Apartments Rajko Tisno Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 295 allotjaments a Tisno.\nTisno Centre, Tisno, Croàcia - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nApartament 1 Habitació (One-Bedroom apartment Standard)\nMés informació sobre Apartments Rajko\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartments Rajko és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Tisno. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Rajko també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Tisno. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Apartments Rajko es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartments Rajko.\nAllotjaments a Tisno


La Fiscalia actuarà contra la Mesa del Parlament si reafirma la declaració d’independència | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nRoger Torrent va admetre a tràmit unes esmenes de la CUP perquè la Cambra ratifiqui la DUI del 27 d'octubre\nBarcelona / Madrid 28 FEB 2018 - 22:12\tCET\nRoger Torrent i la coordinadora general del PDeCAT, Marta Pascal. Toni Albir EFE\nRoger Torrent, president del Parlament, va ignorar aquest dimecres els lletrats de la Cambra i va admetre a tràmit les esmenes de la CUP a una proposta de resolució de Junts per Catalunya, amb les quals els anticapitalistes pretenen que la Cambra reafirmi aquest dijous la declaració d'independència del 27 d'octubre. La Fiscalia General de l'Estat va avisar immediatament de les possibles “implicacions penals” d'aquesta tramitació. Junts per Catalunya i la CUP negociaven a última hora de dimecres contrarellotge per suavitzar la proposta.\nEl text inicial de la resolució de Junts per Catalunya pretén que la Cambra reconegui de forma simbòlica Carles Puigdemont, que assumeixi que va ser destituït de forma “il·legal i il·legítima” i que reiteri que disposa de la “confiança” del Parlament per formar Govern. La CUP considera que aquesta declaració és “de joguina” i tem que tant Junts per Catalunya com ERC agafin el camí de l'autonomisme i no el de la república en ometre una referència al referèndum de l'1 d'octubre i a la declaració d'independència del 27 d'octubre. Cap de les dues dates figura en el text de Junts per Catalunya. Per això la CUP va proposar, amb les seves esmenes, que la resolució inclogui una ratificació expressa de la declaració d'independència del 27 d'octubre.\nEl ple d'aquest dijous, de fet, serà la prova del cotó dels primers passos de la legislatura: si es ratifica o no aquesta declaració de ruptura. Res apunta al fet que Junts per Catalunya o ERC estiguin per la labor, però aquest dimecres tots dos partits van votar en la Mesa del Parlament a favor de tramitar les esmenes de la CUP que ho sol·liciten. El text definitiu que se sotmetrà a votació es coneixerà aquest mateix dijous.\nLa Fiscalia General de l'Estat va emetre a última hora un comunicat en el qual afirma que l'admissió a tràmit de les esmenes que advoquen per ratificar la declaració d'independència és una conducta “la il·legalitat manifesta de la qual no pot ser desconeguda pels qui la promouen o li donen suport”. “Donada l'extrema gravetat de tal iniciativa i la seva total i absoluta oposició a l'ordenament jurídic i a les resolucions reiterades del Tribunal Constitucional, s'estan estudiant les possibles implicacions penals”, afegeix.\nJunts per Catalunya i ERC han tancat un principi d'acord per formar Govern i proposar Jordi Sànchez —que és a la presó preventiva per sedició— com a candidat alternatiu a Puigdemont. Sumen 66 vots, però es queden en 64 en no poder comptar amb els de Puigdemont i l'exconseller Toni Comin, tots dos fugits a Bèlgica; necessiten, per tant, els quatre de la CUP per obtenir la majoria.\nMalgrat l'avís dels lletrats, l'admissió a tràmit de les esmenes de la CUP va prosperar gràcies als quatre vots de Junts per Catalunya i ERC a la Mesa. Hi van haver tres en contra: dos de Ciutadans i un del PSC. És la primera vegada que Torrent ignora el consell dels serveis jurídics. Els membres de la Mesa ja van ser advertits pel Constitucional que els va avisar que havien d'acatar que Puigdemont només podia ser investit si tornava a Espanya i es posava a la disposició de la justícia.\nEls socialistes van presentar aquest dimecres—Ciutadans també ho farà— una petició de reconsideració a la Mesa perquè faci marxa enrere. Membres dels dos partits van alertar de la possibilitat que els independentistes tornin a la via unilateral.


Data: 08/05/20 11:30\nTinc un petit problema i es que la meva parella es passa molt temps mira’n forocoches ( cada dia), a tal punt que m’entres estem en trucada també ho mira. Lo preocupant de tot això es que comença a utilitzar un vocabulari que només s’utilitza en aquella pàgina i hem preocupar perquè no vull que acabi en una addicció.\nData: 08/05/2020 16:25\nA veure, està clar que ell pot fer el que vulgui, sense que maltracti a ningú (està clar que la violència sempre és una línia vermella).\nL'important aquí serà els límits que tu vulguis posar. Tens tot el dret a reclamar l'atenció en una trucada i de no acceptar algun tipus de vocabulari en la conversa. Així que potser hauràs de ser ferma i posar aquestes condicions.\nSi el que et preocupa és que acabi en una addicció, li pots comentar a veure com ho veu ell. Però no et pots responsabilitzar d'aquest comportament, ja que és la seva família qui se n'ha de responsabilitzar. Si veus que deixa de fer algunes coses, que s'aïlla per poder-se connectar a forocoches, que està més irritable, que no accepta aquestes recomanacions... potser hauràs de parlar amb la seva família i deixar que ho gestionin a la seva manera. La teva feina només serà avisar-los d'aquesta situació i ja valoraran si hi intervenen o no.\nI finalment, si veus que la relació no t'aporta benestar, que sents que no et cuida, que no mostra interès en tu, que no et té en compte... potser hauràs de prendre una decisió més dràstica per poder-te protegir.


