Průmyslová produkce v Česku poklesla. Poprvé po pěti letech — PražskýDEN.cz\n6. února 2020, 13:16 PražskýDEN.cz\nTuzemská průmyslová produkce za rok 2019 poklesla meziročně o 0,5 % a vývoj v rámci jednotlivých odvětví byl různorodý. V průmyslu došlo k mírnému poklesu zaměstnanosti, avšak průměrná mzda rostla. Hodnota nových zakázek se meziročně zvýšila o 1,2 %. Nejnovější data zveřejnil Český statistický úřad.\nOd roku 2014 průmyslová produkce rostla v průměru meziročně o 4,5 %. V roce 2019 po pěti letech růstu mírně poklesla.\n„S ohledem na celosvětovou ekonomickou situaci se však nejedná o špatný výsledek. Například v Německu průmyslová produkce poklesla za prvních 11 měsíců roku 2019 o 4,5 %. Navíc rok 2018 patřil z hlediska objemu průmyslové výroby k nejlepším v historii,“ zhodnotil vývoj Radek Matějka, ředitel odboru statistiky zemědělství a lesnictví, průmyslu, stavebnictví a energetiky ČSÚ.\nČeská republika se tak zařadila mezi 9 zemí Evropské unie s meziročním poklesem průmyslové produkce. Přitom průmysl hraje v české ekonomice významnou roli a jeho podíl na tvorbě hrubé přidané hodnoty a zaměstnanosti se dlouhodobě pohybuje okolo 30 %.\n„Podle aktuálně dostupných výsledků lze očekávat, že za rok 2019 nebude průmysl patřit mezi hlavní tahouny růstu české ekonomiky, jako tomu bylo v předchozích letech,“ dokresluje situaci Marek Rojíček, předseda Českého statistického úřadu.\nNěkterá odvětví si pozice drží\nČeskou republiku lze označit za jednu z nejprůmyslovějších zemí Evropy, což má i své historické kořeny. Od vzniku Československa si průmysl na českém území prošel řadou milníků.\n„Zatímco některá odvětví postupně ztrácela na svém významu, jiná získávala. Jako příklad lze uvést útlum v textilním, oděvním či těžebním průmyslu a mohutný rozvoj ve výrobě strojů, zařízení a dopravních prostředků,“ popisuje Veronika Doležalová z oddělení statistiky průmyslu ČSÚ.\nExistují však i odvětví, která si drží v rámci zpracovatelského průmyslu stále své místo. Jako zástupce lze zmínit například potravinářský průmysl.\nStruktura a výkon průmyslu se společně s dalšími vlivy promítají do celé řady dalších statistik a ukazatelů, ať už jde o cenový vývoj či množství financí, které průmyslové podniky uvolňují na výzkum a vývoj. Nelze však opomenout ani oblast spotřeby paliv a energií. Průmysl se dlouhodobě podílí na celkové konečné spotřebě přibližně jednou čtvrtinou.\n„Při detailnějším pohledu na uplynulých 17 let můžeme pozorovat odklon ve využití fosilních paliv ve prospěch paliv ekologičtějších, jako je například zemní plyn, či větší využití obnovitelných zdrojů energie. Postupně se zlepšuje i energetická účinnost v sektoru průmyslu,“ doplnil Radek Matějka.\nekonomika finance průmysl výroba\nČeská ekonomika profituje z pozitivního vývoje cestovního ruchu. V roce 2018 v tomto oboru pracovalo 240,6 tisíce osob a tvořil 2,9 % HDP. Finanční přínos z turismu na našem území se zvyšuje nepřetržitě od roku 2011. Vyplývá to z dat, které zveřejnil Český statistický úřad (ČSÚ). Celkový objem výdajů za cestovní ruch v roce 2018 podle ČSÚ dosáhl 294,7 miliard korun. Jedná se o souhrnný ukazatel poptávky všech návštěvníků, kteří trávili svou dovolenou v Česku. V meziročním srovnání byl zisk oproti roku 2017 o 0,8 % vyšší. […]\nČeská republika se v letošním hodnocení Světové banky opět propadla v žebříčku délky povolování nových staveb. Zatímco loni se umístila na nelichotivé 156. pozici, letos klesla o další stupínek na 157. místo ze 190 zemí celého světa. Ještě v roce 2015 přitom byla naše země na 127. pozici žebříčku Doing Business, který každoročně Světová banka vydává. Potvrzuje se tím, že konkurenceschopnost země výrazně ztrácí právě z pohledu povolování nové výstavby, jejímž následkem je mimo jiné i stále se prohlubující krize v dostupnosti bydlení. […]\nČeská obchodní inspekce (ČOI) uskutečnila v 1. čtvrtletí tohoto roku 293 kontrol zaměřených na dodržování zákonných povinností v oblasti internetového obchodování. Inspektoři zjistili nedodržení příslušné legislativy u 84% případů. Nejčastěji docházelo k porušení zákona o ochraně spotřebitele. „Nedostatky v oblasti ochrany spotřebitele přetrvávají u poskytování informací o prodávaných výrobcích a službách, kdy někteří provozovatelé e-shopů se uchylují k nekalým obchodním praktikám. Dále chybně informují o možnostech reklamací nebo neuvádí možnost mimosoudního řešení spotřebitelských sporů,“ říká k závěrům kontrolní akce ředitel České obchodní inspekce Mojmír […]


Len Wiseman, Databáze herců na SledujuFilmy.cz\nDatum narození: 04.03.1973\nMísto narození: Fremont, Kalifornie, USA\nLen Ryan Wiseman se narodil ve Fremontu v Kalifornii, roku 1973. Odmala měl talent na kreslení a desing. Svůj talent rozvíjel na De Anza College School v Kalifornii. Hned po studiích začal točit krátké filmy a reklamy. Odtud se dostal až k práci na filmech jako GODZILLA, MUŽI V ČERNÉM nebo DEN NEZÁVISLOSTI, na kterých pracoval jako tvůrce digitálních efektů. Začal točit i klipy pro En Vogue, Paula Oakenfolda, Brooke Allison a další. Dlouhodobě pracoval také na reklamách pro PlayStation.\nVšechny své dosavadní znalosti plně využil ve svém filmovém debutu. Stal se jím akční horor UNDERWORLD, který pojednával o dlouholeté válce mezi upíry a vlkodlaky. Během natáčení potkal Kate Beckinsale, se kterou se v roce 2004 oženil. Film samotný měl úspěch, a tak o dva roky později vzniká pokračování UNDERWORLD: EVOLUTION, které bylo ještě úspěšnější než díl první. Kritiky se mu sice nadchnout nepodařilo, ale už teď má docela početnou fanouškovskou podporu. První dva díly plánuje završit třetím segmentem.\nTo zatím bude muset počkat, protože Len teď dokončuje čtvrté pokračování SMRTOSTNÉ PASTI, kde se mu svěřila do rukou i velká hvězda prvních třech dílů Bruce Willis. Jestli se povede zopakovat úspěch jeho upírsko-vlkodlačího debutu, tak ukáže až čas. Našlápnuto má, ale víc než dobře.


Projekty | SOŠ a SOU Polička\n22. Únor 2012 - 15:11 | web_soupolicka\nPrvořadým cílem projektu je vytvoření dvou výukových programů pro osoby v dalším vzdělávání v oblasti gastronomie a jejich následné pilotní ověření. Jedná se o obory kuchař-číšník a cukrář-výroba. Výukové programy budou zpracovány v elektronické podobě na CD a DVD nosičích a dále ve verzi pro Internetové vzdělávání. Budou sloužit jak v interaktivní výuce při konzultačních hodinách s vyučujícím, tak při samostudiu. Jednotlivé programy budou rozděleny na moduly. Tyto moduly budou ve výuce předcházet dílčím kvalifikacím. Každý modul je sestaven z teoretické a praktické části a bude zakončen závěrečným výstupním testem. Po úspěšném zvládnutí výstupního testu obdrží každý účastník osvědčení o absolvování daného modulu. Dále pak složí před zkušební komisí závěrečnou zkoušku, kde získá osvědčení z patřičných DK pro daný obor dle zákona č. 179/2006 Sb., o ověřování a uznávání výsledků dalšího vzdělávání. Dle tohoto zákona je naše škola autorizovanou osobou. Uspěšní absolventi mohou v dalším období získat až výuční list, v daných oborech. Podmínkou je absolvování jednotlivých modulů a úspěšné zvládnutí zkoušky z patřičných DK, které jsou nezbytné k získání výučního listu dle NSK (www.narodni-kvalifikace.cz). Vzdělávací programy, které budou vytvořeny, navazují na SVP, čímž je zaručena provázanost počátečního a dalšího vzdělávání. Projekt je tudíž v přímé shodě se specifickými kritérii pro danou výzvu. Především propojuje oblast počátečního vzdělávání s dalším vzděláváním osob. Projektu se mohou zúčastnit osoby, které získaly základní vzdělání a chtějí si vzdělání zvýšit, či již např. získaly středoškolské vzdělání a chtějí si své vzdělání rozšířit. Projektu se mohou zúčastnit i osoby, které z různých důvodů předchozí vzdělání nedokončily a vstoupily na trh práce. Projekt navazuje na obory, kde jsme provedli inovaci a elektronizaci našich výukových předmětů pro žáky denního studia se zaměřením na gastronomii a chemii a tím naši nabídku ve vzdělání rozšiřuje o další vzdělávání.\nKompletní informace jsou k dispozici na stránkách projektu www.modgatp.soupolicka.cz.\nSeminář "Příprava sushi" v SOŠ a SOU Polička\n16. Prosinec 2011 - 6:36 | editor\nVe dnech 13. - 14. prosince 2011 proběhl v odborné učebně naší školy v rámci projektu UNIV 2 seminář Příprava sushi vedený mistrem kuchařem panem Václavem Šmerdou. Účastníci semináře měli možnost nejenom shlédnout a ochutnat, ale i vyzkoušet si přípravu nejdůležitějších druhů sushi jako je Nigiri-Sushi, Nori-maki-Sushi, Temaki-Sushi California Roll a další.\n| Tagy:Projekty, Aktuality, Veřejný obsah\n2. Leden 2011 - 4:36 | web_soupolicka\nCílem projektu je vytvořit digitální filmové záznamy výukového materiálu oboru Kuchař-číšník a Cukrář na DVD a CD. Délka záznamu jednoho DVD bude 60 minut. Na přenosných záznamových nosičích budou zaznamenány pracovní postupy pro žáky při tvorbě kuchařských a cukrářských výrobků. Dalším výstupem bude sepsání receptů včetně pracovních postupů a jejich doplnění o digitální fotografie. Recepty, pracovní postupy a digitální fotografie budou následně vloženy do elektronické knihy a zveřejněny na www stránkách, zároveň bude vytvořena i verze na CD. Po předchozí práci s výukovým filmovým materiálem považujeme za optimální vytvořit jednotlivé filmy, na kterých bude zaznamenán technologický a pracovní postup při tvorbě gastronom. výrobku a polotovaru.V návaznosti na stanovený cíl projektu to znamená nafilmovat a zpracovat do výukového filmu celkovou problematiku v příslušných oborech. Tvorbou DVD a CD bude tedy vytvořen výukový materiál pro učební obory Kuchař-číšník a cukrář-cukrářka.\n14. Duben 2010 - 9:05 | editor\nNaše škola se úspěšně angažuje v projektech financovaných Národní agenturou pro Evropské vzdělávací programy NAEP, a to především v programu Comenius a Leonardo da Vinci.\nV projektu Comenius společně s partnerskými organizacemi z Francie, Německa,Finska a Itálie-Sicílie realizujeme projekt zaměřený na využití mořských plodů v gastronomii. Cílem projektu jsou vzájemné výměny studentů a pedagogických pracovníků uvedených škol, kteří se mohou touto netradiční cestou seznamovat s novými trendy světové gastronomie. Vybraní studenti v těchto projektech mají vše zdarma včetně dopravy a pojištění. Kritériem pro výběr je aktivní přístup ke vzdělávání ze strany každého žáka.\n12. Duben 2010 - 12:43 | web_soupolicka


