RADY A INFORMACE: vše o autosedačkách | dětské oblečení | numerologie a datum narození | zadržování vody v těle | těhotenství v přímém přenosu\nTématická diskuze - stručný přehled\nVítejte v diskuzním fóru na www.nasemimi.cz.\nVšechna diskuzní témata jsou volně přístupná, tzn. že pro čtení příspěvků není nutná registrace. Pokud se chcete zapojit do diskuze, musíte se nejprve zaregistrovat. Registrace je zcela ZDARMA.\nZjednodušený přehled všech diskuzních témat\nDÍTĚ VE ŠKOLCE - PŘIVÝDĚLEK NA RODIČOVSKÉ DOVOLENÉ\nJelikož u mladých rodin není peněz nikdy dost, umožňuje zákon pracovat osobě pečující o dítě i při pobírání rodičovského příspěvku. Záleží však na tom, komu svěří péčí o dítě, na něž pobírá rodičovský příspěvek. Pokud se rozhodne zvolit umístění do dětských jeslí nebo školky, je třeba si uvědomit, že to nese určitá omezení. Dítě lze bez ztráty nároku na RP umístit do takového zařízení pouze na omezený čas, a to na 46 hodin v měsíci, přičemž nesmí doba přesáhnout 4 hodiny denně.\nMATEŘSKÁ ŠKOLA, CO BY MĚLO DÍTĚ UMĚT\nVstup do mateřské školy je pro dítě velkou životní změnou. Aby byl tento vstup co nejméně stresující, je vhodné, aby dítě zvládalo samo určité hygienické, pohybové návyky a dovednosti.\nPORUCHY STRAVOVACÍCH NÁVYKU\nNesprávné stravovací návyky stojí nejen za dětskou obezitou, ale způsobují i obezitu v pozdějším věku.\nStrava by měla představovat nezbytný příjem energie a ne zlozvyk, pomocí něhož se uklidňujeme, řešíme krizové situace.\nČasto jíme, aniž bychom vůbec pociťovali hlad. Děti tento zlozvyk rychle odkoukají a špatné stravovací návyky napodobují.\nCukrovka je chronické autoimunitní onemocnění, způsobené poruchou tvorby inzulínu, s následkem narušení metabolismu cukrů v organismu. Pokud se podaří odhalit cukrovku včas, může se tak předejít mnoha dalším komplikacím.\nVětšina lidí nemocných cukrovkou má diabetes II. typu, který je důsledkem špatného životního stylu, nadváhy, nedostatku pohybu a stresu. Onemocnění nelze zcela vyléčit, je však možné jej stabilizovat, a to zmírněním negativních vlivů.\nPROBLÉMY S OTĚHOTNĚNÍM-NEPLODNOST\nV současné moderní společnosti porodnost klesá. Doba, kdy se páry marně snaží o miminko, se prodlužuje. Samozřejmě, že existují ženy, které otěhotní ihned napoprvé. Většinou však u párů dochází k početí zhruba po 3-6 měsících nechráněného pohlavního styku.\nO problémech s otěhotněním mluvíme tehdy, jestliže se ženě nepodaří otěhotnět do 18 měsíců pravidelného nechráněného pohlavního styku. Potom by měla raději vyhledat lékařskou pomoc.\nSUKNĚ A JEJICH SPRÁVNÁ VOLBA\nPři nákupu sukně řešte nejprve zásadní otázku, kam a v jakém ročním období hodláte sukni nosit a dle toho volte správný materiál:\n·\tv chladném období oceníte sukně manšestrové nebo s podšívkou\n·\tbavlna je vhodná pro teplé období, sukně musí být vzdušná, v pase nesmí škrtit\n·\tpolyamid nebo polyester se zase velice dobře udržuje\n·\tpozor na viskózu, musí se důkladně žehlit\nPŘEDŠKOLÁCI A POČÍTAČ\nMnoho obchodníků s vidinou prodeje vám bude tvrdit, že čím dříve dítě usedne k počítači, tím rychleji se bude rozvíjet jeho mozek. Názor odborníků z oblasti psychologie je však opačný.\nSběr hub je oblíbenou činností téměř každého z nás. Houby, pokud nerostou na půdě se zvýšenou radioaktivitou ( mají totiž vysokou schopnost absorbovat do sebe radioaktivní látky), jsou pro náš organismus velice zdravé.\nHouby mají nízkou kalorickou hodnotu, vysokou výživovou hodnotu a obsahují velké množství účinných látek. Sbírají se hříbky, křemenáče, lišky, poddubáci, masáky, václavky …\nUměle se pěstují např. žampióny, hlíva ústřičná. Jen málokdo však ví, že hlíva ústřičná je velkou gurmánskou pochoutkou.\nNejen k látkové výměně, ale i pro dobrou funkci všech orgánů a svalů je důležité dodržovat správný pitný režim.\nTekutiny by měla tvořit především čistá voda, bylinné nebo ovocné neslazené čaje, minerální voda se sníženým obsahem sodíku, ale i třeba pivo.\nMezi tekutiny se nepočítá mléko, víno, káva nebo černý čaj, jenž naopak tělo odvodňují.\nKáva patří mezi tradiční nápoje, čím je káva jemnější, tím je lepší, chutnější a hlavně zdravější.\nJemnější káva obsahuje menší množství kofeinu. Velice kvalitní káva obsahuje minimální množství kofeinu a naopak mnoho nenasycených mastných kyselin a antioxidantů, které jsou pro zdraví prospěšné.\nŽlučník funguje jako zásobárna žluči, která je vylučována játry a organismus ji potřebuje k trávení tuků. Žluč obsahuje cholesterol, lecitin, žlučové soli.\nProbiotika jsou „prospěšné bakterie“, jenž mají blahodárný vliv na kvalitu střevní mikroflóry.\nV lékárnách najdete volně prodejná PROBIOTIKA vhodná již pro miminka od 4 měsíců (forma sypkého prášku), dále žvýkací tablety pro děti od 3 let a klasické tobolky.\nBio znamená bez chemie\nBiopotraviny jsou přírodně vyráběné kvalitní potraviny, které jsou neškodné, nezávadné, čistě přirozeného původu. Při pěstování, výrobě a úpravě bioproduktů se musí dodržovat velice přísná kritéria.\nCílem je, aby se ke spotřebiteli dostaly produkty, které si zachovají svůj přirozený charakter, barvu, vůni a chuť. Toho všeho se dosahuje bez použití chemických barviv, konzervačních látek a podobně.\nIn- line bruslení je nejen potřebný trénink pro srdce a cévy, ale při jízdě na kolečkových bruslích si můžete pročistit hlavu a nabrat novou životní energii.\nPokud se vydáte na bruslích do kopce, protrénujete svaly, které při jiném cvičení zahálí.\nMOZEK a nenasycené mastné kyseliny omega 3\nMozek je nejsložitější orgán v lidském těle. Zcela vyvinutý mozek obsahuje okolo 100 miliard mozkových buněk.\nVelice důležitá část jeho vývoje se odehrává v prvních třech měsících nitroděložního vývoje plodu.\nDostatečný příjem omega mastných kyselin je tedy velice důležitý už v období těhotenství a při kojení. Zásadně to ovlivňuje mentální zdraví dítěte.\nNejlepší co můžete pro výživu mozku udělat je, že mu dodáte omega 3 a 6 mastné kyseliny, které se nacházejí v rostlinných tucích a mořských rybách.\nObuv je nutné nejen pečlivě vybírat, ale i často střídat\nOdborníci varují nejen před vysokými jehlovými podpatky, které by neměly být vyšší než 2,5 centimetrů, ale stejně tak nedoporučují ani každodenní nošení žabek, pantoflíků a balerínek.\nDieta, výživa a ovesné vločky\nJednou z možností, jak bojovat s nadváhou, je zařadit do jídelníčku dostatečné množství cereálií.\nVhodnou variantou je nepečené müsli z ovesných vloček ochucené pouze sušeným ovocem.\nDnešní spotřebiče mají nejen moderní desing, ale i o dost nižší spotřebu energie a vody než např. 5-10 let staré výrobky.\nV případě poruchy je tedy rozhodně výhodnější zakoupit raději nový spotřebič, než platit za opravu toho vašeho starého a i v případě, že nám starý spotřebič ještě slouží, je často finančně výhodnější\nVšechny spotřebiče mají štítek s energetickou spotřebou, která se značí stupnicí od G do A, mnohdy A+, A++.\nJiž dříve lidé dobře věděli, jak prospěšné jsou pro lidský organismus jarní očistné kúry.\nJedním z velmi zaměstnaným a mnohdy i dosti přetěžovaným orgánem jsou játra. Vše, co v těle vzniká nebo zaniká prochází přes játra, proto jsou nesmírně důležitá pro správnou funkci látkové výměny a tím i pro dobrou funkci všech životních pochodů v našem těle.\nLéto a jeho nástrahy\nLéto je období her, krásného počasí, koupání, ale bohužel i různých nebezpečí, která číhají nejen na naše nejmenší.\nSprávná a včasná pomoc může nejen dítěti, ale i dospělému zachránit život.\nNeštěstí se bohužel stávají, proto je dobré vědět, jak a co dělat, když se právě vám něco takového přihodí.\nMezi letní zdravotní problémy patří:\nK úrazům dochází nejen v létě, ale po celý rok. Dávejte proto na svoje děti velký pozor, jsou tím největším pokladem co máme……..\nPři nákupu bot mějte vždy na paměti, že kvalita je velmi důležitá, a to i pokud kupujete boty jen na chvilku ( dětskou obuv ) nebo přezůvky na doma.\nNejvhodnější denní doba pro nákup obuvi je odpoledne, kdy je již noha patřičně nateklá. V případě nákupu v ranních hodinách se vám může stát, že vás tyto boty budou večer pořádně tlačit.\nBoty nesmí být ani příliš malé, ale ani moc velké. V tomto často chybujeme hlavně u dětí v domnění, že když jim koupíme boty o několik velikostí větší, že jim pak alespoň déle vydrží. Odborníci varují, že toto chybování může vést až ke špatnému vývoji dětské nohy.\nOpalování může být i zdravé, je však potřeba dodržovat určitá pravidla.\nNejdůležitější je vybrat si podle typu pokožky opalovací krém s vhodným ochranným faktorem. Tím zabráníte spálení vaší pokožky.\nOpalovacími krémy je potřeba natřít se již zhruba 30 minut před začátkem opalování. Ochranný faktor působí totiž až po určité době.\nSluníčko nám dodává energii, ale bohužel dlouhý pobyt na slunci může být i nebezpečný a mít opačný efekt.\nSlunění zvyšuje riziko vzniku rakoviny kůže, trvalého poškození očí a díky slunečním paprskům i naše pleť rychleji stárne.\nZápis dětí do mateřské školy je spíše administrativní záležitost, probíhá v jednotlivých MŠ naší republiky v době od ledna do dubna.\nTermín zápisu je na každé MŠ vyvěšen vždy v dostatečném předstihu a ve většině zařízení mu předchází den otevřených dveří.\nVe dnech otevřených dveří si rodiče spolu se svými dětmi mohou prohlédnout vybranou MŠ nejen co se týče jejího interiéru, ale během ukázkové hodiny mohou posoudit i způsob práce a přístup učitelů k dětem, které již tuto mateřskou školu navštěvují.\nSnídaně, důležitý start do nového dne\nV dnešní uspěchané době stále méně lidí snídá. Přitom ranní nastartování metabolismu je velice důležité, aby organismus lépe zvládal každodenní stres a pracovní vytížení.\nBez snídaně naše výkonnost rychle klesá, což se projevuje únavou, nesoustředěností nejen nás dospělých, ale i našich dětí, hlavně pak školáků.\nVětšina těhotných žen se již od začátku II. Trimestru zajímá o veškeré informace ohledně porodnic ve svém okolí.\nBudoucí maminky zajímá, co která porodnice nabízí, jaké má předporodní přípravné kurzy, jak vypadají porodní sály, jak jsou velké a zařízené pokoje pro šestinedělky, zda mají vlastní sociální prostory.\nV dnešní době již neprobíhá porod jako dříve, kdy musela žena po celou dobu ležet na lůžku s nohama nahoře, ale žena si dnes sama může vybrat, v jaké poloze chce rodit, nabízí se poloha v dřepu, na stoličce, dokonce i ve vaně, atd.\nDůležitou roli během porodu představuje i psychická pohoda rodičky. Ta se odvíjí hlavně od laskavého přístupu lidí kolem, ať již jde o samotného porodního lékaře, sestry nebo ženě blízkého člověka, jenž ji k porodu doprovází.\nHomeopatie vychází z přírody a je to jedna z možností jak pečovat o své zdraví a jak vyprovokovat ozdravné procesy, které jsou ukryty v každém z nás.\nHomeopatie je lékařská metoda založena na poznatcích, že látka, která je schopna vyvolávat nějaké onemocnění, má i schopnost tuto nemoc léčit.\nPři homeopatické léčbě není snahou nemoc potlačovat , ale povzbudit vlastní sebeobranné mechanismy nemocného tak, aby nemoc vymizela přirozenou cestou.\nI během těhotenství vás může potkat nějaký zdravotní problém, který vyžaduje odbornou lékařskou péči včetně užívání léků.\nNikdy si neordinujte žádný lék sama, bez konzultace s ošetřujícím lékařem nebo lékárníkem.\nNezapomeňte vždy upozornit, že se jedná o vyšetření nebo léky pro těhotnou ženu, aby nedošlo k poškození plodu nebo předčasnému vyvolání porodních kontrakcí.\nBabybox- právo dítěte na život\nNÁVOD NA POUŽITÍ BABYBOXU:\nstiskněte červené tlačítko\notočte klikou dvířek babyboxu směrem dolů\nvložte dítě dovnitř\nzavřete dvířka babyboxu\nVědci dokázali, že ořechy ( pistácie, mandle, kešu, vlašské ořechy, .. ), semínka ( sezamová,.) a obilné ( pšeničné,..) klíčky obsahují jednak nenasycené mastné kyseliny, ale i fytosteroly, což jsou látky s protizánětlivým, antibakteriálním a dokonce i protirakovinným účinkem.\nNejlépe jsou na tom pistácie ( nesolené ), jenž snižují hladinu cholesterolu, ale mají i pozitivní vliv na zánětlivé cévní procesy.\nNápoje, hlavně pro děti, by měly být přírodní, bez umělých barviv a konzervačních látek.