázi.\nVyhnutí se inhibici\nJiž jsme zmínili, že rakovinné buňky se zvýšeně dělí, a to z důvodu posílení proliferace. Roli v tom však může hrát i ztráta inhibičních mechanismů. Jedná se např. o aktivitu tumor supresorových genů TP53, Rb aj., dále pak se jedná o inhibitory cyklinu a cyklin dependentní kinázy. Tyto jsou schopné zastavit buněčný cyklus, může dojít k jejich nefunkčnosti nebo nádorové buňky „obejdou“ tento inhibiční mechanismus. Pro zdravé buňky je inhibičním signálem zastavujícím dělení také kontakt buňky s buňkou, u rakovinných buněk toto neplatí.\nRakovinné buňky nejenže samy nepodléhají smrti, ale mohou se donekonečna dělit. V tomto hraje roli úsek na koncích chromozomů, které se jmenuje telomera. Ten stabilizuje chromozomální konce a udává replikační potenciál. S počty buněčných cyklů se telomery zkracují. Můžeme mluvit o tzv. mitotických hodinách. U rakovinných buněk k tomu nedochází. Hraje v tom roli telomeráza, což je enzym, který ovlivňuje telomery a zabraňuje ukončení replikace. Ve zdravých buňkách je výskyt minimální, ale v rakovinných buňkách je vysoká koncentrace tohoto enzymu. Podporuje tedy nesmrtelnost nádorových buněk.\nInvazivita a metastazování\nPodpora novotvorby cév\nTaké jsme již krátce zmínili, že nádorové buňky vzhledem ke své vysoké mitotické aktivitě, což vyžaduje mnoho energie, potřebují vyšší přísun živin i kyslíku a také odvádění vznikajícího oxidu uhličitého. To může zajistit pouze krev. Nádorové buňky tedy uvolňují působky, které jsou odpovědné za angiogenezi, což je tvorba nových cév. Díky nově vzniklým cévám, které prostupují nádorem, má nádor dostatečný přísun všeho potřebného pro svůj růst. Nepostradatelný pro angiogenezi je vaskulární endoteliální faktor (VEGF) společně z destiček uvolňovaných endoteliálním růstovým faktorem (PDGF). Normálně se buňky tvořící cévní stěnu dále nedělí, ale pod vlivem růstových faktorů dojde k „nastartování“ buněčného cyklu. Při léčbě nádorů se využívají i protilátky, které vyvazují právě tyto růstové faktory či receptory pro ně. Nevýhodou těchto nových cév je jejich křehkost, což je špatné v případě chirurgických zákroků a odstraňování nádorů. Může totiž dojít k velkému krvácení a roznosu rakovinných buněk do krevního řečiště.\nInvaze do okolní tkáně a metastazování\nU zdravých buněk se setkáváme s tím, že pokud jsou ve vzájemném kontaktu, dotýkají se, přestávají se dělit. To u nádorových buněk neplatí a dělí se doslova hlava nehlava. Dochází k nárůstu objevu nádorové masy, které se rozšiřuje do okolí a utlačuje okolní zdravou tkáň. Nádory tak mohou prorůst i do orgánů, ale také do cév lymfatických a krevních. Pokud se do cév obou typů dostanou, jsou rozneseny do uzlin a také po celém těle. Rakovinné buňky se pak mohou usadit v jakémkoli jiném orgánu. Mnohé primární nádory mají specifické orgány, do nichž metastazují, např. rakovina prsu často tvoří metastázy v mozku, rakovina prostaty v kostech, ale samozřejmě nejen tam.\nA co napomáhá tomu, že mohou rakovinné buňky vycestovat?