Pro zdraví do maďarských lázní Bükfürdo « Blog CK Neckermann\nHomeDovolenáWellness pobytyPro zdraví do maďarských lázní Bükfürdo\n25.11.2016 Jana Hájíčková Wellness pobyty 0\nHned jsem si vzpomněla na svou maminku, která jezdí každého půl roku do maďarských lázní Bükfürdo na prodloužený víkend. Nemohla zvednout ruku, bolelo ji v rameni, ale po blahodárných koupelích v Maďarsku nejenže zvedne ruku, ale přestalo ji píchat v rameni. Vždy po půl roce se ale rameno znovu ozve.\nMaďarský dort roku\nNa nic jsem nečekala a s manželem jsme si objednali ubytování v hotelu Caramell, odkud se krásnou procházkou, zhruba 1 km, dalo dojít pěšky až k lázním Bükfürdo. Pořád nevěděl, co mi má dát k narozeninám, tak jsem mu dala tip. Měli jsme polopenzi, kdy jsme si ráno i večer vybírali z bohatých bufetových stolů, kde se nabízelo všechno – od salámů, sýrů, zeleniny, ovoce, zmrzliny, zákusků i teplé speciality maďarské kuchyně. Jediné, co bych hotelu vytkla, byla čistota v restauraci. Židle s látkovými potahy by potřebovaly vyprat a taktéž bych celou jídelnu vymalovala…\nJinak pokoje byly pěkné a prostorné. Měli jsme v ceně i návštěvu wellness se saunou a bazénem. Bazénů už jsme měli dost, ale do sauny jsme si rádi zašli. Rovněž jsme si vyzkoušeli opičí dráhu, která se nachází hned vedle hotelu. Dostali jsme výstroj a jištěni na lanech překonávali překážky ve vzduchu. Byla to zábava. Za sportovní výkon jsme se odměnili v místní cukrárně, kde jsme si poručili dort roku. Maďarské cukrárny totiž každý rok soupeří o recept na dort v barvách národní barvy a ten se pak v mnoha cukrárnách po celý rok nabízí. Ten letošní byl s pistáciovými oříšky, jahodovým želé a jogurtovým krémem.\nLázně byly obrovské a hlavně levné, a proto sem asi jezdí hodně Čechů. Češtinu jsem slyšela všude kolem sebe a i nápisy byly v češtině. Za celodenní vstup jsme zaplatili 228 Kč za jednoho do zóny 1. Další zóny byly o něco dražší, protože dvojka byla s tobogány a trojka se saunami. Nicméně mě šlo hlavně o léčivé bazény. Trochu mě zaskočil systém převlékání. V šatně jsem si vzala ramínko, zavřela se do kabinky a převlékla se do plavek. Na ramínko jsem navěsila všechno včetně bot a odevzdala do šatny. Nic to nestálo, ale kabelku jsem na ramínku nechat nechtěla. Za zálohu 500 HUF, musela jsem mít peníze v hotovosti, jsem si půjčila klíček k trezoru, kam jsem si kabelku zamkla. Skříněk nebylo moc a tudíž, kdo přišel později po otvírací době, už měl smůlu.\nDo termálů župan!\nVnitřní bazény mě nelákaly. Bylo mi v nich moc velké horko, navíc léčivé výpary mě trochu dusily. Jen mě pobavil pohled na právě probíhající aquaaerobik, kdy se cvičilo spíše nad vodou než pod vodou. Venku už byla zima a my s sebou neměli župany, což byla velká chyba. Bazény venku, které obléhaly hlavní budovu, byly totiž plné k prasknutí. Rozhodli jsme se zabaleni v ručníkách popoběhnout ke vzdálenějšímu léčivému bazénku v parku, kde nebylo tolik lidí. Sedli jsme si a léčili se. Tolik témat už jsme spolu dlouho neprobrali, protože jsme neměli nic jiného na práci.\nNa oběd jsme si zašli do místní jídelny. Spíš než s angličtinou jsem opět uspěla s češtinou. Obsluha mi rozuměla, co chci. Bylo na výběr tolik druhů jídel, ale poručila jsem si menu za 139 Kč, které se skládalo z čočkové polévky, guláše s noky a sladké rolády. Manžel si dal řízek s brambory za 119 Kč, ale ty řízky měl na talíři tři! Brali i kreditní karty, takže jsme byli spokojeni. Jen jídelna se nacházela na druhém konci areálu a bylo nutné do ní doběhnout jen v ručníkách. Litovali jsme, že nemáme župany jako všichni ostatní. Navíc jsem si mokré plavky sundala, abych se nenastydla, takže kdyby mi ručník sklouznul, asi bych všechny přítomné vyděsila. Příště bych si s sebou rozhodně vzala i druhé, suché plavky. V bazénu se totiž má sedět 20 minut a pak 20 minut odpočívat.\nRuka bez bolesti\nV lázních jsme byli dva dny. Druhý den mě ruka bolela o něco víc, měla jsem strach, ale po návratu jsem zjistila, že mě opravdu vůbec nebolí. Tak jsem zvědavá, jak dlouho vydržím, jestli budu muset stejně jako moje maminka za půl roku zase na ozdravnou kúru. Nicméně všem nemocným s pohybovým ústrojím návštěvu vřele doporučuji.\nDo Maďarska jsme jeli z Prahy přes Znojmo a Vídeň. Cesta měřila 400 km a trvala nám 5 hodin. Potřebovali jsme rakouskou dálniční známku na deset dní za 8,80 eur.\nZa pobyt v hotelu Caramell jsme zaplatili 5 432 Kč za tři noci za osobu. Dá se ale sehnat i levnější ubytování v soukromí. Většina rodinných domků v městečku Bük nabízí volné pokoje.\nVíce o lázních v češtině na www.bukfurdo.hu/cs/


Co odchází s Prodim • RESPEKT\nCo odchází s Prodim\nBudu dědečkem svých vnoučat – tak odpovídal předminulý týden odstupující italský premiér Romano Prodi na otázky ohledně své politické budoucnosti.\n2008–312-mobr-32AR062008nahled.jpg • Autor: Respekt\nFotografie: Někdy si vzpomeneme. (Italští pravicoví senátoři oslavují konec Prodiho středo-levicové vlády) – Autor: ISIFA • Autor: Respekt\nBudu dědečkem svých vnoučat – tak odpovídal předminulý týden odstupující italský premiér Romano Prodi na otázky ohledně své politické budoucnosti. Nemusíme věřit tomu, že Italy pro svou akademickou dráhu přezdívaný Il Professore ve veřejném životě opravdu končí, je ale pravděpodobné, že vyslovení nedůvěry jeho vládě italskému politickému systému postupně přinese hluboké změny. S Prodim totiž odchází koncepce, která dominovala od poloviny devadesátých let.\nSpojí nás fotbal a kuchyně\nObrovská politická roztříštěnost a nestabilita jsou pojmy, které nás okamžitě napadnou v souvislosti s Apeninským poloostrovem. Roztříštěný a nestabilní je však sám italský národ. Národní fotbalový tým, slavná squadra azzura, a proslulá kuchyně – k tomu se běžný italský občan hrdě hlásí, s italským státem jako takovým se už ale identifikuje mnohem obtížněji.\nV rámci sjednocené Itálie se spojily oblasti, které spolu v minulosti neměly téměř nic společného. Straničky se hodí k porážce Berlusconiho, ale vládnout se s nimi nedá.Panovaly mezi nimi obrovské rozdíly, které přetrvávají dodnes. Italský národ vznikal pomalu a obtížně: ještě v padesátých letech většina obyvatel poloostrova italsky vůbec neuměla a mluvila výhradně dialekty. Oblastí s různou tradicí i přítomností je v zemi mnoho a z toho plyne, že mnoho je také identit, zájmů či…


Síla šťávy z červené řepy – NašeHvězdy.cz\nSíla šťávy z červené řepy\nTahle na pohled nepříliš vzhledná bulva v sobě skrývá ohromné množství prospěšných látek. Zkuste pít šťávu z červené řepy.\nCo se v ní skrývá\nČervená řepa obsahuje spoustu minerálních látek a vitaminů, a kromě toho také pektin, betain, antokyany, ale i cukry, chlor a kyselinu šťavelovou. Její účinky na zdraví jsou prokázané: podporuje krvetvorbu, pomáhá rozpouštět krevní sraženiny, zlepšuje trávení a tvorbu žluči, zlepšuje vyprazdňování a hojí hemoroidy, obnovuje poškozené buňky, má antirevmatické účinky, působí proti únavě, upravuje hladinu hormonů v období klimakteria a dokonce se tvrdí, že bojuje s rakovinou.\nŠťávu z červené řepy si jednoduše připravíte pomocí odšťavňovače. Řepu důkladně omyjte, nakrájejte na kousky a vložte do přístroje. Můžete ji také kombinovat s dalšími čerstvými surovinami, například se zelenou petrželkou, hlávkovým salátem, mrkví, česnekem, křenem, jablkem, řapíkatým celerem, citronovou šťávou… Pokaždé tak bude mít váš nápoj jinou chuť. Pro začátek se doporučuje kombinace řepné a mrkvové šťávy ředěných vodou a postupně podíl řepy zvyšovat. Preventivně pijte 1–2 sklenice týdně, při onemocnění 1 sklenici denně. Kvůli obsahu kyseliny šťavelové by ji ale neměli konzumovat lidé s močovými kameny a také diabetici by měli být kvůli obsahu cukru opatrní.


11 + 1 výhoda podnikání v network marketingu | Multilevel-Marketing.cz\n10 + 1 výhoda podnikání v network marketingu\nUznávaný řečník a podnikatel Randy Gage píše ve své knize Proč jste tak hloupý, nemocní a bez peněž o network marketingu jako o největším tajemství prosperity. V tomto příspěvku vám v pár bodech ukáži, proč tomu tak je a proč se stále více lidí zapojuje do síťového marketingu.\n1. Nízká počáteční investice\nAbyste mohli začít podnikat v multi-level marketingu, nemusíte se zadlužit u banky. Jednorázový poplatek za síťový byznys se pohybuje v rozmezí od 5 do 20 tisíc (dle firmy), kdy si pořizujete vlastní obchodní licenci včetně pár vybraných produktů pro vlastní spotřebu.\nV porovnání např. se startem podnikání v autodopravě, kde se neobejdete bez oficiální dopravní licence a investice do vlastních přepravních vozů, která se může vyšplhat až do miliónů korun, je network marketing velmi levnou alternativou k rozjetí vlastního podnikání.\nSíťový marketing je designovaný tak, aby se mohl vykonávat při zaměstnání, studiu nebo mateřské dovolené. V praxi to vypadá tak, že 12 hodin týdně po dobu dvou let soustředěné práce vedou k finančí i časové svobodě. Pak už záleží jen na vás, zda zůstanete ve svém zaměstnání nebo dáte výpověď a budete se dále naplno věnovat MLM.\n3. Sami si vyberete, jakou měrou se do podnikání zapojíte\nHledáte pouze přivýdělek pár tisíc měsíčně „na přilepšenou“ nebo opravdové bohatství? Síťový marketing nabízí obojí. Je pouze na vás, co hledáte a jak tomu přispůsobíte vaše pracovní nasazení. V MLM jste totiž placeni za výsledky.\n4. Vyřešená logistická a administrativní infrastruktura\nVeškerá starost o sklad, zaměstnance, produkt, dopravu, balení, inovace, papírování…vám v síťovém marketingu odpadají. Na začátku podnikání jste si koupili licenci na hotový byznys. Vaším jediným úkolem je starat se o to, aby zboží mizelo z regálů – tzn. dělat marketing.\n5. Nepotřebujete žádné vzdělání\nNemusíte být druhý Einstein, abyste v podnikání uspěli. Spíše než klasické vzdělání se v byznysu oceňují vlastnosti jako vytrvalost, nadšení, trpělivost a disciplína. Ty nejlepší MLM společnosti poskytují také svým distributorů špičkový podnikatelský trénink formou pravidelných seminářů nebo webcastů.\n6. Daňové výhody\nJako podnikatel máte, narozdíl od ostatních občanů, to privilegium utrácet peníze za určité nákladové položky ještě před zdaněním. Tím můžete ušetřit i hezkých pár tisíc ročně. Samozřejmě musíte ale splňovat legislativní předpoklady podnikatele – buďto podnikat na živnostenský list nebo pod hlavičkou s.r.o. Více informací k s.r.o. naleznete na specializovaných webových stránkách fontionnel.sk.\n7. Možnost vybudování pasivního příjmu\nNarozdíl od klasického podnikání, kdy vytvoření pasivního příjmu trvá i několik dlouhých let (pokud se tak někdy vůbec stane), je MLM navržené tak, aby každý, kdo chce při 2 hodinách denně soustředěné práce během 2 – 5 let dosáhl finanční svobody díky pasivnímu příjmu.\n8. Možnost budování podnikání ve více zemích světa\nU těch největších MLM společností si s licencí kupujete i možnost budovat vaše podnikání celosvětově. Díky internetu můžete dnes podnikat z pohodlí od vašeho počítače, ať už se nacházíte kdekoliv. Celosvětový obchod vám přinese obrovskou stabilitu a zcela nové možnosti podnikání.\n9. Atraktivní systém odměňování a bonusů\nVětšina nových MLM společností inovovala staré a neflexibilní kompenzační plány a zvýšila tak ještě více atraktivitu tohoto lukrativního podnikatelského odvětví. Moderní kompenzační plány vám umožňují vydělávat takřka ihned a více. Novinkou jsou odměny na náklady spojené s podnikáním, výdaje na dovolenou nebo třeba extra peníze na zbrusu nové pneumatiky.\n10. Podpůrný tým\nV síťovém marketingu nejste na podnikání nikdy sami. Člověk, který vás do něho přivedl, má upřímný zájem na tom, aby jste byli úspěšní. Proč? Čím více se vám bude dařit, tím více poroste také jeho byznys, pokud však odvádí práci, kterou má. Kdyby jste pracovali na člověka nad vámi, který by nemusel už nic dělat, jednalo by se o pyramidovou strukturu, které jsou ve většině zemích nelegální.\n11. Míra podnikatelského rizika je téměř nulová\nDíky tomu, že má network marketing tak nízké investice a neexistuje v něm druhotná platební neschopnost, nemůžete jako distributor zkrachovat. Pokud si nebudete dělat velké zásoby produktů v garáži, ale budete nakupovat uváženě jen pro svou spotřebu nebo váš okruh klientů, vyhnete se tomu mít peníze v produktech, které byste poté nemohli třeba prodat.\nVAROVÁNÍ: Pokud uvažujete o rychlém zbohatnutí bez práce, pak se MLM vyhněte obloukem. Síťový marketing není pro lenochy a vyžaduje svůj čas a pravidelnou aktivitu.