\nNejvhodnějším nápojem je samozřejmě čistá voda, ale na pití čisté vody přistoupí jen málokteré dítě.\nV dnešní době jsou obchody plné nejrůznějších barevných nápojů, které však mají vysoký obsah konzervantů, barviv, cukrů a aromat. Tyto mohou u dětí způsobit hyperaktivitu, alergie, obezitu a ekzémy. Stejně tak sycené nápoje se v žádném případě nedoporučují.\nPotřeba spánku je u každého jedince individuální, určitý vliv na to má i genetika.\nOptimální by bylo, kdybychom se mohli budit sami bez budíku, dle vlastní potřeby organismu, což však je jen ideální představa, kterou si může dovolit jen málokdo z nás.\nProblémy se spánkem má mnoho žen i během těhotenství.\nSpánek často chybí i ženám po porodu, kdy musí pečovat o novorozence, v noci se budí nejen ke kojení, ale celkově pečují o miminko, které se dožaduje pozornosti i z jiného důvodu, než je hlad.\nZdravý člověk spí průměrně 6 až 8 hodin, ale jsou i jedinci, kteří potřebují až 10 hodin spánku.\nDieta a chyby ve stravování\nJednostranné diety, které mnohdy slibují zázračné účinky, mohou sice vést k dočasnému úbytku váhy, ale přinášejí sebou i vedlejší účinky.\nNevyvážená strava, může způsobit ztrátu menstruace, vypadávání vlasů, suchou loupající se pokožku a podobně. Ale nejen diety způsobují, že zapomínáme dodržovat pitný režim, jíme ve spěchu nebo pouze jedno jídlo denně, a to večer, kdy již nedokážeme přeměnit na energii a tak se hromadí tukové zásoby.\nPotraviny k pročištění a posílení organismu\nJsou to vesměs potraviny, o nichž jste jistě četli ve spojitosti se zdravou výživou nebo se snižováním hmotnosti. Zároveň pomáhají k posílení a pročištění organismu, proto by neměly chybět ve vašem jídelníčku. Můžeme mezi ně zařadit např.:\n-\tCelozrnné obilniny\n-\tMeloun vodní\n-\tChilli papričky\nHubnutí a kalorický příjem\nDenní kalorický příjem ženy by měl být cca 9.000 kJ/ nebo-li 2385 kcal/.\nNezapomeňte, že při hubnutí je nutné tuto kalorickou hranici individuelně upravit, dle aktuální váhy a kondice každé ženy.\nSe snižováním této doporučené hodnoty postupujte raději pozvolna a opatrně, pouze tak máte šanci na dlouhodobý výsledek.\nPřestaňte se stále kritizovat, hledat na sobě chyby a důvěřujte si, že dokážete vše, o co se pokusíte. Výsledky se třeba nedostaví hned, zvláště u maminek, které jsou právě na mateřské dovolené, ale uvědomte si, že nyní máte jedinečnou příležitost vychutnat si několik let mateřství vedle vaší ratolesti a byla by to jistě velká škoda, zkazit si tento čas věčným soužením před zrcadlem.\nNaučte se mít ráda taková, jaká jste a vše pak půjde o mnoho lépe a snadněji.\nKnihy - nejen pro nejmenší\nNejen odborníci upozorňují, že dnešní děti čtou knihy málo nebo nečtou vůbec.\nRodiče, kteří večer raději sledují televizi nebo uléhají zcela unaveni, aniž by si sebou do postele vzali knihu, jim nejdou žádným příkladem\nPravidelné hlasité předčítání z knih učí děti jazyku, rozvíjí jejich myšlení, obrazotvornost a paměť. Také obohacuje vědomosti, učí dítě příkladnému morálnímu chování, posiluje sebevědomí.\nŽloutenka typu B se u dětí vyskytuje jen velice zřídka. Projevuje se nechutenstvím, únavou, teplotami, vyrážkou a bolestmi kloubů.\nPřenáší se krví a tělními tekutinami.\nOčkování proti žloutence typu "B" je v České republice povinné a je prováděno plošně všem novorozencům a dětem ve věku 12 let.\nOčkování proti nemocem umožňuje, aby si organismus získal odolnost vůči určitým virům a bakteriím a vytvořil si tak protilátky proti určitému druhu infekce.\nMezi závažná infekční onemocnění, které přenášejí viry, patří i žloutenka.\nPodle druhu viru, lze rozlišit tři hlavní typy žloutenky- A, B, C.\nOčkování je jedinou ochranou před možnou nákazou žloutenky typu A a B. Proti viru žloutenky typu C bohužel ještě očkování neexistuje.\nPočet nakažených infekční žloutenkou typu A stoupá každým rokem. Lidé nemají díky vysoké úrovni hygieny vytvořeno potřebné množství obranných protilátek a proto se nakazí mnohem snadněji, než tomu bylo dříve.\nPokojíček pro batolata- barvy pro radost\nNarozeni miminka a jeho příchod do rodiny představuje ve většině případů velkou radost a štěstí. Zároveň však přicházejí určité starosti a problémy.\nJistě si dáváte otázku, jak zařídit pokojíček, co vše dopředu nakoupit. Můžeme vás uklidnit, zpočátku miminko nepotřebuje mnoho nábytku, stačí mu jen prostor na spaní a přebalování, takže máte čas vše si důkladně promyslet a zvážit.\nJakmile však děťátko povyroste a začne se batolit, je třeba se zamyslet nad tím, jak vlastně pokojíček uspořádat a vybavit.\nKdyž nastane batolecí věk, bude dítě většinu svého herního času trávit po zemi. Proto je dobré, vybrat do jeho pokojíčku takovou podlahovou krytinu, kterou můžete snadno udržovat v čistotě.\nVymalování pokojíčku přizpůsobte podlahové krytině, aby se vaše děťátko cítilo spokojeně a šťastně.\nVoda pokrývá 4/5 zemského povrchu a tvoří 2/3 lidského těla.\nČlověk bez jídla vydrží týdny, bez vody ale jen pár dní. Voda slouží i k léčbě, jako léčebný preventivní prostředek, z něhož vychází i tzv. vodoléčba – hydroterapie.\nVoda lidskému organismu prospívá v jakékoliv podobě.\nPokud lidský organismus trpí nedostatkem vody, dochází ke zpomalení všech procesů uvnitř těla a ledviny a játra tak nezvládají odvádět toxiny z těla. Škodliviny se hromadí a potom způsobují bolesti hlavy, pálení očí, nervozitu a potíže se soustředěním.\nSpolečné hry rodičů s dětmi\nPoučtění papírových draků\nJe tu podzim a s ním nejen sychravé počasí, ale i spousta poletujícího listí, které září všemi barvami. Na pískovišti začíná být pusto, děti se ale doma často nudí, je tedy čas vymyslet pro ně nějakou zábavu, do které se zapojí celá rodinka.\nPouštění papírových draků patří k jedné z oblíbených činností všech dětí. První zmínky o dracích se vyskytly ve 4. stol.před naším letopočtem v Číně. Draci bývali považováni za spojence mezi bohem a lidmi.\nI v naší republice patří pouštění papírových draků k zábavní činnosti nejen mladých lidí a dětí, ale i celých rodin.\nRodiče by měli dbát na to, aby jejich děti nejedly ani málo, ani moc,\nPříčinou tloustnutí je přebytek jídla a nedostatek pohybu. Obezita způsobuje předčasnou pubertu u dívek a u chlapců zpožďuje začátek sexuální aktivity.\nPro prevenci a redukci nadváhy stačí zvýšit fyzickou aktivitu a zavést racionální jídelníček, protože oba tyto extrémy velmi ohrožují zdraví vašeho dítěte.\nUPOZORNĚNÍ PRO INZERENTY\nPupečníková krev-kmenové buňky\nPři výběru porodnice se stále častěji těhotné ženy rozhodují i dle možnosti odběru a uchování pupečníkové krve.\nOdběr kmenových buněk za účelem jejich uchování lze provést pouze jedenkrát, a to při porodu.\nPupečníková krev je bohatým zdrojem mladých a vysoce kvalitních kmenových buněk, výhodou je velice snadný a bezbolestný odběr bez jakéhokoli rizika.\nOdběr pupečníkové krve neznamená žádné riziko a ztrátu pro novorozence, ani pro jeho matku, protože krev zůstávající v placentě a pupečníkové šňůře by byla po porodu zlikvidována jako biologický odpad, pokud se neprovede odběr a následné uchování kmenových buněk.\nV případě použití kmenových buněk získaných z vlastní pupečníkové krve nemůže z imunologického hlediska nastat neshoda, a tak ani případné nepřijetí organismem.\nV případě potřeby není nutné hledat vhodného dárce, uložené kmenové buňky jsou okamžitě k dispozici.\nKmenové buňky získané z pupečníkové krve lze použít i pro léčbu dalšího rodinného příslušníka.\nKmenové buňky lze dlouhodobě uchovávat ve stavu hlubokého zmrazení, bez újmy na kvalitě.\nTěhotná žena- uvolňující koupel\nKoupel ve vyhřáté koupelně s intimním osvětlením znamená pro většinu těhotných žen úlevu pro svaly a tudíž zmírnění bolesti zad a navození dobré nálady.\nOlejová přísada je balzám pro zvětšující se bříško, kde se pokožka příliš napíná a je většinou sušší.\nNezapomínejte však na určité zásady pro bezpečné koupání.\nTěhotenství-přibývání na váze\nTaké Vás trápí nadměrné přibírání v těhotenství, zdá se Vám, že jiné budoucí maminky mají ve srovnání s Vámi menší bříško?\nTyto úvahy a debaty o tom, kolik která žena přibrala během těhotenství, patří k těhotenství odjakživa.\nNejsou stanovené přesné normy, kolik by měla žena v těhotenství přibrat na váze, ale všeobecně se lékaři shodují, že v době prvního trimestru by měl být váhový přírůstek do 2 kg, v druhém trimestru asi 7 kg a v posledním trimestru 5 kg. Celkové zvýšení váhy u ženy s průměrnou hmotností vychází tedy na cca 14 kg .\nDítě a odvykání špatných návyků\nJelikož jste mnohé z Vás zažily situaci, že jste dítě v době nemoci nebo z jiných důvodů, vzaly z dětské postýlky a uložily jej mezi sebe do manželské postele nebo dokonce houraly celou noc v dětském kočárku, je tu pro Vás rada, jak dítě odnaučit špatným návykům.\nNemoc je záhy pryč, ale Vaše dítě si na změnu zvyklo a nehodlá se vrátit zpět do dětské postýlky. Naopak ji urputně odmítá pláčem, křikem, který mnohdy vrcholí až zvracením.\nVy i Váš partner melete z posledního, takže tomu svému „křiklounovi“ opět ustoupíte a tak se to vleče dál několik měsíců, jelikož si dítě každý ústupek velice dobře pomatuje a nechce z něho slevit.\nChcete-li dítě opravdu těchto návyků zbavit, musíte být společně s tatínkem opravdu důslední!\nV České republice jsou děti od roku 1995 očkovány trojsložkovou vakcínou proti PŘÍUŠNICÍM, SPALNIČKÁM a ZARDĚNKÁM, kterou hradí stát.\nTen kdo chtěl své dítě nechat naočkovat i proti PLANÝM NEŠTOVICÍM, musel si koupit samostatnou vakcínu a dítě opět potrápit dalším očkováním.\nPLANÉ NEŠTOVICE jsou na celém světě jedno z nejčastějších onemocnění.\nŠíří se přímým kontaktem vzduchem. U dětí probíhají plané neštovice téměř bez komplikací, nebezpečné bývá onemocnění u těhotných žen, které tuto nemoc ještě neprodělaly.\nPokud onemocní žena v prvním trimestru těhotenství, hrozí 2% riziko poškození plodu.\nOnemocní-li těhotná žena planými neštovicemi do 5.dne před porodem nebo 2 dny po něm, hrozí novorozenci těžký průběh onemocnění a až 30% riziko úmrtí.\nHorečka, její snížení a bylinky\nExistuje mnoho způsobu léčby, které lze bez jakéhokoliv nebezpečí aplikovat doma.\nLéčebnými prostředky mohou být bylinné čaje a éterické oleje.\nKaždý z nás již měl horečku. Horečka je totiž ten nejúčinnější prostředek, který má dětský organismus k dispozici při boji s nemocí. Zvýšením teploty se urychlí všechny procesy látkové výměny a viry a bakterie se spálí. Horečka je obranný mechanismus a proto by cílem mělo být pouze horečku snížit a to tak, aby neohrozila základní funkce organismu miminka.\nTeplota člověka se pohybuje okolo 36,6 – 37,5 stupňů Celsia.\nO horečce mluvíme, jestliže teplota přesáhne 38 stupňů Celsia.\nPříčinou horečky je infekce. Jestliže je ale Vašemu dítěti méně než 6 měsíců a má teploty vyšší než 40stupňů Celsia, okamžitě volejte lékaře.\nV případě, že je horečka nyžší, ale trvá déle než dva dny, rovněž navštivte lékaře.\nKlíště, klíšťová encefalitida,....\nNebezpečí v podobě klíšťat na nás číhá vzhledem k mírným zimám již od prvních slunečných dnů až do začátku zimy.\nDíky podnebí v České republice, jsou zde ideální podmínky pro množení klíšťat.\nMezi lidmi stále ještě v podvědomí přetrvává, že klíšťata padají pouze ze stromu. To je ale omyl. Klíšťata najdete i v trávě, a to do výšky\n1 maximálně 1,5 metru nad zemí nebo v křovinách. Nikdy si proto nelehejte v lese ani na louce do trávy bez podložky!\nJestliže se chystáte do lesa, oblékněte se raději do světlejšího oblečení s dlouhými rukávy a nohavicemi. Části těla, které nemáte zakryté nastříkejte speciálními kosmetickými přípravky k tomu určenými ( repelenty…..), odpuzujícími tento hmyz. Po návratu z lesa se okamžitě prohlídněte, zkontrolujte se na celém těle. Klíšťata mají na lidském těle nejraději krk, břicho, podbřišek, slabiny,.. Bývají přisátá i na nohách, rukách, ale dokonce i v hlavě….\nV dnešní době, již existuje možnost očkování proti klíšťové encefalitidě ( onemocnění mozkových blan), kterou přenášejí infikovaná klíšťata. Očkování mohou podstoupit i děti a staří lidé. Probíhá ve třech fázích (první fáze, po 1-3 měsících druhá fáze, po 9-12 měsících třetí fáze).