Horká čokoláda - poctivá, domácí a s láskou dělaná - Sweet diabetic Day\nHorká čokoláda - poctivá, domácí a s láskou dělaná\nPo dlouhé době přicházím s receptem, který jsme si doma dost oblíbili. Recept jsme převzali od naší oblíbené foodblogerky smoothcooking. Uvařili jsme od ní už nejeden recept a víte co? Všechny by se daly charakterizovat jedním slovem\nTak jo, dost bylo řečí, pojďme na slibovaný recept.\nPostup by Vituš (převzatý od smoothcooking)\n100g čokolády - té kterou máte nejraději\nMini marshmellow, lentilky nebo kousky čokolády\nPřipravíme si horkou lázeň. Do většího kastrůlku dáme vodu a na něj posadíme menší kastrůlek. Jakmile voda vře nalámeme čokoládu do menšího kastrůlku. A mícháme, a mícháme a mícháme... dokud se čokoláda úplně nerozpustí.\nPoté do ní přidáme jeden kelímek smetany ke šlehání. A opět mícháme a mícháme a zase mícháme. Do doby než se smetana spojí s rozpuštěnou čokoládou. Z druhého kelímku smetany vyšleháme šlehačku. Hotovou čokoládu přelijeme do šálků, nastříkáme šlehačku a nakonec ji posypeme mini marshmallow, lentilkami, čokoládou nebo čímkoliv jiným, co máte rádi.\nMůj tip: čokoláda je opravdu dost sladká a hutná. Doporučuju použít kvalitní hořkou. Případně více naředit smetanou.\nNa závěr přidávám odkaz na video recept. Klik sem.


Pojďme trochu bilancovat. Začátky a prosazení se firmy KASPER CZ na trhu byly náročné, a ne vždy se zcela dařilo, ale poctivá práce, jasný cíl a cit pro vývoj stavebního oboru, se nakonec ukázaly jako ta správná cesta. Rok 2016 můžeme dokonce neskromně považovat i za rok rekordní, a to jak z hlediska objemu výroby, tržeb i nastavení dalšího rozvoje.\nNa počátku je vždy zpracování dobré nabídky. V loňském roce se jich 800 podařilo firmě KASPER CZ přeměnit v konkrétní zakázky. Realizace se odehrály – zejména v oblasti bydlení, ale také na velkých objektech typu sportovní haly, skladové nebo výrobní prostory. Tržby překročily 110 miliónů korun. Ke všem realizacím pracovníci firmy přistupují se stejnou mírou profesionality, a tak je těžké vyjmenovat ty „nejlepší“. Připomeňme si alespoň některé, které byly zajímavé – ne svým rozsahem, ale spíše originalitou stavby – například Dřevostavba loděnice Trutnov, altán Ornamentální zahrady, o jejíž citlivé umístění v areálu Botanické zahrady Troja v Praze se zasloužil trutnovský architekt Michal Rosa nebo realizace zastřešení showroomu výrobce pian Petrof V Hradci Králové.\nDalším úspěchem minulého roku bylo i překonání počátečních obtíží souvisejících s nedostatkem kvalifikovaných pracovních sil v rozjíždějícím se provozu KASPER SK v Senci. Provoz se podařilo stabilizovat a začít vytěžovat zdejší potenciál. KASPER SK si prostřednictvím 178 zrealizovaných zakázek při tržbách 1 milion EUR ověřil možnosti slovenského trhu a správnost rozhodnutí, provoz zde otevřít.\nFirma rozvíjí dále i své technologické a výrobní procesy. Po vzoru západních zemí – například USA, Kanada, Anglie i KASPER CZ začal při výrobě využívat takzvané S4S řezivo, se kterým je lehčí manipulace, nepřesahuje vlhkost 16 %, hoblované si zachovává stále stejné rozměry a díky sušení jej není třeba impregnovat. Výsledkem je zvýšení kvality produkce. V Čechách je postupně zaváděno užití takto upravovaného řeziva, produkce KASPER SK již však při výrobě vyžívá výhradně řeziva S4S.\nSoučástí strategického rozvoje jsou a k posílení konkurenceschopnosti patří i nové akvizice. V roce 2016 společnost KASPER CZ přistoupila ke koupi nové firmy, která se do rodiny KASPER začlenila pod názvem KASPER Transportation Services – tedy KASPER TS. Tato akvizice by měla doplnit portfolio poskytovaných služeb, a to nejenom v oblasti logistiky, ale návazně i výrobou dřevěných přepravních obalů využívaných při expedici výrobků kamionovou a speciální nadrozměrnou dopravou. Umožní rovněž kvalitnější a pružnější poskytování služeb ostatním firmám ve skupině KASPER.\nZa každým projektem KASPER CZ vždy stojí několik desítek zaměstnanců a soubor moderních technologií. V roce 2016 – stejně jako v předchozích letech – firma KASPER CZ reflektovala nejmodernější trendy a technologie, k čemuž patří obnova strojů a péče o zaměstnance.\n„Bez loajálních a pracovitých specialistů bychom i se sebelepšími stroji nezmohli téměř nic.“, hodnotí výkonný ředitel společnosti pan David Kasper. Firemní sounáležitost se firma snaží budovat i prostřednictvím pořádání rodinných a dalších mimopracovních akcí pro zaměstnance a jejich rodiny. V uplynulém roce se tak například zaměstnanci ze všech firem skupiny KASPER i se svými rodinami zúčastnili již tradiční akce KASPER DAY.\nA jaké jsou plány pro rok 2017?\n„Věříme, že obstojíme při realizaci náročného plánu – chceme dosáhnout minimálně stejných výsledků jako v loňském roce, budeme pokračovat ve stabilizaci a rozvoji firmy na Slovensku a efektivním začlenění nové firmy KASPER TS. Budeme rádi, podaří-li se nám splnit očekávání našich klientů. Chceme být i nadále dobrým zaměstnavatelem a partnerem.“, uzavírá David Kasper.


Rekreační objekty Cheb - RealHit.cz\nŠiroká nabídka nemovitostí v kategorii - Rekreační objekty Cheb. Celkem 13 nabídek v kategorii Rekreační objekty a lokalitě Cheb odpovídá Vašim požadavkům.\nNabízíme k prodeji chatu o velikosti 25 m2 se zahradou. Chata se nachází v blízkosti Chebu, v chatové osadě Dvůr pod Lipami. Chata i s pozemkem je v osobním vlastnictví. K chatě náleží zahrada o velikosti 294 m2. Chata je celá podsklepená, v přízemí...\nHledáte klidné místo k odpočinku a rekreaci? V tom případě Vám nabízíme chatu s číslem evidenčním o zastavěné ploše 16 m2 v obci Podhoří u Chebu. Chata je podsklepená. V suterénu se nachází koupelna se sprchovým koutem a samostatná toaleta, v 1. NP obytná...\nNabízíme k prodeji částečně zařízenou chatu vhodnou k rekreačním účelům v centru obce. V přízemí je vstupní chodba se schodištěm, obývací pokoj, kuchyň a ložnice. V suterénu je koupelna s toaletou, umyvadlem a místnost, do které je možno zvětšit koupelnu....\nProdej pěkné, zděné, patrové chaty se zahradou na klidném místě blízko Jesenické přehrady. Chatu postavenou v roce 2005 obklopuje oplocená, okrasná zahrada, na svažitém pozemku o rozměru 503 m2. V přízemí je kuchyňský kout s obývacím prostorem a toaleta....\nAť už hledáte místo pro rekreaci nebo jste vášnivými rybáři, tak právě pro Vás máme chatu, jen pár kroků od přehrady Jesenice, v malebné vesničce Mechová u Chebu. Cihlová chata je zařízená se spoustou úložného prostoru a dřevěné obložení s prvky ruční...\nProdej chaty, 45 m², Lipová-Mechová\nPokud hledáte místo pro rekreaci nebo jste vášnivými rybáři, tak Vás určitě zaujme tato nabídka v obci Lipová, části Mechová u přehrady Jesenice. Chata je částečně zařízená s přípravou na terasu. Do chaty je přivedena elektřina a teplo obstarají krbová...\nProdej zděné chaty v Podhoří u Chebu. Chata je částečně podsklepená. V přízemí se nachází toaleta, obývací pokoj a veranda s kuchyňskou linkou. V patře je jedna místnost s balkonem. Veřejný vodovod přiveden na pozemek. Topení na tuhá paliva. Na pozemku...\nNabízíme k prodeji chatu v chráněné krajinné oblasti v obci Úbočí u Dolního Žandova. V přízemí se nachází WC, sprchový kout a kuchyň, která je spojena s obývacím pokojem, kde se nachází krb. V patře jsou dva pokoje. Do chaty je přivedena užitková voda...\nPrávě si prohlížíte v pořadí 1. až 15. nabídku v kategorii Rekreační objekty a lokalitě Cheb z celkového počtu 13.


Top dámský magazín | O čem se mluví Free songs\nHome / PR / Top dámský magazín\nTop dámský magazín\nMnoho dámských magazínů je spíše čtením pro teenagery nebo maminky. Jsou brány s lehkou nadsázkou, protože ne všechno, co se zde dočtete, odpovídá skutečnosti, např. 5 tipů, jak sbalit muže svých snů. Když se nad tímto faktem zamyslíte, je jasné, že na každého zabírá něco jiného.\nNicméně, pro odlehčení, proč ne, ale pokud se chcete dozvědět i jiná zajímavá fakta, navštivte ženský magazín Top Women. Tento internetový magazín je plný informací z nejrůznějších sekcí. Každá hospodyňka jistě uvítá, když bude mít možnost čerpat jiné recepty, než které třeba zná nebo je ráda obmění. Když si to tak vezmete, člověk zjistí, že střídá pořád stejná jídla. Je tedy fajn, dozvědět se něco nového. Ovocné knedlíky se dají udělat i z tvarohu. Vynikající jsou také nejrůznější kombinace ovoce a dalších ingrediencí. Milovníci sýrů ocení recept na nakládané hermelíny.\nJsou chutnou úpravou pro večery s přáteli, když třeba někdo nejí maso. Receptů tak není nikdy dost a uvidíte, že se vám budou hodit. Překvapit milou pozorností v podobě houbových receptů se neztratí. Stejně jako někoho zajímají recepty a milují vaření, někdo se raději zabývá módou. Kolekce Swarovski se hodí na každou příležitost. Tyto blyštivé ozdůbky si vás získají jasným třpytem a průzračnou elegancí. Kdo se nerad fintí, objeví sekci cestování a vychutná si naše toulky nedalekou přírodou. Člověk někdy musí jet na konec světa, aby nakonec zjistil, že všude je sice dobře, ale doma je nejlíp.\nMimo cestování vám dámský magazín poskytne i nejrůznější klepy o celebritách nebo jak se vyhnout stresu, atd. Vaše zdraví máte jen jedno, tak si ho chraňte. Např. oříšky obsahují více cenných složek, než jste si možná myslela. Babské rady zaujmou svým jednoduchým, přesto účelným postupem, je to takový domácí lékař. Žena toužící po miminku se u nás dozví tipy, jak snáze otěhotnět. Hlavně se na to nesmí upnout, všechno má svůj čas zrání, jen záleží na tom, jestli je ještě v reprodukčním období.\nPrevious: Creatico – kreativní přístup pro originální web\nNext: Boty dělají člověka: přehled nejlepších značek


Kód do eshopu Justaway, který vám zlevní nákup zájezdů o 500 Kč. Zadejte uvedený slevový kód do kolonky v nákupním košíku a ušetřete na svém nákupu. V e-shopu najdete mnoho akčn... (více)\nPoukaz, který vám zlevní rezervace o 500 Kč. Pro získání slevy je třeba zadat uvedený slevový kód do pole Uplatnit slevový poukaz ve svém nákupním košíku. Nákup v e-shopu s tímto slevovým kódem se opravdu vyplatí!