Tradicionalismus - je to docela vzácné pojem, a ne každý ví, že jeho hodnotu. Ale i přes to, že záleží na každou osobu na světě. To hrálo důležitou roli v politickém vývoji své země při formování způsobu života a hodně z toho, co ovlivnil. Ale co je tradicionalismus a jak to ovlivnilo moderní svět?\nTradicionalismus - filozofické a náboženské hnutí, které se objevily v XX století. Jejími zakladateli jsou Rene Guenon, Julius Evola, Titus Burckhardt a další.\nNa rozdíl od všeobecného přesvědčení, tradicionalismus - není plnohodnotným náboženství, světonázor, filozofie, s vlastními zásadami.\nZákladní principy tradicionalismu\nV tradicionalismu existuje několik zásad, které jsou stoupenci tohoto hnutí striktně dodržovat.\nPodstata tradicionalismu spočívá v tom, že všechny tradice a náboženství na celém světě mají společný kořen, to znamená, že mají společný původ a princip. Dá se pochopit tento princip může být pouze v tradičním způsobem, a to o transferu znalostí z jedné generace na druhou. Tento jev se nazývá tradice.\nFilozofie a náboženství vzal první místo na stav výstavby systému a řízení lidí. Tradice mají být ve všem a musí být respektována ze strany občanů. Vzhledem k tomu, všechny zvyky byly vytvořeny podle Božího plánu.\nTradicionalisté oponovat modernizaci, založené na tom, že moderní společnost nerespektuje tradice a neznají jejich původ. Zvyky stalo zvykem, a přirozený řád věcí, které kategoricky odporují filozofii tradicionalismu.\nJaký je zvláštnost integrální tradicionalismus\nKromě běžného tradicionalismu, je něco jako integrální tradicionalismus. To se odkazuje na filozofické, náboženské hnutí, které je nepřítelem inovace a změny v životě společnosti. A také věří v nedílná součást všech světových náboženství. To znamená, že každé náboženství má společnou tradici, která byla ztracena v průběhu lidského vývoje. Tradicionalismus - není náboženství, ale životní filozofie nebo pohledu na svět. Podle kterého tradice - je složen dávní předci chování, které je skutečně správná. Ale v průběhu modelu modernizace byl ztracen, a nyní je tradice začala na který se nezapomíná, a proto starobylé moudrosti příliš.\nTradicionalismus v hudbě a výtvarném umění\nTradicionalismus v kultuře hraje roli. To se vyznačuje tím, uměleckých oborů, je opakem postmoderny a avantgardy. Tradicionalismus je na rozdíl od moderní trendy v umění. Zejména těch, kteří odmítají norem a pravidel pro psaní obrazu. Například: surrealismus, expresionismu, futurismus.\nStoupenci tradicionalismu preferovaného směru minulých staletí, v nichž jsou zachovalými přenosové rychlosti reality na plátně, to znamená, že skutečné proporce objektů, barvy podobné přirozené, vyskytující se v reálném životě. Například v případě, že umělec kreslí kočku, to musí být vidět na obrázku. Kočka nemůže být zelené, modré, nebo podobný Inkblot. Pro tradicionalisty umění jsou romantismus a klasicismus. A s ohledem na moderní umělecké formy, jako impresionismu a modernismu. Jsou zahrnuty do seznamu tradičních destinací.\nAle na rozdíl od zásadám tradicionalismu, klasické a avant-garde někdy překrývají. Byly tam takové věci jako metafyzickou malbou, magického realismu, postmodernismus a odrůd. Pro umělce v avant-klasický styl, Picasso patří. V roce 1920, se snažil sladit dva protichůdné styly v jeho obrazech, a uspěl. Vstoupil do seznamu největších umělců na světě.\nHudební preference se také změnily. V dnešní době, lidé jsou prakticky opuštěné díla Mozarta, Beethovena, Čajkovského a dalších velkých skladatelů. Nyní je nejvýhodnější jsou ty hudební styly jako rock, pop, hip-hopu a dalších.\nNázor moderní tradicionalisté o moderním světě. Je to fér?\nStoupenci této filozofické hnutí tvrdí, že v dnešním světě, došlo k úplnému odmítnutí hodnot a tradic. Co je to náboženství, normy chování a staré zvyky již neexistuje. Nit tradice, předávané z generace na generaci, bylo přerušeno. Ale je to opravdu? Moderní filozofové nesouhlasí a věří, že tradice jednoduše měnit, ale nezmizela.\nPokud vezmeme v úvahu příklad moderního tradicionalismu náboženství, můžeme vidět, že v podstatě nic nezměnilo. Tradicionalisté tvrdí, že náboženství není nic víc. Ve skutečnosti je. Mnozí prostě přestal chodit kostela. Většina z nich jsou objektivní důvody pro toto, jako je například práce. Ale přesto, mnozí jsou velmi náboženský, a chodit do kostela v neděli - je nedílnou součástí jejich života. V Americe, tam jsou nedělní školy. V Rusku, které je předmětem religionistiky byl zaveden do školních osnov. Z celkové populace 90% křtít své děti. Ti, kteří nejsou pokřtěni, to udělat sám, ve více dospělých. Z výše uvedeného můžeme konstatovat, že lidé přestali věřit v Boha, ale prostě přestal chodit kostela pravidelně.\nJak modernizace ovlivnila ruský tradicionalismu\nTradicionalismus a modernizace měly obrovský dopad na existenci pokroku na celém světě, zejména v Evropě a v Rusku. Ale stalo se to jinak. Důvodem byl rozdíl v ideologii, tradice, náboženství, Evropany a Rusy.\nNorm ruský tradicionalismus Věřilo se, že v případě, že bohatý člověk, a tak zlý, hloupý a nelíbí Bohu. Chudí lidé - laskavý, čestný a hodné ráje. Bohatství se stal synonymem s hříchem. A tak to i považovala za bohatý. Se zbavit strašlivého osudu, oni rozdělili půdu, peníze, majetek chudým rolníkům a církve.\nProstřednictvím tohoto kostela začala prosperovat. Objevila se peněz a obrovské území. A spolu s nimi i nejnovější zařízení pro zpracování polí. To nemohl, ale vliv na ekonomiku země. Tak začal modernizaci Ruska. Ale na rozdíl od evropských, ruských kněží se neučí na rozvoj lidí, self-vývoj a není motivován k práci, která přinese ovoce. Na konci, ten chudák byl ideál, který je nutný, aby se do nebe.\nVliv modernizace na tradicionalismu v Evropě\nV Evropě, tradicionalismus a modernizaci nejsou oddělitelné od sebe navzájem. Evropa následoval náboženství, protestantismu (druh křesťanství). Kostel učil muž, který se dostane do nebe či není stanovena v průběhu svého života. Z tohoto důvodu, lidé se snažil tvrdě pracovat, rozvíjet, vydělat hodně peněz. Je-li člověk uspěje v životě, postoj lidí k ní okamžitě změnila k lepšímu. Boháč považován hodné ráje. A protože názorům druhých bylo vždy velmi důležité pro obyvatelstvo, aby tvrdě pracovat. A proto vyvinuli, a tak stát nestojí. Tak jsem přišel do Evropy průmyslového pokroku a buržoazie. Oni změnili tradici a tradicionalismu zničena.\nLze dospět k závěru, že náboženství naučila Evropany pracovat, čímž se vytváří tradice: být dobrodružný a bohatá. V Rusku, navzdory příchodu modernizace, tradice se nezměnil.\nTradicionalismus a jeho vzhled v Rusku\nTradicionalismus v Rusku objevily před více než dvaceti lety. Když ruský jazyk začal překládat díla zakladatelů filozofie tradicionalismu. Ale první konference věnovaná tradicionalismu, uplynul není to tak dávno, na podzim roku 2011. Bylo to velké kongresové přívrženců této filozofie. Za účasti obou ruských myslitelů, stejně jako hosté z Evropy.\nBěhem kongresových hostů ze západu na sebe uvést zajímavou věc. Navzdory skutečnosti, že tradicionalismus se objevil v Rusku v poslední době, jejich občané budou aktivně zajímají o této filozofii. Její stoupenci byli studenti, postgraduální studenty, výzkumné pracovníky a mnoho dalších talentovaných lidí. Jsou schopni pochopit jeden z nejsložitějších hnutí ve filozofii, ale také prodchnutý myšlenkou nejen to.\nKoncept tradicionalismu a konzervatismu. Jak se liší\nPoměrně často se lidé dělají tu chybu, věřit, že tradicionalismu a konzervatismu - to samé. Ve skutečnosti jsou tyto dva pojmy jsou velmi odlišné. Ale protože mnoho lidí nevidí rozdíl, význam obou pojmů trpět. Zmatek nastane, slova nejsou použity v souladu s jeho významu. Co to vlastně znamená?\nKonzervatismus - akceptace a zachování nejlepších tradic.\nTradicionalismus - je studium přenosu tradice z generace na generaci.\nZmatek mezi oběma je vzhledem k tomu, že jsou oba bojují za zachování a předávání tradic, ale různými způsoby. Konzervatismus znamená, udržet pouze nejvíce životaschopné tradice, které se snadno vejde do moderního světa. Pro tradicionalismus neobvyklé rozdělení do dobrých a špatných tradic. Jsou všichni svatí a nemůže být ztracena. Takový postoj k tradicím způsobil konflikt a soupeření mezi těmito filozofií.\nTradicionalismus v politické kultuře\nTradice - je základem lidské společnosti. Stanovují standardy chování, životních hodnot, poznání, tvarované v průběhu mnoha staletí existence státu. Říkají lidem, co mají dělat v určité situaci. Dá se říci, že z tradic vytvořených vzorců chování, které jsou předávány z generace na generaci.\nTradicionalismus je také politické tradice. Spojují myšlenky, postoje, zásady, které umožňují státním orgánům fungovat a pomáhat řídit lidi. Politické tradice normalizovat chování občanů ve společnosti, napomáhají k odpovídající interakci mezi orgány a obyvatelstvem.\nPolitické tradice jsou definovány jako druh myšlení, který je založen na zachování hodnot, norem a tradic v politice státu.\nTraditsionalisticheskaya politická kultura v Rusku\nV Rusku, politická tradicionalismus je velmi důležitým prvkem. On je považován za jeden z hlavních faktorů, které umožňují, aby stát svou autoritu, byrokracie a správu úložiště metodiky. S byl vytvořen za pomoci politických tradic dispozice, vzor chování, které podporují občany této země na denní bázi.\nRuská tradicionalismus existovala po staletí, a to navzdory skutečnosti, že pojem tradicionalismus se objevil teprve v 70. letech. XX století. Díky němu vytvořit určitý typ politické kultury, která se vyznačuje tím, že chybí sebevědomí se jako občan země, nedostatek touhy vykonávat svá práva a jsou-li za ně bojovat Rushen. Další tradice je to, že pro občany prioritních zájmů vlády než jejich vlastní.\nVzhledem k tomu, že tradicionalismus stal pro Rusy nezpochybnitelnou normou a politických tradic, který byl vypracován v průběhu staletí, jsou nedílnou součástí života, je zpomalení ve vývoji státu. Politologové a sociologové dokumentovali skutečnost, že Rusko vyvíjí několikrát pomalejší než v Evropě či Americe. S cílem urychlit tempo vývoje bude muset aktualizovat tradice, nahrazovat staré stereotypy s novými kulturními normami. Například:\nRozvoj občanské vědomí.\nZměnit rozložení chování a postoje občanů k orgánům.\nZáklady právního státu jsou povinni dodržovat.\nMěl by být potvrzen název demokratického státu.\nTo je jen malá část seznamu, co je potřeba k plnému rozvoji Ruska a zvýšit konkurenceschopnost ve vztahu k západním zemím.\nNa konci tohoto článku lze dojít k závěru, že tradicionalismus měl velký vliv na rozvoj zemí. Pro některé to bylo užitečné, ale i pro ostatní ne tolik. Ale on pomáhal formovat kulturní hodnoty, morální normy, vzorců myšlení, chování. Díky němu se člověk stal, čím je dnes.\nDzhordzh Berkli: filozofie, základní myšlenky, biografie\nEvgeny Fist - talentovaný umělec rap\nJaký je název Christina „Uni. Nová ubytovna“? Krátká biografie herečky\nCo je elektrokardiogram


Sametový Herodes | Knihkupectví-Daniela.cz\nLibor Michalec Autor\nPopis: Sametový Herodes\nByl jedním z nejlepších reportérů prvního českého luxusního magazínu o cestování, vzniklého po sametové revoluci z nadšení pár kamarádů. Navštívil přes čtyřicet zemí světa, oženil se se svou studentskou láskou, zrekonstruoval rodinný dům, stal se zástupcem šéfredaktora i otcem dvou dcer. Pak přišel pád. Měl podobu schizofrenie – Sametového Heroda škrtícího plyšovou prackou a nemilosrdně ničícího identitu, sny, plány a naděje. Dva pokusy o sebevraždu, ztrátu prestižní práce i kus sebe samého, pochyby o smyslu existence, zápas o udržení důstojnosti a rodiny, život na sinusoidě euforických vrcholků a propadů do nejhlubší deprese popisuje Libor Michalec s mrazivou věcností a bolestnou upřímností jazykem hovorovým a nic nezastírajícím. Syrovost výpovědi vybízí ke srovnání s hollywoodským zpracováním příběhu loni zesnulého amerického matematika Johna Forbese Nashe mladšího, držitele Nobelovy ceny za přínos k teorii her, rovněž bojujícího se schizofrenií (film o jeho osudu se jmenuje Čistá duše).\nSametový Herodes Název\nLibor Michalec Autoři\n142 x 203 x 20 mm Rozměry\n0201501 Interní kód


Bujáček s Omelkou cíl Bohemky neviděli : Zákruta.cz\nstředa 29.června 2022 • 12:40\nNa páté soutěži Mediasport mezinárodního mistrovství České republiky v automobilových soutěžích, kterou byla Rally Bohemia, se představila také posádka týmu BH CAPO Car Racing ve složení Martin Bujáček - Marek Omelka.\nSoutěž začínala ještě pěkně na suchu superspeciálkou v Mladé Boleslavi. Martin ji dle svých slov spíše projel než prozávodil. Stará pravda říká, že na takové zkoušce se dá jen ztratit, proto ji pojal opatrně. Ostrý start čekal na posádky až v sobotu ráno v podobě náročných zkoušek Bzí, Smržovka a Šumburk. Martin začal obezřetně a jeho časy v polovině druhé desítky stačily po první rundě na patnácté místo, když jezdil se ztrátou něco přes 2s/km oproti špičce absolutního pořadí. V servisní zóně nastalo rozhodovací dilema - co obout. Na RZ Bzí při výjezdu ze servisu jen lehce mrholilo, proto posádka vzala do rezervy dvě mokré pneumatiky a vyrazila. Před startem je nasadila na přední kola, protože na trati se již naplno začala vyplňovat předpověď počasí a mrholení přešlo v regulérní déšť. Ten vlastně letos trápí posádky i diváky na tratích rychlostních zkoušek častěji, než je obvyklé. Martin s Markem se na mokru propadli o jednu příčku na místo šestnácté. Hlavním důvodem byla ztráta v RZ 7.\n„Největším problémem byly pneumatiky, protože se nám nepovedla správná volba, takže to byl víceméně boj o přežití. Navíc hned po pár kilometrech zkoušky byli na trati diváci v místě, kde havaroval Jaroslav Orsák. Vůbec jsme nevěděli co se děje, jestli jet nebo nejet dál. To jezdce poznamená, do konce zkoušky nám navíc lehce cukalo auto, takže to byla pro nás asi nejhorší erzeta, jelikož se tam sešlo více problémů naráz,“ vyjádřil se ke ztrátě sám jezdec.