\nKolem buněk se nachází extracelulární matrix/mezibuněčná hmota, tedy hmota, která prostor vyplňuje a zabraňuje pohybu rakovinných buněk. To však umí rakovinné buňky obejít a produkují enzymy, které mohou tuto hmotu rozvolnit, štěpit jednotlivé její složky. Jedná se o matrixové metaloproteinázy. Pro pohyb nádorových buněk jsou také potřebné adhezní molekuly na površích, po kterých se buňky pohybují. Jsou to jakési úchytky, díky nimž se např. uchytí na cévní výstelku a nejsou jen unášeny krevním proudem, ale přilnou povrchu a po něm pomalu postupují a pak i prostoupí cévní stěnou na jiném místě.\nÚnik imunitnímu systému\nNádor a imunitní systém\nNádorové buňky jsou odlišné od těch tělesných a imunitní systém je může identifikovat a zabít, proto si tytu buňky našly cestu, jak imunitní systém přelstít, obejít a stát se neviditelnými, či ho dokonce využít pro růst nádoru.\nNádorové buňky mohou být imunitním systém rozpoznány, protože nesou např. pro nádor specifické molekuly, nebo s nádorem spojené molekuly, které se na zdravých buňkách nevyskytují vůbec či jen velmi zřídka. Jedná se o bílkovinné molekuly vznikající z přepisu mutovaných genů. Tyto molekuly nazýváme tumor markery /onkomarkery. Zánětlivá reakce je primárně reakcí obrannou, která má za úkol odstranit nebezpeční a následně probíhá hojení. V případě nádorů to však může být jiné. Zánět spojený s nádorovým onemocněním může naopak růst nádoru podpořit, např. rozšíření a zvýšení propustnosti cév při zánětu přivádí do nádoru více živin, které se dostávají i mimo cévu, tedy i do tkáně a nádoru. Působky produkované ať už buňkami tělesnými, např. buňkami cévní výstelky, fibroblasty, nebo imunitními buňkami aj. mohou také podpořit růst nádoru a další novou tvorbu cév.\nÚnik před imunitním systémem je založen na tom, že nádorová buňka na svém povrchu nese málo znaků (ať už je ze svého povrchu odštěpuje, či jich méně vytváří), díky kterým by mohla být imunitním systémem identifikována. Imunitní systém ji „nevidí“. Na národové znaky rychle reagují buňky s přímou cytotoxicitou, což jsou NK buňky a cytotoxické T lymfocyty. Dendritické buňky a makrofágy, jakožto profesionální fagocytující buňky, umí nádorovou buňku či její součásti, když se rozpadne, pohltit, zničit a její znaky (antigeny) vystavit na svých povrchových molekulách, kde si jich „všimnou“ další imunitní buňky, a to jak cytotoxické T lymfocyty, tak pomahačské T lymfocyty. Ty pak mohou aktivovat B lymfocyty k tvorbě protilátek proti antigenům na nádoru. Pokud jsou však nádorové buňky téměř „holé“, obejdou snáze imunitní dozor.\nDalším mechanismem, jak se vyhnout aktivaci imunitního systému je to, že nádorové buňky produkují působky, které tlumí imunitní buňky, tedy jejich aktivitu, podporují diferenciaci T lymfocytů to podskupiny Treg, což jsou regulační lymfocyty, které umí tlumit i další imunitní buňky, podobně si „pohrají“ nádorové buňky také s makrofágy či dendritickými buňkami. Nádorové buňky také na svém povrchu mohou naopak nést molekuly, které mají také tlumivý vliv na imunitní buňky, které s nimi přijdou do kontaktu, nebo molekuly, na které se navážou molekuly na površích imunitních buněk a spustí se v nich proces apoptózy. Nádorové buňky tedy mohou „zabít“ buňky imunitního systému. Na posílení imunitní odpovědi proti nádorovým buňkám cílí biologická terapie, využití vakcín z dendritických buněk atd.