Zapálil bezdomovcům stany. Dostal tři a půl roku - Deník.cz\nZapálil bezdomovcům stany. Dostal tři a půl roku\nBrno /FOTOGALERIE/ – Nelíbilo se mu, že v lese u Blanska přespávají ve stanech bezdomovci. S kamarádem tedy koupil u čerpací stanice litr a půl benzínu a nechal se od něj dovézt nedaleko tábořiště. Stany, uvnitř kterých v tu dobu spali tři lidé, benzínem polil a pak škrtl sirkou. Při následném požáru se zranili dva ze spících bezdomovců. Z toho viní obžaloba třiadvacetiletého Martina Svěráka.\nMartin Svěrák u brněnského soudu.Foto: DENÍK/Attila Racek\nZ činu, který se stal loni osmého října u Blanska, se mladík v úterý zodpovídá před senátem Krajského soudu v Brně. „Stany polil a zapálil. Když slyšel, že zevnitř někdo křičí, z místa utekl,“ četl obžalobu státní zástupce Milan Richter.\nSvěrák se k činu přiznal. Uvedl, že to byl zkrat. „Byl jsem opilý. Proč jsem to udělal, nevím. V jednom z těch stanů spal můj dlouholetý známý,“ řekl mladík.\nUvedený muž jeho slova potvrdil. „Známe se spolu už dlouho. Kdysi mi opravoval například mobilní telefon. Vím, že udělal hloupost. Všem se nám omluvil a dohromady nám zaplatil sto tisíc korun,“ uvedl u soudu jeden z bezdomovců. „Myslím si, že kdyby věděl, že jsem tam já, neudělal by to,“ dodal. Zbylí dva poškození nepřišli.\nChtěl je jen vystrašit\nSvěrák se hájil tím, že v té době měl problémy v osobním životě. „Rozešel jsem se s přítelkyní. Chodil jsem za kamarády, abych se odreagoval. Jeden večer jsme popíjeli v lese nedaleko místa, kde byly ty stany. Ve zlosti jsem tam zavolal, že jim to zapálím. Chtěl jsem je ale jen vystrašit,“ popsal situaci Svěrák. To ve výpovědích, které přečetl soudce Daniel Plšek, potvrdili dva lidé.\nČin uskutečnil zhruba týden poté. Doma podle svých slov nejdřív opravoval motorovou pilu a chtěl ji vyzkoušet. Neměl však benzín. „Poprosil jsem kamaráda Luboše Přikryla, aby mě zavezl na benzínku. Tam jsem načerpal asi litr a půl naturalu,“ uvedl obžalovaný mladík.\nDodal, že se po natankování vrátili k němu domů. Teprve tam jej napadlo, že by svůj čin uskutečnil. „Řekl jsem Přikrylovi, aby mě zavezl do lesa za známými. On vůbec nevěděl, proč tam jedeme,“ hájil kamaráda Svěrák. Doplnil, že v lesích kolem Blanska se mladí lidé setkávají běžně.\nTuto výpověď Přikryl, kterého obžaloba viní ze spoluúčastenství na činu, potvrdil. „Myslel jsem, že jede za kamarády. Co má ve skutečnosti v plánu jsem nevěděl,“ řekl mladík.\nO plánu musel vědět\nTomu ale neuvěřil státní zástupce. V závěrečné řeči prohlásil, že Přikryl o kamarádově plánu musel vědět. „Z čerpací stanice nejeli ke Svěrákovi domů, ale rovnou do lesa. Už dříve navíc uvedl, že se mu plán s dalšími kamarády pokoušeli rozmluvit,“ poukázal Richter na Přikrylovu výpověď z přípravného řízení.\nObžalovaný mladík, kterému za těžké ublížení na zdraví hrozí až dvanáctiletý trest vězení, v závěrečné řeči uvedl, že jej čin velmi mrzí. „Budu si to ještě dlouho vyčítat,“ dodal. Jeho advokátka pro něj požadovala podmínečný trest. Zdůvodnila to tím, že nechtěl nikoho zranit nebo zabít, ale pouze postrašit.\nPřikrylův advokát Pavel Knitl pak pro svého klienta požadoval zproštění viny. „Mladík vůbec nevěděl, proč na místo jedou,“ zdůvodnil svůj požadavek.\nPředseda senátu nakonec udělil Svěrákovi tříapůlletý trest. Ten si má mladík odpykat ve věznici s ostrahou. Trest pod spodní hranicí minimálně pětileté sazby zdůvodnil tím, že obžalovaný spolupracoval, činu litoval a poškozeným pomohl. „Je otázka, zda by byl případ vyšetřen, pokud by se mladík nepřiznal,“ uvedl soudce.\nPřikrylovi soud uložil dvouletý trest s podmínkou na čtyři roky. „Není možné potrestat někoho, kdo trestnému činu napomáhal, více než hlavní postavu. Obžalovanému navíc pomohl opravdu jen v tom, že jej na místo přivezl,“ konstatoval Plšek ve zdůvodnění rozsudku.\nVšechny strany si ponechaly lhůtu na rozmyšlenou.\nČtěte také: Bezdomovcům shořely stany. Někdo jim je zapálil\n21.2.2012 VSTUP DO DISKUSE 18