27 Georgaki Street, Korfu, Řecko\nTichý hotel Bretagne je řádný příklad 2-hvězdičkového hotelu ve městě Korfu. Hotel byl otevřen v roce 1985 a je příkladem architektury v tradičním stylu ve městě Korfu.\nNemovitost se nachází 900 metrů od takových památek jako Archaeological Museum, Saint Spyridon Church a Museum of Ceramic Art. Hotel je umístěn 1 km od centra města.\nHotel je jen krátkou procházku od lékárny, obchodů a malého trhu.\nHotel nabízí 43 moderních pokojů s takovým vybavením jako Wi-Fi zdarma, sejf, soukromý balkón, šatna a psací stůl. Pokoje mají soukromé koupelny s vanou, sprchou a fénem a myčkou nádobí a chladničkou.\nV hotelu je pro hosty kavárna, kde si mohou užít své jídlo. Benitses Taverna a The Village Taverne nabízí výběr jídel a je 5 minut pěšky.\n20 minut od železniční stanice Municipal Gallery.\n4hvězdičkové Spa Thermal in Karlovy Vary - website\n3hvězdičkové Sv. Dimitar in Primorsko - website\n4hvězdičkové Grandezza in Brno - website\n3hvězdičkové El Greco in Soluň - website\n3hvězdičkové Rango in Plzeň - website\n3hvězdičkové Alexia Apts in Larnaca - website\n4hvězdičkové Kaiser Spa Zur Post in Heringsdorf - website\n[StarCount stars] Il Sipario in Ferrara - website\n2hvězdičkové Alighieri in Bardolino - website\n4hvězdičkové Vip Executive Art's in Lisboa - website\n[StarCount stars] El Diablo in Bělehrad - website\n5hvězdičkové Milenij in Opatija - website\n[StarCount stars] Village in Karlovy Vary - website\n[StarCount stars] Gletscherblick in Kaprun - website\n[StarCount stars] Forte in Forte dei Marmi - website\n4hvězdičkové Una Venezia in Benátky – Lido - website


ŽENA-IN - Můj přítel je policista, bojím se o něho\nKaždé zaměstnání má své klady a zápory. Některá povolání obdivujeme, jiných si vážíme, jsou ale i taková, kterým se vysmíváme. Například policistům. Ale je ten výsměch oprávněný?\nPřezdívkami guma, fízl, benga, těmi všemi častujeme policisty. Většinou se jedná o strážníky městské nebo státní policie, ke kriminalistům ještě chováme jakousi úctu a respekt.\nAle proč obyčejným policistům nadáváme a vysmíváme se jim? No protože někteří se opravdu jako ta benga chovají. Povýšeně a arogantně, a jejich heslo pomáhat a chránit ztrácí na významu ve chvíli, když se jich nemůžeme dočkat tam, kde je nejvíc potřebujeme, a naopak na ně natrefíme na místech, kde jsou zbyteční.\nPodívejme se na toto povolání ale i očima druhé strany, ne rovnou policisty, ale jeho přítelkyně. Jana žije s policistou osm let. Bydlí na pražském Proseku, ale přítel pracuje na oddělení Státní policie pro Prahu 2.\nDál už vypráví Jana\nNa jednu stranu se říká, že policistů je málo, a na druhou stranu se pořád snižují stavy. Přítel nikdy neví, kdy za ním přijdou, že mají nadstav a bude se propouštět. Hlavně že se pořád přibírá nahoru do kanceláří. Také si chtěl zvýšit kvalifikaci, ale řekli mu, ať ještě počká, že teď na to není příznivý čas. Čeká už dva roky. Plat má stejný jako před osmi lety, když nastupoval. Slíbili mu příplatky za služby o víkendech a za noční, ale zůstalo jen u slibů.\nNeumíte si představit, jaký mám o něho strach, když mají třeba v noci výjezd k nějakému případu, kde se chlapi porvali, nebo když mají hlášku o opilých bezdomovcích. O feťácích ani nemluvím. Přítel se nejednou málem napíchl na injekční stříkačku, když nějaké takové zfetované lidi musel uklidnit.\nPořád jim jen někdo nadává, ale i oni toho mají někdy plné zuby. Ať si někdo zkusí za pár drobných udržet třeba pořádek mezi komunitami.\nPřítel dělá thai box, tak má celkem figuru, ale i přesto dostal už mockrát nakládačku, o slovních urážkách ani nemluvím. Nedávno nám někdo hodil do okna kámen, kdybychom tam měli postel, tak jsme to dostali do hlavy.\nNěkolikrát jsem mu říkala, ať toho nechá, že se o něho bojím, ale práce policisty ho baví, vždycky to chtěl dělat už jako malý kluk, jen ho mrzí, jak se k nim lidi chovají a že je hážou všechny do jednoho pytle. Třeba s městskými, kteří dávají za auta parkovací lístky. Ale i to musí někdo dělat.\nPřítelův sen je být kriminalistou, jenže tam je plno, už několikrát to zkoušel. Když mi však vypráví o případech, které se třeba právě v Praze „každou noc“ dějí, až mě z toho mrazí. Dokonce přemýšlím, jestli vůbec do tohoto světa přivést děti.\nPolicie nemá žádnou pravomoc a lumpům a darebákům se daří.\nAhoj holky takpište pište prosím.\nHolky ded´přemejšlím jestli si to mám nechat proto že sem s přítelem tak rafla proto že mě nenapsal SMS jestli je v pořádku a ani nevím jestli s ním mám dál žít.Když se vrátí ze služby tak se ho docela se ho bojím je to normální?\nProsím pište pište\nAhoj holky muj přítel ten dělá u zásahové jednotky pčr a nevím jestli mám přivét mimčo na svět a sem moc zoufalá pomoc.\nladouch — #19 presne tak\nPěkný článek, ani se paní nedivím.\nmůj syn je policista tak vím o čem Jana píše\nBlíže znám jen jednoho, pražského městského policistu. Na místě jeho přítelkyně bych se asi pos... strachy, jen to, co jsem slyšela... Člověk si to asi nemůže připouštět, jinak by se zbláznil.\nRozhodně si o policistech nemyslím nic hanlivého. Pokud jsem je potřebovala, pomohli. Mému otci zachránil život mladý policista, který nebyl ani ve službě. Ona každá profese má svá specifická rizika.\nJe to jako v každém oboru...buď jsi dobrý,nebo to děláš jen proto,že nic jiného není...\nPavlačková — #15 To mi tedy přijde trošku přitažené za vlasy.\nŽe mu pak nenabídnou lepší práci, to ano, ale že by ho vyhodili z práce, kterou léta vykonává jenom proto, že má lepší vzdělání? A ještě mu dobrovolně platili odstupné....\nUpřímně, to bych se tedy dost divila.\nToraToraTora — #20 ty jsi číslo, tvou vyřídilku bych brala. Já jsem generál až po bitvě, až pak mě napadne něco výstižného..\nJednou na mě zvonili četnící z městské. Prý, že nemáme uklizený chodník před domem. Povídám, že dům patří městu. . . a oni že jsou také zaměstnanci města. No jestli chtějí, že jim lopaty půjčím Už na nás nikdy v zimě nezvonili\nOni to s námi také nemají lehké\nKaždé takové povolání je svá rizika, zrovna jako u požárníků nebo záchranářů.\nBrixik — #17 A co teprve ty bonusy na posilovny za vypsané pokutky, což? Ale o tom už se nemluví\nU policie dělá švrg už 15 let. Na papírech šel jeho plat nahoru, ale oficiálně má o cca 4000 Kč měsíčně míň než před 10 lety - zrušili příplatky za svátky, riziko a naopak zvedli počet přesčasů, které musí udělat zadarmo. Je tam jen kvůli tomu, že má fajn pracovní dobu, 2 dny den, 2 dny noc a pak 4 dny volno a tak se může věnovat svým koníčkům.\nA teď pravdivá historka, proč často měří nebo chytají tam, kde to není nebezpečné a snadno se rychlost překročí. Ne, že by za to dostali přidáno, to ani omylem. Jsou postaveni před věc - buď dáte dneska XY pokut anebo jste zítra celou službu (venku bylo - 7 a víc celý den) bez auta.\nTakže pak se nemůžeme divit, že se jim nadává.\nTrefa:prace policisty je moc narocna.kazde povolani ma sve pro a proti.\nv.poho — #5 Ono to s tím zvyšováním kvalifikace není tak jednoduché. Pokud si zvýší kvalifikaci na vlastní náklady, tak se mu může stát, že ho propustí pro nadbytečnost a zdůvodní to tím, že má na svoji současnou pozici vysoké vzdělání a pozici odpovídající jeho vzdělání mu nemohou nabídnout.\nvšichni nejsou tupci, určitě se mezi nimi najdou i inteligentní a normální chlápci, ale tak je to všude - všude člověk narazí na někoho, kdo je úplně v pohodě a taky na pár blbců...\nPřítel je bývalý policista. Odešel, když mu peníze stáhli na tak málo, že i já v kanceláři vydělávala víc.


3. květen 2012 | 20.32 |\nJelikož mám ještě spoustu fotek, rozhodla jsem se že si projdu ještě v rychlosti naší prvomájovou cestu. Celý den jsem robotila na zahradě, tak si teď chvilku sednu, přestanu myslet na saláty, kedlubny a kdoví co a odpočinu si, zavzpomínám na krásu, horko, přemíru slunce i potu, když se teď venku trochu zatáhlo, slibují déšť a já doufám, že bude pršet, tak už jsem ani nezalila.\nToho prvního jsme jeli do Nového Města pod Smrkem, co bylo pro mne nové, že jsme nemuseli v Raspenavě přestupovat do dalšího vláčku, tam prostě jeden vagonek odpojili a jeli jsme dál. Nádherná vymoženost. Jenže potom už jsme museli bohužel jen po svých.\nZ Nového Města jsme se vydali krásnou alejí a už tady mám bylo jasné, že tahle vycházka nebude zadarmo, že se pořádně zapotíme.\nZtracený potok u pramene Kyselky, kterou jsme si načepovali do láhví, měla zvláštní chuť a jak jsme ji ohodnotili, - že snad byla i mírně perlivá.\nPramen je v malém domečku a voda teče neustále až je člověku líto, že pro nic za nic teče do potoka.\nVoda je velice příjemná, nádherně studená a má tak trošku barvu medu. Tady jsme vzpomínaly s Álou, jak jsme jednou také šly ve velikém vedru a namáčely si trička v potoce abychom vůbec mohly pokračovat.\nFotím potok, asi že i ten pohled do vody osvěžuje, když se v něm i slunce koupe.\nTak ještě naposledy a opouštíme ho.\nJít takovu cestou je docela fajn, jen by tu mohlo být více stínu.\nTa je panečku! - Lekla se stejně jako my.\nObčasné zastávky jsou proto, abychom se vydýchali a také pořádně porozhlédli kolem.\nMíříme nahoru na Smrk. - http://sochova.blog.denik.cz/c/262236/Smrk.html\nSlunce je nemilosrdné.\nAle zbytky sněhu ve stínu jsme uvítali s radostí. Je stejně studený jako v těch největších mrazech.\nVětší louže a nad ní rozhledna.\nKocháme se výhledy do okolí.\nTo už jdeme dolů.\nJizerky jsou díky Bohu a obětavosti mnoha lidí opět zelené.\nTuhle památku na zimu jsme si vážně užívali.\nTaké jeden z obyvatel hor, který se snažil rychle schovat před námi. Ještě jsme viděli ještěrku, ale ta přede mnou vlezla za kůru pařezu a tak s ní splynula, že jsem ji na fotce vůbec nenašla.\nNahoru nás vedla Alča, dolů Hanička a po docela pohodlné cestě.\nMáme slibované občerstvení v Hubertce, tak se všichni těšíme.\nTeď už jen na vláček do Bílého Potoka a domů. Bylo to krásné, bylo toho dost a zase jsme nemuseli přestupovat, pouze nás připojili na vlak, který přijel odkudsi a byli jsme natošup doma. - Venku pořád ještě neprší a tak si říkám, jestli jsem přece jen neměla zalévat, ale tak až zítra, také je den!\nRE: Májové Jizerky adil 03. 05. 2012 - 22:09\nRE(2x): Májové Jizerky inenaso 05. 05. 2012 - 05:58\nRE(3x): Májové Jizerky tenisák 11. 05. 2012 - 21:49\nRE: Májové Jizerky zdenka"ren" 04. 05. 2012 - 09:29\nRE(2x): Májové Jizerky inenaso 05. 05. 2012 - 05:59\nRE: Májové Jizerky tales 04. 05. 2012 - 11:09\nRE(2x): Májové Jizerky inenaso 05. 05. 2012 - 06:00\nRE: Májové Jizerky jarmila 05. 05. 2012 - 13:39\nRE: Májové Jizerky amelie00 08. 05. 2012 - 18:40\nRE(2x): Májové Jizerky inenaso 12. 05. 2012 - 06:08


Kalendáře, plakáty | FLASHSTUDIO\nNabízíme individuální grafické návrhy kalendářů.\nPodle vlastního kreativního návrhu nebo podle předlohy připravíme grafické řešení kalendáře libovolného formátu a technologického zpracování včetně výroby a distribuce.\nMůžete se na nás obrátit také v případě, že máte od svého fotografa, grafika, či jiného kreativce hotové podklady (fotografie, kresby, malby apod.) a potřebujete jen vhodně vymyslet kombinaci motivu s kalendáriem.\nPokud přemýšlíte o výrobě kalendáře, plánujte jeho výrobu s dostatečnou časovou rezervou. Umožníte nám lepší manipulační prostor pro tvorbu kreativního návrhu a také se můžete dostat při výrobě mimo exponovaná období (např. léto) na zajímavější cenu za tisk.\nOd prezentace nového výrobku či služby přes uveřejnění konání akce až po stylové dekorativní plakáty, pro to vše je možné využít plakát jako médium, které je součástí Vaší firemní identity. Pomůžeme Vám navrhnout plakáty normalizovaných i atypických rozměrů s grafikou šitou na míru.