Stiga Route 200-S černá - Skládací koloběžka | Alza.cz\n»Cyklistika»Koloběžky»Stiga Route 200-S černá\nZáruka 24 měsíců Kód: SPTsc1072 Prod. číslo: 7318687435019\nStiga Route 200-S černá 2 079,- Skladem > 5 ks\nSkládací koloběžka Stiga Route 200-S\nKoloběžka Stiga Route 200-S je ideální doplněk pro jízdu ve městě. Je vhodná nejen pro děti od 7 let, ale i pro dospělé, jelikož má nastavitelnou výšku řídítek od 86 cm do 101 cm. Přizpůsobí se tak výšce každého jezdce a ten se díky tomu nebude muset hrbit.\nS polyurethanovými koly o velikosti 200 mm budete brázdit ulice města jako drak. O hladkou a plynulou jízdu se postarají kvalitní ložiska ABEC 7 z karbonu. Větší průměr koleček umožňuje rychlejší a pohodlnější jízdu.\nKoloběžka Stiga Route 200-S má odlehčenou konstrukci. A její hliníkovo–ocelový rám je sice lehký, nicméně zároveň je dostatečně odolný a pevný, aby vydržel případné tvrdší dopady, například při seskoku z chodníku. Zároveň však usnadní dětem manipulaci s koloběžkou.\nJistě oceníte také nově vyvinutý stojánek, díky němuž se nebudete muset zabývat tím, o co koloběžku opřete. Nosnost koloběžky Stiga Route 200-S je maximálně 100 kg.\nKlíčové vlastnosti koloběžky Stiga Route 200-S\nJednoduché složení a hmotnost jen 3,9 kg umožní časté přenášení.\nŘídítka jsou nastavitelná od výšky 86 cm až do výšky 101 cm.\nProduktové řady: Stiga Route 200-S\nDobrý deň, Aká je dostupnosť náhradných dielov, konkrétne koliesok. Nakoľko sa zvyknú opotrebovat, brzdením atď. Ďakujem\nDobrý den, ráda bych se zeptala, zda jsou řidítka skládací anebo se jedná o pevnou tyč. Děkuji\nDiskuze a poradna k Stiga Route 200-S černá\nRecenze Stiga Route 200-S černá\nPříslušenství pro Stiga Route 200-S černá\nChcete doručiť tovar na Slovensko? Prezrite si Stiga Route 200-S čierna. Magyarországra történő kiszállításért tekintse meg ezt a termékoldalt: Stiga Route 200-S fekete.\nAlternativy k Stiga Route 200-S černá\n2 429,- 2 059,-


Internetová revoluce v českém fotbale? Kluby trápí infrastruktura a nedostatek peněz — Český fotbal — ČT sport — Česká televize\nInternetová revoluce v českém fotbale? Kluby trápí infrastruktura a nedostatek peněz\n28. 6. 2015 21:55, autor: vma\nPraha - Žádný český klub, ať už hraje první ligu, či okresní přebor, nebo se jedná o A mužstvo, či mladší žáky, se od příští sezony neobejde bez počítače s internetem. Veškerá administrativa se bude vyřizovat elektronicky. Pro mnohé kluby to však vytváří značné potíže - do míst, kde není ani telefonický signál, se nyní musí zavádět zařízení, na nějž Fotbalová asociace každému klubu přispěla 10 000 korunami. Mnohé kluby přitom už tak procházejí velkými finančními problémy a nemohou se přihlašovat do soutěží, které si na hřišti vybojovaly.\nStadion ve Vítkovicích\nPro mnohé z těch, kteří usilují o transparenci v českém fotbale, i ty, kteří se jen rádi zabývají výsledky a statistikami, jde o výbornou zprávu. Všechny zápasy vyšších soutěží musí být přenášeny živě na internetu a zápisy ze všech soutěží budou na konci týdne veřejně dostupné a dohledatelné na internetu. "Bude to krásné, až budete mít v neděli večer vygenerovány všechny zápasy z celé republiky," těší se sekretář FAČR v kraji Vysočina Pavel Pech.\nLetité papírové zápisy o utkání tak mohou fotbalové kluby hodit do koše. Od nové sezony je nahradí on-line formuláře. Jenže to vše přichází v momentě, kdy mnohé týmy bojují s finančními problémy. Týmů, které mohly postoupit do první ligy, byla v druhé nejvyšší soutěži pouhá hrstka. Kvůli nedostatečnému zázemí se ostatně mezi elitu nedostal severočeský Varnsdorf.