Top 20 online blogů o zabezpečení, které si musíte dát pozor v roce 2020\nZabezpečení online a soukromí dat jsou dvě z nejžhavějších témat, která v současnosti v IT existuje. Podpora celosvětového odvětví, u kterého se předpokládá, že do konce desetiletí dosáhne vrcholu 200 miliard dolarů, není k dispozici dostatek analýz, komentářů a diskusí o nejnovějších hrozbách a o tom, jak je nejlépe řešit..\nOd vývojářů po akademiky, dodavatele softwaru po technické časopisy, zdá se, že každý má co říci o kybernetické bezpečnosti. Spusťte vyhledávání „blogu zabezpečení online“ a vrátíte stovky výsledků z celého světa.\nÚčelem následujícího je poskytnout výchozí bod, kde lze najít nejlepší a nejaktuálnější zprávy, statistiky a analýzy online bezpečnosti z celého webu. Pokud ponořujete prsty poprvé, doufáme, že tento seznam poskytne platformu, která vzbudí váš zájem a podpoří další zkoumání. Pokud jste zkušeným zasvěceným průmyslovým zasvěcením nebo angažovaným amatérským nadšencem, doufáme, že vaše zaměření na to nejlepší vás zaujme.\n1 O našich výběrech\n2.1 Graham Cluley @ gcluley\n2.2 Adam Shostack & Přátelé @ adamshostack\n2.5 Poslední hlídací pes @byronacohido\n2.7 Liquid Matrix @liquidmatrix\n2.8 Všimněte si znuděného blogu\n2.9 Security Affairs @securityaffairs\n2.13 Kniha zabezpečení @securityledger\n2.21 Úroveň hrozby\n2.22 Nulový den\nO našich výběrech\nPři sestavování tohoto seznamu jsme museli učinit některá redakční rozhodnutí o tom, které weby zahrnout a které nezahrnout. To může znamenat, že jeden z vašich oblíbených zdrojů informací o kybernetické bezpečnosti nevytváří seznam. To neznamená, že máme cokoli proti některým konkrétním webům nebo jakýmkoli druhům webů - prostě jsme museli nějak omezit obrovský počet možností.\nHlavními kritérii, která jsme použili, bylo zaměřit se hlavně na „osobní“ blogy - tj. Publikace, které jsou provozovány převážně jednou osobou, obvykle nikoli za účelem zisku, a nabízejí specializovaný úhel pohledu na svět kybernetické a datové bezpečnosti mimo odhodlání Příčina. Udělali jsme to hlavně proto, že tyto druhy blogů nemají prospěch z podnikových blogů nebo kanálů podporovaných profesionálními publikacemi, které podporují velké peníze, a proto se mohou snadno dostat pod radar.\nNejedná se však o tvrdé a rychlé pravidlo, protože tam jsou některé vynikající blogy provozované velkými prodejci podnikové IT bezpečnosti, jakož i spousta vynikajících zpravodajských zdrojů v odvětví InfoSec vyráběných profesionálním vydavatelstvím. Pro úplnost jsme zahrnuli to, co je podle našeho skromného názoru „nejlepší z nejlepších“ z těchto kategorií.\nBez dalších okolků tedy nejsou v žádném konkrétním pořadí, naše doporučení pro 20 nejlepších blogů o kybernetické bezpečnosti, které si můžete prohlédnout v roce 2020.\nGraham Cluley @ gcluley\nNe každý, kdo chce držet krok s nejnovějšími zprávami a trendy společnosti InfoSec, je technický odborník, a dokonce i ti, kteří vždy nechtějí, aby analýza, kterou čtou, byla plněna technickým žargonem nebo hustou politickou diskusí. Tento blog od britského antivirového specialisty Grahama Cluleye je dokonalým protijedem, pokud zjistíte, že trávení mnoha informačních kanálů v oblasti kybernetické bezpečnosti je testem vytrvalosti. Cluley a jeho přispěvatelé, přístupní, do určité míry a se smyslem pro humor, nabízejí vhled do nejnovějších velkých zpravodajských témat a rozmanitou škálu jejich osobních bezpečnostních zájmů. Stránka také obsahuje video a podcasty.\nAdam Shostack & Přátelé @ adamshostack\nPo více než deset let blogoval autor, podnikatel, technolog a herní designér Adam Shostack pod titulky New School Security a Emergency Chaos, než letos přešel na novou adresu URL. Autor knihy Threat Modeling: Designing for Security, Shostack si zaslouží průkopnický přístup „nové školy“ k integraci bezpečnostních konceptů do DevOps a je uznávanou postavou pro jeho práci v terénu. Jeho blog sahá od hloubkových technických analýz v oblasti bezpečnostního softwarového inženýrství až po vlastní osobní úvahy o hrách, vesmíru a hvězdných válkách. Úhlednou vlastností je, že dává další blogy, které se jim líbí, a proto je snadné odtamtud odtud najít další dobré čtení. Na nové stránce jsou archivovány blogy New School Security a Emergency Chaos.\nDaniel Tobok je mezinárodně uznávaný odborník v oblasti kybernetické bezpečnosti a digitální forenzní vědy a také podnikatel, který oživil mnoho společností v odvětví kybernetické bezpečnosti. S více než 18letými praktickými zkušenostmi se pan Tobok aktivně podílí na jakýchkoli počítačových útokech a hackerských incidentech a působí jako vyšetřovatel a poradce. Jako generální ředitel společnosti Cytelligence v oblasti kybernetické bezpečnosti aktuálně zpracovává zprávy & blogová stránka, kde aktivně publikuje všechny novinky z tohoto sektoru spolu se vzdělávacími informacemi pro všechny uživatele. Pokud chcete být informováni o každém pohybu v oblasti kybernetické bezpečnosti, tato zpráva & stránka blogu je vaše go-to place.\nTroy Hunt je vývojářem IT školení na plný úvazek s Pluralsight a regionálním ředitelem společnosti Microsoft ve své rodné Austrálii, což neznamená, že ve skutečnosti pracuje pro Microsoft, ale působí jako technický konzultant, zejména v oblasti bezpečnosti. Jako specialista podnikového IT se zázemím v Pfizer, Hunt nalévá do svého blogu svůj zájem na všech věcech, které InfoSec věnuje, což se mu daří udržovat v aktuálním stavu s minimálním týdenním plánem publikování, vzhledem k tomu, že jeho životní styl klusu hovoří na akcích a pořádá kurzy . Pokud chcete myšlenky a názory na nejnovější problémy v oblasti kybernetické bezpečnosti od někoho, kdo má stále hodně prst na pulzu podnikového IT, Troy je váš muž.\nPoslední hlídací pes @byronacohido\nByron Acohido je další, kdo provedl přechod z vyšetřovací žurnalistiky na odborníka v oblasti kybernetické bezpečnosti. Acohido se narodil na Havaji a získal v roce 1997 Pulitzerovu cenu a řadu dalších ocenění za vyšetřování The Seattle Times, jak byly vady konstrukce Boeing 737 potenciálně spojeny s řadou smrtelných havárií. O několik let později obrátil svou pozornost na kybernetickou bezpečnost a od té doby je v oboru terénem žurnalistiky. Kromě toho, že má skvělý název, přináší jeho blog vše, co byste od novináře Pulitzerovy ceny očekávali - seriózní, důkladný a pečlivě prozkoumaný obsah. Produkuje podcasty a videa i psané články a zve také hostující příspěvky z celé řady zdrojů. Nutnost pro příznivce kvalitní žurnalistiky.\nKaždý, kdo The Economist označil jako „bezpečnostního gurua“, má každé právo tvrdit, že je „ve vědomosti“. Pověření Bruce Schneiera v kybernetické bezpečnosti však běží mnohem hlouběji. Autor 13 knih o tomto tématu, Schneier, je Harvardův kolega, který se specializuje na kryptografii, algoritmy a analýzu protokolů a přispívá stálým proudem esejů k národním a mezinárodním publikacím v USA. Chcete-li získat odborný přehled o malwaru, bezpečnostní politice a obecném dopadu technologie na každodenní život, je tento blog nezbytným čtením.\nLiquid Matrix @liquidmatrix\nLiquid Matrix, jeden z nejdelších běžících blogů o kybernetické bezpečnosti, je opravdu prací lásky a odhodlání pro průmysl. Mozek Dave Lewis, specialista InfoSec ve společnosti Akamai ve dne, a plodný komentátor a vedoucí myšlenek po zbytek času, Liquid Matrix si vybudoval reputaci jako jeden z nejuznávanějších osobních blogů v oboru. Ačkoli Lewis připouští, že se snaží najít čas na přidání obsahu, stejně jako dříve, stále najdete pravidelné funkce, briefingy a podcasty, jejichž cílem je přidat další hloubku nebo nový úhel k jakémukoli tématu, které oslovuje, ale je dodáván s charakteristickým vtipem . Skutečný zablokovaný blog o kybernetickém zabezpečení.\nVšimněte si znuděného blogu\nGorn Hinson, zkušený odborník na IT bezpečnost a konzultant původem z Velké Británie, nyní se sídlem na Novém Zélandu. Všimněte si, že hlavní funkcí společnosti Bored je „služba zvyšování povědomí o bezpečnosti“, která zahrnuje výzkum a přípravu školicích a briefingových materiálů o různých tématech InfoSec pro širokou škálu klientů. Dr. Hinson přináší do svého blogu stejné technické znalosti a porozumění podnikové infrastruktuře, která podtrhuje informační službu - smíchanou s nesmyslným smyslem pro humor a ochotou vyjádřit názor. Kromě hloubkových analýz nejnovějších témat zpravodajství o kybernetickém zabezpečení a rizikových rad - často včetně spoustu technických detailů - také bloguje na zajímavá témata, jako je internet věcí a biometrie..\nJako součást moderní vlny blogů s jediným vlastníkem, které odvádějí skvělou práci napodobující styl, obsah a prezentaci mnohem větších publikací, byla společnost Security Affairs v loňském roce korunována nejlepším evropským blogem o osobní bezpečnosti od společnosti InfoSecurity Europe. A bohužel si také zaslouží. Práce italského Pierluigiho Paganiniho, který počítá s tím, že pracuje jako strategický analytik pro EU, G7 a italské vlády, a kromě redakce časopisu Cyber Defense Magazine, je Security Affairs v rámci svých denních pracovních úvazků stejně komplexním přehledem světa InfoSec, jako by mohl být jeden muž očekává se dodání. Kombinace zpráv a hloubkové analýzy všeho od velkých kybernetických útoků po shromažďování zpravodajských informací, hackování trendů až po terorismus. Paganini je schopen čerpat ze značné části výzkumu, aby podpořil jeho práci. S pravidelnými denními aktualizacemi a profesionálně vypadajícím rozvržením je Security Affairs blogem pro ty, kteří mají rádi svou analýzu kybernetického zabezpečení silnou a rychlou.\nKomunita hackerů Combat je spolehlivým zdrojem informací o nejnovějším vývoji ve světě kybernetické bezpečnosti. Poslechněte si, co naši odborníci na bezpečnost říkají, a využijte tyto tipy k ochraně vašich podniků před různými vyvíjejícími se hrozbami v oblasti IT. HackerCombat pokrývá vše od IT Security po hacking související zprávy a také poskytuje expertní analýzu a fóra, kde lze diskutovat o čemkoli souvisejícím s IT bezpečností. Komunita zabezpečení také slouží jako ideální platforma pro podporu začínajících podniků, organizuje správu událostí a pomáhá různým lidem i bezpečnostním geekům.\nAby nedošlo k záměně s úrovní ohrožení, Threat Post je jedním z mnoha blogů provozovaných ruským antivirovým a bezpečnostním gigantem Kaspersky Labs. Threat Post se zaměřuje na konkrétní oblast odborných znalostí společnosti Kaspersky a dělá to, co její název napovídá - přináší vám zprávy o nejnovějších hlavních bezpečnostních hrozbách v oblasti IT, které zahrnují ransomware, hacky, phishingové podvody a známé chyby a zranitelnosti softwaru. Díky podcastu a video webcastu, stejně jako psaným článkům, hodí také spoustu obsahu na zabezpečení mobilních a cloudových systémů, vládní politiku z celého světa a kryptografii.\nKalifornský Andrew Hay, průmyslový veterán s životopisem, který ho viděl pracovat jako s OpenDNS, DataGravity a CloudPassage, je pravidelným mediálním komentátorem všech věcí, které se týkají kybernetické bezpečnosti. abychom jmenovali jen několik. Blog na jeho osobním webu kombinuje témata vybraná z osobního zájmu s komentářem k největším aktuálním příběhům v InfoSec a poskytuje přímý odkaz na myšlenky vedoucího hlasu o otázkách kybernetické bezpečnosti v USA..\nKniha zabezpečení @securityledger\nBezpečnostní kniha se popisuje jako „nezávislý web o bezpečnostních zprávách, který zkoumá průnik kybernetické bezpečnosti s obchodem, obchodem, politikou a každodenním životem.“ A to asi pěkně shrnuje. Ledger má pověst prvního lámání příběhů a věnuje zvláštní pozornost bezpečnosti internetu věcí, jakož i obvyklému tarifu hackerů, malwaru, aplikací a zabezpečení zařízení. Produkuje také důkladné názory, zprávy a bílé knihy, které se staví jako klíčový zdroj myšlenkového vedení v tomto odvětví.\nDobře, takže všichni mluví a píšou o otázkách kybernetické bezpečnosti, ale co najít praktickou pomoc, aby udělali něco o všech hrozbách, které tam venku existují? Spousta blogů pokrývá technické hledisko - tj. Praktické programování zabraňující malwaru a uzavírání bezpečnostních mezer - ale z pohledu nerozvíjejících se jednoduchý postup je vzácným nálezem. Tech-Wreck dělá věci jinak. V zásadě sestavuje seznamy nejnovějších útoků škodlivého softwaru, identifikovaných bezpečnostních nedostatků a známých oprav a poskytuje praktickým zdrojům IT inženýry k nalezení nejnovějších oprav a rad. Ve svém přístupu je docela minimalistický - blog se hrdě popisuje jako „Rychlé informace o IT bezpečnosti mínus bujné držení těla nebo blahosklonné vzpoury.“ Takže místo, kde najdete diskusi nebo analýzu, stojí za to, pokud hledáte jednorázovou zastávku nakupujte a získejte bezpečnostní upozornění od velkých technologických firem.\nWeLiveSecurity, provozovaný světovým vývojářem antivirového softwaru ESET, je mnohem víc než jen další firemní blog. Ve skutečnosti je to s doprovodným časopisem, který tam má nejlepší specializované zpravodajské zdroje InfoSec, s pravidelnými aktualizacemi a analýzami lámavých příběhů o počítačové bezpečnosti, hackerství, počítačové trestné činnosti a soukromí. Kromě zpravodajského zaměření přispívá jeho odborný panel přispěvatelů také originálním výzkumem a whitepapersem, a navíc velmi šikovnými průvodci „Jak na to“, které poskytují snadno sledovatelné praktické rady o zvýšení bezpečnosti online. Zatímco většina webu se zaměřuje na psané články, je zde také podcast a video kanál.\nProfesionální zpravodajský kanál zaměřený na InfoSec více než na blog, IT Security Guru se přesto stává nezbytným čtením této profese. Pokud chcete službu, která shromažďuje všechny nejnovější zprávy o kybernetickém zabezpečení na jednom místě, pak IT Security Guru je místo, kde se můžete podívat. Každé ráno vydává užitečnou sekci „10 nejlepších příběhů z celého webu“, která dělá fantastickou práci tím, že drží prst na pulzu. Kromě toho vytváří vysoce kvalitní komentáře a analýzy, případové studie, webináře a skvělou sekci nazvanou „podvod týdne“, která se podrobně věnuje nedávnému kybernetickému útoku. Kvalitní zpravodajský zdroj pro ty, kteří chtějí držet krok s dobou.\nPro ty z vás, kteří drží krok s online publikováním zabezpečení, Dark Reading pravděpodobně nepotřebuje úvod. Stejně jako IT Security Guru je to spíše zpravodajský kanál InfoSec než blog a je podporován redakční sílou informačního týdne. Nicméně, to bylo základním kamenem reportingu a analýzy v průmyslu po celá léta, stanovující standard pro lámání novinek. Redakční zaměření je hlavně na čtenáře z podnikového světa IT, takže existuje spousta zvukových komentářů a rad o ochraně, řízení rizik a dodržování předpisů.\nMotto globálního bezpečnostního specialisty Sophos v celosvětovém měřítku je „zabezpečení zjednodušeno“. A na základě stejné filozofie společnost nazývá svůj blog Naked Security, zprávy a komentáře InfoSec zbavené žargonu a složitosti a rozložená z hlediska laiků, kterým rozumí. Naked Security pokrývá nejnovější velké zpravodajské problémy a útoky as ohledem na výběr zajímavých příběhů z celého světa dělá aplikaci InfoSec relevantní pro běžného uživatele IT se zaměřením na nejznámější platformy a využití IT.\nTermín „vlog“ v posledních letech upadl do laskavosti, ale to je přesně to, co dělá Weekly Security - přináší zajímavý blog o počítačové bezpečnosti ve video formátu. Paul Asadoorian, známý také jako Paul's Weekly Security Weekly, po svém tvůrci a hostiteli Paulu Asadoorianovi, je postaven na hlavním týdenním vysílání, ke kterému lze přistupovat ve třech různých formátech - jako video, jako zvukový podcast, nebo pokud chcete, vy umí číst skripty show. Pořady lze sledovat nebo poslouchat naživo nebo retrospektivně na kanálech, jako jsou YouTube, iTunes, Google Play, RSS Video a Audio a SoundCloud. Kromě hlavní týdenní show, která se zaměřuje na diskusi o velkých problémech v InfoSec, tým také produkuje krátkou verzi bezpečnostní zprávy Hack Naked News a Enterprise Security Weekly, která se zaměřuje na otázky týkající se konkrétně podnikového online zabezpečení. Jedná se o bezpečnostní blogování pro generaci multimédií.\nNa rozdíl od mnoha blogerů InfoSec nepochází Brian Krebs ze softwarového vývoje ani z technického zázemí - svou profesionální kariéru zahájil jako novinář pro Washington Post. Poté, co provedl řadu vyšetřování hackerství a kybernetického zločineckého podsvětí, začal se specializovat na podávání zpráv o kybernetické bezpečnosti, a tak si dnes vydělává na živobytí. Autor knihy Spam Nation, jeho blog, inklinuje sledovat nejnovější zprávy o vysoké bezpečnosti a kybernetickém zločinu s hloubkovou analýzou a nahlédnutím.\nV dalekosáhlém katalogu publikací technologií Wired.com je umístěn vynikající samostatný kanál se zaměřením na kybernetickou bezpečnost, počítačovou kriminalitu a soukromí na internetu. Úroveň ohrožení bere vysoké žurnalistické standardy společnosti Wired a aplikuje je ve světě InfoSec, čímž poskytuje přístupný „spotřebitelský“ sklon k problémům, jako je ransomware, hackerství, špionáž a temný web. Perfektní, pokud jste po dobrém příběhu ze světa kybernetické bezpečnosti.\nBlog InfoSec z globálního online technologického časopisu ZDNet, Zero Day přináší vše, co byste očekávali od tak velkého jména v IT médiích - dobře prozkoumaný, bystrý, originální obsah zpráv, s nepřetržitým pokrytím a podrobnou analýzou. Ve světě, kde kybernetická bezpečnost stále více ovlivňuje hlavní zprávy, jsou platformy jako Zero Day často místem, kde si můžete nejdříve přečíst ty největší a nejlepší příběhy a získat úhel od skutečných zasvěcených osob. Kromě stálé stravy zpráv o hackerství, počítačové trestné činnosti a závažných bezpečnostních hrozbách zahrnuje její nabídka také politiku, občanské svobody, soukromí a poradenské články „jak“..\nSCADAfence – Zabezpečení systémů, které pohánějí náš život\nPlánujete uspořádat protest? Zde je několik tipů pro digitální zabezpečení, které vás udržují v bezpečí\nPotřebujete bezplatnou VPN pro Hulu? Co musíte udělat v roce 2020\nTop 20 online blogov o bezpečnosti, ktoré si treba dať pozor v roku 2020


Japonské čaje mívají různou barvu od zemitě hnědé až po nádherně sytě zelenou. Hnědá je typická pro pražené čaje typu Hojicha a jiné čaje, které se vyrábějí ze starších, křehčích lístků, zelenou barvu mívají čaje z jemných lístků či pupenů typu Sencha a Gyokuro.\n.: Výroba čaje Gyokuro :.\nJaponské zelené čaje, zejména Gyokuro, jsou výrazně tmavě zelené. Jejich barva se zintenzivňuje zakrýváním keřů černou látkou nebo bambusovými roletami, neboť při zastínění před slunečním světlem rostliny produkují více chlorofylu. Gyokuro se pak obvykle strojově napařuje a zahřívá v sušičce. Nato se, rovněž strojově, odstraňují řapíky. Aby měl elegantní strukturu "borovicových jehliček", lístky se na závěr typickým způsobem svinují.\n.: Výroba čaje Matcha :.\nNejjemnější Matcha se vyrábí z čaje Gyokuro. Při zpracování čaje Matcha se pouze vynechá typické svinování. Místo toho se lístky semelou na hedvábný, světle zelený prášek.\n.: Výroba čajů Sencha a Bancha :.\nJaponské čaje pěstované na otevřených plantážích jako například Bancha a Sencha se strojově napařují a svinují, pak se, rovněž strojově, suší a třídí a na závěr se z nich strojově vybírají řapíky a úlomky.\n.: Bancha ( Pozdní sklizeň ) :.\nJedná se o méně kvalitní, běžný čaj, tmavý a hrubý. Obsahuje starší lístky a často se mísí s čaji, obsahující i stonky a řapíky. Nápoj Bancha má mírně svíravou a žlutavou barvu. Po vychladnutí je hořký.\n[ Banča ]\n.: Fukuijyu :.\nDůležitým znakem tohoto praženého čaje s lesklými zelenými lístky je světlá barva nápoje a sytá, plná chuť, které dlouho přetrvává v ústech.\n[ Fukuidžu ]\n.: Genmaicha ( Čaj s neleštěnou rýží ) :.\nTento nápoj je směsicí čaje Bancha nebo jiného středně kvalitního zeleného čaje, pražené kuřice a smažených, loupaných rýžových zrn. Je to nápoj jednoduché, ořechové chuti, který se výborně hodí k typickým japonským jídlům. Není to vynikající ani jemný čaj, ale není drahý. Spíše se jedná o běžný, ale zajímavý nápoj, vonný a chuťově uspokojivý.\n[ Genmaiča ]\n.: Gyokuro ( Perlová rosa ) :.\nJedná se o prvotřídní "vznešený" zelený čaj vyrobený z jednotlivých pupenů, které se sbírají pouze jednou ročně, takže výsledkem je menší produkce. Čajovníky se počátkem jara na tři týdny zastiňují, aby bylo v lístcích více chlorofylu. Lístky se trhají asi dva týdny po odkrytí. Jsou malé, měří necelý centimetr a jsou neobyčejně vonné a měkké. Jsou-li jen měkce spařeny, poskytují "hebký", světle zelený nápoj. O tomto čaji se říká, že jsou to "dějiny, filozofie a umění v jediném šálku". Je to nejlepší japonský zelený čaj. Sušený a namletý je základem čaje Matcha.\n[ Gjokuró ]\n.: Hojicha ( Jemně pražený čaj ) :.\nJedná se o čaj druhu Bancha, jemně pražený, takže má ořechovou chuť. Není to čaj "znalců", ale je to zajímavý každodenní čaj, který se dobře hodí k japonským jídlům. Barva nápoje je žlutohnědá a chuť kouřová. Nejlepší je horký, neměl by se podávat studený. Je slabý a má nízký obsah kofeinu.\n[ Hódžiča ]\n.: Kokeicha ( Špagetový čaj ) :.\nTento čaj se vyrábí litím pasty z čaje Matcha a vody přes dřevěné děrované prkénko, při němž vznikají jakési čajové provázky.\n.: Matcha Uji ( Pěna z tekutého nefritu ) :.\nTento práškový čaj z regionu Udži nabízí nefritově zbarvený nálev svíravé chuti.\n[ Mačča Udži ]\n.: Sencha :.\nPrůměrně kvalitní Sencha je určen ke každodennímu pití. Jeho velké listy nabízí čirý nálev a typickou lahodnou chutí a je bohatý na vitamín C.\n[ Senča ]