\nJelikož to je delší proces, je dobré se nechat očkovat již v zimních měsících. Očkování se hradí, některé pojišťovny určitým skupinám obyvatel přispívají.\nKlidný spánek a bylinky\nVelký počet dětí mívá neklidný spánek, v noci se často budí, některé děti dokonce trpí nespavostí. I při těchto problémech mohou pomoci bylinky.\nNoční buzení může souviset se spoustou věcí.\nDěti ve věku zhruba do 4 let často nespí celou noc. To se jim podaří zhruba až kolem 6.-7. roku.\nU těchto dětí je neklidný spánek důsledkem zážitků, které prožily během dne. V noci během spánku je totiž zpracovávají.\nČastým důvodem může také být přetopený, málo větraný pokoji na spaní, teplá, málo vzdušná přikrývka nebo příliš plné bříško.\nVelice účinná léčiva při výskytu oparů a aftů jsou bylinky, a to ve formě mastí a éterických olejů.\nOpary a afty v ústech jsou velice nepříjemné pro každého z nás, pro malé děti je to zvlášť velké trápení.\nAfty (zánět ústní dutiny) jsou způsobeny infekcí s oparovými viry. Mohou je mít děti od 1 do 3 let. Mohou být provázeny vysokými horečkami a špatným zdravotním stavem dítěte.\nOpary jsou rovněž způsobeny oparovými viry. Přenášejí se kapénkami a virus se rozšiřuje velice rychle. Opary se také vyskytují při nachlazení, infekcích žaludku a střev, při psychickém stresu, či přílišném slunění. Nejčastěji se objevují na rtech, na sliznici nebo v nosních dírkách.\nMezi bylinkové přípravky, které se používají při léčbě aftů a oparů, patří rovensara, tea tree a echinacea.\nDnešní "Zavinovačka" již neznamená to, co dříve, když naše maminky, babičky,.... museli zavinovačky pracně vyvářet, škrobit a žehlit.\nZavinovačky se vyrábějí z lehce udržovatelných materiálů, výplň tvoří antialergické duté vlákno.\nNa trhu je i zavinovačka do autosedačky, která se může použít univerzálně i do kočárku, nebo vložit do tašky pro kojence.\nOdpuzovač komárů i pro děti\nNastala doba teplých nocí a bohužel ne každý má sítě proti komárům.\nJistě budete s námi souhlasit, že si kolikrát říkáte, ať už se ten komár konečně napije, dá pokoj a hlavně přestane bzučet, aby se dalo spát.\nRáno jste pak rozlámaní, hlavně pak děti bývají hodně poštípané, často si štípance rozškrábou až do krve.\nNa trhu existuje několik druhů odpuzovačů komárů a much, které se zasunou do zásuvky, ale většinou pracují na bázi odpařování chemikálií, výrobce doporučuje při jejich použití větrat, takže do děckého pokoje tento přístroj určitě není vhodný.\nJsou však i ekologické odpuzovače komárů, mezi ně patří např. výrobek ZANZA Chicco, který funguje na základě ultrazvuku, což odpuzuje komáry, ale nemá nežádoucí učinky na lidi!\nLéto je v plném proudu a mnozí z Vás mají již po dovolené a jsou možná plni nezapomenutelných zážitků a emocí, ale jsou i tací, kteří teprve letní dovolenou plánují a čekají na "Levnou dovolenou".\nChceme Vám jen připomenout, že ne vždy slovo "Levná dovolená" znamená "Nejlepší dovolená"!\nPokud se tedy rozhodnete pro letní dovolenou na poslední chvíli, tzv. Last minute, buďte obezřetní a s rozvahou si kvalitu hotelu, podmínky stravování a ubytování rozvažte.\nZvlášte tehdy, cestujete-li do zahraničí, a to i s malými dětmi, je lépe do dovolené investovat více, hledat takovou dovolenou, kde je na děti pamatováno ať už zábavným parkem nebo dětským bazénem a animačním programem pro děti.\nNezapomeňte si ověřit, zda má Vámi vybraná cestovní kancelář pojištění ve smyslu zákona 159/99 Sb. -Pojištění proti úpadku!\nAlergik a roztoči v bytě\nNení divu, že se roztočům daří v našich domácnostech, hlavně v ložnici, neboť 1g kožního odpadu dokáže nasytit 10 000 těchto členovců.\nDélka jejich života se pohybuje +,- 3 měsíce, ale produkují 200x více exkrementů než sami váží, jejich výkaly se po uschnutí víří vzduchem a spojují se s domácím prachem, vytvářejí alergeny.\nAlergická reakce se projeví rýmou, kýcháním, dušností, zahleněním,\na to hned po probuzení. Dále je to svědění kůže, zánět průdušnice, průdušek, astma, atopický ekzém, zánět spojivek.\nAbychom omezili výskyt roztočů, je třeba pravidelně větrat, udržovat teplotu v ložnici max. 22 stupňů C, pravidelně odstraňovat prach, vysávat čalounění, koberce, lůžkoviny větrat nejméně 30 minut po opuštění lůžka, měnit je každých 14 dní a prát je v horké vodě.\nRoup dětský, škrkavka- nebezpečné nákazy\nV těchto letních dnech se stává návštěva pískoviště téměř každodenní samozřejmostí.\nPískoviště se plní spokojenými mrňaty, kyblíčky a spoustou báboviček. Bohužel právě pískoviště může být zdrojem všelijakých nebezpečných nákaz. Na písek si bohužel často odskočí kočky a psi. Ti na člověka mohou přenést hlavně parazitální nemoci- škrkavku psí a kočičí, roup dětský, askariózu, toxoplazmózu..\nZubní hygiena- cvičný zubní kartáček\nKaždý hygienický návyk z útlého dětství si nese dítě sebou do života, pevně mu ulpívá v paměti, stává se samozřejmostí.\nStejně je to i s hygienou ústní dutiny a zubů.\nJiž první zoubky je třeba každý den, zvláště pak večer, důkladně vyčistit, odstranit nebezpečné zubní povlaky.\nKožní problémy- ekzémy, kopřivka\nV současné době hodně dětí trpí různými kožními problémy, jako jsou např. ekzémy a kopřivka. I v tomto případě mohou pomoci bylinky a to zejména konopí a pupalka dvouletá.\nEKZÉM je vlastně zánět kůže. Příčinou vzniku může být nejen psychická zátěž, ale i potraviny, léky, životní prostředí, atd.\nOpruzeniny na zadečku-lékárnička pro nejmenší\nVětšina maminek nám dá za pravdu, že opruzeniny na zadečku miminka jsou velice svízelné, bolestivé, mnohdy svědí a pro dítě jsou tudíž moc nepříjemnou záležitostí.\nPři léčbě opruzenin ( bolestivého zadečku), jsou opět účinným pomocníkem bylinky a mastičky z nich připravené. Tzv. plenková dermatitida se také velice často objevuje v době, když rostou miminku zoubky. Může se ale objevit kdykoliv. Dětská pokožka je totiž citlivá a to především v oblasti, kde se nosí plenky.\nZadečku nesvědčí vlhkost v plence a proto se s opruzeninami již setkala určitě každá maminka.\nAlergická rýma, astma\nLidé, kteří trpí v ČR alergickou rýmou je už v současné době kolem 1,5 milionu, astmatiků asi 800 tisíc. Asi u 2,5 milionu lidí v naší republice se během života objevila alergická reakce a dalších 3,5 milionu je nositelem genů s rizikem alergie.\nProjevem alergie nemusí být pouze to, že smrkáte, kýcháte, máte kopřivku. Může to být i průjem, bolesti břicha, migréna či pálení žáhy.\nLék proti KAŠLI-lékárnička nejen pro nejmenší\nNachlazení velice často doprovází kašel, jeho příčinou bývá většinou virová infekce.\nPři neinfekčním kašli může jít o astma, alergii nebo vdechnutí cizího tělesa.\nV domácí lékárničce by proto neměly chybět kapky na tlumení kašle.\nLékárnička nejen pro nejmenší\nV každé domácnosti najdeme lékárničku, v které jsou ty nejnutnější pomocníci pro případ onemocnění.\nHlavní zásadou je:\nNESKLADUJTE LÉKY S PROŠLOU DOBOU POUŽITELNOSTI !!!\nKontrolu lékárničky provádějte nejméně 2x do roka, máte-li doma děti, dodržujte bezpodmínečně zásadu druhou:\nLÉKÁRNIČKA MUSÍ BÝT UMÍSTĚNA MIMO DOSAH DĚTÍ !!!!!\nStačí totiž jeden nestřežený okamžik a barevné pilulky, tolik podobné oblíbeným lentilkám, dítě ochutná!\nNebezpečné je i chvilkové položení právě donesených léků třeba na stůl. Batole i předškolní dítě je jako blesk, takže dodržujte výšku uložení nad 150cm.\nV domácí lékárničce jsou především léky pro děti, kterými začínáme kurýrovat první příznaky nemoci a pokud nebudete úspěšní, vyhledejte lékaře!!!\nDětské nemoci-zánět močových cest\nZánět močových cest bývá rozšířen nejen u dospělých, ale je velice rozšířen u dětí do tří let.\nČastěji trápí holčičky než chlapce. Pouze důkladná léčba může být účinná a zánětu se tak zbavíte.\nInfekce močových cest jsou způsobeny bakteriemi, které se množí v teplé moči a potom se dále mohou šířit. Nemoc však může být způsobena i tehdy, když běháte naboso za studeného počasí, sedíte na studených schodech a kamenech, na zemi, nebo když nosíte příliš tenké spodní prádlo a oblečení. Zvláště u holčiček by se neměl chlad a průvan podceňovat.\nUPOZORĚNÍ pro kupující\nChceme Vás tímto upozornit, že v případě, že se s prodávajícím nedomluvíte na zaslání zboží dobírkou, tak je vždy poštovné uhrazeno prodávajícím při podání balíčku!!!!\nDostali jsme již upozornění od kupujících, že na nich chtěl doručovatel znovu poštovné, že není balíček vyplacen, ale toto není možné, neboť pošta od odesílajícího balíček převezme až po úhradě poštovného!!!\nBohužel ne všichni lidé jsou poctiví, takže buďte ostražité a nic navíc neplaťte!!!\nPéče o zdraví- kožní nádory\nZměny na kůži by mely být pro každého varováním.\nMaligní melanom patří mezi kožní nádory. Vzniká z pigmentovaných buněk zvaných melanocyty a na rozdíl od kožních karcinomů se může vyskytovat i na sliznicích nebo v oku.\nPočet případů soustavně přibývá.\nJako prevenci lze doporučit regulované opalování, především u malých dětí, a hlavně se vyvarovat přímému polednímu slunci.\nRizikové skupiny by měly pravidelně navštěvovat lékaře.\nVše kolem bydlení,...\nToto diskuzní téma by Vám mělo umožnit vzájemnou výměnu rad a zkušeností co se týče domácnosti a bydlení.\nMůže jít o rady pro rekonstrukci koupelen, modernizaci kuchyní, výměnu oken, výběr podlahových krytin, dále zařizování nebo vybavování novými domácími pomocníky, jako je např. bílé zboží / lednice, pračky, vysavače, atd./.\nJistě mnoho z Vás má pochybnosti, zda ten, či onen spotřebič je opravdu takový, jak hlásá reklama a tudíž jistě přivítáte názory od skutečných spotřebitelů.\nS chutí do toho!!!!!!!!!\nBylinky - pomocníci při onemocnění malých dětí\nPakliže nechcete při lehčích onemocněních hned nasadit vašim dětem léky, můžete vyzkoušet i pomocníčky z řady bylinek.\nTyto jsou již dnes na trhu celekm běžně k dostání, a to nejen v lékárnách, ale i v prodejnách Zdravé výživy, kde vám kvalifikovaní prodejci rádi poradí a doporučí ty nejvhodnější bylinky dle druhu onemocnění, ale i stáří dítěte.\nBylinky pomáhají i při takových obtížích, jako jsou problémy se zažíváním, jenž mnohdy provází i nepříjemný průjem, ale i různá zánětlivá onemocnění se dají zmírnit užíváním bylinných přípravků.\nPomůcky při kojení-odsávačka,...\nJak už bylo řečeno, kojení je nejen ta nejpřirozenější věc, která může mezi matkou a dítětem existovat, ale také nejlepší způsob výživy dítěte.\nV jeho průběhu, ale mohou nastat situace plné obav a pocitu bezmoci.\nProto je dobre se o problematice kojení informovat dopředu a k výbavičce si pořídit několik nezbytných pomůcek, o nichž Vás chceme informovat v tomto diskuzním příspěvku.\nKojení je nejpřirozenější spojení mezi maminkou a dítětem.\nAle i v tomto případě se může stát, že pro jednu maminku je kojení velice snadná a samozřejmá věc, pro druhou však může být stresující záležitost.\nVždy mějte na paměti, že kojení je Vaše právo a právo Vašeho dítěte, ne žádná povinnost.\nZima je snad již konečně na ústupu a je tu období výletů do přírody na kolech.\nCo ale udělat s dětmi, které jsou ještě tak malé, že na kolech samy jezdit ještě nemohou nebo nedovedou? Odpověď je velice jednoduchá. Na našem trhu existuje velké množství značek a druhů cyklosedaček.\nJestliže chcete dát na jízdní kolo dětskou sedačku, musíte se nejprve před její koupí rozhodnout, jak jí na kolo chcete umístit.\nMáte dvě možnosti. Buď ji umístíte dopředu, nebo dozadu. Obě dvě možnosti mají svoje výhody a nevýhody, které se Vám v této diskuzi pokusíme objasnit.\nPreventivní vyšetření správného postavení kyčle je jedním ze zákona daných vyšetření v našem státě.\nKaždé nově narozené miminko podléhá tomuto povinnému vyšetření.\nPředevším ve Střední Evropě se rodí poměrně vysoké procento dětí s problémy s kyčelními klouby, a to se špatným vyvinutím nebo špatným posazením kloubní hlavice vůči kloubní jamce.\nHlavními požadavky moderní antikoncepce je bezpečnost, spolehlivost a také jednoduchost užívání.\nSpolehlivost antikoncepce se měří tzv. Pearlovým indexem. Je to vlastně číslo, které představuje počet těhotenství připadajících na 100 žen, které užívaly příslušnou formu antikoncepce po dobu jednoho roku.