Surgrimpi: d’octubre 2007\nInfantil a Calders\nAquest matí hem fet una sortida infantil a tastar la roca de Calders. La Gemma ha vingut amb la seva filla Judith (10 anys) i nosaltres hem portat la Clàudia (8 anys) que avui no tenia entrenament i no es volia perdre una matinal d'escalada.\nLa primera part del matí ha estat força emboirat. Si a això hi afegim que durant la nit havia plogut un xic, el resultat està clar que no és gaire bo. Malgrat tot, ens hem atrevit a provar la noia de Calders (V). Es tracta d'una via que segueix un diedre força marcat. La primera part discorre per roca força mediocre i millora després de la "cova" que forma a la meitat. Com totes les fissures-diedres, requereix la seva tècnica per tal de progressar. La Judith l'ha fet dues vegades, de tant lola que anava! La Clàudia no ha sapigut sortir de la cova i se n'ha tornat avall mentre les mares han triomfat de valent.\nLa Clàudia a la part inferior (trencada) de la via\nLa Judith entrant a la cova\nLa Gemma seguint les passes de la seva filla\nDesprés de que tots hem fet (i la Judith fins i tot ha repetit) la via, ha sortit el solet i he fet la nous (6a+ segons la darrera graduació?), una via de 6 parabolts força interessant. Com que a la graduació original li posaven més, m'hi he posat amb un xic de recança. De tota manera, s'ha deixat fer bé tot i que he fet alguns esbufecs. La via segueix una fissura-díedre tota l'estona, i desploma un xic a les primeres xapes. Cal anar buscant els llocs adequats per posar els peus per tal de minimitzar els esforços que cal fer en bavaresa en alguns llocs i en semi empotrament de mans en altres. Recomanable dur màniga llarga! La Rosa s'hi ha enfilat i ha fet fins a un metre per sota del punt on acaben les dificultats. Allà, amb els braços com el Popeye ha volgut baixar. Cal dir que les nenes també s'hi han volgut posar -per gronxarse amb el pèndol que fa la corda que baixa un xic de costat. El que compta és divertir-se!\nA l'alçada de la segona xapa\nLa Rosa tibant-li fort\nA continuació he fet la Mercisu (V+) per tal de que la Gemma assegurés les nenes mentre jo he anat a provar l'entrada de la Seca (6c). El llançament continua resistint-se'm: falta potència i falta decisió. Caldrà prendre més colacao. De tornada cap a la Mercisu ens hem assabentat de que les nenes no han pas arribat gaire amunt, tot i que havia deixat la cinta d'abans del flanqueig per tal de que se'l puguessin estalviar. La Gemma ha aconseguit arribar fins la segona xapa però ha estat la Rosa la que finalment ha hagut de pujar i desmuntar-ho tot.\nPublicat per Petrus a 23:10 4 comentaris:\nI de postres... cargols\nAprofitant els darrers dies abans del canvi d'horari, aquesta tarda m'he escapat al Cargolaire amb en Jortx, que m'ha fet de company i de guia.\nHem començat pel sector esquerre, on jo no havia estat fins ara. Primer han caigut un parell de vies excel·lents, recomanades també per en Tati en el grau que em puc permetre: hem començat per Societat del Malestar (V+) i hem seguit amb la Solarium (6a). Dues vies molt recomanables, finetes, on cal posar-se bé per anar trobant els passos. Ambdues es deixen fer.\nDesprés hem anat cap a La Barraca (6a), a l'esquerra de la zona on dissabte passat vàrem fer el diedre no tan facilet. La via comença anant a buscar un cantell bo per la ma dreta i a partir d'aquí té tendència cap a l'esquerra en una successió de passos finets on novament no cal tibar gaire sinó buscar el gesto adequat. L'arribada a la reunió, ara ja progressant en vertical, és probablement el tram més exigent.\nA continuació, el plat fort del dia: En Jortx s'ha ficat a la Seca (6c), la via que queda a la dreta de l'Esperó Bufó. Primer l'ha muntat i jo he tingut l'oportunitat de fer-li un tast en top-rope. A l'alçada de la primera xapa hi ha un blocatge salvatge (almenys per mi) on cal anar a buscar un bon canto aproximadament a la vertical de la primera xapa. En lloc d'això, he estat intentant quedar-me d'un bec lateral amb l'esquerra diverses vegades amb resultats nuls. Finalment, ha calgut una tibada de cinta per poder ensumar la festa a la part superior. Aquí, totalment petat, els passos van sortint tot i que he reposat més que no pas escalat. Queda apresa per quan pugui controlar el blocatge del principi.\nDesprés d'això, en Jortx, tot i que li feia mandra, li ha fet un atac i l'ha encadenat sense despentinar-se. Qui havia de dir que aquesta tarda acabaria sent tant profitosa!\nPer acabar d'arrodonir el dia, hem acabat a La Tremenda (6b) que també m'ha sortit. I pensar que mentre me la mirava des de baix he estat temptat de fer-la en top-rope! Torno a marxar del Cargolaire amb un més que bon gust de boca.\nPublicat per Petrus a 23:10 8 comentaris:\nAprofitant que la Rosa és tan amable de continuar portant-me a escalar, hem tornat a anar al Cargolaire en una escapada matinal. Ha fet un matí esplèndid, amb solet agradable però sense apretar: l'ideal per acabar uns projectes que havien quedat pendents.\nHem escalfat a l'inevitable destí (V+) (dóna gust saber del cert on et fiques -gràcies Jortx-), la primera via que vàrem fer al sector del cargolaire. La Rosa hi ha pujat saltant, en top-rope, això sí. A veure si algun dia s'anima a fer quelcom des de baix!\nDesprés d'això, m'he posat a Maleïts Diners (6b). El darrer dia vaig fer-li un intent i vaig estar mirant els passos. Avui l'he encadenat a la primera. Un bloqueig amb la mà esquerra des d'un canto no massa bo just a l'esquerra de la primera xapa, pujar peus en adherència i anar a buscar una llastreta lateral. Després, peu dret a la bústia bona i anar a buscar la xorrera. Déu n'hi do! Jo la trobo més difícil que el Vanguardista (6b), però això a cadascú li va com li va. Primer projecte assolit!\nLa Rosa ha tornat a fer una variant, aquesta vegada diferent. Ha entrat per baix i després d'agafar la bústia bona amb una ajudeta, ha anat un xic per la dreta per acabar agafant la xorrera salvadora.\nA continuació hem anat a Brams (6b) on el darrer dia vaig baixar de la darrera xapa. Avui he tirat molt bé fins a xapar-la. Després d'un bloqueig amb petit llançament a un bec de l'aresta, pujar peus i bloqueig per arribar amb la mà esquerra al canto bo des del que es xapa la reunió. Malauradament, no m'hi he quedat bé a la primera i he hagut de tornar a baixar al bec. Aquesta vegada he buscat un punt millor per la dreta i he repetit el bloqueig, arribant bé al darrer canto. Reunió i el rotpunkt al sac!\nLa Rosa s'ha atrevit a fer-li un intent tot i que la corda baixava directa des de la reunió, el que implica una bona gronxada. Ha arribat bé fins al tram on el diedre comença a desplomar, passada la penúltima xapa. Allà ha vist que calia tibar de valent i ... a gronxar-se!\nPer acabar el dia, hem anat a vistar l'extrem esquerre d'aquesta primera zona del Cargolaire i ens hem decidit pel díedre no tan facilet (V+). Té dues zones ben diferenciades: Una entradeta bastant dura, sobre regletes petitones, que explica per què és no tan facilet. La resta és qüestió de posar-s'hi bé i aprofitar les rugositats que van sortint.\nDe tornada hem mirat la resta de vies del sector. Amb la possible excepció de dues vies a l'esquerra del díedre no tan facilet (La barraca i l'orgia de la tarda que, tot sigui dit, tenen pinta de ser també no-tan-faciletes) veig que caldrà progressar bastant abans de poder atrevir-me a atacar-ne alguna. Serà que ha arribat el moment de visitar la continuació de la franja després del mega-desplom.\nPublicat per Petrus a 17:07 Cap comentari:\nPuigmal per Er\nAvui hem fet una sortida de Muntanya amb nens que havia quedat pendent. Hem anat a fer el Puigmal tota una trepa formada per vàries generacions: des d'una nena de 3 anys -que no ha pujat exclusivament amb mitjans propis (si no, que li diguin a l'esquena d'en Paco)- fins a alguna àvia, ja més crescudeta -que sí que ha pujat i baixat ben valenta tot i fer alguna esbufegada. El gruix de l'expedició l'han format nens i nenes a partir de 8 anys que han pujat la mar de bé, acompanyats dels seus progenitors.\nHem pujat pel fons de la vall (mireu croquis) fins al coll amb el Puigmal de Llo, que ha merescut una ràpida visita per part d'uns pocs abans d'anar a buscar el Puigmal clàssic -el d'Er.\nUna bona teca al cim -cadascú segons les seves preferències- ha permès de recarregar les piles per a la baixada, aquest cop directa.\nPrimera parada. Vista de la vall que hem anat seguint\nRecorregut des del coll fins al cim\nFoto de família al cim\nHem gaudit d'un dia correcte, malgrat que el vessant sud estava totalment cobert. Sortosament no ens ha tocat cap dels xàfecs dispersos que, segons les previsions, havien de sortejar-se per la muntanya.\nHorari: Manresa 7:30. Hem sortit dels cotxes després de vestir-nos, pixar, etc. a les 10:00 i estàvem dinant al cim abans de les 13:30. Tot un èxit tenint en compte que hem fet un parell de parades llarguetes. La baixada, no recordo, però ràpida.\nDesprés de la descoberta de dissabte passat, aquest matí hem tornat al sector del cargolaire. Aviat ha començat a tocar el sol i hem comprovat que es tracta d'una zona per anar-hi a la tarda, almenys ara que encara fa bo. De ben segur que a l'hivern agraïrem el solet.\nHem començat fent el diedret de V+ "Tarda de Sant Joan" per escalfar. La Rosa també l'ha fet fins dalt. Després m'he posat a "El Vanguardista" (6b). Aquesta vegada m'ha sortit a la primera sense cap problema. Genial!\nL'eufòria m'ha portat a provar la que hi ha a la seva esquerra (Maleïts diners 6b?). S'arriba a la primera xapa sense problemes, però allà cal tibar fort: Bústia bona per la dreta, anar a buscar un canto no massa bo per l'esquerra, una llastra lateral per la dreta i posar el peu dret a la bústia del principi. D'aquí a una mini-xorrera i cap amunt sense problemes. Arribar fins dalt fa un xic de por perquè la segona i darrera xapa queda llunyet. No cal dir que no l'he encadenat pas, però queda après per la propera. La Rosa ha fet una combinació entrant per la Vanguardista fins arribar a la mini-xorrera i cap amunt. Queda una combinació recomanable i de dificultat mantinguda (V+) arreu.\nDesprés hem fet una visita a la via que queda a la dreta de la del diedre, entre dues vies fàcils (La panxeta dels collons 6b+, gràcies al blog d'en Jortx). Des de baix es veu una placa llisa. Pujant es confirma la llisor! Anant des de baix m'he escapat com un covard per l'esquerra. Després, en top-rope he vist i provat una seqüència que pot ser bona, però resulta extremadament agònica. Res per mi, de moment.\nPer acabar, i ja gairebé contra rellotge, m'he ficat a una via que queda just a l'esquerra de la que suposo és la Mercisu. Per les fotos del blog d'en Jortx crec que deu ser la Brams 6b. La via comença per un diedre que va desplomant progressivament. Fins a sota el sostre, la cosa es va fent sense problemes. Al sostre, cal tibar d'un bon canto amb la dreta i un bustia boníssima per l'esquerra que hi ha al mig del sostre (i que no he vist d'entrada). Una estirada salvatge per anar a buscar un bec bo a l'aresta on hi caben les dues mans seguit d'un bloqueig fins a un bolo des del que s'ha de poder xapar la R. Dic això perquè no l'he agafat bé i he tornat avall. He desmuntat la via des de dalt (mirant el rellotge) i he vist que un xic més amunt el bolo és boníssim. Ja ho sabré pel proper dia.\nPublicat per Petrus a 18:37 4 comentaris:


La base de l'equip la componem per orde d'edad (que no te importancia...): Manuel, Mari Carmen, Toni i Jordi. Cuatre socis i compañers. Tenim les mateixes ganes, ilusions i motivació que cuant començarem per seguir millorant la nostra empresa i servir millorant als nostres clients actuals i futurs.\nPortem més de 15 anys en el sector. Començarem com empleats en la mateixa empresa i més tart en 2007 decidirem donar un pas andavant i fernos carreg d'ella com a propietaris. No varem elegir el millor moment per a emprendre; pero.... açí estem per a quedarnos. Vos convidem a contactar amb nosaltes per a cualsevol dupte o projecte.\nDe dilluns a dijous de 08:00 a 13:00 i de 16:00 a 19:00


Avortar voluntàriament a les Terres de l'Ebre: missió quasi impossible - Catalunya Ràdio\nAls centres hospitalaris de les comarques ebrenques no es fan avortaments quirúrgics voluntaris, i les dones han de desplaçar-se fins a Tarragona ciutat\nLes dificultats per avortar a les Terres de l'Ebre\nClara Chavarria 16/04/2021 - 14.49 Actualitzat 16/04/2021 - 17.31\nTal com ja va denunciar Catalunya Ràdio fa cinc mesos a Lleida i el Pirineu, a les Terres de l'Ebre és gairebé impossible sotmetre's a una interrupció voluntària de l'embaràs quirúrgica. Les dones, sovint, han de canviar de regió sanitària. Tampoc l'avortament farmacològic està gaire estès.\nA les dones ebrenques que volen interrompre l'embaràs voluntàriament amb una intervenció quirúrgica, no els queda cap altra opció que anar a la ciutat de Tarragona, que és on les deriven des del servei públic de salut. Un trajecte en cotxe que, depenent del punt d'origen, pot ser d'uns 100 km i una hora i mitja de durada per poder sotmetre's a la intervenció en l'única clínica de tota la demarcació acreditada per la Generalitat. Si no es disposa de vehicle particular, el viatge encara es pot allargar més.\nL'avortament a l'Ebre\nHi ha dos hospitals ebrencs, el Verge de la Cinta de Tortosa i el de Móra d'Ebre, que tenen els recursos necessaris per fer interrupcions quirúrgiques de l'embaràs. Tot i així, Salut deriva directament les dones que voluntàriament opten per aquesta intervenció a la clínica de Tarragona perquè els metges dels hospitals públics poden fer objecció de consciència i negar-se a practicar l'avortament.\nTot i això, la gerent de la regió sanitària de les Terres de l'Ebre, Mar Lleixa, assegura que hi ha la possibilitat d'avortar a l'hospital de Tortosa si la usuària ho demana expressament:\n"Tenim possibilitat de poder atendre aquestes necessitats de les dones que decideixen realitzar una interrupció voluntària de l'embaràs a la mateixa regió sanitària de les Terres de l'Ebre."\nL'avortament quirúrgic sí que està garantit en aquests dos hospitals si és per una causa mèdica relacionada amb la salut de la dona o el fetus, abans de les 22 setmanes de gestació, o passat aquest temps, quan es detectin anomalies en el fetus incompatibles amb la vida.\nA l'Ebre, només és possible avortar farmacològicament i no a tot arreu (Unsplash)\nL'avortament farmacològic tampoc està garantit a les quatre comarques ebrenques, el Montsià, el Baix Ebre, la Ribera d'Ebre i la Terra Alta. Només al CAP del Baix Ebre es dispensa la píndola abortiva fins a les 9 setmanes de gestació.\nAquesta situació es constata mesos després que Catalunya Ràdio denunciés que a la regió sanitària del Pirineu i Aran no hi havia recursos per a la interrupció voluntària de l'embaràs i a Lleida només es podia avortar per via farmacològica. Uns mesos més tard, el departament va implantar l'opció de subministrar la píndola abortivaa l'Hospital de Tremp, al Pallars. A la resta del Pirineu i l'Aran, encara no és possible. I tampoc hi ha encara l'opció de fer avortaments quirúrgics voluntaris a la demarcació de Lleida, tot i que Salut ho estava negociant amb un centre de la capital del Segrià.\nLes dones de l'Ebre que volen interrompre l'embaràs quirúrgicament, derivades a Tarragona\nJa es pot avortar farmacològicament a l'hospital del Pallars


Bar Internacional | Zona Sec\nA meitat de camí entre el Paral·lel i la Rambla estava aquest prostíbul, al voltant de l’animada zona del carrer Cid\nEntre els locals històrics de prostitució del Barri Xino el situat al número 1 del carrer de Montserrat, fent cantonada amb el de l’Arc del Teatre, conegut com a Bar Internacional va ser un dels més populars. Era un bar clàssic de la zona que aprofitava la seva privilegiada situació en un dels trajectes habituals des de la Rambla cap a la sempre animada zona del carrer Cid en aquella bulliciosa Barcelona del primer terç del segle XX. Ja funcionava als anys 20 i en acabar aquesta dècada era regentat per Joan Moriscot que hi va fer reformes l’any 1929 aprofitant el boom de l’Exposició Universal. En aquella època a l’Internacional hi havia ball amb orquestra de jazz-band i les dones s’hi prostituien per preus força assequibles i era habitual de veure-les exhibir-se sobre la vorera a l’entrada del local en espera de trobar client.\nUna barra, una gramola i uns divans…\nEl local va sobreviure al trasbals de la Guerra Civil i a les penúries de la postguerra i va continuar obert en un ambient molt més miserable convertit en bar de cambreres.\nPaco Villar a Historia y leyenda del Barrio Chino el descriu com un establiment de catorze metres de llarg per cinc d’ample, amb un reservat al fons separat per un envà de la sala principal, en la que només hi havia una barra, una gramola i uns divans. Per entrar al reservat el client havia de convidar a la noia a un whisky. L’encarregada del local barrejava el whisky de les noies amb aigua i el servia en gots de vidre fosc per passar desapercebut l’aigualiment i així evitar que s’emborratxessin.\nAl gener de 1968 el local va ser tancat per ordre governativa amb una acusació als propietaris per corrupció de menors. Posteriorment l’edifici va ser enderrocat i se n’hi va construir un altre d’aparença modesta a començaments dels anys 70.\nLa ciutat demanava els Jocs durant tot el segle XX