Napsal uživatel pp dne Út, 17/05/2016 - 19:44.\nEucharistická hodina je duchovní společenství věřících. Členství vzniká zapsáním do matriky členů, která je vedena na biskupství. Společenství navazuje na historická sdružení a eucharistická bratrstva, která v historii existovala ve více jak třech stech farnostech olomoucké arcidiecéze.\nČlenové se snaží růst v osobním přátelství s Pánem Ježíšem. Těší se na důvěrné chvíle s ním v modlitbě, ale myslí na něj i přes den při své práci.\nToto společenství bylo založeno z rozhodnutí biskupa Františka také v naší diecézi, k datu 16. října 2015. Je možné do něj kdykoliv vstoupit.\nČíst dál EUCHARISTICKÁ HODINA\nApoštolská modlitba sv. Vincence Pallottiho\nNapsal uživatel jheryan dne Ne, 17/04/2016 - 14:19.\nČíst dál Apoštolská modlitba sv. Vincence Pallottiho\nHumanitární organizace ADRA hledá dobrovolníky\nNapsal uživatel ff dne Čt, 07/04/2016 - 07:57.\nHumanitární organizace ADRA ve spolupráci\ns Bíloveckou nemocnicí, a.s.,\ndobrovolníky na oddělení následné péče.\nČíst dál Humanitární organizace ADRA hledá dobrovolníky\nNapsal uživatel jheryan dne Út, 22/03/2016 - 19:35.\nČíst dál Svátek Božího milosrdenství\nNapsal uživatel ff dne Pá, 18/03/2016 - 00:00.\nČíst dál Novéna k svatému Josefovi - den devátý\nNěkdy nevíme, jak dál...\nUkaž mi své cesty, Bože, a pouč mě o svých stezkách. Veď mě ve své pravdě a uč mě, neboť ty jsi Bůh, můj spasitel. Ž 25\nMožná se nám občas stane, že na naší cestě životem tak trochu bloudíme. Někdy jsme jakoby v mlze a cesta se nám zcela ztrácí. Proč jen nemůžeme najít ten správný směr!? Vždyť přeci víme, která cesta je pro nás ta pravá, a taky jsme si jistí tím, co je pro nás dobré. Ale je to opravdu tak jednoznačné?\nPokud se dostaneme na rozcestí, zkusme do našeho rozhodování, kterou cestou se vydat dál, (opět) přizvat Boha. Není žádnou ostudou zeptat se na cestu. Ne každé logické rozhodnutí je totiž to správné a vůbec nemusí vést k našemu cíli.\nJsme na cestě k našemu nebeskému Otci. Chceme-li se s ním na konci naší pouti setkat, nechme za sebou myšlenku, že náš vlastní orientační smysl je dokonalý, a že nám zcela stačí. Copak to nejde snáz s mapou, buzolou, či navigací o kterou můžeme kdykoliv požádat?


Red Faction: Guerrilla - nadšení již od začátku - GamesBlog.cz\nHalo, hudba, multiplayer, Red Faction\nV jednom z minulých příspěvků jsem tady chválil hru po zahrání krátké demoverze, nyní se mi dostala do rukou již verze plná. A zatím v pozitivním duchu musím pokračovat, protože po pár prvních chvílích ve hře jsem po dlouhé době z nějakého titulu doslova nadšený. Je mi jasné, že později mě asi trošku otráví to neustálé respawnování protivníků pokud nezničíte všechny budovy v rámci každé mise, ale k tomu jsem zatím nedošel.\nSamozřejmě na úvod si cením českého manuálu i titulků ve hře (platí i pro PS3 variantu), ale také precizního přizpůsobení ovládání na joypadu, kdy se myslelo i na leváky. Já jsem sice také levák, ale hraju normálně, takže to nevyužiji, nicméně kvituji takovýto detail, někomu jinému třeba pomůže. Už od prvních okamžiků mě taktéž velmi oslovila znamenitá hudba a k tomu i pěkné střihové sekvence, ve kterých se hlavní hrdina-horník Alex Mason připlete do války mezi rebely z rudé frakce a vojáků z EDF jako slepý k houslím.\nK tomu se mi hodně líbí i grafika, pustá planeta mi pranic nevadí, celkové vyznění hodnotím nadmíru pozitivně. Samozřejmě destrukční model je naprostá extáze a i když občas zahapruje, že budovu drží jediný úzký sloupek, jinak je to naprostá lahoda zlikvidovat už jen tou Alexovou palicí prakticky cokoli v uvěřitelné fyzice. Přitom mi Alex přijde docela smypatický i tím svým rádoby nevinným ksichtíkem. Jsem taktéž rád, že nechybí ani možnost krytí a pokleknutí, přičemž ani s ovládacím schématem přepínání zbraní nemám žádné potíže, jak hlásí někteří mí kamarádi.\nDemolice v těžebním robotu je dobrá laskomina\nSnad jen při pohledu na mapku bych ocenil ještě podrobnější přiblížení, to současné je na můj vkus stále málo detailní. A vojáci EDF mi přijdou krapet vyumělkovaní, méně brnění a méně toho žlutého svitu z jejich helem bych možná ocenil více, než ten rádoby pouťovo-futuristický skafandr ve stylu Halo. Dnes málo využívanou částí je offline multiplayer, který k mému překvapení v Red Faction nechybí, i když je vytvořen pro postupné předávání ovladače v seancích, kdy soutěžíte až se třemi ostatními hráči o co největší způsobenou demolici.\nTakže prozatím jsem velice spokojen a jsem zvědav, jestli tyto dobré pocity budou převažovat ještě po delším hraní kampaně, či nikoli. Každopádně Red Faction na mě působí velice poctivým a vyladěným dojmem, přitom rádoby sci-fi gamesky z budoucnosti moc nemusím a dávám přednost spíše historii, nebo nejraději současné realitě. Již teď se ale připravuje poměrně nabitý stažitelný přídavek s několika hodinovou herní délkou, jak se dočtete třeba tady.


› Květináče a příslušenství › Garland Pěstební vana čtvercová 59x59cm černá\nPěstební podmiska značky Garland vynikající kvality zpracování. Díky své velikosti a pevnosti se jedná o jedinečný výrobek na českém trhu.\nTato pěstební podmiska má hloubku 7 cm a maximální objem 25l. Verze Value má hladké dno a je vyrobená z pevného a odolného plastu metodou vstřikování. Hodí se pro soukromé i komerční použití v zahradě i dílně. Ideální také pro využití ve sklenících.\nVyrobeno z recyklovaného polypropylenu. K dispozici v černé a zelené barvě.\nProduktový kód: G45B\nBudBox PRO XL 120 x 120 x 200 stříbrný\nDoprava zdarma AA0002\nSANlight osvětlení S4W\nVelmi efektivní řešení pro větší pěstební prostory, zejména průmyslové haly...


J&B Whisky 0,7l 40% recenze, cena, akce | Váš svět nápojů\nJ&B Whisky 0,7l 40% recenze, cena, akce\nRecenze nám o ✅ J&B Whisky 0,7l 40% prozradily, co se zákazníkům líbí, jaké má výhody a nevýhody. Cena ... Číst dál »\nRecenze nám o ✅ J&B Whisky 0,7l 40% prozradily, co se zákazníkům líbí, jaké má výhody a nevýhody. Cena ✅ 440 Kč je ve srovnání s vysokou kvalitou produktu nízká. Zkušenosti, diskusi a hodnocení najdete i přímo pod produktem. Justerini & Brooks Justerini & Brooks (běžně známá pod jménem J&B) Skotská míchaná whisky.\nE-shop Alkohol.cz Prodává toto zboží J&B Whisky 0,7l 40% Za výhodnou cenu 440 Kč. Vyberte si, kde ho koupíte.\n- identifikátor produktu / EAN kód: 5010103800259\nChcete vědět, co si o J&B Whisky 0,7l 40% myslí ostatní, jaké mají s produktem zkušenosti a jaké jsou na tento produkt ✅ recenze? Chcete vědět, zda je cena 440,00 Kč ta nejnižší nebo můžete produkt sehnat jinde levněji? Ověřte si to na srovnávači cen »\nJsem laik a nevyznám se v kategorii Skotské whisky. I když je na webu několik návodů jak si vybrat, nemám to čas všechno studovat. A tak jsem si vybral z nejprodávanějších - produkt J&B Whisky 0,7l 40% a jsem spokojen.\nTakové Skotské whisky jsem viděl i na Heurece. J&B Whisky 0,7l 40% měl velmi dobré recenze. Zatím mám doma jen krátce ale maximální spokojenost.\nNejprve jsem nevěřil, že J&B Whisky 0,7l 40% je to, co o něm tvrdí reklama. Od známého jsem ale dostal doporučení a objednal jsem si zboží z obchodu Alkohol.cz. Nyní mohu potvrdit že je pravda, co tvrdí reklamy. Patří mezi top produkty v kategorii Skotské whisky


Žluté oválné ubrusy 140x210 cm | Goldea.cz\nŽluté oválné ubrusy 140x210 cm\nKvalitní žluté oválné ubrusy 140 x 210 cm jsou velmi těžce sehnatelné, ale u nás si určitě vyberete. Nabízíme oválné ubrusy 140 x 210 cm v originálních motivech, které zakoupíte pouze u nás. Nabízíme jak jednobarevné žluté bavlněné ubrusy 140 x 210 cm ve tvaru oválu, tak také dekorační se vzorem či s teflonovou vrstvou.\nNenašli jste žluté oválné ubrusy 140 x 210 cm, které by se Vám líbily? Naše švadlenky Vám rády žluté oválné ubrusy ušijí a to v jakémkoliv rozměru nebo z jakékoliv látky z naší nabídky.


Nejlepší vtip ✅ Zajíc si koupí kolo a projíždí se na…\nVtip: Zajíc si koupí kolo a projíždí se na…\nProč policajti nejedí okurky?\nProtože se jim nevejde hlava do flašky.\nRáno leží manželé v posteli a manželka se ptá: "Prosím tě Karle, co se ti to v noci zdálo? Vždyť si mně pořád fackoval a nadával do kurev?!""Mně se nic nezdálo, já jsem nespal."\nProč je Kennyho rodina tak chudá?\nProtože stále platí za pohřby.


MuDr. Helena Kajtmanová - výživový poradce - Písek - Výživoví poradci.cz\nProgramy v poradně\nA. Program hubnutí na 8 měsíců.\nl. návštěva cca 1 hodinu, vážení, měření % tuku, obvod pasu, boků, TK, stanovení stupně rizika obezity, spočítání bazálního metabolismu, rozebrání dosavadního jídelníčku, zhodnocení stravovacích návyků, pohybové aktivity, podrobné informace o vhodných potravinách při redukci váhy, stanovení reálných cílů.\nNa první návštěvu je vhodné přinést Váš osobní jídelníček, to znamená příjem jídla za 2-3 dny.Pokuď dokážete spočítat kJ hodnoty potravy přineste tyto detailní záznamy, nebo přineste sepsané množství jídla v gramech. Zdají-li se vám tyto postupy složité je možné zapisovat jen hodinu a množství jídla.Nezapomeňte zaznamenávat i příjem tekutin a alkoholu.\n2-8 návštěva cca 30 minut - vážení, měření % tuku, obvod pasu, TK, rozebírání jídelníčku.\nKaždou návštěvu se stanový doporučený váhový pokles za 1 měsíc.\nB. Korespondeční kurz hubnutí\n1. Každý týden pošlete přesně vyplněný jídelníček, kde bude napsáno, co jste snědla, hodina, množství jídla a množství kJ.\n2. Pravidelně po probuzení se budete vážit\n3. Najdete si lékárnu, kde je možné si změřit procento tuku.\nHodnotu procenta vašeho tělesného tuku spolu s váhou a jídelníčkem mi budete zasílat. Podle těchto údajů vám doporučím složení stravy, co v jídelníčku přidat, co změnit či nahradit tak, aby vaše snižování hmotnosti bylo dostatečně efektivní.\nEfektivnost při hubnutí znamená takové hubnutí, kde alespoň 50-70% z úbytku hmotnosti tvoří tuk. Pokud je strava při snižování hmotnosti špatně vyvážená např. převažuje hodně sacharidů či máte příliš mnoho kJ na porci či máte porce špatně časově rozložené, tělo je poté ochotno více spalovat svalstvo a bílkoviny, čímž paradoxně sice dochází k hubnutí, ale procento tuku se ještě zvyšuje. Dochází tak ještě k většímu zatížení organismu a posléze k rychlému jo jo efektu.\nOptimální úbytek váhy,aby se spalovalo co největší množství tuku je\n0,5 - 1 kg ta týden.\n1. Korespondence emailem\n2. Korespondence poštou\nKonzultace 1x týdně zahrnuje komentář k Vašemu zaslanému jídelníčku,doporučení změny složení jídla, frekvence jídla,s ohledem na doporučené zastoupení všech živin, dodržený poměr tuků, sacharidů a bílkovin, návrhy pohybové aktivity.\nAdresa: K. Čapka 2549\nHlavní strana » Jihočeský kraj » Písek » MuDr. Helena Kajtmanová


Česko získalo z Unie rekordní přeplatek - Euro.cz\nČesko získalo z Unie rekordní přeplatek\nČeská republika za loňský rok získala z rozpočtu Evropské unie o 22,8 miliardy korun více, než do něj zaplatila.\nOd vstupu Česka do Unie jde o nejlepší výsledek. V roce 2008 obdržela Česká republika z unijního rozpočtu 58,3 miliardy korun a odvedla do něj 35,4 miliardy. Stejně jako v předchozích letech tak Česko zůstalo čistým příjemcem. Sdělilo to ministerstvo financí.\nNejvětší část příjmů připadá na Fond soudržnosti a strukturální fondy, odkud stát loni získal 41,9 miliardy korun, což jsou téměř tři čtvrtiny veškerých příjmů. Příjmy ze společné zemědělské politiky dosáhly v loňském roce 14,6 miliardy korun. Z toho 5,3 miliardy obdržela Česká republika z plateb na podporu rozvoje venkova. Přímé platby zemědělcům činily 8,4 miliardy korun.\nCelkem od vstupu do Unie 1. května 2004 do konce roku 2008 zaplatila Česká republika do unijního rozpočtu 146,6 miliardy korun a získala 200,6 miliardy korun. Čistý příjem tak dosáhl 54 miliard korun.