\nNejspolehlivější antikoncepční metodou je hormonální antikoncepce.\nNejnižší spolehlivost mají naopak metody bez použití ochranných prostředků: přerušovaná soulož, metoda neplodných dnů, metoda měření bazální teploty, či hustoty hlenu v děložním hrdle…\nUPOZORNĚNÍ PRO INZERENTY!!!!\nObjevily se opět stížnosti na nesolidní kupující, kteří si zadávají Vámi nabízené zboží, poté mnohdy ani nereagují na maily, zboží ve skutečnosti nehodlají zaplatit, pouze ho zbytečně blokují svojí rezervací.\nNebojte se tyto problémové zájemce, jenž nedodržují obchodní pravidla napsat do Černých ovcí a upozornit tak na ně ostatatní účastníky obchodu bazárku nasemimi.cz.\nBolení bříška u dětí\nTrápení s bolavým bříškem zažila se svým dítětem asi každá maminka. Někdy to byla jen kolika, jindy šlo o infekci či psychické problémy.\nProto by jste tuto bolest neměli nikdy podceňovat.\nPOZOR na ID1373, ALENU DVORSKOU!!!\nBohužel ne všichni lidé jsou čestní a jelikož mnozí z Vás nečtou naše upozornění a Vy jste se nenaučili využívat ČERNÉ OVCE, chceme Vás touto cestou varovat.\nZjistili jsme opodstatnělou stížnost na ID 1373, paní Alenu Dvorskou, jenž jsme si skutečně prověřili, která má tendenci neplatit objednané zboží a i z jiných bazárků máme na ni nevalná doporučení.\nČasto přihazuje do aukcí, na zboží vzápětí nereaguje, chová se i jinak nečestně a právě na čestnosti je internetový obchod založen!!!!\nJelikož nám dnes počítač vygeneroval její reakci a upozornil na její opětný zájem o Vámi nabizené zboží, vyzýváme k obezřetelnosti!!!!!\nJistě každého rodiče napadlo, proč vlastně jeho dítě touží po takové věcičce jako je dudlík?\n·\tDudlík dítěti především připomíná matčin prs. Jeho sání dítě dokáže uklidnit a uvolnit napětí.\n·\tDudlík pomáhá dítěti překonávat těžké situace např. když musí být nějakou dobu bez matky…\n·\tPři usínání dítě pravidelné rytmické sání dudlíku uklidňuje a uspí ho.\nCestovní jídelní židlička\nJistě dáte za pravdu, že rodina by měla být pospolu co nejčastěji….\nV dnešní uspěchané době to jde však v monha rodinách dost obtížně časově skloubit, ale pokud to jen trochu jde, rodina se schází u společného stolu….\nTam se líbí i těm nejmenším dětem. Často ale ještě neumějí samy sedět a pokud ano, sotva se dokážou na židličce bezpečně udržet.\nVe skutečnosti to však pro Vás může být velice jednoduché, protože JÍDELNÍ SEDÁTKO si můžete vzít všude s sebou.\nNa trhu je hned několik typů dětských přenosných sedátek.\nŽidle a křesla ke stolu či k počítači\nDnešní moderní křesla pro práci s počítačem jsou založena na systému aktivního posezu.\nPo zdravotní stránce vhodná a správná křesla kombinují aktivní sezení s anatomickým tvarem opěradla.\nPři dynamickém sezení se pak lidské tělo neustále bezděky namáhá, dalo by se téměř říci, že cvičí. Žádoucí úlevu od svalového napětí paží zajistí pod nimi područky.\nKromě synchronního sedacího mechanismu by měly “zdravé” židle umožňovat nastavení většiny prvků (sedák, opěradlo, područky) podle výšky, hmotnosti, tvaru těla a potřeby uživatele.\nCo chtějí muži po ženách a ženy po mužích...\nJe jasné, že muži mají jiné sny, očekávání a přání než ženy.\nTento článek by měl být určitým odlehčením od Vašich všedních starostí a mohl by sloužit i jako určité nepsané pravidlo, jenž by ženy a muži měli respektovat, což by mohlo vést k Vašemu spokojenějšímu soužití.\nKaždá maminka jistě zažila s návratem z porodnice domů nejen pocit štěstí, ale i pochybnosti z toho, jestli vše doma zvládne.\nPamatujte si, že nikdo učený z nebe nespadl. Vše se naučíte, vše chce jen čas.\nNávrat z porodnice domů je vždy i trochu stresující zážitek.\nNa jednu stranu se strašně moc těšíte, na druhou stranu máte strach.\nMnoho žen trpí poporodními bolestmi, může mít problémy se stolicí, cítí stehy, mohou trpět depresemi. Proto se snažte první dny a měsíce doma s miminkem být v klidu a v pohodě a v žádném případě nezapomínejte jíst!!!\nNeuklízejte, neluxujte, pokud se necítíte fit, běžte si raěji s miminkem lehnout, využijte každou chviličku, když děťátko usne.\nProblémem může být uspořádání dětského pokoje, který sdílejí sourozenci s velkým věkovým rozdílem.\nI při dnešní nabídce je zřejmě nejtěžší skloubit soužití batolete a dítěte školního věku.\nPotřeby dvou školáků, byť jeden je na základní a druhý na střední škole, jsou si bližší.\nDiskuse s dětmi, nebo aspoň se starším z nich, je nutná, je dobré respektovat jejich potřeby, což je prospěšné pro zdravý vývoj.\nPracovní stůl pro školáky\nŠkolák chce své kamarády přivítat ve vlastním, ale důstojném prostředí, kde by přesto mělo zůstat dostatek místa pro různé hry.\nPracovní či psací stůl by měl být blízko denního světla a umístěný tak, aby dítě pokud možno vidělo na dveře a mělo přehled o celé místnosti. Dítěti pro začátek klidně postačí pracovní deska 100 krát 75 cm, důležitá je její správná výška.\nSamostatnou kapitolou mezi dětskými postýlkami jsou palandy, které však nejsou pro každého.\nVýhodu efektivního využití prostoru vyvažuje však i množství nevýhod.\nDítěti na horním lůžku často komplikuje usnutí vyšší teplota (až o 12 °C), dítě na spodním lůžku zase může obtěžovat prach uvolňovaný z matrace a lůžkovin horní postele.\nPředškolní děti si svůj prostor samy zabydlují a dotvářejí, jejich potřeby jsou najednou výrazně širší.\nBatolecí pokojík jim je už těsný a vy musíte pomýšlet, jak nejlépe přeorganizovat prostor místnosti, která jim bude sloužit k hraní těch nejrůznějších her, a to i s kamarády či sourozenci.\nÚplně malé dítě do šestého roku by mělo mít pokoj osvětlen tak, aby byl maximálně zamezen jeho přístup k elektrické části. Proto je lepší dát přednost stropním světlům nebo nástěnným lampám umístěným mimo dosah dítěte.\nKdyž přijdou do Vašeho života a do Vaší domácnosti děti, je to ten nejhezčí dárek, který Vám může osud přichystat.\nNásledují příjemné starosti a jednou z nich je i jak vybavit jejich pokoj či pokojíček.\nNejmenší batolata a kojenci jsou pokud jde o vybavení a nábytek skutečně velmi skromní. Většinou si přejí prožít co nejvíce času s rodiči a sourozenci. Pro začátek tedy stačí postýlka, police a třeba také přebalovací pult. Naši nejmenší odpočívají nejraději v soukromí, proto milují malé skrýše, kde mají pocit naprostého bezpečí.\nKdyž už děti trochu odrostou a začnou lézt, chodit a později si i hrát, tráví hodně času na podlahové krytině, o které si dnes něco povíme.\nBaby hrnečky s hubičkou\nNěkdy děti nechtějí pít, což je ale nebezpečné, hrozí jim dehydratace!\nTa může především u malých dětí způsobit vážné zdravotní problémy.\nProto Vám chceme v tomto článku dát pár šikovných rad a triků, jak udělat dětem z pití zábavu.\nKojenci trpí často různými obtížemi, které se projevují pláčem.\nMiminko je neklidné, unavené, nervózní, ale i přesto nespí.\nPříčin může být mnoho. Může ho bolet bříško, mít zácpu nebo trpět plynatostí. Častou příčinou může být i zdánlivě pouhý nedostatek tekutin.\nNa mnoha věcech pro děti se ušetřit dá, ale jestli se na něčem šetřit nevyplatí, tak jsou to právě dětské botičky.\nKdyž už dítě začne samo chodit, tak ze starých sešlapaných bot přebírá deformaci nožičky po původním majiteli včetně sklonu k plochým nožičkám, což může být posléze celoživotní problém.\nDětské knihy, knížky pro nejmenší\nOdborníci upozorňují, že dnešní děti málo nebo dokonce vůbec nečtou.\nRodiče, kteří večer raději sledují televizi nebo uléhají zcela unaveni, aniž by si sebou do postele vzali knížku, jim nejdou žádným příkladem.\nCo přináší četba a jaký vliv má na rozvoj dítěte, tak o tom si povíme v dnešní diskuzi.\nZdravá nosítka pro miminka\nPřeprava našich nejmenších- zdravá nosítka pro miminka\nMóda nosit miminka uvázaná na těle je dnes rozšířená hlavně u cizích národů, ale pomalu se začíná vracet i k nám ( naše prababičky děti v šátku také nosily).\nVedle ŠÁTKU je tu ještě BABYVAK a pro přepravu dítěte, které již drží hlavičku můžeme použít KLOKANKY a ve stáří kolem jednoho roku i KROSNY.\nMějte ale na paměti, že sebelepší „ nosítko“ nenahradí kočárek, ani postýlku a proto by se mělo používat pouze krátkodobě.\nSlabá imunita dětí\nObčas i Vaše dítě trápí nachlazení a chřipka, začne si stěžovat na škrábání v krku, přidá se kašel a rýma.\nTo vše jsou nepříjemné příznaky, jenž provázejí nejedno nachlazení.\nNejlepší prevencí proti nachlazení je posílení dětského imunitního systému, který se dá následně do boje se všemi viry a pomůže tento nelehký boj vyhrát!\nJak zkrotit horečku\nJen málokterý rodič zůstane klidný, když teploměr ukáže u jeho potomka zvýšenou teplotu. nebo dokonce horečku. Někteří vyčkávají, jiní hned začnou různými způsoby horečku srážet.\nKterý postup je správný a co zvýšená teplota signalizuje, ke kterému postupu se přiklonit?\nTéma diskuse: Hračky pro „předškoláky“\nV tomto věku dítě navazuje přátelství s vrstevníky, učí se soupeřit, soutěžit, ale i spolupracovat a dodržovat určitá pravidla, začíná si osvojovat základní normy chování.\nPředškolní děti preferují hlavně námětové hračky. K jejich správnému vývoji však přispívají i hračky duševní, ale i pohybové hračky mají své nezastupitelné místo pro zdravý vývoj dítěte.\nTéma diskuse: Budoucí tatínek u porodu, ale nejen o tom.\nKojení je pro každé miminko v prvních měsících to nejlepší, co mu matka může poskytnout.\nI tak zdánlivě přirozená věc, jako je kojení, může však u mnoha maminek znamenat problémy a potíže. Jak těmto problémům předcházet a jak je případně řešit?\nKdyž dítě nechce spát samo\nMožná i Vám se to už někdy stalo, nebo naopak tento problém zažíváte každou noc.\nHodinu, dvě poté, co se Vám podaří dítě uspat a Vy ještě dopíráte večerní prádlo a žehlíte to z minulého dne a již se těšíte na vytoužený spánek po celodenním maratónu, je tu opětně jako jiný den "mohutný až srdceryvný pláč!"\nVaše dítě nedokáže spát samo, i když už třeba umělo usnout a být celou noc spokojené. Najednou z neznámého důvodu začne vyžadovat Vaši přítomnost.\nProč tomu tak je, jaké důvody k tomu dítě vedou a jaké je řešení?\nVaření, výživa, recepty\npřipravili jsme pro Vás možnost výměny receptů, rad a návodů k přípravě skvělých, ale i rychlých pokrmů nejen pro Vaše nejmenší, ale i pro celou rodinu.\nVěříme, že Vás tato rubrika nadchne a zapojí se většina čtenářek a uživatelů našeho-Vašeho bazárku našemimi.cz.\nAlergické dítě a jeho výživa\nMáte doma alergické dítě?\nPředpoklady ke vzniku alergie může dítě zdědit, onemocnět mohou i ti, jejichž rodiče žádným typem netrpí.\nOvšem pokud je k alergii dán genetický základ alespoň od jednoho rodiče či prarodiče, je velká pravděpodobnost, že takové dítě zdědí tyto dispozice také.\nPakliže jsou však alergičtí oba rodiče, mění se pravděpodobnost na 90% v jistotu.\nStravování našich nejmenších\nZpůsob stravování je během prvních tří let života , kdy dítě prochází největšími změnami ve fyziologickém a psychickém vývoji velice důležitý.\nV prvních měsících života je dítě většinou kojeno mateřským mlékem. To obsahuje všechny látky, jenž dítě potřebuje nejen pro svůj vývoj, ale dodává mu i látky, které ho chrání před nemocemi.\nJak se stravovat, když už maminka přestane kojit, to je další téma naší diskuze.\nV současné době mnoho žen, ať již pro radost a jistý relax nebo pro udržení vysněné postavy, aktivně sportuje.\nNe však všechny tyto sportovní aktivity jsou možné provádět i během těhotenství. Proto je vhodné seznámit s těmito okolnostmi hned na začátku těhotenství svého gynekologa a náležitě konzultovat.\nJde přeci o bezpečnost nově se vyvíjejícího človíčka a tento fakt sebou přináší už jistou zodpovědnost.\nDětské pleny, výběr a jejich pro a proti\nDnes, stejně jako kdysi platí, že miminko, které je v suchu je spokojené a zdravé. V současnosti existují na trhu dva typy plenek.\nJsou to buď jednorázové papírové pleny nebo moderní bavlněné pleny.\nKteré si vybrat, to je právě ta dnešní otázka?\nPokožka miminka je velice citlivá. Od nás dospělých se liší v mnoha ohledech, např. je velice jemná, 2x tenčí než kůže dospělého člověka,\nje citlivá a nemá vyvinuté mazové žlázy, proto vyžaduje zvlášní péči.