Geolocalización: avantatges i perills | Consumer\nGeolocalización: avantatges i perills\nLa localització de la nostra situació sobre un mapa mitjançant els senyals del telèfon o l'ordinador millora els serveis, alhora que posa en risc la privadesa\nData de publicació: Dijous, 06deNovembrede2014\nLa geolocalización a través del mòbil -encara que també es pot fer des de l’ordinador- ha suposat una revolució per determinats serveis, com els turístics o d’oci, però també pot millorar molt les cerques. No poques persones utilitzen Foursquare o els mapes de Google per trobar un determinat servei a peu de carrer i com GPS del cotxe. No obstant això, cada vegada hi ha més consciència que amb la geolocalización se cedeix la privadesa dels nostres moviments a serveis que la poden utilitzar amb finalitats pròpies i dubtosos. Aquests pros i contres s’amplien a continuació.\nPrivadesa a canvi de servei: mereix la pena?\nFa dos anys Google va llançar el servei Google Now, una espècie d’agenda interactiva de l’usuari que es fonamentava en la recol·lecció de dades personals per elaborar un calendari de cites, obligacions, necessitats i consells per a est. Basat en el que es coneix com a “Internet de proximitat”, Google Now utilitza tots els sensors dels quals puguem disposar en els aparells que usem (smartphones, tabletas, portàtils, sobretaules, polseres, rellotges intel·ligents, etc.) per treure conclusions que ens puguin ser útils de cara a millorar la nostra planificació diària.\nEl coneixement dels nostres moviments pot ajudar-nos en molts aspectes, però també despulla els nostres hàbits\nEntre altres dades que analitza, figura la nostra posició a cada moment, de manera que, si l’hi permetem, el servei rastreja els nostres moviments al llarg del dia i ens pot aconsellar trajectes més eficaços per anar de casa al treball o bé que agafem el paraigua, ja que sap que aquest dia els més segur és que anem a determinat lloc on plourà. Útil o inquietant? És possible que sigui ambdues coses alhora, doncs si ben aquest coneixement dels nostres moviments pot ajudar-nos en molts aspectes, també despulla els nostres hàbits.\nA més, sabem en realitat el que fa després Google amb aquestes dades? Entre altres coses, els utilitza per elaborar els seus propis perfils publicitaris -el negoci de Google és la publicitat- i, fins i tot, els analitza i els ven a empreses de màrqueting en forma de resultats, encara que sempre de manera que la informació més personal de l’usuari estigui anonimizada, en compliment de les lleis de protecció de dades de cada país.\nPerò Google Now és solament un exemple més de la paradoxa de la geolocalización, especialment en l’era del mòbil. Facebook també estaria encantat que li deixéssim rastrejar-nos per les mateixes raons, així com tants altres serveis que ens reclamen que, per a una major eficiència, activem la geolocalización del smartphone o tableta quan accedim a ells. Sens dubte, això pot tenir els seus avantatges, però també comporta els seus perills.\nAvantatges de la geolocalización\nL’avantatge més obvi de la geolocalización és la millora d’eficiència absoluta en qualsevol servei. Si busquem un determinat servei en Google, ja sigui des del mòbil o des de l’ordinador, és més fàcil que el cercador ens ajudi si coneix la nostra posició. Ens donarà llavors dades relatives a locals propers i evitarà altres massa allunyats. El mateix succeeix si busquem un determinat carrer: si el servei de mapes sap on estem, ens podrà indicar la forma més ràpida d’arribar.\nL’avantatge més obvi de la geolocalización és la millora d’eficiència absoluta en qualsevol servei\nA aquest avantatge en l’eficiència de cerques se suma informació addicional d’interès, sobretot quan estem de turisme. El turista és sovint l’usuari més necessitat d’informació pràctica i d’oci. Si a això li afegeix indicacions sobre el mapa, ja que en principi desconeix els carrers, la geolocalización pot millorar molt la seva experiència d’usuari. En aquesta premissa es basen Foursquare i altres serveis per conèixer ciutats amb el mòbil. En aquest sentit, el nostre smartphone pot ser una autèntica guia pràctica, interactiva i en temps real que ens informi d’activitats, museus, locals d’oci, etc., a mesura que ens movem.\nEn casos com el del servei Google Now i l’anomenada Internet de proximitat, basada en les dades que emeten els nostres sensors, la geolocalización ajuda per oferir consells pràctics. Un exemple: el servei detecta que cada dijous anem a l’aeroport entre les quatre i les sis; en conseqüència, pot enviar-nos dades del tràfic en temps real abans que l’hi demanem.\nTambé podem considerar un avantatge que si un comerç on line al que solem visitar sap a quin tipus de locals acudim, pugui analitzar els nostres gustos i donar-nos consells sobre quin producte ens pot interessar més. Ens estalviem així publicitat de baix interès.\nDesavantatges de la geolocalización\nPerò és aquesta eficiència que presta la geolocalización el que resulta inquietant. Què passa quan no volem una millor publicitat, tan sol perquè no volem que s’utilitzin les nostres dades per elaborar perfils ni estudis de màrqueting? O quan no volem que un servei sàpiga des d’on ho activem perquè és una xarxa social en la qual figurarà la nostra posició de manera pública.\nImatge: Tom Sundström\nPoden ser molts els motius pel que no desitgem que tothom sàpiga on estem a cada moment, i serveis com Instagram, Facebook, Twitter i molts uns altres ho indiquen cada vegada que pugem una fotografia, publiquem un comentari o llancem un tuit, si tenim activada la geolocalización.\nD’altra banda, com sabem que en un moment de pressió màxima, el servei no cedirà les dades dels nostres moviments a un organisme públic que desitgi investigar-nos?\nDevem ser conscients que quan usem les aplicacions de mapes com a navegadors GPS o ho activem en aplicacions per anar a la muntanya o a buscar bolets, aquestes recol·lecten les posicions i les guarden. El mateix succeeix amb les apps per fer esport. En principi, i amb tota lògica, les emmagatzemen perquè puguem fer ús d’elles en futures ocasions, però ningú ens assegura que no acabin transformades en estudis de perfils de publicitat; i qui sàpigues si en el futur, en mans de serveis d’intel·ligència, ja siguin nacionals o estrangers.\nEl més recomanable és fer ús de la geolocalización segons el nostre interès i ser conscients del que suposa activar-la o desactivar-la\nPer fortuna, en els smartphones i tabletas, tant en Android com en iOS 8, la geolocalización és una opció modulable, en bona part per la pressió dels països i les seves agències de protecció de dades, de manera que es pot activar o desactivar en cada servei i segons es desitgi. Pot ser que en un determinat moment interessi indicar en Instagram on estem, però no en Twitter, i en un altre necessitem fer ús dels mapes de Google, per a això hem d’estar geolocalizados. El més recomanable és emprar aquesta capacitat dels dispositius per regular la geolocalización i ser conscients del que suposa activar-la o desactivar-la.\nUn altre cantar són els ordinadors i els accessos fixos; quan accedim a Internet des d’una connexió fixa -sigui wifi o cable ethernet-, estarem irremeiablement localitzats per la referència que té l’operador d’aquesta connexió. Aquest operador, d’altra banda, pot estar obligat per llei a oferir dades del nostre accés si una autoritat judicial l’hi requereix.\nfoursquare-ca geolocalización-ca google-ca privacidad-ca\nL’auge de les videollamadas: treballar i aprendre a través d’una pantalla


Estabilitzat l'incendi forestal de Begís - À Punt\nEstabilitzat l'incendi forestal de Begís\nEls bombers continuaran treballant tota la nit per a controlar els terrenys.\n29 d'octubre 2020 - 19:27\nL'Ajuntament de Begís ha informat que l'incendi declarat aquest migdia a la localitat de Begís (Alt Palància) ja està estabilitzat. Tot i això, aquesta nit continuaran a la zona 10 brigades de bombers perquè es controlen els terrenys. Fa uns minuts, el mateix consistori comunicava que el perímetre de l'incendi estava controlat i que només hi havia flames actives dins de la zona.\nSegons l'última actualització d'Emergències de la Generalitat, actualment treballen a la zona catorze unitats de bombers forestals, onze autobombes, tres dotacions de bombers del Consorci Provincial de Bombers de Castelló un capatàs coordinador i un tècnic forestal. Els mitjans aeris s'han retirat amb la posta del sol. Està previst que demà de matí s'incorporen les brigades aèries per a continuar actuant sobre l'incendi.\nAquest matí, la Generalitat ha decretat la situació 1 per proximitat del foc a algunes granges, i s'ha desallotjat de forma preventiva els llogarets d'Arteas de Abajo i Arteas de Arriba, que estan a uns 6 quilòmetres del municipi. Amb l'estabilització del foc, l'Ajuntament de Begís ha informat que, afortunadament, cap vivenda s'ha vist afectada pel foc.\nLa columna de fum ha estat clarament visible des de la població, però també des d'altres poblacions veïnes situades a diversos quilòmetres tant a la província de Castelló com a la de València.\nEl tren entre Xàtiva i Moixent, interromput des de hui fins al novembre Troben mort a la presó el líder de la secta de Vistabella del Maestrat acusat d'abusar d'adults i de menors "Trasllat ja": el veïnat de Patraix exigeix amb una casserolada la reubicació de la subestació d'Iberdrola Troben en bon estat el bussejador desaparegut prop de la piscifactoria de Nules Sis persones rescatades en les últimes hores en diversos paratges valencians Accident múltiple a Ibi amb quatre automòbils implicats i tres ferits Una pastera amb setze persones arriba al cap de l'Horta d'Alacant Rescaten un escalador a Confrides quan practicava ràpel Un mural de Paco Roca sobre Amado Granell vist una de les estacions de la nova Línia 10 de Metrovalència


Barcelona International Youth Science Challenge - Departament de Matemàtiques - UAB Barcelona\nEl Departament de Matemàtiques participa aquest any per primera vegada al Barcelona International Youth Science Challenge (BIYSC), un programa d'estiu d'introducció a la recerca, amb 132 joves científics d'entre 16 i 18 anys vinguts de tot el món, organitzat per la Fundació Catalunya La Pedrera.\nEls participants han de passar un procés de selecció, en el qual han d'enviar textos i vídeos explicant la seua trajectòria i motivació, i poden ser seleccionats, mitjançant una entrevista personal, per a un dels 11 projectes de recerca. Els seleccionats visitaran personalment els centres de recerca entre el 5 i el 16 de juliol per a desenvolupar els projectes en equip.\nEl projecte del Departament de Matemàtiques és:\nPot un ordinador entendre, o fins i tot demostrar, un teorema?\nLa geometria axiomàtica (300 aC) construeix tot el nostre coneixement geomètric raonant lògicament a partir d’un conjunt mínim de premisses o postulats. De manera molt similar, programes recents com LEAN (2013) han assumit el repte de formalitzar i fins i tot crear matemàtiques.\nVine a veure fins a quin punt pot arribar un ordinador fent geometria!\nAquest projecte està coordinat per Marc Masdeu i Roberto Rubio. Podeu trobar-ne més informació en:\nSi coneixeu algú que pogués estar interessat, el termini per fer la sol·licitud és fins al 23 de febrer (1a convocatòria) o 8 d'abril (2a convocatòria). Més informació en:\nInvestigador de contacte: Marc Masdeu i Roberto Rubio\nAutor Marc Masdeu i Roberto Rubio