Kozí sýr - DobrýKoš.cz\nHomepage Kozí sýr\nKozí sýr se u nás v posledních letech stal naprostým hitem. Je třeba říci, že oprávněně, neboť jeho kvality a význam pro zdravou výživu byly již mnohokrát doloženy a ověřeny. Chcete-li někoho potěšit, objednejte si dárkový koš s kozími sýry.\nMůže se stát originálním dárkem při jakékoliv příležitosti. Máte-li každoročně problém s vymýšlením vhodného dárku pro své blízké pod vánoční stromek, zkuste netradiční dárek v podobě dárkového koše s dovozovými delikatesami, mezi které rozhodně patří kozí sýr. Dárkový koš se skvělým kozím sýrem však nemusí být jen dárkem pod vánočním stromkem. Hodí se snad ještě více pro jiné sváteční příležitosti, jako jsou narozeniny, jmeniny či významné výročí vašeho blízkého člověka.\nZrovna tak může být tento nápad inspirací pro firmy, které chtějí ocenit své zaměstnance. Darovat vybraným osobám na firemním večírku luxusní dárkový koš plný kozích sýrů, způsobí nepochybně ohromný ohlas. Vždyž to nemusí vždy jenom obligátní lahev alkoholu nebo nějaký praktický předmět. Kozí sýr je čím dál více oblíbenější a pokud bude obsahem dárkového koše, rozhodně tím nikoho neurazíte.\nDarujte kozí sýr\nKozí sýr se stále více prosazuje i v české gastronomii. Pokud zavítáte na internetové stránky, budete možná překvapeni pestrou paletou výběru kozích sýrů, které si můžete nechat zabalit do dárkového koše a objednat si jeho dovoz až domů. Již vizuální dojem je skvělý, neboť dárkové koše jsou zhotoveny ze dřeva a ne z proutí, jak je znáte z našich obchodů.\nA pokud se týká obsahu dárkového koše, kozím sýrem ze zahraniční produkce potěšíte muže i ženy všech věkových kategorií. Do dárkového koše si nemusíte objednat jen jeden druh kozího sýry. Kozí sýry se totiž vyrábějí v nejrůznějších kombinacích například s oříšky, bazalkou, pažitkou, ale nezvykle i s ovocem, medem nebo konopnými semínky. Gurmeti, ale i běžní konzumenti oceňují o kozího sýra především jeho lahodnou chuť.\nBelgická čokoláda má jemnou chuť, ale také se vyrábí v několika druzích, od bílé po hořkou. Často je základem pro výrobu tzv. belgických pralinek. Belgickou čokoládu vyrábí v Belgii vícero výrobců a každý se snaží vyrobit co nejchutnější čokoládu. Je to samotnou technologií, ale také různými přísadami, zejména kořením. Základním kořením...\nNevšedním dárkem může být kdeco, jen se k tomu musí přidat "legenda". Představte si, že darujete někomu kus větve a vymyslíte si, že tím dřevem loupežník Babinský odháněl medvědy. Není to nádherný dárek pro sběratele kuriozit? Takový věcí si ale můžete vymyslet desítky, jen sahejte do vod, které alespoň trochu znáte, abyste si nepletli...


Hotely – Leichhardt | Hotels.com\nHotely ve městě Leichhardt\nHotely – Leichhardt\nHledat hotely – Leichhardt\nZobrazit hotely ve městě Leichhardt na mapě\nLeichhardt – přehled\nHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Leichhardt.\nAbychom vám pomohli najít ideální hotel a pokoj v destinaci Leichhardt, zjedodušili jsme porovnávání hotelů, mezi nimiž najdete i naše nejoblíbenější hotelové řetězce. Nejoblíbenějším z hotelů ve městě Leichhardt je momentálně Cumquat House, který si jen za poslední hodinu rezervovalo 7 zákazníků.\nPři rezervaci na webu Hotels.com zároveň sbíráte noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards. Členství je zdarma a registrace trvá jen dvě minuty. Členové získávají za každých 10 noclehů jednu noc zdarma.* I krátký víkend ve městě Leichhardt se tak může stát vaším prvním krokem k získání noci zdarma.\nProč rezervovat ubytování ve městě Leichhardt na webu Hotels.com?\nU nás najdete ideální hotel pro každou příležitost a ve městě Leichhardt budete mít na výběr z 9 hotelů. Porovnejte si hotely v našem pohodlném a rychlém vyhledávači a pak můžete filtrovat podle následujících kritérií:\n- Část města Leichhardt\n- Turistické atrakce v destinaci Leichhardt\n- Podrobná mapka znázorňující polohu hotelu a okolní dopravní infrastrukturu i turistické atrakce ve městě Leichhardt


S letošníma Elefantama to z mého pohledu vypadalo tak všelijak. Věděl jsem,že na skůtru už to peklo nechci zažít. Proto když mě dopadlo v lednu Báwko,tak sem se snažil co nejrychleji ho přihlásit,vše potřebný povyměňovat a taky hlavně najezdit nějaký ty testovací kilometry,aby sme si na sebe zvykli. Dokonce sem si ho i několikrát odložil na zem a to nedobrovolně,ale alespoň jsem zjistil,jak ho nejlíp zvedat ze země a taky že se mu nic nestane :).\nV polovině ledna se mi navíc ozval Gandalf,jestli jedu na sraz? Já na to:“Jakej?“ Gandalf vysvětluje: „no přece na ty elefanty“. Tak sem radostí bez sebe,že nezůstalo jen u planých řečí,když se to probíralo v létě u pivka.\nNa otázku,na čem jede mi odpovídá,že si půjčil nějakou 125-ku Betu na špuntech.\nZhruba týden před odjezdem jsem neskutečně nachcípanej. Bez kapesníku a foukátka do nosu neujdu ani pár metrů. Holt rýmička a s tou není radno si zahrávat,tedy alespoň co se mužské populace týká.Sotva mluvím,ale vím,že chci jet a dělám pro to maximum.\nČas plyne a je tu najednou čtvrtek. Den před odjezdem. Tak si voláme a dolaďujeme harmonogram. Absolutně mě odrovná větou: „Hele vzal jsem nějaký špekáčky a hořčici,tak že by sme si opekli nebo jak to máš?“ Nevím proč,ale představa opékání špekáčků ve sněhu a v mrazu mě přišla komická,ale blbej nápad to nebyl :).\nV předvečer odjezdu balím a několikrát kontroluji,zda beru všechny potřebné věci. Když je mám na kupičce,tak přichází čas hodit to na motorku. Zadní kufr toho moc nepobere. Dva spacáky,deku a náhradní pojistky.\nJelikož ještě nemám boční hliníkáče,tak sem vyhrabal textilní brašny,který toho poberou neskutečně moc. Když je motorka nastrojená a i slon je připevněnej,tak jdu do postele a už mám hubu od ucha k uchu.\nRáno lezu z peřin kolem sedmé. Pohledem na teploměr zjišťuji,že je venku nula. Taky zdravotní stav je už lepší,ale žádná hitparáda to není. Ale pozitivní věcí je to,že když sem nemocnej,tak tam v tý zímě vlastně už nemůžu nastydnout :D\nStartuju a vyrážím směr Mladá Boleslav. Motorka funguje nádherně,vyhřívané rukojeti taky. Kalhoty jsou naprosto famózní a opravdu neprofouknou. Jen je potíž z botama. Jsou to zateplený boty od šikmooček na čem by nebylo zas tak nic špatnýho,ale jsou to kotníkáče a když sedím na motorce,tak nohavice kalhot končí dost vysoko nad kotníkem. Těch 80 km do Dolního Bousova kde bydlí sám veliký Gandalf přežívám ale pohodě.\nJe venku a lítá kolem motorky. Když se pozdravíme,tak jdu zkouknout jeho peklostroj. Je to krosová Beta na špuntech s homologačním příbalem v podobě miniblinkrů. Zrcátka mají bohužel jinej závit a tak se pojede bez nich. Betu má půjčenou od známého a dovezl si ji včera a to bez baterky. Motorka je 2 roky stará a má najeto cca 900 km a pořád je tam původní olej. Kroutím hlavou,ale co se dá dělat. Dalších 700 km bude muset vydržet :D Taky se Gandalfa ptám,zda nemá nejaký hadry,abych si je mohl uvázat kolem kotníků. Ochotně rozstřihuje svoje tričko a já si ovazuji nohavice hadrem\nVyrážíme a první metry vedou na benzinu,aby se do Bety natankovalo. Nikdo neví,na kolik to má nádrž a kolik to vlastně žere :D Když bylo natankováno,tak na otázku kolik se toho tam věšlo mi gandalf suše odpoví,že neví,že se nekouknul a lístek nemá,ale že platil asi 170 kč :D\nJedeme na Prahu a to trvalým tempem 80 – 90 km/h. Betu nemá cenu víc trápit. Stejně neskutečně řve a jede téměř v plnejch otáčkách. Hadry na kotníku trochu pomohli,ale pořád to není ono a na nohy silně fouká.Navíc na Barandováku mě navigace táhne jinám než jsem chtěl a je to tím,že sem si zapomněl povolit dálnice. Rázem jedeme kolem Štěchovic. Sice přes prdele,ale je na co koukat a vlastně se jede pořád 90 stejně jako by se jelo po dálnici,takže no stress.\nUjedeme asi 100 km a sme pryč od civilizace. Chtělo by to nějakou benzinu. Krom 30-ti hlavého stáda muflonů,které nám běží přes cestu nikde nikdo. Nakonec to nevydržím a v navigaci hledám nejbližší benzinu. Ta je 2 km od nás a je rázem naším novým dílčím cílem. Tam Gandalf tankuje a opět neví kolik jen přibližnou cenu :D Dáváme kafe,tatranku a ještě na záchodě bojujeme z oblečením při vykonání vyprazdňovacího procesu.Kontroluju ještě svoje promrzlý nožky,zda na nich nejsou už omrzliny. Když mě neomrznou ruce,tak letos musí alespoň nohy :D\nValíme směr Strážný,kde chci tankovat na poslední naší pumpě,ale nevím proč zajíždím na předposlední. Když stojím u dveří,tak si všimnu,jak Gandalf zápasí v zatáčce s motorkou a tlačí ji. Tak se mi v hlavě rodí všechny možné scénáře poruch. Najednou zjišťujeme,že došel benzín :D Dotankováno za 176 kč 4,7 litrů a ujeto 126 km. Tak alespoň konečně víme,na kolik má Beta nádrž a kolik že to vlastně bere :D Navíc Gandalf říká,že se to nějak kroutí,tak koukám,že má úplně měkkou přední pneu a tak tam foukáme 2 atmosféry :D Dáváme ještě bagetu a kafe a pokračuje se dál.\nProjíždíme hranice a hurá zasněženým lesem směr Freyung. Z minula si cestu zhruba pamatuju,ale zrovna né tam,kde je navigaci zima a vypne se.A už kufrujeme. Už mám promrzlí nohy a ty se mě klepou sami od sebe. Pod kuklou nudli,jelikož teplota jde pomalu dolů. Navíc se stmívá a já pochybuju,že to dnes ještě najdem. Záchranou je až klučina,kterej vylítne z lesa na nějaký malý krosce a ten nám luxusně poradí kudy tudy na slony. Sme tady. Je to peklo stejně jako loni. Všude motorky a davy lidí neustale proudí kolem nás.\nKupujem vlezný za 25 éček na osobu a potkáváme čecha,kterej říká,že je kemp úplně plnej,že není místo. Tak jdeme po svých si to na vlastní oči prohlídnout. Fakt hlava na hlavě. Jdeme až do arény,kde nacházíme místo. Tak šup k motorkám aby sme sjeli dolů. Měl sem trochu strach z toho blátivýho sjezdu. Radši vypínám ABS a jedeme do víru dění. Vše v pohodě,ale když sjíždím ten kopec,na kterým by mohla být klidně sjezdovka,tak při brždění zadkem na blátě dostávám smyk,motorka se točí kolmo na svah a padám z koce dolů. Po dopadu rychle chcípám motor. Najednou mě bolí moc a moc koule. Neskutečně sem si je přimáčknul o nádrž. Najednou se kolem mě sesype asi 8 němců a pomáhají mi dát motorku na kola. Dokonce se otevřel i kufr,a tak deka a spacák byly chvilku na blátě. Ještě mi jeden germán podává sklíčko od blinkru a já vím,že se to neobešlo bez škod.\nPomalu sjedu dolu a parkujeme motorky. Tady teprve závidím gandalfovi jeho 80-ti kilovou Betu na špuntech :D Zjišťuju škody a je to jen ten blinkr. Dáváme pivko na uklidnění a stavíme stan. Pak procházkou po aréně je jasný,že je tu víc Čechů a tak ochutnáváme svoje tekuté vzorky z domova. Všude hoří ohně, vzduchem lítá neschválená pyrotechnika a pořád kolem někdo drtí sajdu po zdejším blátivém oválu arény. Když začínám byl z degustace značně unaven,tak jdem spát. Od země to neskutečně studí a chápu,proč každej spí na slámě :D\nRanní probuzení není vůbec špatný. Sluníčko a 2 nad nulou. I tak jsou ale kalhoty pěkně zmrzlý a z relativně teplého spacáku se mi do nich nechce. Po oblíknutí dáváme snídani a procházíme si kemp. Koukáme po motorkách a bavíme se s klukama od nás. Celkem dost lidí to balí a jedou domů. S postupujícím časem se teplota zvedá a na sluníčku je asi 10 až 14 stupňů. Celé údolí se mění v bahení lázně. Všudypřítomná sláma jen dokresluje podobu podestýlky …\nNeskutečně se bavíme při pohledu na pokusy vyjet kopce na čemkoliv. Bláto stříká do všech stran a je to opravdu hardcore. Když vidíme stánek s oblečením,tak se jdem mrknout a náhle narážím na návleky přes nohavice za 15 éček. Sice chvilku váhám,ale pak si je kupuju a už teď můžu říct,že sem udělal dobře. Gandalf si za 8 euro kupuje palčáky. Jeho ruka v nich vypadá jako tučňácká ploutev,ale pochvaluje si teplo,takže je spokojen.Celý den pomalu uteče a rázem se bavíme s klukama u nás v aréně u zdejšího ohně. Jelikož všichni chtějí zítra odjet,tak si dáváme budíka na sedmou ráno,protože kolem desátý by sme pak neodjeli. To tady prý dost kluků nechalo spojku.\nRáno opravdu v sedm vylézáme ze stanu a balíme. Je celkem kosa a bláto dost ztuhlo,což je dobře. Bál jsem se totiž toho výjezdu. Loučíme se s klukama a Beta i GSo chytají na první drc. Po lehkém ovláhnutí motrů ve stupačkách se proplétám arénou až ke kopci. Krátká jednička dokáže fakt moc a já sem to vyjel a ani sem s tím neseknul :D\nJ eště v Německu hledáme pumpu,protože Beta je zase prázdná.Už teď je jasný,proč se na motorkách moc nevozí palčáky,protože sotva se Gandalfovi vejde ploutev do prostoru za bastry a to nemluvím o manipulaci se spojkou a už vůbec o tom koncertu,když chce dát blinkr :D. Mě pomalu taky dochází šťáva,ale tu tankuju až na Agipce na Strážným (28 litrů :D ),kde dáváme kafčo,probíhá vyprazdňování a rozmrzání. Poté pokračujeme dál kolem Hoštic,kde se stavíme blejsknout u jelena :D\nPak už je cesta celkem nudná nebýt namrzajícího mrholení na helmě a silnici. Další tankovačka s kafčem je v Praze. Odtud už jen pár km do Dolního Bousova,kde se s Gandalfem loučím a letím domů ostřejším tempem. Otáčky nepadají pod 5 tisíc a tak sem doma celkem brzo. Jak sem letěl,tak teplem sem si přepálil gumicuk a taky jednu brašnu :D\nDoma ještě opláchnu motorku teplou vodou od soli a vybalím věci. Mrknu na fotky z akce a už teď se těším na další ročník … :D