\nNaopak z druhé ligy do ČFL musel kvůli neobdržené licenci sestoupit Žižkov. Náhrada za něj ovšem z české části třetí ligy nepřišla. FAČR sice oslovil hned několik týmů ČFL, žádný z nich však neměl možnosti ani zázemí k tomu, aby Fotbalovou národní ligu hrál. Ta tak v červenci odstartuje poprvé v historii s pouhými patnácti týmy.\nNové požadavky na všechny fotbalové kluby\nŘada fotbalových klubů řeší před sezonou problémy s licencemi\nA problémy se netýkají pouze profesionálního fotbalu. Například Zábřeh na Moravě hrající třetí ligu v MSFL, musí sestoupit kvůli finančním problémům až do krajského přeboru, podobný scénář může čekat i divizní Blansko či Sokol Určice, klub z Prostějovska.\n"Největší nároky na finance jsou páni rozhodčí," tvrdí předseda posledního jmenovaného klubu Květoslav Petružela. "Oni celostátně nejsou, takže ti rozhodčí jezdí od Třebíče, od Ostravska." Velkou část peněz platí kluby i za cesty na zápasy. A i když divizi nehrají profesionálové, fotbalisté dostávají už v této soutěži několik tisíc měsíčně.\nFanoušci Žižkova protestovali proti Vinšovi za hráče, ti děkovali poklekem, 19. 4. 2015\nSparta finanční fair play neporušila, UEFA ji očistila, 27. 2. 2015\nFAČR loni vydělala přes půl miliardy. Polovinu dostala z dotací, 7. 6. 2014\nVarnsdorf ligu vzdal, kritizuje licenční podmínky, 10. 6. 2015\nMalé venkovské kluby nyní řeší problémy s internetovým připojením. Třeba fotbalisté Sapeli Polná své zápasy hrají ve Stáji na Jihlavsku - na hřišti na konci vesnice s minimálním zázemím a bez připojení k internetu. Nebo Přečkovice na Zlínsku, které místo oslav postupu ze čtvrté do třetí okresní třídy řeší problém na hřišti. Ani u kabin totiž není žádný mobilní signál.\nFotbalová asociace mezi kluby nedělá rozdíly. Kdo nebude od nové sezony na internetu, nemůže hrát ani okresní soutěž. Vyšší soutěže musí navíc vysílat všechny zápasy on-line. Sportovní klub Líšeň tak kvůli splnění podmínek dokonce rozkopal hřiště. "Aby se zápasy třetí ligy mohly vysílat on-line, musíme na místo, odkud točí zápasy, přivést internet a elektřinu," říká ředitel areálu SK Líšeň Josef Derfl.\nElektronická revoluce přijde český fotbal na více než čtyřicet milionů korun. V celé republice je více než 4 000 klubů, každému z nich asociace přidá na pořízení počítače 10 tisíc korun. Počítá ale s tím, že se náklady časem vrátí, kluby totiž dlouhodobě ušetří například na poštovném.


Kosmos 36 - DVD | Stample - široká nabídka levných DVD, CD, Blu-ray a knih\nKosmos 36 - DVD\nOblíbená edice o vesmíru od History. Vesmírná loď Země - Náš domov v kosmu Už více než čtyři a půl miliardy let dokázala naše Země přežít ve velmi neb... celý popis\nOblíbená edice o vesmíru od History. Vesmírná loď Země - Náš domov v kosmu Už více než čtyři a půl miliardy let dokázala naše Země přežít ve velmi nebezpečné oblasti vesmíru. V důsledku opakujících se katastrof docházelo k vymírání druhů, ale zároveň se otevíral prostor pro evoluci jiných forem života. V tomto dílu naší série si ukážeme, jakou cestu urazila modrá planeta do svého vzniku až do současnosti. Pokusíme se také najít odpovědi na otázky, jež nám nedají spát : Jak vznikla Země? Co přispělo k tomu, že se zde vyvinul život? Odkud se na naší planetě vzala voda? Proč je právě třetí planeta od Slunce pro lidstvo tím nejlepším místem k životu? Od samého počátku své existence bojuje vesmírná loď Země s nejrůznějšími hrozbami, ať už jsou to nebezpečné asteroidy a komety, nebo globální změny klimatu. Odhalování její historie je tak jedním z nejsložitějších vědecko-detektivních příběhů všech dob.