Les comparses recuperen el format original del segle XVIII amb llançament de guixots ~ El Foll\nLes comparses recuperen el format original del segle XVIII amb llançament de guixots\n28 de gener Ball de Mantons Carnaval Comparses Cultura Vilanova i la Geltrú\nLes guerres de confits i dolços a la plaça de la Vila es multiplicaran per reduir l'aforament de les batalles i les guerres infantils es traslladaran a la plaça del Port.\nL'Ajuntament ha declarat que els vilanovins i vilanovines enguany viuran "Un Carnaval essencial": com l'acte festiu, social i cultural més emblemàtic que és de la ciutat, tornant a gaudir de la majoria de les seves activitats, després que l'any passat se celebrés en un format de mínims.\nPer poder celebrar les comparses es proposa anar a la base original d'aquest acte, deixant els caramels i tornant a llançar guixots. D'aquesta manera es reduirà la participació de forma natural ja que les banderes més quilles ja no sortiran, per una banda perquè els seus integrants no són capaços de pronunciar 'guixot' sense patir un vessament cerebral, i per altre banda perquè preferiran seguir gastant el seu pressupost en alcohol i cocaïna més que amb dolços per llançar.\nA post shared by Galvi Photography (@galviphotography)\nA més a més és pretén trobar el passat comú del Ball de Mantons i les comparses: tota parella que vulgui passar al so del turuta haurà de participar als balls de mantons de les seves entitats, des d'on en sortiran per anar a visitar els balls de mantons d'altres societats tot fent passada pels carrers.\n"Tenim un Carnaval patrimonial organitzat per la societat civil, amb moltes i variades activitats, en formats diferents. El d'aquest any serà un Carnaval de màxims, d'acord amb la situació que marqui la pandèmia, i en tot cas preparats per fer les modificacions que facin falta, en un exercici de corresponsabilitat i seguretat de tota la ciutadania", ha destacat la regidora de Cultura Mercè Mateo.\nGuia del Carnaval de Vilanova i la Geltrú 2022\nEn quins actes podràs participar i quins hauràs d'esperar al 2023?\nL'acte de presentació del Carnaval 2022 i del cartell serà el dissabte 12 de febrer, del que El Foll en farà una rigorosa crònica com ja és costum.\nAquest són tots els articles relacionats amb el Carnaval 2022:\nEs ven un ronyó per sortir a la comparsa\nL'Ecocaramel ja cotitza a la borsa\nGuerres de caramels amb passaport Covid\nArrivo sense carrosses, i comparses sense caramels?


Obtén el certificat digital idCAT al Consell Comarcal del Berguedà - Consell Comarcal del Berguedà\nObtén el certificat digital idCAT al Consell Comarcal del Berguedà\nObtén el certificat digital idCAT…\nL’idCAT és un certificat digital emès per l’Agència Catalana de Certificació – CATCert que assegura la integritat i confidencialitat de les transaccions electròniques garantint la identitat dels ciutadans i ciutadanes. L’idCAT està adreçat a totes aquelles persones que necessitin fer tràmits amb les administracions públiques catalanes.\nLa tramitació per obtenir un certificat digital s’ha de fer presencialment, per la qual cosa cal adreçar-se amb el DNI a l’Oficina d’Atenció Ciutadana del Consell Comarcal del Berguedà, on es farà la tramitació corresponent. Després, la persona interessada, pot descarregar-se el certificat digital a qualsevol ordinador, accedint al web www.idcat.cat i anant directament al pas 3 (instal·lació de programari). També es pot fer una sol·licitud prèvia, anant al pas 1 (procés de sol·licitud) del mateix web www.idcat.cat. Una vegada s’hagi finalitzat el procés de tramitació i instal·lació, es pot exportar a qualsevol suport així com replicar-lo a tants ordinadors com es vulgui.\nCal recordar que, a partir de l’octubre de 2018 – segons estableix la Ley 39/2015, d’1 d’octubre – tots els ciutadans tindran la obligació d’adreçar-se a l’administració mitjançant identificació electrònica. És per això que la població del Berguedà es pot adreçar al Consell Comarcal per tramitar l’idCAT.\nEl Consell Comarcal, entitat encarregada de la tramitació de l’idCAT al Berguedà – AquíBerguedà\nEl Consell recorda a la ciutadania que opera com a ens de tramitació de l’IdCAT – NacióBerguedà\nCategoria: General 06/08/2018\nAnteriorPrevious post:El Consell Comarcal aposta pel ciclisme i senyalitza ports de muntanyaSegüentNext post:Finalitza la desena fase de les obres d’adequació de l’abocador de Font Ollera