Jaká je kvalita výuky na našich školách? Jaký vliv má podoba současného školského systému na životy dětí a tím vlastně na budoucnost celé společnosti? A mohla by výuka probíhat jinak? Třeba tak, aby děti nebyly pouze malými pasivními kolečky v soukolí stroje, který je formuje do podoby poslušných, papouškujících automatů a bezohledných kariéristů? Aby byly schopny spolupráce a tvořivosti, uvažování v souvislostech a zušlechťování charakteru? Stačí korektury, kterými naše školy prošly po roce 1989, nebo je potřeba hlubších změn, které by přeměnily samu podstatu podoby škol, aby se výrazně lišily od toho, jak je v podstatě známe od dob Marie Terezie?\nMartina: Na úvod jen doplním, že paní doktorka se věnovala celý život poradenství i psychologickému výzkumu. Je spoluautorkou kurzu „Respektovat a být respektován“, stejnojmenné knihy a také se podílela na projektu „Škola podporující zdraví“. Paní doktorko, kdybyste hypoteticky nyní měla děti v předškolním věku, dala byste je do klasické, normální státní školy?\nKolega Štefl, který zakládá ScioŠkoly, měl úžasnou metaforu a to „Potěmkinovy vesnice.“ Říká, že první Potěmkinovou vesnicí ve vzdělávání je, že si myslíme, že víme, co máme děti učit. Druhou Potěmkinovou vesnicí je, že víme, nebo si myslíme, že víme, jak máme děti učit. A třetí Potěmkinovou vesnicí je, že jsme přesvědčeni, že to děti naučíme.\nBohužel na závěr své profesionální dráhy docházím k tomu, že jsem se snažila o něco, co se dá přirovnat k socialismu s lidskou tváří, že jsme zatím absolutně nesáhli na podstatu, k základní změně. Zatím se vůbec nezpochybňuje základní fakt, že všechny děti bez rozdílu mají projít stejným penzem znalostí a dovedností. Přetrvává, že když to někdo nezvládá, je to jeho chyba a my to do něj musíme nějak natlouct.\nDítě má vrozený, obrovský vývojový program, který mu říká, co a ve kterém věku má v jeho vývoji následovat\nMartina: Paní doktorko, několikrát jste řekla, že vám vadí povinné kurikulum. Co si pod tím přesně představit?\nJana Nováčková: Máme zde rámcový vzdělávací plán, který stanovuje minimální výstupy toho, co by děti v tom kterém ročníku, nebo v nějakém trojročí ,měly znát, vědět. Dalším stupněm je, že na podkladě tohoto rámcového vzdělávacího programu si školy mají dělat své vlastní školní vzdělávací plány, které ale musí být v souladu s tím rámcovým. Takže zatím nikdo nezpochybňuje, že dítě musí mít vzdělávání řízené zvenčí.\nZatím ani nezačala debata o tom, že je možný jiný pohled, a sice ten, že dítě má vrozený, vbudovaný obrovský vývojový program, který mu říká, co a ve kterém věku má v jeho vývoji následovat. Tento program pouze potřebuje, aby dítě mělo ve svém okolí odpovídající podněty. Pak je to vlastně jako zámek a klíč. Když máte špatný klíč do zámku, neotevřete ho. Když sice máte dobrý klíč, ale zámek nikde, taky je to celkem k ničemu.\nDnešní škola je většinou pro děti (neříkám, že pro všechny), které jsou dostatečně nadané, osobnostně spíše klidně komponované a vydrží se nepohybovat. Tyto děti škola tolik nedeformuje. Ale to je jenom zlomek z dětí, kterým by tato škola opravdu nějak vyhovovala – a to stejně s obrovskými výhradami.\nAle abych se vrátila k tomu, že tady nezačala vůbec debata o tom, že je možné jiné pojetí vzdělávání. My si stále představujeme, že všechny mínusy školy jsou nějakou povinnou daní za to, že se děti přece jen něco naučí, podle prastarého přísloví, že učení je mučení. Naprostá většina dospělých akceptuje, že tak je to v pořádku. Kolik rodičů je třeba nešťastných, když jim dítě přijde ze školy a oni se ptají: „Tak co jste dělali? Co jste se učili?“ A dítě řekne: „My jsme si hráli.“ Hra je považována za něco naprosto degradujícího. Přitom hra je úžasnou záležitostí, patřící nejenom k předškolnímu věku, ale i k celému školnímu, a když se patřičně využívá, tak se děti učí mnohem víc a rychleji.\nJe toho tolik, co všechno v nás škola nerozvinula, co nám nedala, tolik nerozpoznaných talentů, nerealizovaného potencionálu, který škola zahrabe\nMartina: Máte pravdu, ale umím si představit, že nás poslouchá někdo, kdo právě teď v září umístil své děti do klasické školy a říká: „No, aby se všichni nezbláznili. My jsme to vydrželi, oni to vydrží taky.“ V této souvislosti se musím zeptat: Když se podívám na nás dvě, tak řekněme, že jsme obě v profesním životě asi úspěšné. Vy máte za sebou dlouhou úspěšnou kariéru, mně se taky občas něco povedlo. Jsme pravděpodobně psychicky zdravé a příčetné. Je to tedy tak, že někomu může školní systém, který zde máme, vyhovovat, nebo si ani neuvědomujeme, jak nás vlastně limitoval, možná i trochu zmrzačil?\nJana Nováčková: Zrovna u nás dvou by se dalo hovořit o tom, že nás škola až tolik nepoškodila. Ale spíše bych obrátila pozornost na to, co všechno škola nerozvinula, co nám nedala, kde člověk mohl být, kdyby škola byla jiná. Myslím, že takové smýšlení, že když my jsme tu školu nějak přežili bez větší úhony, tak nakonec i děti to nějak přežijí, sdílí naprostá většina veřejnosti. A to je obrovská škoda. Je to tolik nerozpoznaných talentů, nerealizovaného potencionálu, který škola opravdu zahrabe.\nNedávno jsem v rozhlase slyšela někoho hovořit na obhajobu povinného kurikula, že si tím děti musí projít, protože ještě na střední, nebo kolikrát i na vysoké škole nevědí, čím mají být. Ten dotyčný si myslel, že když by se nesetkaly absolutně se vším, co škola v předmětech nabízí, nebo tedy spíš nutí děti se učit, tak že by se ty děti vůbec nikdy v životě nenašly. Řekla bych, že to je omyl nejen toho pána, který to takto vykládal v rozhlase, ale že to je názor většiny lidí. A přitom netuší, že právě to, že se děti musí potýkat s řadou věcí, ve kterých nevidí smysl, které jim nejdou a nesedí, které nenasedají na jejich momentální zralost, to znamená, že se s nimi setkávají buď předčasně, nebo příliš pozdě, tak to všechno bere čas. A čas, který to ubírá, by se mohl věnovat tomu, aby dítě poznalo samo sebe.\nSpousta lidí se nezná, protože k tomu neměli příležitosti. Pořád je někdo přitesával k obrazu svému, jak já s oblibou říkám – tohle musíš, tohle nesmíš – a dítě nemá šanci poznat samo sebe. To je jedna z velice vážných výhrad vůči tomuto školnímu systému. Nebo naopak ten druhý pohled, to znamená, že vzdělávání nemá být vedeno zvenčí dospělými, ale že se má nechat na dítěti samotném za podmínek opravdu podnětného prostředí, věkově heterogenní skupiny, respektujících dospělých a za naprosto demokratického společenství, což škola není. Což neznamená, že dospělí by tam s dětmi neměli být. Měli, ale úplně v jiné roli.\nSoučasná škola je autoritativní společenství a s demokracií nemá nic společného. Jestli děti mají někde schránku důvěry, nějaké žákovské parlamenty, tak to je něčím mizivým proti samotné podstatě současné školy, kde děti nemají podstatě skoro na nic vliv.\nCelý systém děti znevýhodňuje a neumožňuje jim, aby využili to, co v nich je, svůj potenciál\nMartina: Chápu, že kdyby někdo vymyslel auto na vodu, tak je to mrtvý člověk, protože by způsobil revoluci a ropné společnosti by zkrachovaly. Umím si představit, že když někdo vymyslí něco podobného, tak tady jsou ekonomické zájmy. Ale proč se tak tvrdošíjně držíme v podstatě středověkého systému školství, inovovaného c.k. Rakouskem, proč v tomto případě nejsme ochotni připustit nějakou změnu?\nJana Nováčková: To má minimálně dvě příčiny. Ta první souvisí s tím, jak škola funguje. Od první třídy vnuká dítěti přesvědčení, že je to ono samo, které si může za úspěch nebo neúspěch, a kdyby se více snažilo… A škola že nemůže dělat nic, že to je záležitost dítěte. Tentýž názor mají i rodiče: „Kdyby ses víc učila, dávala víc pozor, je to na tobě…“\nTakže vůbec není vnímán celý systém, který děti znevýhodňuje a neumožňuje jim, aby využily to, co v nich je, svůj potenciál. A rodiče se vlastně tímto způsobem neustále snaží udržet dítě v systému, který důvěrně znají a nedovedou si představit jiný.\nDalší věcí je představa, jak jsme o tom mluvily před chvílí: „Jsme celkem slušné ženy, celkem úspěšné. Tak ta škola nemůže být tak zlá…“ To je další důvod. Čili je to takové perpetuum.\nJana Nováčková: Obrovská setrvačnost systému. Já mám takovou profesionální deformaci, že když vidím dění kolem sebe, tak si to propojuji se školou. Určitě se vám někdy stalo, že jste se potkala s řemeslníkem, který svou práci naprosto odbyl, ale jenom do té úrovně, abyste musela zaplatit. O dobré práci jste si mohla nechat jen zdát. A škola? Vždyť nás učí od samého začátku: „Jo, na trojku je to dobré, jdeme dál.“ To zase souvisí s tím, že škola předpokládá, že všechny děti musí umět stejné věci, což při různorodosti dětí není vůbec možné. Takže ano, trojka, čtyřka, dvojka; jdeme dál. Kdysi jsem překládala knihu Susan Kovalíkové „Integrovaná tematická výuka“, a ona tam velice vtipně říká: „Kdo z vás by chtěl letět v letadle opraveném na dvojku? Kdo z vás by chtěl mít smlouvu na trojku? Elektrickou instalaci na dvojku?“V reálném životě se perfektní práce žádá. Takže kolik dětí vlastně bylo ve škole neúspěšných, protože škola žádá po všech dětech ve stejný čas a ve stejnou dobu úplně totéž? Když jsem začínala v pedagogicko-psychologické poradně, tak jsem si v jednu dobu všímala, že se mi hromadí děti s problémy ve čtení, třeba v druhé a třetí třídě. A když jsem tyto děti vyšetřila, tak tam nebyly vůbec žádné známky dyslexie nebo dysortografie. To znamená, že tyto děti by měly všechny předpoklady pro to, aby se naučily dobře číst, ale ony dobře nečetly. Tehdy byla ještě povinná ruština, to znamená jiný znakový systém, azbuka, a já jsem si začala všímat, že tyto děti, když ve čtvrté třídě začala ruština, tak jim azbuka nedělala problémy a četly v azbuce lépe než latinkou.\nSystém je nastaven tak, že individualitu dětí ve škole nepřipouští\nJana Nováčková: Přesně tak. Takže nejen nadání, ale i zralost a samozřejmě to, co se děje v okolí dětí, je důležité. Je známo, že když se rodiče rozvádějí, tak prospěch jde prudce dolů, takže je spousta věcí, které vyžadují respekt pro individualitu každého dítěte. Ale systém je nastaven tak, že individualitu nepřipouští.\nMartina: Všechny děti se u nás musí ve stejný čas učit všechno stejně. Je toto zglajchšaltování největší slabinou školství?\nJana Nováčková: V podstatě ano, protože každé dítě potřebuje něco jiného. Ale bude těžké dostat do veřejnosti představu, že můj Jeníček nebude umět ve stejný čas totéž co sousedova Anička. Tohle je hodně zakořeněné, to srovnávání, a individualita není tak ceněna.\nJeště bych se ale vrátila k tomu, proč je ta změna tak obtížná. Politici přece nemohou mít sebemenší zájem na tom, aby se škola měnila z autoritativní podoby. Autoritativnost školy spočívá zejména v tom, že děti nemají prakticky vůbec žádný vliv na to, co se ve škole děje, co se jim děje. Co může dítě ovlivnit ve škole? Musí jen poslušně plnit to, co po něm škola žádá. To je představa, že vzdělání musí být řízeno zvenčí. Řízeno státem přes kurikula, přes jednotný systém, protože tak se to potom může i dobře kontrolovat. Ale jací jedinci potom z tohoto systému vycházejí?\nŠkolský systém je založen na tom, že dělám to, co se po mě žádá, a nevyjadřuji vlastní názor. A poslušný občan je snem každého diktátora\nMartina: Jací? Říkáte, že systém odměn a trestů, na kterém jsou naše tradiční školy vystavěny, způsobuje závislost dětí na autoritách.\nMartina: To je to, co jste říkala?\nJana Nováčková: Ano, to také.\nMartina: Děti se naučí, že se pořád jen vezou?\nJana Nováčková: Pořád se vezou a naučí se také, že se dá docela dobře proplouvat, když dělám to, co se po mně žádá, když nevyjadřuji vlastní názor\nMartina: Když jste to takto řekla, tak mě napadá: „A není to vlastně výhodné, nevychovávat ve školách individuality?“\nJana Nováčková: Pro koho výhodné? No samozřejmě pro politiky. Říká se, že poslušný občan je snem každého diktátora. Občan, který jednou za čtyři roky hodí hlas do urny a pak už se nestará, protože je tady někdo, kdo to ví lépe a žádné občanské aktivity nejsou žádoucí. Následkem toho je rozmach populismu a to nejenom u nás, ale po celém světě; nedělejme si iluze, že by naše školy byly nějak o moc horší než někde jinde.\nTo, co jsem měla možnost vidět v zahraničí, zejména v Dánsku, nebo v severských zemích, tak velký rozdíl je ve slušném chování vůči dětem. Přece jenom se tam učitelé i dospělí k dětem chovají rovnocenněji, kdežto u nás je to pořád hodně autoritativní. A rodiče při volbě školy na prvním místě hledají, kde je vlídnější zacházení s dětmi. Ne autoritativní, ale více respektující.\nMartina: A víte, co mi vrtá hlavou? Bavili jsme se o tom, že systém odměn a trestů v našich školách způsobuje závislost dětí na autoritách. Tak proč pozorujeme, že děti mají čím dál tím menší úctu k autoritám, k dospělým? Když to srovnám s našimi rodiči, tak za jejich časů přišel učitel do třídy, řekl: „Jsem Igor Hnízdo.“ A naši rodiče – samozřejmě když byly dětmi – nedýchali. Dnes si děti dovolí na učitele mnohem, mnohem víc. Kde cestou došlo k vyšinutí z vazby?\nJana Nováčková: Asi bychom si měli vyjasnit pojem autorita. Dá se mluvit o autoritě ve dvojím smyslu. První je autorita ve smyslu moci. Někdo má převahu fyzickou, zkušenostní a tak dále, a tedy z toho plyne jeho autorita. Pak je druhá autorita, často se říká autorita přirozená, tedy autorita člověka, který je dobře osobnostně komponovaný, má integritu a taková autorita nepotřebuje požívat moc. Občas vnímám neporozumění v tom, co autorita je, když například někdo řekne: „Abych neztratila autoritu, tak jsem mu musela jednu vrazit.“\nMartina: Ale Igor Hnízdo je taky řezal…\nJana Nováčková: Ten film trošku zavařil pohledu na školu. To, co děti v tomto filmu zprvu absolutně postrádaly, byla pravidla, řád. To děti samozřejmě velice potřebují. Igor Hnízdo tam řád zavedl, bohužel prostředky, se kterými se nelze ztotožňovat. Lepší by bylo, kdyby nový učitel právě s využitím nové situace – nový člověk, nevíte, co si můžete nebo nemůžete dovolit – řekl: „Kluci, potřebujeme spolu nějak vycházet. Co navrhujete? Co bychom měli dělat? Jak bychom se měli chovat k sobě navzájem, aby nám všem bylo dobře a něco se také naučili?“ To je proces vyvozování pravidel společně s dětmi. Kdyby tohle Igor Hnízdo udělal, tak situace ve třídě bude i bez použití rákosky báječná.\nZákladem všech změn ve školství by měl být respekt vůči dětem\nMartina: Přesto se obávám, že právě slyším hlasy některých posluchačů učitelů, kteří říkají: „Já jsem vyzkoušel úplně všechno. Vyzkoušeli jsme brát je jako parťáky, domlouvat se s nimi, dát jim volnou ruku, přitáhnout je, trestat, chválit, nic z toho nedělat, a přesto se s těmi „spratky“ nejsem schopen domluvit. Tohle jsem ještě za svoji učitelskou praxi nezažil.“ Těchto povzdechů slyšíme v poslední době hodně a vede to k otázce: „Jsou tyto děti jiné?“\nJana Nováčková: Ne, nejsou jiné, ale samozřejmě žijí v jiné společnosti. Před chvilkou jste mluvila o tom, že děti nerespektují autoritu; já myslím, že děti stále respektují přirozené autority, to ano. Děti ji potřebují pro svůj přirozený, zdravý vývoj. Potřebují dospělé, ale ne k tomu, aby dospělí říkali: „Teď dělej tohle, tohle nesmíš a tohle musíš“, ale k tomu, aby tam dospělí byli jako jejich ukotvení, jako pozorovatelé, svědci jejich vývoje. V překladu existuje jedna moc hezká knížka od Naomi Aldortové, kde autorka popisuje jednu zajímavou příhodu: její synek se učil jezdit na kole a říkal jí: „Mami, dívej se.“ Ona se tedy dívala a okamžitě zkušeným okem viděla, že má nohu špatně na šlapce, nebo něco takového, a okamžitě mu to řekla. Ten chlapec zastavil a říká: „Mami, já jsem chtěl, aby ses dívala; ne, abys mě učila.“ Takže samozřejmě děti dospělé potřebují, ale úplně jinak, než si dospělí myslí, a také než si myslí řada učitelů.\nŘekla bych, že být dnes učitelem je hodně obtížná práce, protože to, co stále předpisují osnovy, to děti vidí jako málo smysluplné. Tak to bylo vlastně vždy, ale dnes jsou děti od samého začátku, kdy začínají vnímat, svědky větší volnosti, větší svobody ve společnosti, takže si samozřejmě myslí, že svoboda je i pro ně. A já s tím naprosto souhlasím. Takže už nemlčí a nešprtají poslušně to, co šprtala naše nebo vaše generace, ale už se proti tomu bouří.\nTeď je učitel opravdu v kleštích. Musí to s dětmi probrat, ať je to baví, nebo nebaví. Na druhé straně je pravda, že rámcové plány jsou dost volné, ale okamžitě se přispěchalo s testováním. Takže volnost, která se nastartovala rámcovými plány, podle kterých si měly školy dělat své školní vzdělávací programy, je najednou utnuta testováním a povinnými státními maturitami, přijímačkami a podobně. To jsou nástroje moci a kontroly, které učitelům velice osekávají prostor, ve kterém se mohou pohybovat.\nI když i v tomto prostoru znám školy, které jsou dobré. Ovšem tyto školy sází především na respekt k dětem. To je alfa a omega. Toto je podstatné – postoj vůči dětem. A v dobré škole, které zde samozřejmě máme také – když tam přijdete, tak to na vás dýchne. Děti nejsou ustrašené, nejsou rozjívené, panuje tam řád a dobrá nálada. Na jedné škole jsou děti opravdu navyklé, že když je nějaký problém, tak jdou za učitelem a řeší to. A když to nepomůže s panem učitelem, tak pan ředitel má ředitelnu vždy otevřenou dokořán a děti za ním chodí. Když si nedovedou poradit, když učitel náhodou nenaslouchá, tak to řeší takto.\nMartina: Paní doktorko a máte zkušenost, že i v tom, jak máme nastaven školský systém, to může fungovat s dvaatřiceti žáky?\nJana Nováčková: Ano, jistě, ale na škole, kterou mám právě před očima, protože ji opravdu dobře znám, je to mimopražská škola, tam se děti učí kooperativně od první třídy. Tam se na prvním stupni neznámkuje, ale dávají se slovní hodnocení, i když ani to není všelék. To, co dítě potřebuje pro své učení, je hlavně zpětná vazba, aby se okamžitě dozvědělo: „Ano, udělala jsem to dobře. Ne, chyba, musí se to nějak jinak.“\nMartina: Říkáte, že tresty neuznáváte. Ale vy máte potíž i s odměnami.\nMartina: A na to je naše školství, ať už ve formě známek, nebo celkového nastavení, nakalibrováno. Na to, že je to odměna, trest, jsi hodný, jsi zlobivý, jedničkář, trojkař a podobně. To je neustálá kastace.\nJana Nováčková: Ano, ale proč se nástroje vnější motivace ve škole používají? Pojďme se podívat úplně k podstatě. Aby se člověk dobře učil, tak to učení musí být v souladu s tím, jak jsme biologicky utvářeni. Máme mozek, který se učí podle nějakých pravidel. Ta pravidla jsou v podstatě dvě základní. Když se bojíme, nemůžeme se učit, protože náš mozek je od pradávna nastaven tak, že první, co musíme řešit, na co musíme neustále dávat pozor, je, zda nám nehrozí nějaké nebezpečí. A tím nebezpečím byly v pravěku šavlozubí tygři nebo nějaký pračlověk s kyjem, který chce to, co já. Dnes už to fyzické ohrožení není zdaleka takové, nicméně ohrožením je i ohrožení vlastní hodnoty.\nMartina: Strach z neúspěchu.\nJana Nováčková: Strach z neúspěchu, přesně tak. Že mě někdo bude považovat za hloupou, že mě ostatní nebudou mít rádi. Čili vlastní hodnota a vztahy, to je velký rezervoár možných ohrožení. Škola je plná ohrožení tohoto typu: že se mi budou smát, nebo že mě budou mít za tu, se kterou není třeba se vůbec kamarádit, ať už proto, že jsem šprtka, nebo protože jsem hloupá. Takže první faktor, který mozek musí sledovat je, zda je to ohrožující, nebo to není ohrožující. Pokud vyhodnotí, že to není ohrožující, pak se ptá na druhou pomyslnou otázku: „Jaký to má smysl?“ To jsou dva základy. A teď si vezměte: ať to jsou vaše osobní zkušenosti se školou…\nMartina: …tak já jsem se až do vysoké školy domnívala, že se učím kvůli svým rodičům, aby ze mě měli radost.\nMartina: Já sama jsem se to učit nechtěla…\nJana Nováčková: Takže to je mozek. Vracím se k tomu, že aby učení bylo co k čemu, nebo aby mohlo vůbec dobře probíhat, tak se musí respektovat zaprvé to, jak se učí náš mozek. Vyšla tady v překladu jedna dobrá knížka od Johna Medina „Pravidla mozku dítěte“. A někde na začátku knihy píše, že pokud byste chtěli vybudovat prostředí, které je naprosto nepřátelské mozku a učení, pak byste zřejmě vybudovali něco takového, jako je školní třída. Jsou to silná slova, ale přesně to sedí. Tradiční škola jde proti tomu, jak se učí náš mozek. To je první věc.\nMartina: Ale proč? Vždyť naši předkové byli empatičtí, měli to, čemu s oblibou říkáme zdravý selský rozum. Proč to tedy nastavili takto? Bylo to proto, že v té době to bylo potřeba, a dnes už ne?\nJana Nováčková: Já nevím. Toto naše školství a povinnou školní docházku zavedla Marie Terezie roku 1774 podle pruské kadetky. To znamená, že je to opravdu de facto vojenský systém. Ono také zvládnout skupinu jednotlivců, z nichž každý má jiné potřeby, je dost náročné. A o vývojové psychologii neměli ani šajnu. Snad ani neměli jinou možnost.\nTakže první biologickou podstatou vzdělávání je, jak se učí náš mozek. Druhou biologickou podstatou jsou naše potřeby. Všichni máme základní lidské potřeby – a když tyto potřeby nejsou uspokojovány, dovedeme si představit, jak se cítíme, když máme hlad nebo jsme nevyspalí, tedy když nejsou uspokojeny naše základní lidské potřeby. Rozhodně se necítíme dobře a také se dobře nechováme.\nJenomže těchto potřeb je hodně a škola omezuje už tyto základní fyziologické potřeby. K dětství patří pohyb. Škola děti uvězní do lavic, takže jde o permanentní frustraci pohybu. Mezi další fyziologické potřeby patří potřeba dělat si věci vlastním tempem. Šla jste někdy se starým člověkem, který jde strašně pomalinku? Je to náročné. Zrovna tak, jako kdybyste měla jít vedle někoho, kdo běží a vy byste ho nestíhala.\nMartina: Ale pruská kadetka říká: „Hni sebou.“\nJana Nováčková: Ano…\nMartina: Paní doktorko, velmi vám děkuji za neobyčejný pohled na školu, výuku a naše děti.