\nNa trhu je velké množství hraček a někdy si ani nevíme rady, kterou vlastně vybrat.\nKdyž opomeneme problém některých závadných plastových hraček a nebezpečnost příliš malých a ostrých dílků mnohých autíček a stavebnic, tak se nejprve zaměříme na hračky pro batolata, které jsme pro Vás rozdělili do skupin podle jejich účelnosti.\nPostýlky, kolébky, polohovací lehátka, přebalovací pulty\nŠiroký výběr pomůcek pro péči o Vaše děťátko najdete na http://www.nasemimi.cz v sekci *Ostatní pro děti\nDalším bodem diskuse "Než se narodí " je první dětský nábytek, jako jsou postýlky, kolébky, polohovací lehátko a vše ostatní, jenž nám usnadňuje péči o novorozence.\nJe však pouze na Vás, co a v jakém cenovém rozpětí uznáte za vhodné tomu Vašemu drobečkovi pořídit. Múžete se zde inspirovat, ale i doporučit další vhodné věcičky všem ostatním.\nPříchod z porodnice aneb jak na to najdete také na http://www.naseporodnice.cz\nJak často a v čem nejlépe koupat, jaké přípravky si nakoupit, jak nejlépe pojmout koupání, aby bylo dítěti co nejpříjemnější, stalo se hrou a později i běžným hygienickým návykem.\nO tom všem si budeme povídat nejen s odborníkem, ale Vaše zkušenosti a rady budou vítaným přínosem.\nNeváhejte, pište, čtenářky bazárku už jistě čekají!\nNež se narodí - autosedačka\nŠirokou nabídku dětských použitých, ale i nových autosedaček najdete na http://www.nasemimi.cz v sekci "Přeprava dětí", ale i na stránkách http://www.naseporodnice.cz\n* Výběr autosedačky\n* Instalace dětské autosedačky\nNyní Vám přiblížíme důležitost jedné z povinné výbavy Vašeho vozu.\nPokud přímo Vašemu dítěti nebo někde v okolí autosedačka pomohla překonat bez vážných problémů havárii na cestách, nebo dokonce zachránila život, tak neváhejte a podělte se o svě zkušenosti s ostatními čtenáři.\nInvestovat do bezpečnosti našich nejmenších, to už za to stojí!\nNež se narodí - chůvičky a monitor dechu\nNabídku použitých, ale i nových chůviček najdete na http://www.nasemimi.cz v sekci "Ostatní pro děti"\nChůvičky a monitor dechu pro Vaše miminka to nejsou jen dvě obyčejná slůvka, ale představují důležité pomocníčky pro Váš klidný spánek a mnohdy i zachránce života rizikových novorozenců.\nPište tedy, jaké zkušenosti máte právě Vy a zda Vám tyto přístroje opravdu pomohly.\nTěšíme se všichni na Vaše příspěvky, nejvíce však jistě ti, jenž o nákupu právě nyní uvažují a přece jen ještě trochu váhají.\nNež se narodí - výběr kočárku\nVelký výběr použitých, ale i nových kočárků najdete na http://www.nasemimi.cz v sekci "Přeprava dětí"\nV dnešní době je již na trhu tolik značek a provedení kočárků, že je docela obtížné se v tomto množství orientovat, správně se rozhodnout a dobře nakoupit.\nPřinášíme Vám proto odborný názor na výběr kočárku, a to nejen pro novorozence, bez preferování konkrétní značky.\nPište však i Vaše zkušenosti s nákupem kočárku, a to i z druhé ruky a na co je dobré si dát v tomto případě dobrý pozor.\nNázorů bude jistě k této problematice mnoho, takže neváhejte a zapojte se do naší diskuze, neboť v tomto případě je dobrá rada přímo nad zlato.\nPěkný den, těšíme se na Vaše příspěvky!\nNež se narodí - výbavička pro novorozence\nCo zabalit sebou do porodnice najdete na http://www.naseporodnice.cz\nA je tu první téma diskuse "Než se narodí", a to Základní výbavička pro novorozence.\nJe lepší koupit vše nové nebo zachovalé z druhé ruky, jaká značka či velikost je nejvhodnější?\nJistě máte mnoho zkušeností a rad, takže neváhejte a pište, polemizujte .\nK tomu přejeme všem příjemný nákup a prodej v bazárku nasemimi.cz !\nPříprava na těhotenství, 1.-4. týden početí dítěte najdete na http://www.naseporodnice.cz\nToto rozsáhlé téma bude věnováno nákupům a přípravám, které je dobré učinit ještě před příchodem dítěte na svět.\nKrok za krokem budeme tedy postupně rozebírat jednotlivé body, budeme Vám předkládat odborné názory, ale hlavně čekáme na Vaše názory a zkušenosti získané z běžného každodenního života.\nJsme tu pro Vás nejen my, ale i Vy ostatní máte takto příležitost poradit všem lidičkám, jenž nás navštěvují a čtou!\nTakže chytněte tu správnou slinu a pište, čtenáři již čekají!\nVše o těhotenství najdete na našem sesterském webu http://www.naseporodnice.cz\nŽe Vás žádné výhody nenapadají, že to jsou jen kila navíc, nevolnost, náladovost a podobně.\nTak pište, můžete se svěřit i s tím, jak Vaše těhotenství vnímal partner, jak reagoval, když jste to prvně zjistila, jak se k Vám chovalo okolí.\nTaké příchod z porodnice, nový přístup a zapojení Vašeho manžela, či partnera bude jistě čtenářky zajímat, i když samotnému rodičovství se budeme rozsáhleji věnovat později.\nVšichni se již těšíme na Vaše přiběhy z téměř ročního života každé těhulky.\nTriko dlouhý rukáv, vel. 86/92


Běh 264 km: Plzeň - Třebíč | Proběhlé akce | Off-limits.cz\nBěh 264 km: Plzeň - Třebíč\nÚčast: Dvořák Štěpán, Dvořák Miroslav, Veřejnost\n2016-10-20 12:21:11 | Edit: 2019-09-18 10:40:08 - Dvořák Štěpán\nZ Plzně jsem vyběhl v pátek po šesté hodině ráno a do Třebíče dorazil v sobotu přesně ve 23 hodin. Z plánované vzdálenosti 260 km bylo na konec 264 km s celkovým převýšením 2600 m, které jsem uběhl za 40 hodin 51 minut.\nKdyž jsem tuto trasu běžel minulý rok, říkal jsem si, že bych ji znova běžet nechtěl. Samá hlavní silnice, hustý provoz a nic k vidění. Jenže přišla bolest kolene, zatuhly svaly a nedoběhl jsem.\nLetošní rok jsem zatím podnikl 3 výzvy a všechny mě vyšly. Naposledy jsem na začátku srpna přeplaval Vranovskou přehradu o délce 25 km. Na podzim se počasí rychle horší, ale i tak jsem se rozhodl, že podniknu pro letošní rok ještě jednu akci. Rozmýšlel jsem se nad dvěma, ale obě dvě jsem mezitím přehodnotil a přesunul až na příští rok. Protože se ale termín rychle blížil, sáhl jsem po trase, která mi zůstala nesplněná. Ubylo mi tak mnoho starostí s plánováním. Podle zkušeností jsem jen poopravil trasu, protože například hopsat kolem dálnice nebylo zrovna ideální. Taťka mi opět slíbil, že pojede autem, takže mi jen zbývalo domluvit v Plzni ubytování. Vstříc mně vyšel jako naposledy kamarád Honza, kterému děkuji za ubytování.\nObvykle takovéto aktivity podnikám přes víkend, ale protože v pátek 28. října byl svátek, posunul jsem to o den dopředu. Tím jsem chtěl docílit, abych se do Třebíče dostal už v sobotu k večeru, protože se tam měl uskutečnit závod Běh noční Třebíčí, kde o moje doběhnutí projevili zájem pořadatelé.\nCesta do Plzně ve čtvrtek večer proběhla až na pár přeháněk v pohodě. U kamaráda na bytě jsem se sice v noci párkrát vzbudil, ale ráno jsem se cítil odpočinutý. Z náměstí Republiky v Plzni jsem vyběhl v pátek po šesté hodině ráno společně s dalšími třemi spoluběžci, kterým tímto děkuji za příjemný začátek. Od firmy GPS Dozor jsem byl opět vybavený osobním GPS trackerem, díky kterému mě kdokoli mohl sledovat online a případně se přidat. Od konce Plzně už jsem pokračoval sám v doprovodu taťky v autě, u kterého jsem se po krátkých úsecích zastavoval na občerstvení. Už po 15 km mě ale překvapila bolest levé Achillové šlachy a pravého nártu. Běžel jsem samozřejmě dál a spoléhal, že vysoce odtlumené boty Hoka One One Conquest 2 pomůžou. Počasí bylo z rána chladné a přes den, pokud nevylezlo slunce, nebylo o moc tepleji, takže jsem celou dobu běžel v v dlouhém kompresním oblečení Skins DNAmic. Až před Písek vedla trasa po silnicích, občas po vedlejších, občas po hlavních, které nebyly vůbec příjemné. Do Písku jsem se musel dostat přes les, kudy auto neprojelo. Trochu pití i jídla jsem měl stále při sobě, takže mě to nijak neovlivnilo. Při západu slunce jsem po hlavní silnici doběhl do Protivína, kde jsem protnul prvních 100 km po 12 hodinách a 10 minutách běhu. S touto rychlostí jsem byl spokojený. Bylo mi ale jasné, že budu nadále už jen zpomalovat.\nZa tmy se moje rychlost opravdu viditelně snížila. V obci Strachovice se ke mně přidal na pár kilometrů další běžec. Když jsem se dostal do Hluboké nad Vltavou, začalo bohužel pršet. Po cyklostezce kolem Vltavy jsem běžel sám a taťka na mě mezitím čekal v Českých Budějovicích, kam jsem dorazil chvíli po půlnoci. Pravděpodobně kvůli dešti jsem se zde nepotkal s běžcem, se kterým jsem byl domluvený už z předchozích dnů. Navštívil jsem náměstí Přemysla Otakara II. a následně České Budějovice opustil již za doprovodu taťky směrem na Rudolfov. Přestože stále pršelo, byl jsem v suchu. Jak jsem se pohybem zahříval, stíhal jsem totiž schnout. Až tedy na boty. Déšť jim nevadil, kalužinu ale nevydržely. Naštěstí jsem měl ale od firmy Pondy K ponožky KS-Cross z Merino vlny, které většinu vlhkosti nasály, a po výměně za nové jsem měl nohy opět v suchu. Ještě že jsem si ponožek vzal více, protože nenápadná kalužina nebyla jen jedna. Nad Rudolfovem jsme se dostali na hlavní silnici, kde přišla spací krize, která se se mnou táhla až do Třeboně. Běžel jsem v noci po levé straně hlavní silnice, hlava mi padala a jen jsem dával pozor, když proti mně čas od času vyrazilo pár kamionů za sebou. Taťka v těchto místech raději čekal na různých odpočívadlech, kde nikoho neomezoval. Když byla ospalost neudržitelná, vlezl jsem na chvíli do auta, kde jsem na pár minut zavřel oči a potom zase pokračoval. Za Třeboní sice ospalost přešla, ale jen proto, že nastaly jiné problémy. Na silnicích běhám po levé krajnici, kde mám od aut dostatečnou vzdálenost. Zde byla krajnice hodně široká. Jenže kvůli dešti byla plná vody nebo pod stromy zase plná žaludů. Chvíli jsem tedy běžel mimo silnici, ale pak jsem se vrátil a opatrně pokračoval dál a před každým autem uhýbal. Když jsem si na tuto situaci zvykl, opět mě začala ovládat ospalost. Jen u obce Stará Hlína mě na chvíli vytrhla z monotónnosti potřeba si odskočit za keř. Jak se mi předchozí den běželo dobře, tak v noci to byla hrůza a hodně času jsem ztratil. Následkem toho jsem se po hlavní silnici pohyboval i za světla, kdy zhoustla doprava a já měl být už dávno pryč. Aspoň odezněla ospalost a já mohl opět plynule běžet. A také přestalo pršet. Jen zůstala hustá oblačnost.\nV Lásenicích jsem konečně opustil hlavní silnici a zamířil do České Kanady. Taťka opět zařadil jedničku a popojížděl kolem mě. Věděl jsem, že jsem ztratil hodně času, tak jsem se rozhodl, že zkusím trochu zrychlit, abych stihl doběhnout do večera, jak jsem kvůli závodům plánoval. To byla chyba. Přede mnou se totiž nacházel asi 15 km dlouhý kopec rozdělený na několik úseků vedoucí přes obec Číměř. Samozřejmě jsem ho celý nevyběhl. Při posledním 12 procentní stoupání jsem byl rád, že jsem ho vůbec vyšel. To mě unavilo nohy takovým způsobem, že mě nešlo běžet ani po rovině ani z kopce. Bylo kolem sobotního poledne a já jsem velice vážně uvažoval, že to vzdám, protože to bylo strašně úmorné. Měl jsem za sebou akorát 200 km za 30 hodin a 15 minout, když se mě taťka zeptal, kdy asi touto rychlostí dorazíme do Třebíče. Odpověděl jsem, že dřív než o půlnoci určitě ne. Prý na to mám ještě celou neděli. To mě asi zachránilo. Sice to byla děsná představa, že v tomhle stavu, kdy mě všechno bolelo, a nemohl jsem běžet, se budu plazit dalších více než 12 hodin zbývajících 60 km, ale zase nebylo kam spěchat a já to chtěl dokončit. Představa třetího pokusu byla totiž ještě horší. A když jsem si přečetl, jak mě všichni povzbuzují, měl jsem o důvod více. Česká Kanada je nádherná. Pěkná podzimní krajina a samý kopec. Já vnímal jen ty kopce. Když jsem začal po obědě klesat do Českého Rudolce, opět přišla spací krize. Ale protože provoz byl nulový, neměl jsem potřebu být na pozoru, a při běhu jsem usínal. Běžel jsem, najednou otevřel oči a byl jsem na druhé straně silnice a přemýšlel jsem, jak jsem se tam vzal. Než jsem na to ale přišel, opět jsem usnul a po chvíli se probudil opět na druhé straně. Takhle se to párkrát opakovalo, až jsem z toho měl halucinace způsobené neustálým prolínáním reality se sny a několik minut pak trvalo, než jsem si uvědomil, co tam dělám, kam běžím a proč. Mozek z toho byl dost mimo. Tou dobou jsem to chtěl opět vzdát, ale nešlo to. Taťka byl kus přede mnou a než jsem se k němu dobelhal, zase mně ujel. Než jsem ho po pár kilometrech dostihl, přešlo mě to. V Českém Rudolci se to nějak zlomilo. Asi tomu pomohlo i slunce, které vylezlo poprvé od rána. Najednou jsem ucítil, že to zvládnu. A hned šlo i běžet. Sice jsem musel každých pár kilometrů nohy odlehčovat, aby se odkrvily, ale běžel jsem.