Dwarf City | Majncraft.cz fórum\nVlákno v 'Schválené' založil Trpaslik26 12. února 2012.\njak jste si kdysi mohli všimnout, projekt jsem už naplno přebral já a teď jsem si konečně přivlastnil i vlákno zde na foru. Vlákno budu občas aktualizovat a v tomto hlavním příspěvku bude shrnuto všechno co k DC patří, to znamená všechny projekty přímo ve městě i mimo něj.\nDC je z 99% hotové, máme postaveno všechno co jsme si na začátku naplánovali a ještě mnohem více.\nUpozorňuji, že obrázky jsou opravdu jen orientační a zachycují pouze malý kus obřího projektu. Vždy se snažím, abych co nejlépe zachytil atmosféru daného projektu a přiblížil ho tak zde, na foru.\nO městu a lokaci\nDwarf City se nachází v CHKO Sněžné pláně. Město jako takové leží plně pod povrchem a je plné lávy, horka, a bohatství. Nejbližší další známky civilizace v oblasti je město Williamsovo, které se také nachází v CHKO. Obě osídlené oblasti jsou ve sněžném biomu, který je velmi drsný a nepříznivý k přežití. Město samotné je velmi rozlehlé, ale je nemožné se v něm ztratit. Hlavní páteří města je most, který ukazuje na 4 světové strany. Z tohoto mostu se poté dostanete do několika chodem, které se dále dělí na další a ústí do různorodých místností. Celé podzemní město je ještě podkopáno kanalizací, která je velmi dobře skryta kvůli velkému počtu úmrtí, ke kterým v ní došlo.\nHlavní vchod a křižovatka\nVchod jak kráva a aby byl všem na očích!\nHlavní vchod je jedna z mála věcí v DC, která je pozorovatelná z dynmapy. Jedná se o naprosto jednoduchou halu zasazenou do skály, ze které pokračují schody do hlubin DC. Schody jsou trochu klikaté, ale nově máme zrychlenou cestu dolů pomocí volného pádu šachtou. Šachta se nachází napravo od schodů, je to 1x2 díra ve stěně s pressure platem. Dole je most, který vede na všechny čtyři světové strany.\nVoda patří k životu, je potřeba do piva, a i přesto, že je vodní doprava pomalá, lidí mají lodí dost, a tak si trpaslíci potřebovali udělat taky přístav.\nTato stavba by měla celá sloužit jako takový přístav.\nOdkaz na vlastní Thread.\nI přesto, že trpaslík je tvor výhradně podzemní, nějak ten materiál dopravovat musí a lodě, jsou příliš pomalé.\nJedná se o přístav pro vzducholodě. Je to celé ve steampunkovém stylu.\nWither Head Farm\nKaždý občas potřebuje vybít vztek a živí boxovací pytel je fajn, hlavně když z toho i něco je.\nDC má svou vlastní farmu na skeletony. Jde o dva skeletoní spawnery, které bohužel nejsou dostatečně blízko u sebe na to, aby fungovali současně. Farma obsahuje automatický "kuřevrah", farmu na vejce a veřejné sklady.\nTrpaslíci mají svá božstva, manželky, ženy a také domácí mazlíčky.\nDH je velmi překrásná jeskyně se spoustou, ale opravdu spoustou lávy. Spoustou lávy! A taky drakem, podivným stromem a obětním oltářem. Ke to krásné místo kde místo plánované relaxace můžete vypustit duši, během toho, co si budete prohlížet draka.\nKaždý trpaslík si po dni stráveném v dole velmi rád dá jedno chlazené.\nPřesně k tomu je náš malý skromný pivovar, který má u sebe rovnou i výčep.\nCo by to bylo za trpaslíky, kdyby neměli pořádnou úchylku na zlato?!\nObří místnost plná zlata, diamantů, emeraldů a dalších cenných materiálů. Trpaslíci nemají zlato na to, aby za něj nakupovali, jim bohatě stačí to, že mají zlato.\nŽrát a žrát a žrát a žrát. Bez toho to přece nejde!\nObří síň, kde je trůn, spousta stolů a kuchyň. bez pořádnýho žvance přece nikdo nebude makat!