Sháníte sklápěčky? Zavolejte dispečink 603 275 049 uděláme pro Vás maximum.\nOdvoz suti a ukládka zeminy\nvozidla s vysokou průchodností terénem\nvyškolená a ochotná\nposádka vozidel a strojů\nGPS on-line dohled nad vozidly\nFirma TEDA trans s.r.o. sídlí ve městě Dobříš a od roku 1992 nabízí profesionální služby v oblasti nákladní autodopravy v Praze a Středočeském kraji. Již od počátku našeho působení je naše činnost zaměřena na autodopravu terénními sklápěcími vozidly. Další naší specializací je nadměrná přeprava nákladů, přeprava stavebních a zemědělských strojů. Vlastníme také kontejnerová šasi a poskytujeme tak služby koncového článku řetězce kombinované přepravy námořních kontejnerů. Kromě autodopravy nabízíme také zemní práce.\nprofesionální přeprava strojů\nnákladní doprava vozy Tatra a Scania\nrozsáhlá nabídka výkopových prací\nprvotřídní stroje Caterpillar (CAT)\npřeprava přesahující povolené limity\nmaximální hmotnost do 40 tun\npřeprava pracovních a dalších strojů\nJednou z našich specializací v oblasti autodopravy je nadměrná přeprava. Nadměrná přeprava zahrnuje přepravu přesahující rozměrové i hmotnostní limity dovolené pro běžnou přepravu. Maximální hmotnost nákladu pro nadměrnou přepravu prováděnou našimi mechanismy je 30 tun.\nNadměrná přeprava je nejčastěji realizována jako přeprava strojů. Většinou se jedná o přepravu strojů jako je bagr, finišer, válec, grejdr, buldozer, drtička nebo třídička. Přeprava strojů je vždy zabezpečována našimi zkušenými zaměstnanci.\nAutodoprava naší firmy je kromě jiného zaměřena také na nákladní dopravu. Prostřednictvím nákladní dopravy zabezpečujeme dopravu sypkých materiálů. Nákladní doprava je zajišťována třínápravovými a čtyřnápravovými sklápěcími vozy Tatra a Scania, v případě potřeby je nákladní doprava realizována návěsy nebo soupravami.\nVedle našeho základního zaměření, kterým je autodoprava, se specializujeme také na zemní práce. Provádíme jak výkopové a strojové zemní práce, tak i hrubé terénní úpravy. Zemní práce realizujeme stroji Caterpillar (CAT).\nVOLVO USA - kropící vůz\nScania R620 V8 + sklápěcí návěs Schwarzmüller\ntel.: 603 275 049