\nTímto způsobem jsem se dostal do Dačic, kde mi přiběhl naproti běžec Michal, který mě doprovází při každém dlouhém běhu. Přiběhl až ze Želetavy, takže už měl za sebou přes 20 km. Když zapadlo slunce, začal foukat tak silný vítr, že mi přišlo, že snad mrzne. Po 13 společných kilometrech mě musel Michal opět opustit. Za tmy jsem pokračoval přes Krasonice do Želetavy. V lese na úrovní Mařenky mně přijel naproti kámoš na kole, který se mnou pokračoval až do Třebíče. V Římově se přidal na pár kilometrů další běžec. A kus nad Čechočovice přijela na kole naproti mamka se známými. Společně jsme takto dorazili až do Třebíče na Karlovo náměstí přesně v 23. hodin. Kromě kámoše, který se mnou běžel kus z Dačic, tu nikdo jiný nečekal, ale to mě bylo naprosto jedno, protože už v České Kanadě mě bylo jasné, že plánovaný závod nestihnu, takže mě šlo hlavně o to, abych to měl za sebou.\nZ Plzně jsem vyběhl v pátek po šesté hodině ráno a do Třebíče dorazil v sobotu přesně ve 23 hodin. Z plánované vzdálenosti 260 km bylo na konec 264 km s celkovým převýšením 2600 m, které jsem uběhl za 40 hodin 51 minut. Průměrná rychlost 6,5 km/h odpovídá tempu 9:17 min/km. Je to strašně pomalé tempo, ale pro mě bylo důležité dokončit běh, což jsem dokázal. Ale po pravdě, kdybych věděl, co mě čeká za stavy, asi bych do toho nešel. I když to nebyl můj nejdelší běh, neužil jsem si ho. Prostě se mi moc nedařilo. Příští výzvu musím více promyslet. Naučit se nějak předcházet krizím v noci. A když to půjde, tak ke konci neběhat moc do kopců.\nJeště doma mě zastihly všechny bolesti, kterým jsem celou dobu utíkal, takže jsem měl pocit, že se mi rozpadne tělo. Noc jsem naštěstí prospal jako zabitý. Druhý den z rána mě sice bolelo celé tělo a motala se mi hlava, ale nohy mi sloužily, takže jsem k večeru stihl ještě regeneračně kolo i kratší běh. K dnešnímu dni na konci října mám od začátku roku naběhaných 7571 km, což už je o 460 km více než za celý minulý rok.\nDěkuji všem, kteří se jakýmkoli způsobem podíleli na mé výzvě. Hlavně taťkovi, který mě po celou dobu doprovázel v autě, a tak jsem měl po ruce vše, co jsem potřeboval. Bez něj by to opravdu nešlo. Zároveň se může pochlubit výkonem, kdy přejel autem z Plzně do Třebíče na jedničku. Sportovci, kteří se ke mně přidali, mně pomohli víc, než si myslí. Vždy to bylo zpestření, které mi umožnilo po určitou dobu nemyslet na moje problémy a společně si užívat běh. Elektronicky mě sledovalo a podporovalo hodně lidí. To moc dobře vím, protože mobil pípal, jak pominutý. Děkuji za to. Vědomí, že moje výkony někoho zajímají, mě motivuje stále přidávat. Jenom se omlouvám, jestli jsem někomu odpověděl později nebo dokonce vůbec, ale některé zprávy na facebooku se občas ztrácí v historii.\nVýzva z minulého roku je dokončena, i když to teda bylo o fous. Předchozí vzdálenost z jarního 300 km dlouhého běhu z Lysé hory zpátky do Třebíče byla sice delší, ale jak už jsem psal výše, úkol byl dokončit, to co jsem minulý rok nedokončil. A teď se můžu věnovat plánování nové.\nJe čtvrtek po sedmé hodině ráno a já se vracím na kole z práce. Na odjezd do Plzně jsem s taťku domluvený až na večer, takže mám celý den na přípravu. Dopoledne věnuji úklidu bytu, protože vím, že po běhu se mi do toho určitě chtít nebude. Odpoledne se již věnuji chystání věcí na běh. Na hromadu připravuji boty, oblečení, jídlo, pití, doplňky stravy a elektroniku. Chtěl jsem si sice ještě na chvíle lehnout, ale to už jsem nestihl. Před 17. hodinou nakládám věci do auta a odjíždím pro taťku. Společně potom vyrážíme do Plzně. Jedeme přes Jihlavu, Pelhřimov, Tábor a Blatnou. U Tábora nás chytne přeháňka, tak trochu znejistím, protože podle předpovědi po cestě pršet nemělo. Teď mi to vůbec nevadí, ale zítra už by to bylo horší. Doufám, že jim tedy předpověď vyjde a bude jen oblačno. Do Plzně přijíždíme před 10. hodinou v noci. Společně s kamarádem, u kterého budeme spát, vynášíme věci do bytu. Při společném povídání si chystám věci na běh, abych se tím ráno nezdržoval. Velice dobře si vzpomínám, když jsem tu podobně chystal minulý rok. Doufám, že tentokrát už mi to vyjde. Po 23. hodině jdeme spát.\nV noci se párkrát vzbudím a cítím, jak už jsem z následujícího běhu nervózní. Naštěstí, když v 5 ráno zazvoní budík, cítím se odpočatý. Hned jdu do kuchyně, kde sním hermelín s rohlíky, mé oblíbené jídlo před během. Obleču se do předem nachystaného dlouhého kompresního oblečení Skins DNAmic. Na nohy si vezmu tlusté ponožky KS-Cross z Merino vlny a obuji si vysoce odtlumené boty Hoka One One Conquest 2. Nachystám si elektroniku, kterou jsem si přes noc zcela nabil. Naposledy zkontroluji věci, odešlu první fotku a jdeme s věcmi do auta. Venku jsou jen 4 stupně, takže pěkná zima. Rozloučíme se s kamarádem a odjíždíme do středu Plzně. Podle předchozí domluvy by tam měl čekat minimálně 1 běžec. Jaké je moje překvapení, když tam čekají rovnou 3. Vyskočím z auta a jdu za nimi. Pozdravíme se a taťka nám udělá společnou fotku. Zima je nepříjemná, takže bez jakéhokoli zdržování vybíháme po šesté hodině ráno z náměstí Republiky.\nVelká města snad skoro vůbec nespí. Na každém rohu totiž potkáváme mnoho lidí. Prokličkujeme ulicemi z centra a dále pokračujme po pravém břehu řeky Radbuzy. Společně si povídáme o běhání, hlavně tedy o tomto běhu. Jako obvykle jsou zvědaví, jak to můžu vydržet, hlavně prý bez zastavení a spánku. Odpovídám, že to je o zvyku a tréninku. Řeka se rozdvojí a my pokračujme nyní okolo Úhlavy. Sice jsme stále v Plzni, ale kolem řeky je hustý porost, takže mi to připomíná běh lesem. Ke konci Plzně opouštíme řeku a vracíme se mezi domy. U benzínky čeká taťka v autě. Zatím nic nepotřebuji, a tak pokračujeme dál. U Olympie se všemi běžci rozloučím, poděkuji jim za super začátek a definitivně opouštím Plzeň přes most nad dálnicí D5, kde jsem před 5 lety stopoval při cestě do Skotska. Prvních 9 km mám za 55 minut.\nZa mostem to moc příjemné není, protože se jedná o hlavní silnici bez krajnice, kde už takhle z rána o státním svátku je poměrně velký provoz. Aspoň, že začíná svítat. Když chci v obci Losiná odeslat fotku z náměstí, zjišťuji, že mi telefon nedokáže najít SIM kartu. Super. První problém na sebe nenechal dlouho čekat. Trvá asi čtvrt hodiny, než se mi to podaří spravit. Vyměním zimní doplňky za slabší a pokračuji po silnici dlouhým pomalým stoupáním. Asi kilometr za obcí Losiná opouštím hlavní silnici a pokračuji po vedlejší. Konečně mám trochu klid od nákladních aut. V dálce nad horizontem začíná pomalu vylézat slunce. Já ale bohužel sbíhám do údolí, kde se nachází mlha, takže z východu nic nemám. Tou dobou začínám překvapivě cítit slabou bolest levé Achillovy šlachy. To mi na klidu moc nepřidá, když si vezmu, že jsem teprve na začátku. Proběhnu přes obec Nezvěstice a pokračuji kolem řeky Úslavy do Spáleného Poříčí. Jsem na okraji Brd, tak všude kolem jsou pěkné kopečky. Já naštěstí stoupám velmi pozvolna údolím. Kousek za Spáleným Poříčím opět odbočím na vedlejší silnici. Jak se dostávám výše, vybíhám z mlhy a začíná mě hřát slunce. Jakmile se tedy kopec ještě více přiostří, začínám se přehřívat. Když doběhnu taťky, sundávám si bundu, rukavice i čelenku a zůstávám jen v jedné vrstvě, která mě nádherně chladí. Vyběhnu do obce Nové Mitrovice, kde se na chvíli cesta narovná. Hned za obcí, ale opět začne stoupat vzhůru. Po 4 hodinách a 15 minutách na 37. km dobíhám do obce Chynín s nadmořskou výškou 680 m. Jedná se o nejvyšší bod dnešní části trasy a druhý celkově. Ten vyšší mě čeká až zítra v České Kanadě. Mám se tedy na co těšit.\nCelou dobu jsem z konce Plzně až sem stoupal. Teď mě pro změnu čeká klesání. To se může zdát jako oddych. Pro mě ale ne. Zaprvé zde fouká silný ledový vítr, takže velmi rychle prochladnu a za druhé mě začíná pobolívat nárt na pravé noze, který se mi poprvé ozval v září na závodě Brněnský masakr 2016. Beru si rukavice a klesám po silnice mezi poli i lesem dolů do údolí. Proběhnu malou vesničkou Radošice a mířím k obci Mladý Smolivec. Hned na kraji čeká taťka u malého rybníku, který je vypuštěný a nahánějí tam poslední kapry. Z kopců jsem se vrátil zpět dolů, takže na slunci opět začíná být příjemně teplo. Následuje dlouhá rovná cesta až do obce Lnáře, kde opět odbočuji na vedlejší silnici. Jak jsem ráno začal téměř na dálnici, tak teď běžím po úzké silničce, kde se sotva vlezou dvě auta vedle sebe. Aspoň mám klid a nemusím řešit, kam před auty uhýbat. Kus za obcí Hajany probíhám kolem kamenolomu, kde mají obří kamenné bloky těsně u silnice. Na návrh taťky se na jeden vyškrábu a uděláme pár zajímavějších fotek než jen z běhu po silnici. Dostáváme se do prvního většího města Blatná. Podobně jako u nás Třebíč, je rozkopaná, takže já sice můžu běžet skrz, ale taťka musí vše objet. Před mostem přes řeku Lomnici se nachází lavička, na které jsem minulý rok seděl a protahoval si unavená stehna a bolavé koleno. Tenkrát to byl už příznak, že to dobře nedopadne. Dnes tu sedím také, ale jen abych se pokochal výhledem na řeku a podíval se, jak se daří fotce z kamenolomu. Za mostem vbíhám opět na hlavní silnici, po které jsem vybíhal ráno z Plzně. Je už po obědě, takže je tu nepříjemně hustý provoz. Hned po pár stech metrech na mě čeká taťka. Protože teď až do večera poběžím téměř stále po hlavní silnici, dávám si menší přestávku. Posadím se na rozkládací židli, hodím nohy do kufru od auta a začnu se občerstvovat. Zároveň s taťkou plánujeme, kde na mě bude čekat, protože popojíždět vedle mě nemůže. Za sebou mám přesně 60 km za 6 hodin a 55 minut.\nStoupám po hlavní silnici vzhůru. Opět tu není žádná krajnice, takže si musím dávat pozor na auta. Na krátkou chvíli se zastavím hned v následující obci Hněvkov. Okolo Němčic proběhnu až do obce Sedlice, na jejímž konci na mě opět čeká taťka. Je tu pěkný výhled z kopce, na který jsem teď poslední hodinu po hlavní silnici vybíhal. Pár minut posedím v křesle a opět peláším po silnici na Písek. Po nekonečně dlouhých rovinkách zastavujeme u křižovatky na úrovní obce Šamonice. Zde bude první větší změna trasy od minulého roku. Do Písku totiž po pár kilometrech vede dálnice, okolo které se mi neběželo úplně nejlépe. Po krátké přestávce tedy odbočujeme na vedlejší silnici do obce Pamětice a Drhovle. Je to velice příjemná změna. Nyní mě čeká jediný úsek terénem, kudy opět auto neprojede. V běžecké vestě tedy doplním pití i tyčinky. Domlouvám se s taťkou, že se potkáme asi za hodinu a půl na druhé straně Písku, kam se on dostane po hlavní silnici. Odskočím si ještě za keř, protože se mi s sebou nechce celou dobu tahat ubrousky. Přeběhnu pole a zmizím v lese. Čeká mě asi kilometr příjemné mechovité cesty. Hned za lesem opět pokračuje silnice. Zatím jen cyklostezka, takže mám klid od aut. Sbíhám s nádherným výhledem dolů do Písku. Po pravé straně vidím vysoký vysílač s rozhlednou Velký Kamýk. Proběhnu obcí Velké Nepodřice a kolem Oldřichova se dostávám do Písku. Hned na kraji běžím nad údolím řeky Otavy a občas mám pěkný výhled ze skály. Seběhnu k řece, kde se právě koupe otužilec, a pokračuji podél břehu směrem do centra. Je příjemné po celodenním osamělém běhu pro změnu opět potkávat lidi. Po pěším mostě přeběhnu přes Městský ostrov na druhou stranu. Běžím se podívat na Velké náměstí. Hned na začátku míjím okresní soud, kde si vzpomínám, jak jsem tu před několika lety byl dávat svědectví, když nám vykradli auto na Žďákovském mostě. Brrr, rychle pryč. Oběhnu celé náměstí a pokračuji směrem k hlavní silnici. Už po pár ulicích narazím na taťku v autě. Moc dlouho se nezdržuji, protože se domlouváme, že ještě zastavíme přímo před hlavní silnicí. Vybíhám tedy z Písku a po staré silnici míjím Semice a zastavuji až u obce Nový Dvůr, kde budu opět vbíhat na hlavní silnici. Slunce ještě svítí, ale už se velice rychle přibližuje k obzoru. Zároveň zkontroluji radar a vidím, od severozápadu k nám míří nějaká oblačnost. Ještě včera předpověď vypadala dobře a teď už hlásí déšť. Doufám, že jim to nevyjde. Kvůli autům si raději oblékám reflexní bundu. Občerstvím se, vezmu si nějaké zásoby a vyrazím na asi 10 km úsek po hlavní silnici vedoucí do Českých Budějovic. Je zde asi 2 metry široká krajnice, takže mi auta téměř vůbec nevadí. Jak běžím, slunce mezitím zapadá a začíná se stmívat. S jednou kratší zastávkou dobíhám kolem 20. hodiny do obce Protivín. V nohách mám přesně 100 km za 12 hodin a 12 minut. S tímto mezičasem jsem spokojený. Je totiž rychlejší než předchozí letošní běhy ze Sněžky i Lysé hory. Každopádně už je noc a tma jako v pytli, takže si beru doplňky na noční běh. Zároveň si beru powerbanku, protože potřebuji začít dobíjet hodinky, GPS i mobil. Blikačky a akumulátory do čelovky dobíjím průběžně v autě. Vyrážím vstříc nočnímu peklu.