Překladatelské sny si plním průběžně | | A2 – neklid na kulturní frontě\nV rozhovoru s jedním z předních romanistů a překladatelů se mezi jiným dozvíte, jak úmorná je překladatelská práce, co má společného Švejk s Neapolci a proč se situace v českém vysokém školství neustále zhoršuje.\nPocházíte z Českého Krumlova, ovlivnilo vás tamní kulturní ovzduší? Změnil se nějak genius loci města vašeho mládí a Krumlova dnešního?\nNevím, zda jsem to schopen posoudit. Pokud člověk stráví dětství a mládí v tak krásných historických kulisách, asi to s ním něco udělá. Ale sotva bych mohl tvrdit, že mě právě historický kontext města navedl k tomu, abych se stal literárním historikem. Krumlov si pamatuji jako nádherné město s pošmournou atmosférou – Krumlov magica. Kulturní politika jihočeské komunistické strany byla devastující, což se podepsalo nejen na Krumlovu, ale i na celém kraji. Ovšem když jsem na počátku šedesátých let začal studovat gymnázium, v uvolňujícím se klimatu vycházely podivuhodně zajímavé knihy a časopisy, které každému, kdo měl zájem, otevíraly nové horizonty. Vzpomínka na ten závan svobody je pro mě dodnes velmi silná. V samotném Krumlově mého mládí byla kulturní nabídka omezená, dnes je to město živé, plné velkých festivalů a drobných kulturních akcí a v tomto ohledu překonává i České Budějovice. Krajské město však disponuje univerzitou, která je obrovským vkladem do budoucna.\nKdyž jste studoval a později se stal překladatelem, měl jste překladatelské vzory?\nČeské překladatelství je důležitá kapitola našich kulturních dějin a lze se tu setkat s řadou osobností, od nichž je možné se leccos naučit. Myslím si, že stále inspirující jsou i překlady staršího data, práce velkých osobností fischerovské či zaorálkovské školy. Z mladších překladatelů bych uvedl dvě jména: neuvěřitelně nadaného Jana Zábranu a z románské oblasti Petra Koptu. U většiny překladů poezie dochází ze samozřejmých důvodů k ochuzení formální stránky básní. Aby překladatel zachoval význam, volí například zpravidla jednodušší, frekventovanější rýmy. Kopta však měl ctižádost rýmovat brilantně, efektně a vynalézat rýmy nové, liboval si ve štěpných a kalambúrních rýmech. Přeložil takto Musseta či Victora Huga. Pro mě to byla základní lekce: nic není třeba vzdávat předem. Ale mohl bych uvést desítky dalších jmen: připomenu alespoň nedoceněného Luďka Kubištu. Jeho překlady Pasternaka patří k tomu nejlepšímu, co v historii českého překladatelství najdete.\nKdy jste se začal překládání věnovat?\nZkoušel jsem překládat velmi brzy, vlastně ve chvíli, kdy jsem se začal učit cizí jazyky. Zprvu to bylo jako luštit křížovky. Prvním jazykem, se kterým jsem se setkal, byla ruština. Na sklonku devítiletky jsem se pustil do překladu dvou hlav Evžena Oněgina a pamatuji si, že jsem si pomáhal nečistými triky. Do rýmových pozic jsem dával četné přechodníky, často chybné. Dlouho jsem si pak překládal pro sebe a v prvním ročníku filozofické fakulty jsme s medievistou Janem Lehárem, kamarádem z koleje, připravovali antologii francouzské barokní poezie. Něco jsem z ní po desetiletích i otiskl: z té doby pocházejí například překlady sonetů a stancí O smrti, které před nedávnem vydalo nakladatelství Opus.\nJaké rady byste dal začínajícím překladatelům?\nPřeklad má rozmanité aspekty. Podstatná je jeho technická stránka, řemeslo, které by mělo být zvládnuto: patří sem třeba prozodie nebo stylistika. Je třeba si vzít text, který mě oslovil a v němž tuším nároky na překladatelskou invenci, a zkusit to. Jistěže je dobré pak výsledky ukázat lidem, kteří překládání rozumějí. Pokud člověk získá jistotu a potřebné sebevědomí, nejlépe je najít blízký text, který v našem prostředí chybí, a pokusit se ho převést. Překladatelskou práci vnímám pořád ještě v buditelském duchu jako zaplňování bílých míst na kulturní mapě. To jí dává vnitřní smysl.\nMají mladí překladatelé možnost si svou práci tak dlouho zkoušet, postrádajíli potřebné štědré zázemí?\nPokud se někdo chce překládání věnovat vážně, je nutné, aby nelitoval času a nepočítal ztráty. V Česku jde o profesi, na níž se vydělat nedá. Budeli tedy na začátku skromný, později se mu nedostatečné ohodnocení bude lépe snášet.\nAloys Skoumal mluví v nedávno vydaných esejích o nesmírné řeholi, již představuje překladatelská práce. Souhlasíte, že primární je řemeslná dřina?\nNaprosto. Překládání znám jen jako náramnou práci a dřinu. Člověk sedí hodiny před obrazovkou a jen pomalu na ní nabíhá text, který vzápětí maže a vymýšlí něco jiného. Každý překladatel potřebuje především „sicflajš“. Trochu nerozumím kolegům, kteří hovoří o rozkoši při překládání toho či onoho autora. Radost se dostaví, ale až později, když se práce povede.\nExistuje text, který byste si mimořádně rád přeložil?\nSvé překladatelské sny si plním průběžně. Od chvíle, kdy jsem dokončil Píseň o Rolandovi, jsem měl v plánu přeložit Putování za Svatým Grálem, po dvaceti letech kniha vyšla. Můj poslední překlad jsou eseje Eugenia Montala, na něž jsem myslel přes deset let, ale nevěřil jsem, že by je nějaký nakladatel vydal. Pak přišel Marek Stašek a nabídl mi k vydání románského esejistu podle vlastního výběru, a tak jsem se mohl konečně do Montala pustit. Podobných přání mám do budoucna mnoho, času je však málo, nebudu je raději zveřejňovat. Některých snů už jsem se vzdal, každý italianista by rád přeložil Božskou komedii, ale při mém tempu by to byla práce na deset let, navíc v Čechách překladů existuje dost. Z italské literatury bych rád ještě přeložil kompletního Ungarettiho, v moderní próze jsou jména, kterých si u nás ještě nikdo nevšiml, třeba Guido Morselli.\nPřekládáte z italštiny a francouzštiny, z němčiny pak práce teoretické a nedávno jste s Pavlem Dominikem z angličtiny přeložili Nabokovův Bledý oheň. Který jazyk vám je pro tuto práci nejbližší?\nItalština a francouzština rovným dílem. Další dva jazyky, které jste zmínili, umím spíše pasivně, angličtinu navíc dost mizerně. Překlad básnických partií Bledého ohně pro mě byl obrovská výzva. Ten text jsem v sobě nosil přes dvacet let jako čtenář, a tak jsem nedokázal nabídku odmítnout. Věděl jsem, že to bude velmi těžké, ale moc jsem stál o spolupráci s Pavlem Dominikem. To je překladatel od pánaboha a já jsem se mohl spolehnout, že mě ohlídá.\nČím se liší přístup překladatele prózy a poezie?\nKdyž překládáte poezii, musíte umět něco navíc, minimálně ovládat českou prozódii. V dnešní době vychází řada básnických překladů, u nichž pozoruji, že o ní jejich autoři nemají valné povědomí, a dopouštějí se proto školáckých chyb – porušují například přirozený rytmus češtiny rýmováním mužských a ženských rýmů. Kdo technickou stránku neovládne, neměl by se do překládání poezie vůbec pouštět. Rozdíl mezi překládáním prózy a poezie je zásadní. Když se věnujete poezii, musíte si povolit určitou volnost, míra osobní invence je vyšší a zároveň je podmínkou, aby se vám podařilo přetlumočit to podstatné: estetické sdělení, emoci. Když se to daří, je v tom něco euforického, ale vzápětí se dostavují okamžiky, kdy pochybujete, zda ještě překládáte, nebo už vyšíváte na cizím. V těchto chvílích se proto pokorně vracím k próze, která mě jako překladatele uzemní. Tím nechci říci, že překládat prózu je jednodušší, někdy mám pocit, že je to naopak obtížnější, právě proto, že výchozí pozice vás více svazuje a o tolik volnosti si říkat nesmíte. Po jisté době mám ale zase pocit, že ta služebnost je přílišná, a tak si znovu zkusím nějakého básníka.\nŘíkáte, že při překladu poezie musíte být invenční. Uvažoval jste někdy o vlastní tvorbě?\nJako většina lidí s podobným životopisem jsem si takovými pokusy prošel, ale skončilo to na střední škole, kde jsem zjistil, že všem to jde lépe než mně. Myslím si ale, že toto diletantské období k něčemu bylo. Když si zkusíte malovat a zjistíte, že vám to příliš nejde, něco si přece jen odnesete. Na obrazy se po celý život díváte jinýma očima, alespoň trochu je vidíte zevnitř. Své literární pokusy jsem takto bezbolestně přenesl do oblasti překládání, které je podle Jiřího Levého z poloviny reprodukční a z poloviny tvůrčí činnost. Nostalgii po mladistvých pokusech necítím, protože mám pocit, že jsem o nic nepřišel.\nV českém prostředí vládne na poli italské teorie Umberto Eco. Zmínil jste Eugenia Montala, proč stojí za pozornost?\nVždy jsem rád četl básníky, kteří hovoří o literatuře jako kritici. Jak jsem řekl, znají tvorbu zevnitř. Jejich kritické soudy jsou sice často hodně osobně intonované, ale zpravidla jsou bezpečně obrněné proti literárnímu šarlatánství. Praktikující spisovatelé mají navíc velmi originální postřehy, které leccos odhalí. Skvělé jsou kritiky Karla Čapka, Luigiho Pirandella či Tolstého, který si například dovolil naprosto bezostyšně kritizovat Shakespeara – podle mne scestně, ale nesmírně bystře. Montale je jedna z klíčových figur italského a evropského modernismu. Za světem jeho esejů je však estetika, jež je zajímavě opřena o klasickou tradici. Vždy mě zajímalo, kolik klasických reziduí lze najít v konceptech, jež jsou charakterizovány atributy jako modernistický či avantgardní. Kupodivu je jich tam dost.\nV Itálii je jedna z nejsilnějších světových bohemistik. Bohumil Hrabal, Jaroslav Hašek či Vladimír Holan jsou tam velmi oblíbenými autory. Existuje mezi českou a italskou literaturou myšlenková, stylistická či tematická spřízněnost, nebo na tom nesou podíl popularizátoři, jakým byl například Angelo Maria Ripellino?\nVysvětlit, proč některý velký autor překročí hranice národní literatury, a jiný ne, snad ani nelze. Vždy, když slyším tuto otázku, vynoří se mi jedna anekdota. Kdysi jsem se v severní Itálii setkal s mužem, který mě provázel po bojištích první světové války a nakonec řekl: „A teď se bavme o těch vašich spisovatelích! Co říkáte tomu Kafkovi a tomu Haškovi?“ Něco jsem odpověděl, po chvíli mě přerušil a řekl: „Víte, ten váš Švejk ,è un napoletano‘.“ V něčem měl jistě pravdu. Neapolec je v italském povědomí člověk, který si vždy poradí. Dokáže improvizovat, je veselé letory, nic ho nezaskočí, jeho hra není vždy čistá, ale v zásadě je sympatický. Sekvence těchto rysů Švejka skutečně vystihnout může. Člověk nikdy neví, co tu popularitu v cizím kulturním prostoru způsobí.\nČtenářskou oblíbenost Hrabala či Haška v Itálii zapříčiňuje i to, že jádro autentické italské kultury je hodně plebejské. Stejně tak česká kultura vychází z lidového základu. V Hrabalovi nalezneme velkou dávku upřímného plebejství, což se asi Italům velmi líbí. Pro Vladimíra Holana platí jiné vysvětlení. Mluví nesmírně univerzální řečí a přes složitost své dikce je poměrně snadno přeložitelný, protože promlouvá k internacionálnímu publiku. V tomto ohledu je skromný a velmi „český“ Seifert pro překlad daleko náročnější. Pro Itala je navíc Holan se svou základní tragickou maskou, setrvalou melancholií a negativním pohledem na svět moderní reinkarnací Leopardiho. Typus takového básníka je v Itálii vstřebaný, a usnadňuje tak jeho pochopení. Italská bohemistika je na vzestupu a dělá toho pro českou literaturu jistě mnoho. Ripellino je zvláštní případ, protože vsugeroval Italům uhrančivý, ale jednostranný pohled na Prahu a české prostředí jako nokturnální a groteskní kulturu národa, který věčně umírá. S jeho vizí se neidentifikuji, ale v Itálii zapustila hluboké kořeny. Turisté, kteří sem přijíždějí, jsou šokováni barevnými fasádami domů a zdá se jim, že genius loci se vytratil.\nNad vaší studií o Putování za Svatým Grálem člověka napadá, zda i v moderní literatuře je možné nalézt podobně rozšířený a klíčový motiv, jímž je ve středověku hledání…\nCelý středověk ze sebe vydal dva velké příběhy, dvě velké metafory. Jednou je příběh Tristana a Izoldy, v němž je tematizována láska jako existenciální fakt, druhou putování za Svatým Grálem, které je velkou metaforou duchovní cesty. Ve středověkém písemnictví nevidím už jiný příběh s tak velkou paradigmatickou kvalitou, že by ho stálo za to vyprávět stále znovu. Putování jsem překládal také proto, abych dal zahlédnout, jak se ve středověku literatura psala. Je to příběh, který se předává z ruky do ruky a je neustále doplňován kolektivním autorským mnohohlasem, na jehož konci je sága, která se měří s Biblí. Uvědomímeli si tuto fascinující skutečnost, pochopíme jednu z podstatných proměn naší kultury, individualizaci tvorby. Velkolepá anonymita středověkých vypravěčů za sebou měla nesmírnou kulturní jednotu, ta nám chybí. V moderní literatuře jistě existují podobně silné příběhy, ale bylo by velmi složité zvolit, které jsou ty nejzásadnější. Už od devatenáctého století se literatura začala remytologizovat, bránila se rozpadu hodnot a příběhu tím, že své vyprávění začala podkládat mytologickými paradigmaty, jejichž významy je scelovala. Prvním velkým románem tohoto typu je Joyceův Odysseus. Daniela Hodrová napsala studii o figuře blouda, poutníka neznalého svého cíle, to je možná ten velký příběh našich časů.\nZákladní otázka poezie i prózy Samuela Becketta je, jak vyjádřit slovy v zásadě nepostižitelnou skutečnost, prostor pauzy a mlčení. Co to znamená pro jeho překladatele?\nBeckett má dvě podoby. V první fázi používá velmi manýristický, sternovský jazyk s vnitřním humorem, konstruuje složitá hypotaktická souvětí. To je joyceovské dědictví a ještě Murphy je napsán takto. Pak se od této polohy distancoval, dokonce vyměnil angličtinu za francouzštinu a začal psát prózy jiného typu, kde se jazyk stává obrazem existenciálních faktů, o nichž hovoří. Jedna věta popírá druhou, stále se něco ohledává, i syntakticky, hledají se lepší formulace, ale nikdy se nenaleznou. Tak jako se Beckettovi hrdinové pohybují trhavou chůzí a jde jim to hůř a hůř, se zadrhává i jeho věta. Raného Becketta je tedy třeba překládat barvitou, robustní skoumalovskou řečí, zralý Beckett je však oříšek. Překladatel nesmí hlavně nic domýšlet či uhlazovat a musí se ubránit pokušení být dobrým stylistou, musí si osvojit tu prazvláštně výmluvnou chudobu Beckettova jazyka. Je to velmi těžký úkol, protože nejtěžší je při překladu napodobovat právě jazykovou prostotu a střídmost.\nUž dvacet let působíte v Ústavu románských studií FF UK, jak se cítíte jako univerzitní pedagog?\nVývoj našeho vysokého školství mě nadšením nenaplňuje, zdá se, že situace se stále zhoršuje. Tato profese má však zásadní výhodu neustálého kontaktu s mladými lidmi, čehož si ve svém věku umím vážit.\nCo si myslíte o plánované reformě vysokého školství?\nDomnívám se, že se stále hovoří o věcech, které nejsou reálným problémem. Hlavní problém je v mých očích neodstranitelný. Začali jsme reformovat náš systém podle evropského vzoru a jakýkoli zahraniční univerzitní učitel vám řekne, že je to cesta do pekel. Politické posvěcení celé reformy však neumožňuje o změnách diskutovat. Masifikace vysokoškolského studia zastírá skutečnost, že tím státy řeší nezaměstnanost mladých, nejhorší je pak naprostá redefinice vzdělání, opuštění středověkého poslání univerzity, jež produkovala intelektuála jako samostatnou entitu v životě společnosti. Se zřízením bakalářských studií dnes servírujete obor v kostce a pouze vydáváte průkaz, že jej člověk absolvoval. Zavedení strukturovaného studia u filologických oborů je nešťastné, protože jasně definovaný plán se rozpadl. V dřívější koncepci měly být první dva roky oborovou propedeutikou, po nichž stál student v základu na stejných pozicích jako vyučující a mohla začít diskuse. Nyní v rámci bakalářského programu nabídneme celek v kostce a magistrům se pak odkrývají zamlčená tajemství. Podle Komenského něco takového fungovat nemůže. Dalším palčivým problémem je hluboké podfinancování vysokých škol. Peněz je stále méně, ale programy jsou stále náročnější: je více studentů, studium bylo prodlouženo o rok, v rámci bakalářskomagisterských programů vzniká dvojnásobek výstupních prací a ke všemu nesmírně narostla byrokracie. Školy nemají peníze na elementární potřeby jako platy či nákup aktuálních materiálů. Vše je závislé na termínovaných grantech a udržovat kontinuitu je velmi složité. Donekonečna a většinou opakovaně se kontrolují pouze kvantitativní ukazatele a nikdo zatím nepřišel na způsob, jak kontrolovat kvalitu. Omezování akademických svobod je dozajista katastrofální krok – nechápu, proč by do akademického světa měli vstupovat lidé zvenčí. Na tom, že je to možné, však nesou vysoké školy vinu i samy, protože po skandálu plzeňských práv si každý může klást otázku, co všechno lze pod akademické svobody ukrýt.\nJeden z argumentů ministerstva říká, že podfinancování by mohlo být částečně vyřešeno zavedením školného. Souhlasíte s tím?\nNejsem si jist, zda by se takto vybrané peníze vrátily do ekonomických mechanismů škol. Jestliže však stát nedokáže financovat své vysoké školy, je to asi jedno z východisek. Když vidím, v jaké bídě fakulta žije, školné pro mě nepřijatelnou představou není. Možná by tomu bylo jinak, kdyby se stát vzdal nesmyslných investic a kdyby bylo jasnější, kam plynou evropské peníze, které pak často nelze utratit. Není mi též jasné, jak jsou programy nastaveny. Univerzita Karlova nemůže z některých programů na rozdíl od regionálních univerzit získat ani euro, protože funguje v bohatém městě. Je to paradoxní situace: jedná se o nejhůř financované pracoviště v zemi, a přitom je prokázáno, že je stále špičkové.\nSetkal jste se během svého akademického působení se systémem vysokého školství, jenž se zdá smysluplný či smysluplnější než ten český?\nV Itálii je vysoké školství ještě masovější, auly jsou přeplněné a zkoušky trvají několik dní, úroveň výuky podle mých zkušeností vysoká není. Na druhé straně v Itálii i ve Francii působí na univerzitách velké osobnosti, které dokážou v jakémkoli systému udělat zázraky.\nJiří Pelán (nar. 1950) v letech 1968–1973 vystudoval francouzštinu, italštinu a srovnávací literaturu na FF UK. Poté pracoval v nakladatelství Odeon jako redaktor a v letech 1990–91 jako šéfredaktor. Od roku 1991 přednáší italskou literaturu na FF UK. Přeložil řadu textů z italštiny (např. Když jedné zimní noci cestující Itala Calvina, Pražský hřbitov Umberta Eca), francouzštiny (např. Básně/podnes Samuela Becketta, Modré květy Raymonda Queneaua), němčiny a angličtiny.