L’envelliment de la població és, sobretot, una història d’èxit de les polítiques de salut pública, així com del desenvolupament social i econòmic.\nAlhora, constitueix un dels desafiaments més grans del nostre temps, ja que una vida més llarga ha d’anar acompanyada d’oportunitats de benestar físic, social i psíquic a través de l’envelliment actiu, un aspecte que Accent Social promou des de diverses vessants i a tots els serveis d’atenció a persones.\nA Catalunya, Accent Social vetlla pel benestar de les persones que per raó d’edat, dependència o diversitat funcional tenen limitada la seva autonomia per realitzar les activitats bàsiques de la vida diària, o requereixen un acompanyament per dur-les a terme. D’entre tots els serveis de titularitat pública que gestionen i s’orienten a aquest fi, es troben els “Habitatges amb Serveis per a la Gent Gran”.\n“Imagina’t un edifici, un bloc de pisos com el teu i el dels teus veïns, els residents dels quals són persones grans, soles o en parella, que han accedit a un habitatge de lloguer ajustat als seus ingressos, on viuen de forma independent, al mateix temps que comparteixen diferents espais comunitaris amb serveis principals i complementaris que els ajuden en el seu dia a dia, com un sistema de teleassistència al bany i al dormitori, un servei de treballadora familiar que ajuda els veïns en aquelles activitats que per la seva edat els costa més fer, i un programa de tallers i activitats, a més dels serveis de direcció, consergeria i neteja”, explica Maria Lluïsa Domingo Serrano, Directora dels -Habitatges amb Serveis per a la Gent Gran Quatre Camins.\nAquesta promoció, ubicada al barri de Sant Gervasi-La Bonanova, disposa de 44 allotjaments dissenyats especialment per a persones a partir de 65 anys, “que puguin mantenir una vida autònoma i activa, encara que tinguin algun grau de dependència”, descriu Maria Lluïsa.\nLa idea és que, gràcies a aquest suport personal bàsic, personal, social i comunitari, “els usuaris i usuàries viuen en un espai propi, però amb atenció professional per prevenir o contenir el deteriorament físic i psíquic, amb l’objectiu d’allargar-ne l’autonomia personal el màxim temps possible”.\n“Als Habitatges amb Serveis per a Persones Grans, cada resident viu en un espai propi, però amb atenció professional per prevenir o contenir el deteriorament físic i psíquic, amb l’objectiu d’allargar la seva autonomia personal el màxim temps possible”\n-Mª Lluïsa Domingo Serrano, Directora dels habitatges amb serveis Quatre Camins.\nATENCIÓ INDIVIDUALITZADA, TALLERS I NOVES INCIATIVES\nPer aquest motiu, les persones que treballen en aquests habitatges públics, gestionats per Accent Social, són professionals amb gran motivació i implicació, que cobreixen les necessitats de les persones de manera individualitzada i personalitzada (atenció assistencial, dur a terme tasques sanitàries com aplicar cremes o canviar apòsits, planificar i acompanyar activitats socials o de lleure, etc.), fomentant la relació amb la comunitat, facilitant l’accés als recursos de l’entorn i promovent l’envelliment actiu des de diferents vessants.\nPer exemple, durant la pandèmia, les treballadores familiars no només van ser un suport essencial per a les persones usuàries, ajudant-les a les seves tasques bàsiques del dia a dia i contribuint a evitar la seva exposició als riscos de la Covid-19, sinó que “potenciem l’acompanyament individualitzat per cobrir la necessitat de les persones usuàries d’aprendre a desenvolupar-se amb les noves tecnologies i la informàtica”, ens explica Adriana Maciel Amico, treballadora familiar dels habitatges de Quatre Camins.\n“Anàvem al seu domicili i els ensenyàvem a utilitzar serveis i aplicacions digitals al telèfon, tauleta o ordinador, a demanar cites prèvies per internet, accedir a l’espai ‘La meva Salut’, a registrar-se per veure el rebut de la llum o buscar una recepta de cuina a YouTube. Qüestions molt pràctiques que ens anaven demanant per desenvolupar-se en el dia a dia”, recorda Adriana.\nPer descomptat, també “solucionem els seus dubtes amb WhatsApp per enviar missatges escrits o de veu, fer i enviar fotos, fer videotrucades als seus familiars i amics…”, conclou. Una iniciativa a la qual s’ha donat continuïtat amb els tallers de connectivitat, que es realitzen periòdicament als habitatges amb serveis, i on l’equip de professionals d’Accent Social ensenya les persones usuàries a utilitzar nous suports tecnològics i solucionar les petites dificultats o dubtes que tinguin.\nPer Adriana, el més satisfactori de la seva feina és que “als habitatges amb serveis donem un acompanyament absolutament personalitzat, ajustat a les preferències i necessitats de les persones. Això contribueix a establir una relació de confiança i proximitat amb la gent gran que és molt positiva per al seu benestar i qualitat de vida”.\n“Des de la pandèmia hem potenciat l’acompanyament, a l’àmbit digital, de les persones usuàries, perquè puguin aprendre a desenvolupar-se amb les noves tecnologies i la informàtica, contribuint així a reduir la bretxa digital”\n-Adriana Maciel Amico, treballadora familiar dels habitatges Quatre Camins.\nAFAVORIR UNA VIDA ACTIVA I SALUDABLE\nUna de les usuàries amb què Adriana comparteix el seu dia a dia és Julia del Barco Carreras, que amb 91 anys pot presumir de ser “una de les veïnes més actives” dels habitatges Quatre Camins. Per a ella, la pandèmia va suposar el salt del telèfon analògic al telèfon intel·ligent, un dispositiu amb què a poc a poc es va familiaritzant, malgrat que “les coses tan tècniques ja no m’agraden”, confessa.\n“M’he esforçat molt a aprendre a fer servir el telèfon i a aprendre alguna cosa del sistema aquest -en referència a Whatsapp- per poder connectar-me amb la família que tinc fora de Barcelona. Aquest ha estat el meu afany, però m’han hagut d’ensenyar i m’han d’ensenyar encara més. Per això, Adriana és fonamental. És gràcies a ella que ara sóc capaç d’entendre i fer servir molt millor el meu telèfon.”, explica.\nValentia i ànim no falten a aquesta barcelonina que, després d’una llarga vida de treball, troba al model d’habitatges de Quatre Camins la millor opció per “viure a gust i en benestar”.\n“He estat modista i em vaig quedar vídua molt jove, així que he treballat sempre. En fer-me gran vaig decidir deixar un pis gran que em donava feina i moltes despeses i sol·licitar aquest pis. Està en una zona que m’agrada moltíssim i estic encantadíssim amb l’habitatge, els serveis, les persones que m’atenen, les activitats que em proposen…”, valora.\n“Els dilluns, taller de lectura; els dimecres, activitat física; els dijous, manualitats; els divendres, cine fòrum…”, enumera Maria Lluïsa. A les instal·lacions dels habitatges Quatre Camins hi ha activitats diàries i, a més, s’organitzen tallers i xerrades (de risoteràpia o lectura assistida amb gossos, per exemple), així com sortides culturals o esportives aprofitant els recursos propers.\nIgualment, gràcies al programa Apropa Cultura, les persones usuàries d’aquests habitatges tenen l’opció d’anar a teatres, museus, auditoris i festivals de tot Catalunya a preus molt reduïts.\n“En fer-me gran vaig decidir deixar un pis gran que em donava feina i moltes despeses i sol·licitar aquest pis. Està en una zona que m’agrada moltíssim i estic encantadíssim amb l’habitatge, els serveis, les persones que m’atenen, les activitats…”\n-Júlia del Barco Carreras, usuària dels habitatges Quatre Camins.\n“M’apunto a tot, fins i tot a fer gimnàstica, però el que m’agrada més és la música. L’altre dia vam ser al Palau de la Música, també hem anat al Liceu…”, destaca la Júlia.\nLa majoria de les persones usuàries arriben a aquesta etapa de la vida després d’haver treballat molt, “per això el nostre objectiu és garantir el seu benestar i qualitat de vida, que estiguin còmodes. i tranquil·les i gaudeixin d’activitats i propostes dinàmiques, fins i tot d’experiències que potser mai no han tingut abans. El nostre equip d´Accent Social s´ocupa de potenciar els hàbits d´envelliment actiu perquè les persones usuàries continuïn amb el seu projecte vital de forma autònoma, sabent que si necessiten acompanyament professional el tenen en tot moment”, subratlla la Maria Lluïsa.\n“Aquí estem molt ben ateses i no ens sentim soles en cap moment”, confirma la Júlia.\nArticle publicat abans a El Periódico: https://www.elperiodico.com/es/epbrands/cerca-de-ti/envejecimiento-activo.html


Edición del sábado, 22 agosto 2015, página 6 - Hemeroteca - Lavanguardia.es\nEdición del sábado, 22 agosto 2015, página 6\n6C ultura|s La Vanguardia Dissabte, 22 agost 2015 LLIBRES Llibre|s Josep Pijoan, el català errant ADOLFO SOTELO VÁZQUEZ El diumenge 16 de juny del 1963 moriaaLausana(Suïssa)JosepPi joan. Álvaro Ruibal (Ero) alaseva columna diària de La Vanguardia esreferiael10dejuliolalsenigmes que envoltaven la vida de l’in tel·lectual noucentista, que sens dubtevolienserrevelatsperunlli bre,VidaimiraclesdeJosepPijoan, que Josep Pla anunciava en dos formidablesarticlesqueesvanpu blicar al setmanari Destino la pri meraquinzenadelmesdejuliol.El llibre finalment va veure la llum al volum Xdelaseva Obra completa. Tres biografies (1968): era el resul tat de tres viatges que Pla va fer al deliciós barri vell de Lausana, du rant els últims anys de vida de Pi joan,perconversarientaularamis tat amb una figura cabdal del pen samentil’acciódelaCatalunyadel segle XX. L’esplèndid llibre de Pla es va veure acompanyat en el dar rer quart de segle pels rigorosos treballsdeJordiCastellanos,Jordi Maragall iAnna M. Blasco. Ara, a més d’un segle de distància de les tasques insubstituïbles de Pijoan per ales cultures catalana iespa nyola,apareixJosepPijoan.Lavida errantd’uncatalàuniversal,queés, sens dubte, l’estudi sobre Pijoan més complet isuggestiu. Complet, perquè els autors s’han servit d’un ampli ventall de correspondència (Cambó, Gaziel, Giner de los Ríos, Maragall, Ortega oUnamuno, en tre d’altres) isuggestiu, ja que Pi joan apareix sempre com un home pont entre la cultura catalana, l’es panyola ilauniversal. Són les dues caresdelamateixamedalla.Una,la formulada per Gaziel el 1930: “Els millorscatalansconvertitsencata lans errants”. L’altra, l’hi va dir Jo sep Carner ja en l’exili mexicà: “A vósusagradaremenarlescireres”. Josep Pijoan va néixer aCiutat Vella el 1897. Mentre estudiava Arquitectura iassistia ales classes d’Antoni Rubió, va ingressar al Centre Escolar Catalanista ivapu blicarelsseusprimersarticlesaLa Renaixença.Lasevafraternalamis tat amb Maragall es va anar filant entre el Montseny iBarcelona el 1901.L’estiudel1903realitza–com si fos un humanista del Renaixe ment– un primer viatge aItàlia i durantl’anyquehiresideixcomen çaacol·laboraraLaVeudeCatalu nya.Més tard vénen anys molt in tensosenquès’erigeixcom–Gaziel dixit el 1930–“el primer animador de la moderna alta cultura catala na”. La seva relació amb Giner ila Institución Libre de Enseñanza, amb la Junta d’Ampliació d’Estu dis, la seva aposta de lluita per la Cultura, la seva tasca fundacional de l’Institut d’Estudis Catalans, el seupaperde“ministresensecarte ra”dePratdelaRibaielsseusapas sionantsiheterodoxosarticlesaLa Veu de Catalunya (19051907), que sónherènciafideldeLaPàtriaNo vaialtrestextosafinsdeJoanMa ragall,forgenunintel·lectualdecos sencer, assentat en l’asseveració taxativa que traslladava aPla als anys 60: “Del meu país idel meu temps he estimat sobretot tres ho mes: el senyor Prat, Maragall iGi ner”. Elllibresintetitzaambcuraibon gust les relacions sentimentals de Pijoan amb Teresa Mestre (La Ben Plantada d’Eugeni d’Ors) que van acabarsentdecisivesperatotsdos fins alamort de Teresa el 1948, quan Pijoan anava atrafegat en la redacció del volum tretzè de la Summa Artis (19311967), aquella oceànica, majúscula ifascinant història general de l’art, el primer volum de la qual està dedicat a Francisco Giner. Amb idèntica discreció tracten els autors el seu segon matrimoni (1950) amb Ge neviève Buignon, que l’acompa nyaràfinsalfinaldelsseusdies.Les dues aventures sentimentals són matèria segura per aungran no vel·lista. El començament del desarrela mentdePijoan,quevaestudiarEn ricJardífamigseglepartintdeltoc d’alerta periodístic de Gaziel a La Vanguardia (20/VI/1923), “La de voradora de hombres”, es tracta amb equilibri iprecisió. Tot co mença amb la fructífera estada de Pijoan al’Escola Espanyola de Ro ma(19101914).JosepM.deSagar ra li recordava en les seves Memò ries(1954)enplenaaventuraroma na: “Tenia amés una certa fuga d’apòstol”, segurament procedent de la influència de Giner, sobre la qualelmateixSagarrahaviaironit A més d’arqui tecte, Josep Pijoan va ser un reconegut historiador, poeta i crític d’art. Aquest retrat és del 1907 GALERADA Va ser “ministre sense cartera” de Prat de la Riba, es va enamorar de ‘La Ben Plantada’ ivaescriure l’oceànica ‘Summa Artis’; Pla el va retratar