\nUžiji si poslední umělé osvětlení Protivína a už jen za svitu čelovky a čas od času světel projíždějících aut běžím směrem na Hlubokou nad Vltavou. Má rychlost mírně klesla, jak tělo přirozeně bojuje s pohybem za tmy. Proběhnu obcí Záboří a po levé straně v dálce vidím zářící Jadernou elektrárnu Temelín. Před obcí Strachotice mi běží naproti po celodenním osamělém běhu další spoluběžec. Ve vesnici si dám krátkou přestávku a společně pokračujeme dále. Dnes už má prý po závodech, takže se mnou poběží jen kousek. Nevadí. Aspoň si mám s kým povídat. V následující obci Nákří se rozloučíme. Bohužel mě ale pošle trochu jiným směrem na obec Velice, kam nemám naplánovanou trasu, takže se musím po pár stech metrech vracet. Proběhnu obce Olešník, Zahájí a začne kapat. Ach jo. Tak je to tady. Když se dostanu k Hluboké, už prší hustě. Chvíli posedím v autě, ale protože zde nic nevymyslím, tak pokračuji. Prokličkuji přes téměř pusté centrum a zastavuji až pod zámkem, kde jsme se minulý rok chystali na noční část. Dnes už pár hodin nocí běžím, takže se akorát potřebuji připravit na další trasy bez doprovodu, protože následuje cyklostezka kolem Vltavy až do Českých Budějovic. Trochu mě pobolívá koleno, proto mi ho taťka promaže chladivou mastí. S doplněným pitím a s pár tyčinkami vyrážím proti proudu řeky. Je zde naprostý klid. Nikde ani noha. Na chvíli se akorát zastavím v Bavorovicích a u umělého kanálu České Vrbné. V celém přístavišti je zakotvená pouze jediná loď. Jak se přibližuji k Českým Budějovicím, cítím, jak na mě padá ospalost. Ještě aby ne, vždyť je přesně půlnoc. Minulý rok se mi zde běželo lépe, protože jsem s sebou měl jako doprovod mamku na kole. Dnes jsem tu úplně sám. Přeběhnu po mostě na druhý břeh a mířím do centra. Zde už tak mrtvo není. Překvapivě potkávám několik cyklistů a ještě více policejních aut. Po více než hodině přibíhám k Dlouhému mostu, kde už na mě čeká taťka. Na chvíli se za ním schovám do auta. Venku totiž stále prší. Domlouvám se s ním, ať na mě čeká na benzínce při výjezdu z města. Ještě kus pokračuji kolem Vltavy a pak odbočím na náměstí Přemysla Otakara II. Je zde velmi živo. Jako obvykle na mě lidé nechápavě koukají přitom, když stojí frontu u hladového okénka. Vyfotím si Samsonovu kašnu, přeběhnu náměstí k Černé věži a centrum opouštím kolem kláštera kapucínů. Po Rudolfovské třídě mířím ven z města. Po této ulici jsem před dvěma lety zahájil tenkrát svůj nejdelší 160 km dlouhý běh terénem z Českých Budějovic do Třebíče. Zastavuji až na první benzínce na pravé straně, kde už na mě čeká taťka. Je necelá hodina po půlnoci. Mám uběhnuto 140 km za 18 hodin a 40 minut. Následuje delší přestávka, protože na mě přišla mlsná. Skočím si do benzínky a za chvíli se vracím s bonbóny a chipsy. Doplním si zásoby a vyrážím do druhé obtížnější poloviny mého běhu.\nJeště ani nevyběhnu z benzínky a hned šlápnu jednou nohou do kalužiny. Do té doby suchá bota je nyní totálně promočená. Využívám, že mám na nohou ponožky KS-Cross z Merino vlny, které do sebe nasají co nejvíce vlhkosti. Poté dávám znamení taťkovi a měním ponožky za nové. České Budějovice plynule přecházejí v Rudolfov, kterým stoupáme dlouhým a poměrně strmým kopcem vzhůru. Když se vyplazím nahoru, na chvíli dáme přestávku, protože mám před sebou nejnebezpečnější úsek. 35 km po hlavní silnici z Českých Budějovic směrem na Jindřichův Hradec. Odhadem mi to zabere zbytek noci. Vbíhám na levou krajnici, která je zde velmi úzká. Zatím je tu celkem klid. Vždy jen jednou za čas se tu prožene několikrát kamionů za sebou. Kromě aut si musím dávat pozor, kam šlapu, protože okraje silnic jsou plné žaludů, které tu padají z okolních stromů, a dost nepříjemně to na nich klouže. V obci Lišov jsem minulý rok odbočil směrem k rybníku Rožmberk. Dnes pokračuji po hlavní. Jakmile vyběhnu z velmi dlouhé obce a dostanu se zpět do tmy, padne na mě neuvěřitelná spací krize. Jak to vypadá? Jednoduše. Chce se mi strašně spát. Ale i přesto stále běžím nebo se o to aspoň pokouším. Každou chvíli se mi zavřou oči a já třepu hlavou jako blázen, abych to odehnal. Kéž by tu byla stejně jako minulý rok mamka na kole, aby na mě vždy křikla a já se probral. Rychlost rapidně klesá. Bylo by tak příjemné to všechno vzdát. Lehnout si do auta, usnout a nechat se odvézt domů. To ale nemůžu dopustit. Musím pokračovat. Ono to zase časem přejde. Prozatím se dostanu aspoň do Třeboně. Když je nejhůře, na pár minut vždy vlezu do auta, kde sedím se zavřenýma očima. Možná spím. Kdo ví? Každopádně mi to stačí, protože potom jsem schopný zase běžet kus dál. Tímto poloběhem se dostávám přes Štěpánovice i Vranín a přibíhám do Třeboně. Je sice stále tma, ale už je pět hodin ráno a tím pádem výrazně houstne doprava. Pocit z dalšího většího dosaženého bodu na mapě mi přidá trochu na síle.\nNa velkém kruhovém objezdu si vyfotím sochu kaprů a vydávám se ven z Třeboně. Zde velmi rychle obživnu, protože nastává jiný problém. Silnice se na chvíli změní na čtyřproudou a krajnice se roztáhne téměř na metr. Jenže kvůli dešti je plná vody. Snažím se do kalužin nešlapat, jenže to moc nejde a opět mám mokré boty. A protože protijedoucích aut stále přibývá, jsem nucen hlavní silnici opustit a běžet těsně vedle ní po obyčejné zpevněné cestě. Jenže se mi po několika minutách vybije čelovka a já špatně vidím. Pomalu a opatrně pokračuji kupředu, protože taťku zatím nikde nevidím. Asi až po dvou kilometrech ho zahlédnu, jak stojí na kraji silnice. Prolezu houštím, přehnu silnici a vyměním akumulátor. Říkám mu, že dokud to půjde, tak poběžím mimo, a pak se uvidí. Zpevněné cesty si užívám asi další 1 km, pak zmizne někam mezi pole. Vracím se tedy na hlavní silnici. Vody na krajnici ubylo, zato zase přibylo žaludů. Opatrně tedy pokračuji po levé straně dále. Taťka na mě vždy čeká na různých odbočkách nebo odpočívadlech. Hurá, 166 km je za mnou a tudíž jsem překonal vzdálenost z minulého roku, kdy jsem skončil kousek před rybníkem Rožmberk. Zastavuji až u obce Stará Hlína, kde si potřebuji odskočit. Vezmu si ubrousky a mizím za plotem. Až po chvíli si všimnu, že na mě kouká infrakamera. Urychlím činnost a pokračuji po silnici dále. Další krátká zastávka je u obce Mláka, kde se vyfotím se sochou krávy před místní mlékárnou. Začíná pomalu svítat. To je pro mě kritický moment, kdy se mi většinou chce nejvíce spát. Opět tedy bojuji s tím, abych neusnul, a pomalu se sunu vpřed. Docela by mě zajímalo, co si o mně myslí řidiči, když vidí ten můj zombie pohyb po okraji silnice. Po menší zastávce na odpočívadle se dostávám k obci Stráž nad Nežárkou. Je 8 hodin ráno, takže už je světlo, ale hlavně přestalo pršet. Zastavuji se tedy u auta a opět měním ponožky za suché. Z kopce sbíhám přes Dolní Lhotu až do Lásenic. Hned na začátku obce opět šlápnu do kalužiny, takže mám hned v botě rybník. Tentokrát už ale ponožky neměním. Stejně bych je měl hned zase mokré. Na návsi dobíhám k autu, ke kterému se vrací taťka s nákupem čerstvé snídaně. Vezmu si do ruky rohlík se salámem a po nekonečných nočních hodinách opouštím hlavní silnici směrem do České Kanady. Po stejné silnici jsem zde za začátku července běžel 121 km z Horusic v Jižních Čechách do Třebíče. V nohách mám zatím 182 km za 26 hodin a 45 minut a blíží se 9. hodina.\nHodinky mě ukazuji odhadovaný doběh do Třebíče někdy kolem 19. hodiny večer. To by bylo naprosto ideální, protože tou dobou tam akorát budou závody. Jenomže to bych musel udržet stejnou rychlost a nezastavovat. Tak nějak tuším, že je to nereálné, ale i tak natáhnu krok a mírně zrychlím. Prvních pár kilometrů cesta mírně stoupá k lesu, ale pak začne být strmější. Do obce Bílá už neběžím, ale jen jdu. Přede mnou je výhled na velké údolí s obcí Číměř dole a lomem nahoře na kopci. Marně doufám, že tudy nepoběžím. Krásné výhledy kromě mého stavu kazí velká oblačnost a slabá mlha. Za chvíli už odpočívám dole v Číměři obklopený ze všech stran velkými kopci. Ani mě tedy nepřekvapuje, že po několika desítkách minut stoupám kolem zmiňovaného lomu. Zdolám jeden kopec a hned za zatáčkou následuje další. A aby toho nebylo málo, tak z obce Dobrá Voda mě čeká přímo 12% stoupání. Nahoře mám tak unavené nohy, že nejsem schopný běžet ani do kopce ani po rovině a dokonce ani z kopce. Je téměř 11 hodin a já opět propadám stavům, kdy to chci vzdát. Do cíle to mám asi 70 km a tímhle šnečím tempem dorazím až někdy po půlnoci. Plány stihnout večerní závod se definitivně rozplynuly. Taťka pronese něco ve smyslu, že zítra je ještě neděle, tudíž je času dost a to mě prozatím zachrání. Skutálím se dolů k Dolnímu panskému rybníku a začnu opět stoupat přes obec Senotín a úzkorozchodnou železnici až do obce Klenová. Od Lásenic jsem urazil nějakých 15 km a stále stoupám. Ani se nedivím, že už se nohám vůbec nechce běžet. Kousek za Klenovou opět dáme kratší přestávku, kdy bojuji, jestli pokračovat nebo ne. Stále tomu dávám šanci, a proto se pohybuji vpřed. Při stoupání do kopců mě bylo poměrně teplo, a tak jsem si dal čelenku do malé kapsy. Teď jsem si všiml, že tam není. Taťka proto autem vyráží zpátky, jestli ji nenajde. Já mezitím probíhám magickou hranicí 200 km za 30 hodin a 15 minut.\nTaťka se vrací z úspěšného hledání čelenky právě včas, protože tady nahoře se znatelně ochladilo. Skrz les se dostanu na velkou louku s bizoní farmou Rožnov uprostřed. Kousek nad ní opět zastavujeme, protože potřebuji nutně odlehčit nohy. Shodou okolností se nacházíme v nadmořské výšce přes 700 m, což je nejvyšší místo na mojí trase. Aspoň mám jistotu, že už budu víc klesat než stoupat. A hned za zatáčkou se opravdu silnice láme pomalu dolů. Přes les se dostanu do obce Matějovec, kde si opět na chvíli oddychnu. Skrz vesnici se potácím jako zombie, protože kromě unavených nohou na mě opět leze spací krize. Jsem v takovém stavu, že mi je úplně jedno, že se na mě dívají lidé a nevěřícně kroutí hlavou. Za obcí Matějovec klesám po nádherných loukách, které si ale vůbec nedokážu užívat, protože jsem naprosto mimo. Pohybuji se po levé straně silnice a hlava mi padá. Najednou otevřu oči a vidím, že jsem na straně pravé. Než přijdu na to, co se stalo, opět otevírám oči na opačné straně. Sakra, já usínám! Jak to mám… Opět se proberu někde jinde. Co tady dělám? Zase otevřu oči někde jinde. Proč běžím? A kam? Najednou stojím uprostřed silnice. Co se to vlastně děje? Trvá asi 10 minut, než se mi mozek z neustálého prolínání reality se spánkem vzpamatuje. Já už dál nechci. Já chci jen spát. Kde je auto? Sakra, taťka je někde přede mnou. Musím ho doběhnout, abych měl klid. Silnice mizí v lese a po několika minutách opět les opouští. V dálce přede mnou vidím taťku čekat za zatáčkou. A kus před ním vidím Český Rudolec. To už jsem tady? Rychle tam. Překvapivě se nohy po několika šílených hodinách opět rozeběhnou. Doběhnu k autu, ale nezastavuji. Pokračuji do Rudolce. Přijde mi, jako bych byl na úplně jiném místě a v jiný čas. Běžím, obloha nade mnou je polojasná a do zad mi pere slunce. Po dopolední zimě, oblačnosti a mlze je to velmi příjemná změna. Dobíhám do Rudolce, kde jsem byl poprvé před 2,5 rokem, kdy jsem tudy na jaře běžel svoji úplně stovku, přesněji 102 km z Jindřichova Hradce do Třebíče. Proběhnu kolem několika hospod, vyfotím si zámek Český Rudolec známý také jako Malá nebo Moravská Hluboká a zastavuji až u auta, které taťka zaparkoval přímo uprostřed velké křižovatky na Dačice a Slavonice. Je po 14. hodině. Mám uběhnuto 211 km za 32 hodin a 20 minut. Posadím se do křesla, nohy hodím do kufru auta a přemýšlím. Pokud už na mě nepřijde žádná krize a udržím aspoň takovéto tempo, tak to stihnu doběhnout ještě dnes. Zvládnu to! Občerstvím se a vydávám se za slunečného počasí s obnovenou energií a vůlí opět na cestu. Domů už je to přeci jen, co bych kamenem dohodil a zbytek doběhl.