Zimní dovolená Archivy | Strana 2 z 2 | Parkam.cz\nnapsal\tredakce 19.1.2013\nBezpečnost by měla být vždy „až“ na prvním místě. To platí nejen pro sport a pro dovolenou, ale samozřejmě i pro běžný život. Právě to je důvod, proč se v dnešním článku zaměříme na vhodné pneumatiky. Zima je v plném proudu a o jarních prázdninách se hodně z nás chystá na hory. Asi si podobně jako já nedokážete představit, že byste s lyžařskou výbavou a všemi nezbytnostmi cestovali autobusem nebo vlakem. Vhodná výbava by ...\nnapsal\tredakce 19.12.2012\nRad a tipů, jak vybrat dovolenou, není nikdy dost. To jsme poznali i z ohlasů našich čtenářů, kteří chtějí poradit, kam vyrazit. My jsme toho názoru, že v zimě byste se měli soustředit na zimní destinace a naopak v létě užívat sluníčko. Jsou ale samozřejmě i destinace, kde se ohřejeme i v zimě, jde o pro nás exotické dovolené. Pak už nehrozí nervozita a deprese z nedostatku slunečních paprsků. Takže i pokud jste v létě zaneprázdněni, ...


Michaela B. 01/28/20\nBoty jsou hezké, skvěle sednou. Takové pěkné holčičí tretry. Co mě ale velmi naštvalo je, že podrážka nevypadá karbonová, nejdou vidět jednotlivá vlákna, nelesknou se, jedná se o nějaký dekor, který je obtisknutý před podrážku i špunty na ní. Na mou otázku na zákaznický servis mi odpovězeno nebylo. Žiju tedy v domění že nepřišlo zboží kvality, která je zde uvedena v popisu. Zaplatila bych li za ně plnou cenu, okamžitě bych je vrátila. Budu i nadále čekat co mi bude odpovězeno, velmi by mě materiál podrážky zajímal.


Předehry klasických vídeňských operet – Česká filharmonie/Václav Neumann – Supraphonline.cz\nKatalogové číslo: VT 7519-2\nhudba: Carl Binder\nCarl Binder – Orfeus v podsvětí. Předehra k operetě Jacquesa Offenbacha\n1. Orfeus v podsvětí. Předehra k operetě Jacquesa Offenbacha 08:46 15 Kč\nJohann Strauss – Mařinka vonná. Opereta\n2. Mařinka vonná. Opereta 10:06 pouze v albu\nRichard Heuberger – Ples v opeře. Opereta\n3. Ples v opeře. Opereta 07:13 15 Kč\n4. Netopýr. Opereta (Die Fledermaus) 08:17 15 Kč\nFranz von Suppé – Krásná Galathea. Opereta\n5. Krásná Galathea. Opereta 06:53 15 Kč\nFranz Lehár – Vídeňské paničky. Opereta\n6. Vídeňské paničky. Opereta 10:18 pouze v albu\nLucký: Koncert pro orchestr, Tichý: Koncert pro violoncello a orchestr\nČeská filharmonie/Václav Neumann, Tomáš Koutník\nZ komentáře původního alba 1 10 1638 Supraphonu vydaného v roce 1975:\nProč dodnes nebyla opereta "zardoušena jako škodlivé zvíře", jak to navrhoval Emile Zola, pochopíte i z těchto šesti předeher, z nichž dvě méně známé se těm čtyřem slavnějším blíží svou hodnotou. Kdyby města měla své hymny, těžko by Paříž hledala příhodnější než kankán z Orfea z podsvětí (1858), v předehře nádherně uvedený kantilénou Orfeova zpěvu Eurydice. Tak se dokázal s grácií, espritem i sarkasmem města sžít a vyjádřit jej syn židovského kantora z Kolína nad Rýnem, který sem přišel na konzervatoř až ve čtrnácti letech; z Jakuba se stal Jacquesem Offenbachem (1819/1880), klasikem žánru, který ještě sám nazýval komická opera (opera bouffe).\nZe šestnácti operet Johanna Strausse (1825/1899), krále vídeňského valčíku a optimistického protipólu wagnerovské severoněmecké pochmurnosti, jistě stojí nejvýš Netopýr (1874), kterého dvacet let po úvodních šestnácti reprízách vzkřísil svým nastudováním slavný Gustav Mahler. Rok nato napsal sedmdesátiletý Strauss svou předposlední operetu, Mařinku vonnou (Waldmeister). Po úspěšné premiéře s vídeňskou hvězdou Alexandrem Girardim a jeho nepostradatelným kloboučkem "girarďákem" byla brzy zapomenuta, s výjimkou chytlavého valčíku Trou-schau-wem! Teprve časový odstup ukazuje jiskru, kterou Strauss rozsvítil příběh, laděný ne tak zcela komicky, jak by se z ústřední záměny dvou lektvarů - mařinky vonné a lipového čaje - zdálo.\nVíc než čtyři opery, dva balety, jedna symfonie a kriticko-publicistická činnost proslavila profesora vídeňské konzervatoře Richarda Heubergera (1850/1914). Ples v opeře (Der Opernball, 1898), dílo spíš okouzlené operetní vídeňskou tradicí než usilující o výboj, ale snad právě proto autorovo nejbezprostřednější a nejcelistvější.\nPůvodem Belgičan, narozený v dalmatském Splitu, jinak od mládí Vídeňák, Francesco Ezechiele Cavaliere Suppé-Demell (1819/1895), spojil tradici německých lidových zpěvoher (singspiel) a offenbachovské operety. Krásná Galathea (1865) jako v kostce charakterizuje Suppého životní proměny: publiku zde vyhověl tradiční jednoaktovou fraškou a pouhými čtyřmi osobami, zato v předehře si s motivickým materiálem jednotlivých čísel zabásnil po hlasu svého srdce, vzletně a bravurně, jak se na všestranného autora mše, rekviem a 51 her slušelo.\nPo dvou neúspěšných operách složil maďarský absolvent pražské konzervatoře Franz Lehár (1870/1948), jemuž sám Antonín Dvořák poradil zanechat houslí a komponovat, poprvé operetu Vídeňské paničky (Wiener Frouen, 1902). Před vídeňskou premiérou, v níž hlavní roli klavírního učitele Nechledila zpíval tehdy už padesátiletý Girardi, se k d ílu téměř nehlásil: stejně prý se zas jen bude mluvit o Girardim. Nicméně Vídeňské paničky založily pozdější slávu dědice a dovršitele straussovské operetní tradice. A zatímco na tehdejší pochodový šlágr (Nechledilmarsch) sotva kdo vzpomene, předehra patří ke klasickému odkazu vídeňské operety, který se v prvních letech tohoto století uzavřel a postoupil místo novým hudebně jevištním žánrům.\nPřední strana CD obalu (cover) k albu Předehry klasických vídeňských operet ve formátu PDF. Obrázek obalu alba je přikládán v dostatečné kvalitě, vhodné i pro tisk.\nZadní strana CD obalu k albu Předehry klasických vídeňských operet ve formátu PDF. Pokud si toto album vypálíte jako Audio CD, můžete tento dokument vytisknout a vložit do zadní strany krabičky.\nDigitální booklet k albu Předehry klasických vídeňských operet ve formátu PDF o velikosti A4. V závislosti na informacích viditelných na profilu alba může obsahovat podrobné informace o albu a jednotlivých skladbách, včetně seznamu participujících umělců, přesného data a místa nahrání pro každou ze skladeb. Digitální booklet je tisknutelnou variantou profilu alba.


Přidal Martin Hrubý do Denní zprávy z NHL, Musíte vidět, Nashville Predators, Top, Video 4. 6. 2017 9:31 Komentář\nPo téměř čtyřech měsících z něj spadl velký balvan. Ve třetím finále play off NHL prolomil Mattias Ekholm střelecké trápení a jedním gólem přispěl k výhře Nashvillu 5:1 nad Pittsburghem. Ekholm v 54. minutě stanovil konečnou podobu výsledku, když se při přesilovce trefil z hranice mezikruží nechytatelně do horního růžku branky Matta Murrayho. Na zápis do střelecké listiny čekal švédský obránce dlouhých 43 zápasů. Naposledy skóroval 19. února 2017 na ledě Columbusu.\n27. 10. 2015 10:32\nPáchne ti z pusy, provokoval ...