Historie obce - Oficiální stránka obce Zahájí\nZhruba v polovině 13. století, kdy se král Přemysl Otakar II. snažil upevnit svou pozici v doposud ne příliš osídlených jižních Čechách, vznikl v souvislosti se založením Českých Budějovic mezi lety 1262-1265 i královský hrad Hluboká. K tomu následně král přiřkl i celou okolní krajinu, a tak se v nově formovaném hlubockém panství zrychlil kolonizační proces povětšinou původně německého obyvatelstva z Podunají. Některé vesnice vznikly již na starých sídlech, jiné byly zakládány zcela nově. Již v druhé polovině 13. století pravděpodobně existovaly Zliv, Munice, Olešník, Velice, Chlumec, Nákří a zejména Mydlovary, se kterými byly počátky samotné obce Zahájí neoddělitelně spjaty. První písemná zmínka právě o Mydlovarech totiž pochází z roku 1368 a píše se v ní o knězi Petru, faráři v Mydlovarech. S postupným osidlováním krajiny totiž úzce souviselo i postupné zahušťování farní sítě tak, aby farníci měli do kostela maximálně hodinu cesty. A takový svatostánek nemusel nutně stát přímo v obci, ale kousek od ní, když by se našel vhodnější, nejlépe vyvýšený terén. Kolem roku 1300 tak byly postaveny kostely v Nákří, Purkarci, v Bílé Hůrce a samozřejmě kostel Panny Marie v „Mydlovarech“. Až na přelomu 13. a 14. století začala kolem mydlovarského kostela vznikat původně neplánovaná samostatná osada.\nJejím zakladatelem, tzv. lokátorem, byl více neznámý Vavřinec. Patrně po něm byla obec pojmenována Vavřinčice, neboť všechna jména s koncovkou „-ice“ (např. Bavorovice, Pašice, Munice, Opatovice) získala své jméno po svém zakladateli. Přímo název Vavřinčice je poprvé zmíněn až roku 1352 v registru papežského desátku, což byla jakási evidence příchozích plateb. V prakticky celé druhé polovině 14. století se Vavřinčice užívají dál, ale zajímavé je, že někdy byly pod tímto názvem ztotožňovány i sousední Mydlovary, protože k nim zcela původně přiléhal kostel. Až roku 1399 se v písemných pramenech poprvé objevil současný název Zahájí. Od středu panství – tedy od hradu Hluboká – do Vavřinčic vedla cesta lesem zvaný již tenkrát „Háj“. Proto asi nikoho nepřekvapí, že se pro obec nakonec ujalo mnohem přiléhavější a možná též snáze vyslovitelnější „Za-Hájí“. Vznik nového jména doplňuje i dodnes oblíbená (avšak faktograficky velmi děravá) pověst o hlubocké kněžně dojíždějící do Zahájí do kostela, která měla údajně přikázat, aby se tomu místu „za Hájem“ nově říkalo „Zahájí“.\nDějiny obce nadále byly spjaty především s osudy zdejší fary. Přestože Zahájí leželo prakticky v samém jádru panství Hluboká, všichni zahájští usedlíci byli poddaní svého faráře a farář byl patrně jejich jedinou vrchností. Odborníci se neshodnou na tom, kdy tento zvláštní stav přesně vznikl, nicméně se táhl až do samého konce feudalismu. Zahájí tak neunikalo zvýšené pozornosti hlubockých pánů, kteří se snažili občany více připoutat k Hluboké mj. tím, že dosazovali do Zahájí své vlastní poddané, kteří pak odváděli platy pouze jim.\nNa konci 16. století Zahájí patřilo k olešnické rychtě a hospodařilo zde asi 18 hospodářů a dále své živobytí provozoval jeden krčmář. Třicetiletá válka na Zahájí nezanechala výraznějších změn, zůstala pustá pouze tři stavení, z čehož není jisté, jestli za to mohly přímo válečné manévry nebo jen důsledek ekonomických problémů jejich hospodářů. Zhruba dalších sto let měli Zahájští relativní klid jako poddaní faráře a od roku 1661 i později knížecího rodu Schwarzenbergů. Do jejich rutiny čas od času zasáhly pouze živelné pohromy nebo nemoci (roku 1720 si epidemie moru vyžádala 52 životů z celé zahájské farnosti). K památnému dni, který narušil poklidný koloběh života, došlo až 25. května 1742.\nDějiny události, která se ne zcela přesně označuje jako „bitva u Zahájí“, se začaly psát již v listopadu 1741. Během války o rakouské dědictví (1740-1748) došlo onoho času k obsazení hradu Hluboká francouzským vojskem. Na jaře 1742 se rakouská armáda rozprostírala v Českých Budějovicích a jejich okolí pod vedením knížete Jiřího Kristiána Lobkovice. Jeho hlavní úkol spočíval v obléhání Hluboké. V květnu 1742 byl hlubocký hrad zcela sevřen a Lobkovicovy jednotky se rozložily v prostoru jihovýchodně od Zahájí, kde také vybudovaly vojenský tábor. Ráno 25. května se obec Zahájí ocitla mezi dvěma vojsky – Rakušanů (cca 9000) z jedné strany a Francouzů (cca 18 000) z druhé strany. Po jasném neúspěchu se Rakušané v noci stáhli k Českých Budějovicím. V kontextu válek o rakouské dědictví se v podstatě jednalo jen o nevýznamnou epizodu, i tak si toto střetnutí vyžádalo více jak 300 obětí na životech – 100 na rakouské straně a více jak 200 na straně Francouzů. „Bitva u Zahájí“ si též vyžádala i materiální škody na zahájských staveních včetně kostela a fary. Trvalo minimálně 15 let, než život zdejších obyvatel opět ubíhal v normálních kolejích. Nicméně v 18. století došlo ještě k jedné fatální události, která zamíchala lidskými osudy – roku 1772 postihl osadu velmi krutě hladomor, který o život připravil 102 farníků z celé farnosti (tj. z Munic, Mydlovar, Olešníku a Zahájí dohromady).\nTeprve v 19. století dochází k obecnímu rozvoji. Staví se nová stavení, včetně hájovny při cestě do Munic.V roce 1841 v Zahájí bydlelo 217 lidí, což byl srovnatelný počet se sousedními Mydlovary. V roce 1849 bylo Zahájí přiděleno právě pod nově vzniklou politickou obec Mydlovary jako její osada, ale Zahájí mělo vždy zastoupení v obecní radě. Ještě v polovině 19. století si Zahájí drželo svůj zemědělský ráz, což se však mělo brzy změnit. V okolí vsi totiž ležela bohatá ložiska tří důležitých surovin – lignitu, železné rudy a kvalitní cihlářské hlíny. S jejich těžbou ve velkém se začalo zhruba v 80. letech 19. století. Těžba hlíny znamenala mj. pracovní příležitost pro mnoho lidí z obce. Na konci 19. století se též rozvíjel spolkový život. Vznikla hospodářská beseda, na podporu kultury a osvěty vznikla i Národní jednota Pošumavská pro Zahájí a okolí, bývalí vojíni založili Spolek vojenských vysloužilců.\nNa počátku 20. století byl v Zahájí provozován jak hostinec, tak výčep piva a kořalky. V obci působil kovář, obuvník, drobní obchodníci se smíšeným zboží i krejčí. Občané si mohli ukládat své úspory v kampeličce. K roku 1908 se datují první snahy o odtržení od Mydlovar a vytvoření tak samostatné a soběstačné obce. Tyto snahy však přerušila první světová válka, ve které zůstalo třináct zahájských spoluobčanů. K odtržení od Mydlovar došlo krátce po válce a 6. 6. 1920 se konaly první zahájské obecní volby, v nichž byl prvním starostou zvolen Josef Jerhot.\nDůležitým rokem pro Zahájí byl rok 1921. Byla založena obecní knihovna. V témže roce zahájila svou činnost i Církev československá husitská, ke které přešlo asi 100 místních občanů. Své mše konala přímo na návsi, neboť neměla žádný jiný vhodný prostor. Též roku 1921 došlo k rozhodnutí, že se v Mydlovarech vybuduje nová elektrárna, čímž řada Zahájských získala dobrou práci a mělo to vliv i na brzkou elektrifikaci obce, čímž čím dál více Zahájí ztrácelo svůj původní zemědělský ráz. Se zaváděním elektrického proudu jak do veřejného osvětlení, tak do soukromých budov se začalo již roku 1923 a protáhlo až do 30. let. Následujícího roku – přesněji 2. 6. 1924 došlo k založení hasičského sboru. Ještě do druhé světové války byly založeny další spolky – včelařský, divadelní ochotnický, Spolek pro okrašlování a ochranu domoviny v Zahájí či Sportovní klub.\nDruhá světová válka se do koloběhu života Zahájských nepromítla tak strašlivě, jako jinde. Během let 1939-1945 zahynulo devět občanů včetně čtyřčlenné židovské rodiny Kohnů. Někteří další občané byli krutě vyslýcháni českobudějovickým gestapem a zastupitelstvo muselo složit roku 1940 vynucený slib Protektorátu. Jinak ale zůstalo Zahájí od tvrdých dopadů druhé světové války celkem ušetřeno. Za zmínku stojí i to, že během válečných let došlo opět ke sloučení Mydlovar se Zahájím, tentokrát však v opačném gardu – Zahájí zůstalo politickou obcí a Mydlovary jejich osadou. Na přelomu července a srpna 1945 byly však opětovně rozděleny na dvě samostatné obce.\nDoba po roce 1948 přinesla řadu změn. Ani Zahájí se nevyhnula kolektivizace zemědělství, kdy sedm hospodářů založilo místní jednotné zemědělské družstvo (1949). Na zkonfiskovaném statku č. p. 17 po Karlu Vithovi, nechalo družstvo v 50. letech vybudovat družstevní kravín a vepřinec. Z úprav farní kolny vznikla zase drůbežárna. Z čtyřicátých a padesátých let minulého století pochází i další významné stavby v obci – mj. obecní dům (1948), hasičská zbrojnice ze staré farské maštale (*1953), nový kulturní dům (*1958). V budově místního národního výboru fungovala také mateřská školka (od 1952) a kino (1990 zrušeno). V letech 1952 a 1953 také došlo k zřízení dvou rybníčků „ve Strouze“.\nBěhem šedesátých let přibylo v obci fotbalové hřiště pod novým hřbitovem (1962), některé domácnosti se jako první dočkaly vlastního proudu vody z veřejného vodovodu (1963), byla postavena nová mateřská škola (1964), park a náves neminuly jisté úpravy (1965) a došlo k otevření samoobsluhy (1966). Roku 1960 po celostátní rozsáhlé územní správě byly snahy o připojení Zahájí k nějaké další obci, k čemuž nakonec nedošlo. Naopak se ale uskutečnilo sloučení JZD Zahájí se sousedním JZD v Olešníku, Chlumci a Nové Vsi se sídlem v Olešníku. Necelý rok před vstupem armád Varšavské smlouvy na naše území proběhlo severozápadně od Zahájí vojenské cvičení pod krycím názvem „Vltava“. Reakcí Zahájských na 21. 8. 1968 byla petice odsuzující postup cizích vojsk. Od šedesátých let se počet zdejších obyvatel trvale snižoval, ale naopak přibývalo rodinných domů.\nBěhem 70. let vzkvétal spolkový život. Mezi nejaktivnější patřil Český svaz žen, kterým se roku 1974 podařilo obnovit činnost zdejší skupiny Československého Červeného kříže. Hlavní náplní Českého svazu žen byla péče o zatravněné plochy, výsadba růží, úklid na návsi, pořádání zábav a zájezdů. Dále v Zahájí existoval Svaz československo-sovětského přátelství a samozřejmě tradičně sbor dobrovolných hasičů. V roce 1975 bylo Zahájí sloučeno se Zliví a přestalo existovat jako samostatná obec. Zdejší zastupitelstvo bylo rozpuštěno a správní agendu převzal Městský národní výbor ve Zlivi.\nOsmdesátá léta pak byla ve znamení výstavby „nového sídliště“ a roku 1985 byla dokončena poslední vodovodní přípojka. Dne 1. 1. 1991 došlo k odtržení Zahájí od Zlivi. Z komunálních voleb z listopadu 1990 vzešlo devítičlenné zastupitelstvo v čele se starostou Jiřím Novákem. Roku 1991 byla k nelibosti mnohých občanů zřízena skládka komunálního odpadu v polesí „Řídká blana“. První roky 90. let přinesly ale i opravu kostela a dokončení kanalizace obce.\nUvidíme, co vše do dějin obce přinese 21. století...\n(autorka textu paní Hanka Tlamsová, kronikářka obce Zahájí, čerpala z knih "Zahájí" od Daniela Koláře a "Mydlovary" od Aloise Sassmanna)