\nČeskou Kanadu opouštím s nadějnými vyhlídkami. Vystoupám lesem vzhůru a seběhnu mezi poli do obce Lidéřovice. Na parkovišti si opět na chvíli odkrvuji nohy. I když se konečně pohybuji větší rychlostí, začínám být omezen časem, po jaký můžu v kuse běžet. Nohy jsou totiž nepříjemně překrvené. Vypadá to tak, že mám chodidla na dotek velmi teplá až přehřátá a s každým krokem v nich roste tlak a bolest. Každých několik desítek minut musím tedy nohy dát výše než tělo a uvolnit v nich tak rostoucí tlak. Přibíhám na hlavní silnici vedoucí ze Slavonic do Dačic. Po dopoledním klidu v kopcích České Kanady musím opět dávat pozor na auta. Než se dostanu do Dačic, na chvíli se zastavuji na křižovatce s hlavní silnicí vedoucí na Kunžak. Pak už za krásného slunečného počasí dobíhám na benzínku na okraji Dačic. Právě ve chvíli, kdy se sedám do auta, abych se občerstvil, přibíhá ke mně směrem od Dačic běžec. Jedná se o Michala, který se mnou dobíhal zatím všechny předchozí výzvy. Přiběhl až ze Želetavy, takže už má v nohách přes 20 km. Teď už společně zase běžíme zpátky. Říká mi, že má asi jen 2 hodiny čas, a pak se opět odpojí. Probíháme celé Dačice a při západu slunce stoupáme stále po hlavní silnici k Zelené hoře. Po cestě se bavíme, jak mi to dnes jde nebo spíš nejde a porovnáváme to s předchozími běhy. Také mu říkám, že večerní závod v Třebíči určitě nestihnu. Pod lesem na nás čeká taťka, aby nás společně vyfotil s výhledem na Dačice při západu slunce v zádech. Téměř nahoře v lese si opět dávám krátkou pauzu. Sbíháme lesem na druhou stranu. Zde už slunce nesvítí, takže je tu šero a hlavně chladno. V obci Budíškovice mám nohy po sbíhání pěkně bolavé, tak s nimi opět musím na chvíli do kufru auta. Právě zapadá slunce. To znatelně pocítíme, když vyběhneme z vesnice a začne do nás z leva fučet silný ledový vítr. Fouká celou dobu, co běžím z Plzně, ale tohle je první chvíle kdy směřuji na sever, proto ten citelný rozdíl. Začínáme být zmrzlí jako "broci". Taťka to naštěstí vytušil, protože na nás čeká na první odbočce na pole. Hned se schováváme za auto. Oblékám na sebe zimní věci, ve kterých jsem začínal v Plzni, a o kterých jsem si myslel, že už je po cestě nebude potřebovat. I Michal na sebe dává také teplejší vrstvy, které si nesl v batohu. Zateplení probíháme obcí Horní Slatina a směřujeme do Budče. Tam se se mnou po 13 km loučí a odjíždí autem, se kterým pro něj přijela jeho přítelkyně. Já už osamoceně dobíhám na náves, kde na mě čeká taťka. Protože začíná být tma, stejně jako včera v Protivíně se chystám na noční běh. Reflexní bundu už na sobě mám, tak si jen beru čelovku a blikačku. Na lavičce si chvíli poležím s nohama nahoru a poté si vydám na další noční úsek. Zatím jsem na cestě 36 hodin a 10 minut a uběhnuto mám 234 km.\nHned za menším kopcem jsou Knínice a potom následuje o něco delší úsek do Krasonic. Obcí probíhá dlouhý a poměrně i prudký kopec. Zhruba v polovině si dávám v autobusové zastávce kratší pauzu. Vyplazím se až nahoru a kolem Kaple Narození Panny Marie na Humberku opouštím Krasonice po dlouhém klesání. V následujícím lese mě opět čeká trochu převýšení oběma směry. Kousek za Havlišovým mlýnem si na chvíli odpočinu. Do Želetavy je to jen kousek a pak zbývá posledních 20 km do Třebíče. Konec už je téměř na dosah. Taťka to tak ale nevidí. Z vyhlídky více než 20 km není úplně nadšený, protože vypadá velmi ospale. Není se čemu divit. Monotónní pomalá jízda musí být velice únavná. Vlastně jsme si otočili pozice. Zatím co já ke konci sílím, taťkovi síly dochází. Následuje pár zatáček, jedna odbočka a dobíhám do Želetavy. Přímo na náměstí na lavičce si na chvíli poležím stejně jako před 2 roky, když jsem tudy o půlnoci běžel 160 km z Českých Budějovic do Třebíče. Dnes mám příjemnějších 8 hodin večer. Také nepoběžím terénem přes rozhlednu Mařenka, ale budu pokračovat po silnici. Nechávám za sebou Želetavu i Bítovánky a stoupám lesem do dlouhého kopce. Když jsem téměř nahoře, přijíždí mně naproti kámoš na kole. Docela se diví, že na to co mám za sebou, vypadám v pohodě. To asi jo. Ale kdyby věděl, jak se cítím uvnitř, možná by se divil, že ještě žiji. Společně pokračujeme kolem lesní hájenky, až začneme klesat na druhou stranu kopce. Po pár kilometrech se dostáváme z lesa a před námi leží Římov. Hned na začátku vesnice se k nám přidává běžec. Prý s námi poběží až do Rokytnice. Na návsi Římova si uděláme společnou fotku a já si na chvíli odlehčím nohy. Když zkontroluji facebook, tak hned vidím, jak někteří začínají být netrpěliví, jak asi doběhnu. Společně opouštíme Římov a za neustálého povídání míříme do Rokytnice nad Rokytnou následováni taťkou v autě. Běží se parádně. Takovýto doprovod by se mi hodil už předchozí noc. Je to výborná podpora. Jak stále o něčem mluvíme, úplně zapomínám na svoje problémy. Vyběhneme dlouhatánský kopec nad Rokytnici a rozloučíme se s běžcem z Římova. V takovýchto chvílích se zamýšlím nad tím, jak tato aktivita dokáže lidi spojit. Nikdy před tím jsme se neviděli, neznali se, a přesto celou společnou chvíli stále o něčem mluvíme. Teď, když už nás opustil, vlastně ani nevím, kdo to byl a pravděpodobně ho ani v budoucnu nepoznám, protože v noci, kdy jeden druhého oslňujeme čelovkami na sebe ani pořádně nevidíme. Beru to jako taková náhodná setkání. Nyní tedy už jen s cyklistou pokračujeme lesem přes Zadní horu. Konečně se mi otevírá výhled na noční Třebíč vzdálenou jen pár kilometrů. Za sebou mám akorát 256 km za 39 hodin a 45 minut.\nPřed Čechočovicemi se z noci vynořuje mamka na kole se dvěma přáteli. Teď už je nás pěkná skupinka. Proženeme se kolem Čechočovic a klesáme dále do Starče. Protože od Římova jsem se ještě nezastavil, začínají mě dost nesnesitelně bolet nohy. Už mám sto chutí zastavit někde u stromu, ale nakonec to vydržím a pauzu si dám až dole na návsi ve Starči. Jak jsme se z kopců dostali níže, přestal foukat ledový vítr a mě je teď až nepříjemně teplo. Sundávám si tedy zimní doplňky a po odkrvení nohou pokračuji jen v reflexní bundě. Vyběhneme úplně poslední kopec na trase a míříme do Třebíče. Jako první probíháme čtvrtí Borovina, kde bydlím. Kdybych tady teď skončil, měl bych přesně 260 km. My ale pokračuje dále. Cíl je totiž až na náměstí. Kolem Borovinského rybníku a skrz bývalou továrnu BOPO, kde si naposledy odpočinu, se dostáváme až do Libušina údolí, kterým jsem se také na konci května vracel z 300 km dlouhého běhu z Lysé hory. Po břehu Stařečského potoku, okolo Máchova jezírka a pod Borovinským mostem se dostáváme přes hlavní silnici na Komenského náměstí. Je mi naprosto jasné, že můj pohyb přes internet sleduje mnoho lidí, proto postupně zrychluji. Nohy sice bolí a pálí jako čert, ale konec už je velmi blízko, takže to neřeším. Proběhnu Jihlavskou bránou a ocitám se Karlově náměstí. Se svoji délkou 360 m patří k největším v České republice. Do středu mi tedy ještě kus zbývá. Opět zrychlím a přibližně v rychlosti 14 km/h dobíhám do cíle. Sochy Cyrila a Metoděje se dotýkám přesně, když hodiny na městské věži odbíjejí 23. hodinu. Konečně to mám za sebou! Výsledná vzdálenost je 264 km a zvládnul jsem ji za 40 hodin a 51 minut.\nHned za mnou přijíždí doprovodná skupinka cyklistů. Taťka, který musel autem celé náměstí objet, už je tu také. Zároveň přichází i Michal, se kterým jsem běžel z Dačic a jeho kamarád, který se mě doprovázel na jaře při běhu z Lysé hory. Nikdo jiný tu nečeká. Vedle nás se ale nachází hlouček mladých lidí. Kromě toho, že od nich jsou slyšet jen samá sprostá slova, ještě ze mě mají legraci. Velice si tedy oddychnu, když po nějaké době sami místo opustí. Proběhnou gratulace a poděkování. Tradičně vezmu foťák a uděláme si závěrečnou fotku u sochy. Protože se tady nikomu nechce mrznout, rozloučíme se a já si jdu konečně sednout do auta. Jedeme domů. Mobil mně mezitím nepřetržitě pípá, protože přicházejí gratulace od lidí na internetu. Snažím se jim děkovat. Jde mi to ale čím dál hůře, protože tělu už došlo, že bude klid, a proto začíná zlobit. Bolí mě koleno, je mi zima a třepu se jako ratlík. Když jsme před barákem, beru největší kabelu a jdu pomalu dovnitř. Taťka nese zbytek v několika bednách. Doma jen všechno vysype doprostřed místnosti a s prázdnými bednami se vrací do auta. Pak odjíždí o pár bloků dál k sobě domů. Pro mě je nejdůležitější, co nejrychleji odeslat závěrečnou fotku. Sednu si tedy k počítači, připojím foťák a fotku stáhnu. Trochu ji upravím a s pár větami ji zveřejňuji. Na reakce nemusím čekat. Jsou okamžité. Dokud to jde, tak odpovídám. Přijde mi totiž, že jsem celých 40 hodin všemu utíkal. Únavě, spánku, bolestem i problémům. A teď mě to dostihlo všechno najednou. Bolí mě naprosto všechno, cítím prázdno v břichu, motá se mi hlava, stále se třepu a ještě se mi chce spát. Všechno co mám na sobě, si sundám a nechám ležet už na dost velké hromadě uprostřed místnosti. Jdu se umýt. Sprchuji se, ale nohy mě bolí, proto si do vany na chvíli lehnu. Probudím se asi o dvě hodiny později, protože mě studí voda. Jak se zvednu, zatočí se mi hlava. Rychle se osuším a mizím do postele. Dávám si pozor, abych si správně lehl a něco si do rána nepřeležel, protože pravděpodobně usnu rychle a tvrdě. To je poslední, co si pamatuji.\nTak to mám za sebou. První půlka byla pohodě, pak to pro mě bylo peklo. Běžel jsem to napodruhé, proto už jen představa, že bych to vzdal, abych to mohl běžet napotřetí, byla odstrašující. Od vyběhnutí v 6 hodin v pátek ráno z Plzně po doběhnutí ve 23 hodin v sobotu do Třebíče uteklo 40 hodin a 51 minut, během kterých jsem urazil vzdálenost 264 km s celkovým převýšením 2600 m. Měl jsem průměrnou rychlost 6,5 km/h, která odpovídá tempu 9:17 min/km. To je dost pomalé tempo, ale když si vezmu, jak jsem noční část protrpěl, tak jsem vlastně rád, že jsem vůbec doběhl. Na další výzvy se budu muset lépe připravit, abych tyto krize nejlépe úplně odstranil. Trochu s odstupem času, kdy už jsem zregenerovaný, tedy kromě popraskaných rtů od suchého větru, mám dojem, že tímto dlouhým běháním už se mi nijak výrazně nezlepšuje vytrvalost, ale stávám se odolnějším. Prostě krize přijde a krize odejde. Důležité je vydržet. I když jsem celou trasu běžel jenom já, tak bez taťky, který mě doprovázel v autě, by to bylo velmi obtížné. Mohl jsem běžet nalehko a vše ostatní jsem měl k dispozici v autě. Jsem tedy velice rád, že se mnou vydržel celou dobu jet a výrazně mně tím pomohl. Tímto mu mockrát děkuji. Taťka se samozřejmě po cestě nenudil. Téměř vždy když jsem ho dobíhal, tak auto pucoval, leštil nebo na něm něco spravoval. A také se může pochlubit, že přejel autem na jedničku z Plzně až do Třebíče. Ti co se ke mně přidali, mně také velmi pomohli. Už jen to, že jsem si s nimi mohl po cestě povídat, mně přivedlo na jiné myšlenky a moje problémy na chvíli zmizely. A nespočetné množství lidí za monitorem sledující každý můj pohyb mi dává důvod pokračovat dál a vymýšlet stále náročnější výzvy, protože vím, že je to zajímá a některé i motivuje k vlastnímu sebepřekonávání. Následuje zima, kdy budu sbírat kilometry, a jak se na jaře udělá trochu teplo, těším se na vás u další výzvy.\nFotek: 30 | Velikost: 6,78 MB\n1 2 ► 1 - 20 / 30\nVidea: 1 | Délka: 00:02:25\nDoběh na náměstí v Třebíči\nShow: 1x | Read: 34 sec | Update: 2020-04-08 13:20:11\t| Script: | Queries: 39\t| Kontakty | © Dvořák Štěpán 2007 - 2020\t| # # #