\nRelax, klid a pohoda. Když už ani na chlastání nemáte sílu, můžete si zde prostě jen sednout a užívat si krásu zdejších jeskyní.\nJedná se o jeskyni, ve které jsou různé rudy, láva, voda, nějaké to rostlinstvo a hlavně tam prší!\nSpánek je nezbytná součást života...\nTři patra, devět bytů, co víc k tomu říct.\nKopat, kopat, kopat, kopat, kopat...\nNěkde se ten materiál zpracovat musí, a tak rovnou z dolů vedou koleje do pece.\nMalá skromná pec.\nZde se vytváří všechny nástroje, okrasy a vývozní zboží podzemního světa trpaslíků.\nObyčejná kovárna, výbava obsahuje 6 pecí, 4 kovadliny a zásoby železa a kovadlin.\nPoslední úprava: 25. srpna 2015\nTrpaslik26, 12. února 2012\nJsem rozhodně pro - trpasličí pevnosti už tu jsou rozestavěné dvě, ale nevím, v jakém stavu. Každopádně pokud by se ti podařilo něco jako na těch screenech, tak by to bylo skvělé.\nVergis, 12. února 2012\nJsem také pro, snad to nebude nikomu v okolí vadit, když to bude v podzemí\nMonett, 12. února 2012\nJako trpajzlík se tam musím objevit a nějak se zapojit, můj domek je něco jako imitace pevnosti z DF, kde mám zatím vstup a místo pro obchodníky a cestu k farmě, ale dál nic, to bych klidně proto i využil, mám to kousek od spawnu.\nPulec, 13. února 2012\nTak to vítam suseda, svoju základňu mám celkom blízko, severným smerom. Určite zabehnem pozdraviť a ako trpaslíkofil možno aj pridať ruku a materiál k dielu .\nR4yman, 13. února 2012\nPřilož prosím ještě mapu s kroužkem, ať víme kolik místa si nárokuješ. Předejdeme tak do budoucna případným sporům.\nTermiter, 13. února 2012\nZde je uzemí na kterém bych chtěl stavět.Pouze mám problém že tam někdo začal stavět snad se s ním domluvím.\nGamontCZ, 13. února 2012\nJsem pro a přehazuji do schválených.\nJestli je možnost přihlásit se jako kopáč a stavitel tak moc rád. Trpaslíkům fandim a je to blízko Poruby II\nTrpaslik26, 13. února 2012\nUrčitě a blízko Poruby II to bylo jedno z kriterii při hledání místa už jsem udělal spárované portály je kousek od nepstera\nBlízko Poruby? To se budu muset někdy zastavit a kdyžtak se domluvit na ubytování. S Dwarf Fortress jsem zabil spoustu příjemnýho času...\nGaeirmund, 13. února 2012\nTak co kolik lidí budeš teda potřebovat ??\nčim více tim lépe ale odhaduji to okolo 5 aktivně se podílejících hráčů či sponzorů který by si později mohly vybrat a vybavit svůj dům\nGamontCZ, 14. února 2012\nTak bych se chtěl zeptat, jak jste zatim pokročili ??\nTrpaslik26, 25. února 2012\nTak schody do podzemí jsou dodělané vztupní místnost teměř brána a blízké na povrchu chce ještě trochu poupravit a ted to chci stále dovykopat hlavní místnost aby se mohlo začí s vedlejšími\nPár fotek na minebook.me\nView GamontCZ's minebook gallery! View GamontCZ's minebook gallery!\nGamontCZ, 25. února 2012\nMůžeš mi prosím vysvětlit, jaktože se napojuješ na naší stanici nether-metra The Ark bez vědomí kohokolov z vedení Arku?\nJouda5, 25. března 2012\nMetro není samoobslužný projekt. Pokud se chceš připojit, musíš si to se mnou domluvit. To, co jsi zakreslil do mapy, nedává moc smysl.\nDo tabulky dopiš souřadnice portálu v Netheru, prosím.\nJestli se chceš připojit, tak jedině tak, že se napojíš mezi Ark a Nepstera, ať je to jedna linka a ne dvě odbočky, jak jsi to měl zakreslené. Pokud jsi už postavil něco jiného, máš smůlu.