23. ledna 2013 • 17:20\nPo Goldovi se ozvala i Haindlová. Také zvažuje, že ve funkci skončí\n23. ledna 2013 • 13:28\nPaclík chystá žaloby. Hlavním kandidátem je Křetínský, řekl\n23. ledna 2013 • 11:20\nŠéf disciplinárky končí. Kauzu se rozhodli zamést, uvedl Golda\n20. ledna 2013 • 04:00\nBerbr odmítá amnestii ve fotbale: Je to debilovina! Záleží na policii\n18. ledna 2013 • 04:00\nPelta jde v korupci proti Paclíkovi: Plzeň nemá čisté svědomí!\n19. prosince 2012 • 21:41\nStarka: Já prachy na rozhodčí nemám. To jim raději dám tyčí\n13. prosince 2012 • 10:00\nJak dopadne korupční aféra? Odpovídal expert Sportu Pavel Kalouš\n12. prosince 2012 • 17:57\nKřetínskému nestraním, odmítá nařčení šéf českého fotbalu Pelta\n11. prosince 2012 • 15:30\nKřetínský předal opět tajné informace o korupci. Šéfovi discipinárky slíbil i důkazy


Blog B-inside Archivy - Strana 2 z 21 - Agentura B-inside s.r.o.\nÚnor 25, 2022 in Blog B-inside\nČíslo týdne #163\nFiremní videa a sociální sítě jsou trendem v B2B on-line marketingu.\nÚnor 18, 2022 in Blog B-inside\nČíslo týdne #162\nBehaviorální ekonomii lze využít i v B2B.\nÚnor 11, 2022 in Blog B-inside\nČíslo týdne #161\nFiremní videa jsou u B2B firem stále oblíbenější.\nÚnor 4, 2022 in Blog B-inside\nČíslo týdne #160\nE-shopy provozuje cca třetina B2B podniků.\nLeden 28, 2022 in Blog B-inside\nČíslo týdne #159\nSociální sítě již nejsou standardem pouze pro B2C.\nLeden 21, 2022 in Blog B-inside\nV rámci projektu zacíleného na domlouvání schůzek pro obchodní zástupce jsme analyzovali ochotu sejít se dle znalosti značky.\nProsinec 10, 2021 in Blog B-inside\nNačerpejte inspiraci, jak nejlépe obdarovat různé cílové skupiny.\nListopad 26, 2021 in Blog B-inside\nMarketing se letos změnil, to platí i pro ten off-line.


Byt k pronájmu 2+kk, 50 m² - REALCITY.cz\nCena 14 000 Kč za nemovitost\nPronájem novostavby 2kk 50m P4 Libuš Novodvorská. Byt se skládá ze dvou místností s kuchyní, koupelny se sprchovým koutem a wc. Jedná se o nízkoenergetický dům s třídou A nového projektu Zelená Libuš. Kuchyňská linka je vybavena spotřebiči. Velkou předností tohoto bytu je lokalita. V okolí Modřanské rokle, Kunratický potok, Kamýcký lesopark. Byt se nachází v klidné části prahy. Mhd u domu. Doporučuji\nDobříš, 2+kk 60 m²\nDobříš, 2+kk 70 m²\nDobříš, 2+kk 62 m²\nPraha 1, 2+kk 71 m²\nKód zakázky R518153\nZaujala mě vaše nabídka R518153 na REALCITY. Žádám bližší informace. Děkuji.


Chebští atleti opět sbírali medaile - Chebský deník\nChebští atleti opět sbírali medaile\nCheb - Tereza Kristková v hodu kriketovým míčkem vytvořila nový klubový rekord\nAtleti chebského Unionu po chvilce odpočinku během letních prázdnin se vrátili opět na běžecké ovály a příjížděli z různých míst z nejedním vítězstvím a osobními rekordy.\nDvakrát zavítali do Bíliny, kde se pořádají pravidelně letní závody. V prvním se dařilo sprinterům ve starším žactvu na 300m. Vítězi svých kategorií se stali Petr Tirala (39.43) a Nikola Jelenová (42.08). Ve druhém juniorka Martina Pechočiáková dokázala zvítě\nzit v běhu na 500m v novém osobním rekordu (l:20.00) před Nikolou Jelenovou (1:20.25).\nV Plzni, kde se nyní o víkendu uskuteční mistrovství České republiky do 22 let, se otvírala po rekonstrukci tartanová dráha. Výborná byla Tereza Kristková, která v hodu kriketovým míčkem vytvořila nový klubový rekord – 52.31m a vyhrála celou soutěž. Markéta Rejmanová byla nejrychlejší mezi staršími žákyněmi na 150m (19.72) a Miroslav Sabadin skončil druhý ve stejné kategorii, rovněž na 150m (18.69).\nI v Domažlicích na tradiční Chodské patnáctistovce, která patří k velkým závodům v ČR a startují na ní před početným diváctvem přední čeští atleti, se blýskli někteří chebští atleti výbornými výkony. Velkým překvapením bylo vítězství staršího žáka M. Sabadina v novém osobním rekordu (7.68). Na stejné trati mezi žákyněmi byla nejrychlejší Markéta Rejmanová (8.23), před Nikolou Jelenovou (8.44) a ještě čtvrtá byla Denisa Rydrychová (8.52). Nikola Jelenová (42.62) a Petr Tirala (38.90) vyhráli běh na 300m ve výborných časech. Druhá mezi ženami na stejné trati byla Martina Pechočiáková (42.60) a třetí na 1500m v žákovské kategorii na 1500m doběhl Jirka Gregor (4:45.56).\nNa slavném stadiónku ve Staré Boleslavi v Houštce, kde běhal své slavné světové rekordy Emil Zátopek, si v sobotu zazávodila Martina Pechočiáková v barvách prvoligového týmu Škody Plzeň a nevedla si špatně. Doběhla čtvrtá na 400m (60.98) a osmá na 200m (26.99) a dokázala, že je dobře připravena na nadcházející mistrovství České republiky do 22 let v Plzni.\nV září budou bojovat družstva atletů chebského Unionu v žákovských kategoriích v semifinále mistrovství družstev České republiky. Zdá se, že jsou připraveni dobře.