cegesqui: Pic de Bure 2.709m, per la vall de Ratin +/-1570, 19’5km, AD-, **/***, S2/S3, 8h (31/12/2021)\nPic de Bure 2.709m, per la vall de Ratin +/-1570, 19’5km, AD-, **/***, S2/S3, 8h (31/12/2021)\nOrientació: NE dins la vall de pujada.\nUn altre grup que estem per la zona de la Dévoluy, després d’uns dies aclimatant i cremant torrons prop de les pistes de Joue du Loup, ens decidim a intentar el pic de Bure. Es tracta d’un cim que crida l’atenció des de la vall de St Etienne-en-Dévoluy, pel seu perfil característic de penya-segat de 600metres i que conforma el “logo” de la estació de esquí de la Dévoluy, també ho són les gegants antenes parabòliques que escodrinyen l’univers en busca de l’origen, i que donen un espectacle digne d’una pel·lícula de ciència ficció com Star-Wars.\nSortim des de la base del telefèric del IRAM (*) a 1.485m (accés per carretera des de Saint Étienne-en-Dévoluy en direcció a l’Enclus i després indicadors de “télepherique Bure” o I.R.A.M.), que funciona únicament com a muntacàrregues per al abastiment del observatori, i per tant no és d’ús turístic.\nA la segona torre del telefèric, el mapa marca un gir a l’Est segons el traçat d’hivern per entrar per la vall que segueix el Plate longe/Coste Belle, però nosaltres seguim pujant recte per la vall, com el GR d’estiu, en la mateixa direcció que el cable del telefèric. Des d’aquest itinerari es veu la entrada de la “Traversée Héroïque”, una de les múltiples cavitats que hi ha al massís i que alguns itineraris hi passen a través seu.\nAl venir directes de la vall, hem de girar a l’Est per mirar d’encarar el flanqueig el més còmode possibles, pas clau de l’itinerari, i que passa per sobre d’una barrera rocosa. Finalment, acabem posant grampons per passar amb seguretat el flanqueig, S4 durant 100m, la resta S3.\nTornem a posar esquis i ganivetes fins a trobar-nos de cara el petit circ que ja dona al plateau de Bure, on ja es veu la base terminal del telefèric. Al no tenir neu en una diagonal molt llarga que ens hagués permès quedar molt aprop del coll, pugem pel fons de la coma pel que ens obliga a pujar amb grampons per a vèncer el coll de forma directe (marques del camí d’estiu pintura groc i vermell). Abans de superar el coll, ja veiem com treu el nas la primera parabòlica platejada, lluint i donant-nos la benvinguda.\nPer fi, ens toca el Sol!!! Dubtem si acabar fent el cim de Bure, que es veu molt aprop i amb poc desnivell. Finalment ens animem, confiant en que baixarem per la estació d’esquí, un pas que coneixíem però que no pensàvem en principi utilitzar. A mida però que enfilem el camí, veiem que està més lluny del que sembla. A pilota passada, una recomanació per guanyar temps és treure pells, ja que tenim quasi 1’5km de lleugera baixada en línia recta, fins a arribar els vestigis o fonaments de més instal·lacions. Ens quedem sorpresos per una sifonada poc pronunciada que no ens esperàvem. Ara si, ens queda menys de 1km i 200m de desnivell per assolir el cim de Bure. En el cim hi ha una miranda que marca els 360graus. A contra-rellotge baixem del cim i pugem la sifonada i el pla fins a la base del IRAM amb pells.\nSom conscients que anem tard, però estem confiats de poder escurçar molt en temps i dificultats baixant per la estació superior de la Dévoluy, utilitzant el pas de la Fenêtre, ja que de l’altre manera previsiblement haguéssim baixat els dos trams més costeruts de nou amb grampons per la seguretat del grup.\nPoc temps tenim per contemplar les antenes, i ni tant sols ens dona temps de fer foto de grup... si no volem menjar el raïm al plateau de Bure.\nLa baixada per la Fenêtre de la Cluse és fàcil. La trobem amb neu fonda i transformada al haver tocat el sol. El pas està equipat amb passamans entre estaques i un cable de línia de vida, per a facilitar la pujada al que sembla un accés concorregut pel costat de l’esperó de la Cluse. És un accés molt més fàcil que pujar per la línia del telefèric. Baixem amb grampons i piolet.\nUn cop baixem els primers metres a peu del pas de la Fenêtre, i traíem el nas per la vessant Nord...ja divisem les pistes que ens facilitaran enormement la baixada. Curiosa també la cavitat/túnel que travessa el dent de roca que deixem a l’esquerra. Són les 16:45 i ja estan començant a tancar els remuntadors superiors.\nBaixem per pistes, tancant l'ultim descens de l'estació i amb les ultimes llums rogenques il·luminant a la serra de Faraut del davant, mentre la cuita al sol ja l’hem perdut nosaltres fa estona. Gràcies als rescatadors de cotxes Teresa i Rosa, podem recuperar els cotxes un cop acabem al pàrquing de la Super-Dévoluy.\nMalgrat que potser no era la millor època de l’any (recomanat Febrer-Maig segons llibre) ni les condicions de neu per pujar/baixar per la Combe de Ratin (no vàrem trobar a ningú amb esquis, ni traces recents), vàrem gaudir molt d’un itinerari singular dels Alps.\n* IRAM: institute Radio Astronomie Millimétrique. Institut de recerca de radio astronomia, construït amb l’objectiu de la exploració del univers i l’estudi del seu origen i evolució. Actualment té 15 antenes parabòliques.\nA remarcar com apunt històric, en aquest telefèric es produí un tràgic accident en la que varen morir 20 persones al caure la cabina en el trajecte de canvi de torn el juliol del 1.999. Ho podem comprovar només arribar al pàrquing on un monòlit recorda el nom i fotografia de les 20 persones. Als pobles han quedat profundament marcats per la tragèdia donat que, d’alguna manera o altre, van perdre algun familiar o amic, ja que al estiu treballaven moltes persones locals al observatori i mentre que al hivern ho feien treballant a les pistes d’esquí.\nPel que alguns companys ens explicaren parlant amb gent local, poc després de fer un manteniment, varen oblidar activar el sistema de seguretat en cas de trencament de cable...Per si no fos poc el tràgic accident, poc després es tornà a produir un accident al xocar un helicòpter amb els cables del telefèric i moriren els dos ocupants del aparell. Així doncs, el telefèric només s’utilitza com a transport pel manteniment o subministrament de la estació, i segons ens van dir, els treballadors hi pugen amb helicòpter en els canvis de torn. Un accés fàcil és per on baixem de forma improvisada.\nParticipants: Teresa L., Rosa M., Roser R., Mercè B., Imma A., Fina R., Mikel C., Xavi K. i Roger G.\nFotos: Roger G.\nPublicat per Roger Gili\nEtiquetes: ALPS, ALPS DÉVOLUY\nUn cim molt particular, referència de la zona. Gràcies per la fantàstica ressenya que ho explica tan bé!\n10 de gen. 2022, 9:02:00\nTraversée Hèroique, Pas de la Fenêtre, possible fenòmen Poltergeist en zona de tràgedies, més accidents qie en el rodatge de l'Exorcista, possibles trobades i contactes amb alienígenes... Quina enveja! Ho té tot. En cas d'haver-me apuntat, no sé en quin punt de retorn hauria desertat... l'1,2,3,4...?\n10 de gen. 2022, 9:41:00\nLa sèrie francesa-britànica La Guerra de los mundos, versió lliure de la novel·la d'HG Wells, està situada en gran part a les antenes de Dévoluy, per si us interessa veure la vostra zona d'aventures en una sèrie de ficció.\nLa sèrie no està malament, a més:\nhttps://www.filmaffinity.com/es/reviews2/1/208715.html Es pot veure a Movistar + crec.\n10 de gen. 2022, 16:38:00\nEl dia abans des del Cim de la Crête de la Plane es veia molt bé l'arribada del telefèric i la paret oest casi vertical del pic de Bure... un muntanyot, tria valenta... molt bé.\n10 de gen. 2022, 23:57:00\nostres!!!! una bona ensigalada, no? Sort que vau poder baixar per pistes :)\n11 de gen. 2022, 13:24:00\nja ja ja, Manel, ja ho pots ben dir que els noms no conviden a aventurar-se.\nHèctor, no en tenia ni idea! Bona info. Llàstima que a la unica plataforma que estic subscrit sigui el YouTube X-)\n11 de gen. 2022, 22:37:00