\nTermiter, 26. března 2012\nS jouda5 jsem se doufám že domluvil na variantě která by mohly vyhovovat oboum.Omlouvám se za tím vzniklé potíže a souřadnice portálu doplním hned jak budu poblíž.\nGamontCZ, 26. března 2012\nTakže bych chtěl podotknout, že v DC sme tak nějak aktivní tři + Gamont na nucenejch pracích. momentálně se nově přistavěla Xp farma (né moc účiná, ale budu dělat hned vedle další), dále je nově postavená plně automatizovaná farma na melouny (dává cca 2 stacky a půl), a nyní kopu ještě wheat farmu kterou chci udělat větší než byla v Kostičkově a to myslím byla největší farma na serveru ale nejsem si jistej. Jinak se zatím s 96Johnym snažím dohodnout nad tajným projektem, který jsme kdysi v Kostičkově nestihli dokončit. A s Gamontem se potřebuju dohodnout na samotném vzhledu DC a jestli můžeme stavět něco na povrchu. Toť je zatím vše.\nTrpaslik26, 29. dubna 2012\nAhoj rád bych Vám pomohl s tímto projektem, je-li ještě aktivní. S pozdravem Adagoran\nadagoran, 26. května 2012


Bernards Summer School 2012 | ryengle.cz\n24.05.2012 , Švestka Štefan , 22814\nSnahou organizátorů od samého počátku je nabídka takových programů, které mohou pomoci skupinám v Česku a jejím tanečníkům a pak také těm, kteří se zajímají o irskou tradiční hudbu a její interpretaci. Smysl této akce je nejen v tom, že poskytuje účastníkům vzdělávací program, ale je akcí společenskou. Nezřídka se mezi účastníky najdou takoví, kteří navštívili tuto školu již několikrát. Velice často je společenský význam akce u nich ten převažující. Každoročně se snažíme do pozic učitelů zapojit ty nejlepší, kteří jsou v daném oboru dostupní.\nŠkola poskytuje širokou škálu poznatků z oblasti techniky tance, nabízí vnímavým inspirace v podobě zajímavých choreografických postupů, nabízí se možnost konzultací, tanečníci mají možnost vstoupit i do jiných tanečních stylů souvisejících s irskou taneční kulturou. Bez zajímavosti není možnost nahlédnout i do jiných oblastí irské tradiční kultury, ke kterým vedle tance patří hudba, zpěv, jazyk a film. Protože cítíme vývojovou nestabilitu tanečních skupin, věnujeme se v rámci doprovodného programu prostřednictvím seminářů i tématice vedení taneční skupiny, jejím vnitřním a vnějším vazbám. Bez zajímavosti nebude ani účast hosta (hostů) Závěrečného večera, který přispěje k lepšímu vnímání irské kultury a pro účastníky se zcela jistě stane nevšedním zážitkem. To vše je podřízeno tomu, aby irský tanec a irská tradiční hudba v podmínkách českého společenského života získala potřebný respekt. Ale to nelze nastolit bez pomoci od vás, tanečních skupin, které se irským tancem a irskou tradiční kulturou zabýváte.\nObracím se na Vás s nabídkou, abyste zvážili účast členů své taneční skupiny na letošním ročníku Bernard s Summer School a doporučili jim vyplnit přihlášku. V pozici vedoucího skupiny bych si nedovolil ignorovat podobnou akci a určitě bych se snažil o vyslání několika členů na akci, která nabízí tak široký záběr. Zároveň se obracím s prosbou, abyste na svých stránkách (stejně jako to dělám já u většiny Vašich akcí) zveřejnili informaci o letošním ročníku letní školy přinejmenším vyvěšením přiloženého plakátu v anglickém jazyce. Vyvěšenou informací prokážete dobrou vůli pomoci irskému tanci v této zemi, aby se mu lépe dařilo.\nDěkuji tímto všem těm, kteří dokáží obsah tohoto sdělení využít ku prospěchu své taneční skupiny.\nza tým organizátorů BSS 2012