Bible snad pomůže vyznat se v dnešku - Valašský deník\nSlova a věty bible, myšlenky autorů, umožní alespoň trochu se vcítit do doby, kdy vznikala.\nA to je důležité. Není totiž vůbec žádným klišé, že ten, kdo nezná minulost, nebo se s ní není ochoten alespoň seznamovat, nemůže porozumět přítomnosti.\nVsetín, motivován i výročím tragického osudu Mistra Jana Husa, nabízí v tomto směru jedinečnou šanci. I v podobě kompletního prvního vydání Bible kralické.\nŠanci, alespoň při pohledu na svazky knihy knih, se zamyslet nad minulostí a hlavně nad tím, co se děje dnes.\nSouvisející Ve vsetínské knihovně vystavují bible


GPS navigace offline | Poradte.cz\nVložit novou otázkuOdpovědět GPS navigace offlineOd: helmut Datum: 25.07.13 15:25 odpovědí: 10 změna: 25.07.13 19:54\nAhoj, příští týden se chystám na výlet po ČR a jelikož mi odešla GPS navigace do auta, tak bych se chtěl zeptat jestli nevíte o nějaké navigaci, která funguje offline tzn. nepotřebuje připojení k internetu. Bohatě mi postačí jen mapy ČR a velkou výhodou bude čeština. Chtěl bych ji používat na tabletu s OS Android. Myslíte, že něco takového je a je to pokud možno k sehnání ZDARMA? Nechce se mi totiž platit za navigaci, když budu platit za opravu té staré Předem moc děkuju Facebook\nOd: jethro®Datum: 25.07.13 15:29odpovědět[?][?] Žádná navigace nepotřebuje připojení k internetu (předpokládám, že je řeč o systému GPS).doplněno 25.07.13 15:31: Pokud tvůj tablet nemá GPS přijímač, dá se koupit bluetooth gps modul v ceně cca 800 Kč.Ohodnoceno: 0x Od: helmutDatum: 25.07.13 15:38odpovědět jestli má nebo nemá GPS přijímač teprve zjistím. Ale pokud ho má, tak nebudou mi účtovány nějaké poplatky za přenos dat? Od: tomkk®Datum: 25.07.13 15:48odpovědět[?][?] GPS je zdarma. Ohodnoceno: 0x Od: zajixxx®Datum: 25.07.13 15:58odpovědět[?][?] Ano je, ale navigační software být nemusí.Ohodnoceno: 0x Od: tomkk®Datum: 25.07.13 15:47odpovědět[?][?] To není úplně pravda. Jsou offline i online navigační SW. Jinak tazatel skutečně neupřesnil, jestli má jeho tablet GPS modul, většina těch levnějších ho totiž nemá. A troufnu si odhadnout, že při jeho úrovni znalostí by pro něj bylo dost obtížné už jen BT GPS modul s tabletem spárovat.doplněno 25.07.13 15:50: Tazatel by měl taky upřesnit, jestli ho zajímá autonavigace, nebo turistické mapy.doplněno 25.07.13 15:53: Aha, píše že mu odešla v autě, tak asi autonavigace..Ohodnoceno: 0x Od: hemutDatum: 25.07.13 15:59odpovědět Tak bohužel GPS modul nemám\nOd: helmutDatum: 25.07.13 19:18odpovědět Už mám navigaci, která by měla fungovat ale mám ještě 1 problém. Na tabletu s Androidem v 2.3.3 potřebuji vědět jak povolit GPS. Nevíte jak se to dělá?\nOd: tomkk®Datum: 25.07.13 19:54odpovědět[?][?] Vždyť píšete , že GPS modul nemáte. Tak co chcete povolovat?Skočit na otázku\nOhodnoceno: 0x Od: repkin®Datum: 25.07.13 17:36odpovědět[?][?] Já mám na Nokia 5230 Ovi maps, ale není to 100% to co bych si představoval, ale čeština tam jde a offline to také funguje, jen to zezačátku déle připojuje (2-5min).Ohodnoceno: 0x Od: milan1m*Datum: 25.07.13 17:55odpovědět[?][?]google play,mapfactor navigation je zdarma a off lineOhodnoceno: 0x Chcete vidět odpovědi na tuto otázku?


Pet Head Dry Clean suchý šampon 450ml | Hello Sandy\nFotografie produktu: Pet Head Dry Clean suchý šampon 450ml\nHodnocení produktu: Pet Head Dry Clean suchý šampon je 0 z 5 hvězdiček.\nŠampon ve spreji čistí srst bez použití vody. Vhodný i pro štěňátka, která mají z koupání strach a pro ty, kteří zrovna cestují. Vhodný k mytí v zimním počasí.\n- vůně: borůvka, objem 450 ml\nHodnocení: produktu Pet Head Dry Clean suchý šampon 450ml je Celkem 0 hodnocení


Obavy z ptačí chřipky spotřebu drůbežího neovlivnily — ČT24 — Česká televize\nObavy z ptačí chřipky spotřebu drůbežího neovlivnily\nPraha - Na Orlickoústecku skončila karanténa kvůli ptačí chřipce. Vybito zatím bylo v několika chovech až 200 tisíc kusů drůbeže a tamní zemědělská družstva počítají škody v milionech korun. Spotřebu drůbežího masa ale obavy z ptačí chřipky neovlivnily.\nKuřecí nebo krůtí maso lidé v obchodech kupují dál. Nebezpečný vir ptačí chřipky je neodradil. „Pocítili to jen ti, kteří zabíjeli drůbeží hejna, ale jinak se to paradoxně spotřeby masa nedotklo. Ta se nesnížila a cena masa roste,” upřesnil prezident agrární komory Jan Veleba. Podle statistických čísel kuřecí maso v červenci mírně podražilo. Důvodem je hlavně dramatický vzrůst cen obilí a krmných směsí pro drůbež nejen v České republice, ale i ve zbytku Evropy a také obrovská poptávka po obilí. Náklady na výrobu drůbežího masa se tak zvyšují a tlačí spotřebitelskou cenu nahoru.\nEkonom Raiffeisenbank Aleš Michl se domnívá, že rozhodují zvyky. Kuřecí maso je totiž oblíbené, proto se žádná razantní změna nekonala: „Možná bezprostředně poté, co byla ptačí chřipka válcovaná novinami, tak jsme viděli nějaký úbytek, ale za celý rok si myslím, že spotřeba kuřecího masa vzroste.” Veleba k tomu dodává, že lidé věří české veterinární službě a kontrolním orgánům, které jsou na velmi vysoké úrovni. Posledním fenoménem je to, že na evropském trhu je mírný nedostatek drůbežího masa, takže poptávka převyšuje nabídku.\nCeny drůbežího masa podle odborníků porostou i do budoucna. Už v září by mohlo drůbeží zdražit o zhruba deset procent.


Letecké muzeum Točná převzalo vzácnou stíhačku Hawker Hurricane. Létali v ní českoslovenští piloti RAF | Zajímavosti | Lidovky.cz\nPřílet legendární historické stíhačky Hawker Hurricane na letiště Točná. Pilot Jiří Horák, který stroj přeletěl (vpravo), vlevo zástupce britské ambasády. foto: Petr Topič, MAFRA\nPraha - Pražské Letecké muzeum Točná získalo do svých sbírek britský stíhací letoun Hawker Hurricane Mk.IV, na kterém za druhé světové války létali českoslovenští piloti. Zrekonstruovaný stroj vyrobený na přelomu let 1942 a 1943 přiletěl do Česka v pondělí vpodvečer z Belgie, potvrdil Michal Masař z leteckého muzea. Hurricane je v denním zbarvení, které měla verze Mk.IIc českého leteckého esa Karla Kuttelwaschera.\n14. června 2021 20:17, aktualizováno 21:20\nLetadlo přistálo na letišti Točná v pondělí kolem 18:30. Z Belgie přiletělo s jedním mezipřistáním v Německu, uvedl Masař. Získat potřebná povolení pro přelet historického stroje podle něj nebylo příliš složité, řekl Masař.\nHawker Hurricane Mk.IV., který získalo letecké muzeum na Točné, byl vyroben mezi 20. listopadem 1942 a 19. dubnem 1943. Za druhé světové války sloužil v Itálii, Řecku a Jugoslávii. Po skončení konfliktu ještě krátce sloužil na Kypru a v Palestině.\nV současné době je z původně vyrobených 14.583 kusů letuschopných méně než 15 letounů Hawker Hurricane, z toho jediný je ve verzi Mk.IV., uvádí Letecké Muzeum Točná na svém webu.\nTémata: Hawker Hurricane, Druhá světová válka, Belgie, Karel Kuttelwascher, Česko, stíhačka, Německo, Jiří Horák, Velká Británie, Itálie, Kanada, Řecko\nPot stíhačů, křídlo tři metry od křídla. Pardubický letecký simulátor využívají i spojenci z NATO


Havlíčkův Brod - Není to tak dávno, co psal Havlíčkobrodský deník o jeslích v Chotěboři, kterým se podařilo díky dotacím z Evropské unie rozšířit počet míst.\nSmutné je, že tyto jesle jsou v současné době jediné na celém Havlíčkobrodsku.\nV Kraji Vysočina jsou jesle pouze dvoje.\nDo jeslí v Chotěboři téměř každý měsíc volají zoufalé matky, které potřebují nutně nastoupit do práce, ale dítě jim nemá kdo hlídat. Přitom například v Havlíčkově Brodě jesle fungovaly, ale po „sametu" je radní nechali zavřít, neboť péče o děti v jeslích stála městskou kasu moc peněz. Obnoveny nebyly, byť si to mnohé matky přejí. Přitom se nyní havlíčkobrodští radní chystají stavět na kopci Vysoká moderní skiareál za sto milionů korun. Vážení, za sto milionů korun by bylo možné otevřít v Brodě parádní jesle aspoň pro dvacet dětí a provozovat je několik let.


Komerční sdělení: Investoři na platformě Bondster v dubnu proinvestovali stejně jako před koronavirem – Letem světem Applem\nKomerční sdělení: Investoři na platformě Bondster v dubnu proinvestovali stejně jako před koronavirem\nKomerční sdělení: Investování do půjček je v posledních letech na prudkém celosvětovém vzestupu. Během loňského propuknutí pandemie koronaviru však podobně jako ostatní ekonomická odvětví zaznamenaly i tyto investice výrazný pokles zájmu. Od té doby však evropský trh vyrostl o desítky procent. V dubnu investoři na české online platformě Bondster dokonce proinvestovali 89,4 milionu korun, což je na podobné úrovni jako před koronavirem.\nPřehled investičních příležitostí Bondster najdete zde.\nVíce o Bondster najdete zde


Hradec Králové tiskne štíty - Chytrý region\nHradec Králové tiskne štíty\nPublikováno: 26. 3. 2020 19:30:00\nDobrovolníci, firmy, unverzity a školy vyrábí plastové ochranné obličejové štíty, kterých je ve zdravotnictví nedostatek\nVýzva „Tiskne celé Česko“ má za cíl získat dobrovolníky pro pomoc s výrobou ochranných štítů pro zdravotníky bojující s nákazou COVID-19. Náměstkyně hejtmana Královéhradeckého kraje Martina Berdychová odpovědná za oblast školství vyzvala ředitele krajských středních škol, které disponují 3D tiskárnou, aby se k projektu připojili. Aktuálně mezi nejvíce zapojené školy v kraji patří hradecká Střední škola a vyšší odborná škola aplikované kybernetiky.\nUniverzita Hradec Králové ve spolupráci se společností TriLAB vyvinula a tiskařské komunitě poskytuje potřebné návody a postupy na 3D tisk ochranných štítů pro zdravotníky a další profesionály. Logistiku a potřebné zázemí zajišťuje iniciativa Hradec šije roušky. Pomáhají tak společně lidem v první linii.\nTisk součástek začal již v úterý 24. 3. 2020. Svoz vytisknutých štítů do míst, kde je budou již zajištění pracovníci kompletovat s předem nařezaným plexisklem a úchytnou gumou na hlavu, zajistí organizátoři akce.\nNa financování tisku se podílí společnost TriLAB, Univerzita Hradec Králové, Královehradecký kraj, spolek Mluvmespolu.cz a řada dalších sponzorů.


Nové označení pneumatik se vztahuje na pneumatiky pro osobní automobily, automobily s pohonem všech kol, dodávky, nákladní automobily a autobusy vyrobené po 1. červenci 2012 a schválené pro silniční provoz.\nRočně se úspora paliva představovaná nejlepší pneumatikou pohybuje kolem90 litrův porovnání s nejhorší pneumatikou. Během celé doby životnosti pneumatiky se tato úspora rovná pěti plným nádržím paliva (240 litrů).\nOsobní automobil s vysoce účinnými pneumatikami třídy B spotřebuje na každých 100 kmasi o 0,1 lpaliva méně než automobil s pneumatikami třídy C. Rozdíl ve spotřebě mezi nejlepší a nejhorší pneumatikou (mezi kategoriemi A – G je významný a pohybuje se okolo 0,6 l/100 km. Pneumatiky kladoucí malý odpor snižují také emise CO2 o 14 g/km.\nNejlepší a nejhorší. Kategorie A až G, úspora až pěti plných nádrží paliva během provozní životnosti pneumatiky\nSousední třídy. Například B a C, úspora 0,1 l/100 km v případě lepší třídy\nOznačení uvádí délku brzdné dráhy pneumatiky na mokrém asfaltu, když vozidlo brzdí z rychlosti 80 km/h. Rozdíl mezi třídou A – F ve smyslu vzdálenosti, kterou brzděné vozidlo ujede, než zastaví, může být delší než18 metrů, což jsou čtyři délky vozidla. Rozdíl mezi sousedními kategoriemi je asi jedna délka vozidla (3 až 6 m).\nNejlepší a nejhorší. Kategorie A až F, brzdná dráha o víc než 18 metrů kratší.\nSousední kategorie. Například rozdíl v brzdné dráze mezi kategorií B a C je jedna délka vozidla.\n© 2022 PNEU Komínek s.r.o., Kontaktovat webmastera, Mapa stránek


About: Zack Whedon\nZachary Adam "Zack" Whedon (born August 14, 1979) is an American screenwriter and comic book writer.\nZachary Adam „Zack“ Whedon (* 14. srpna 1979) je americký scenárista, producent a autor komiksů.V televizním průmyslu začínal jako asistent produkce u seriálu Angel (1999). Od roku 2006 působí jako scenárista, napsal scénáře k epizodám seriálů Deadwood (2006; působil zde též jako asistent produkce), John ze Cincinnati (2007), Hranice nemožného (2008–2009), Rubicon (2010; též jako story editor), Policajti z L. A. (2013; též jako výkonný story editor), The Red Road (2014; též jako koproducent) a Halt and Catch Fire (2014; též jako koproducent). Je spoluautorem muzikálové internetové minisérie Dr. Horrible's Sing-Along Blog (2008) a autorem a spoluautorem komiksů ze série Serenity. V drobných rolích se objevil v seriálech Deadwood a John ze Cincinnati.Jeho bratři Joss a Jed Whedonovi jsou rovněž scenáristé.\nZachary Adam „Zack“ Whedon (* 14. srpna 1979) je americký scenárista, producent a autor komiksů.V televizním průmyslu začínal jako asistent produkce u seriálu Angel (1999). Od roku 2006 působí jako scenárista, napsal scénáře k epizodám seriálů Deadwood (2006; působil zde též jako asistent produkce), John ze Cincinnati (2007), Hranice nemožného (2008–2009), Rubicon (2010; též jako story editor), Policajti z L. A.