Fira Mediambiental Eco Sant Cugat Sesgarrigues, l'Alt Penedès ⋆ Socpetit.cat\nEl cap de setmana del 27, 28 i 29 de setembre se celebrarà la 17a ECO SANT CUGAT, la fira mediambiental del Penedès.\nL’Eco Sant Cugat 2019 començarà amb diversos actes previs. El divendres 27 hi haurà la conferència “Vull viure saludable, per on començo?”, a càrrec d’Astrid Barqué, educadora física, coach nutricional i divulgadora d’hàbits saludables. Serà a partir de les 19h a l’Auditori del Centre Cívic.\nEl dissabte 28 es realitzarà una activitat de plogging pels entorns del municipi, amb sortida des de l’Era del Cafè. Mentre caminem, anirem recollint la brutícia que la gent llença i deixarem net el nostre entorn i els nostres camins. També el dissabte arribarà la cinquena Mostra Audiovisual de Medi Ambient del Penedès, amb diferents projeccions a l’auditori del centre cívic. A les 18h es projectarà la pel·lícula infantil d’animació “Bikes, una aventura sobre rodes”, apta per a tots els públics.\nI el diumenge 29 és el dia gros de la fira, amb molts actes i ben variats: la caminada, una bicicletada, el mercat alternatiui, l’espai salut amb moltes activitats, passejada entobotanica, conferències, tallers per a totes les edats, jocs infantils amb inflables, i la fira amb estands i expositors. Totes les activitats son gratuïtes. Una de les xerrades serà sobre la recollida selectiva porta a porta, a càrrec de la Mancomunitat Penedès Garraf, on s’explicarà la recollida de residus mitjançant aquest sistema, la problemàtica del mètode actual de contenidors al carrer, i els avantatges del nou mètode que es pretén dur a terme al municipi properament.\nés el dia gros de la fira, amb molts actes i ben variats: la caminada, una bicicletada, el mercat alternatiui, l’espai salut amb moltes activitats, passejada entobotanica, conferències, tallers per a totes les edats, jocs infantils amb inflables, i la fira amb estands i expositors. Totes les activitats son gratuïtes. Una de les xerrades serà sobre la recollida selectiva porta a porta, a càrrec de la Mancomunitat Penedès Garraf, on s’explicarà la recollida de residus mitjançant aquest sistema, la problemàtica del mètode actual de contenidors al carrer, i els avantatges del nou mètode que es pretén dur a terme al municipi properament.


5.10. Sant Martí | Nomenclàtor clàssic Barcelona\nNomenclàtor clàssic Barcelona\n3. Llistat de carrers alfabèticament\n4. Llistat de carrers per barris\n5.1. Ciutat Vella\n5.10. Sant Martí\n5.4. Les Corts\n5.5. Sarrià-Sant Gervasi\n5.8. Nou Barris\n5.9. Sant Andreu\nCARRER DE CATÀNIA\nCatània és la segona ciutat més gran de Sicília. Va ser fundada el segle VIII aC pels grecs de Calcis. Al principi s’anomenava Αἴτνη, “darrera del volcà”, però després va ser coneguda com Κατάνη, “sota el volcà”. El 476 a.C va ser ocupada per Hieró I de Siracusa que va portar nous habitants a la ciutat. Durant l’expedició d’Atenes el 433 a.C la ciutat va esdevenir el quarter general de la flota atenenca i la seva base contra Siracusa. El 403 a.C, després de la derrota dels atenesos a les Guerres del Peloponès, els cartaginesos van esclavitzar els habitants i van saquejar Catània. Durant la Primera Guerra Púnica va ser sotmesa per Roma el 263 a.C. Després de les ocupacions dels bàrbars la ciutat va ser recuperada el 535 pels bizantins.\nDe l’època grega no queden restes, però de la romana queda el teatre, l’amfiteatre, les muralles, els banys, alguns edificis i un aqüeducte que va ser destruït per una erupció. La ciutat va ser arrasada per la lava unes set vegades, i en capes sota la ciutat actual es troba la ciutat romana. Molts dels antics monuments de la ciutat romana han estat destruïts per terratrèmols.\nCARRER DE CONSTANTINOBLE\nConstantinoble, en llatí Constantinopolis i en grec Κωνσταντινούπολις, és el nom antic de l’actual ciutat d’Istanbul, a Turquia. El nom deriva de l’emperador romà Constantí el Gran. L’any 324 aquest es va convertir en l’home més poderós de l’imperi Romà i va decidir fundar la ciutat i fer-la capital de l’imperi. Va començar treballant per embellir la ciutat, recrear-la i protegir-la, amb l’ajut de quaranta mil treballadors esclaus. Al cap de sis anys, el 330, es van acabar les obres i es va inaugurar la ciutat, amb ritus tradicionals. La ciutat llavors tenia uns 30.000 habitants i al cap d’un segle ja en tenia 500.000, convertint-se en la ciutat més gran del món. Va ser anomenada Nova Roma de Constantí, Nea Roma Constantinopolis.\nLa caiguda de Constantinoble va significar la fi de més de mil anys d’existència de l’Imperi romà d’Orient. Va ser la capital de l’imperi Bizantí durant segles, fins a la seva conquesta pels turcs en el segle XV, quan comença l’Edat Moderna. Va deixar de ser majoritàriament cristiana per a transformar-se en musulmana.\nCARRER/ PASSATGE DE CÒRSEGA\nCòrsega és una illa mediterrània, situada entre la costa provençal de França i la toscana d’Itàlia, al nord de Sardenya. Aquesta illa va ser anomenada Corsica pels romans. El 259 a.C va ser atacada per una flota romana i els seus habitants foren obligats a reconèixer la sobirania romana. La província de Còrsega i Sardenya es va crear el 221 a.C. La colònia de Mariana va ser fundada per Gai Mari el 93 a.C i va ser visitada per Juli Cèsar el 46 a.C. El 6 a.C August va nomenar un procònsol per administrar la província de Còrsega-Sardenya, ja que durant la República aquestes illes havien format una sola província. La capital de Còrsega va ser Alèria. Després del segle I, no es va fer res per desenvolupar la civilització romana a l’illa, perquè era considerada salvatge i inhòspita. Fins i tot, va ser un lloc de desterrament polític, com en el cas de Sèneca (del 41 a.C al 33 a.C). Estrabó descriu les tribus corses com gent dedicada al robatori i al saqueig.\nEl terme democràcia ve del grec δῆμος, que significa “poble”, i κρατέω,“governar”. El seu sentit literal és el “govern del poble”. Té el seu origen com a terme i com a sistema de govern en l’antiguitat grega. La democràcia es va establir com a forma de govern a Atenes després de la revolució popular dirigida per Efialtes el 462 aC, que va possibilitar l’accés al poder dels pobres lliures. Només podien formar part de l’assemblea del poble els homes lliures grecs, excloent així al 75 % de la població integrada per esclaus, dones i estrangers. L’assemblea va ser el símbol de la democràcia atenenca. A la democràcia grega no existia la representació, els càrrecs de govern eren ocupats alternativament per tots els ciutadans i la sobirania de l’assemblea era absoluta.\nCARRER DE L’EPIR\nL’Epir, Ἤπειρος, constitueix una de les tretze regions administratives de Grècia. Està vorejada a l’oest per la Mar Jònica, limitada al sud-oest d’Albània, al nord de Macedònia i a l’est amb la regió de Tessàlia. La seva capital és Ioànnina, té 57.000 habitants. És la regió més muntanyosa de Grècia, amb el Mont Smolikas de 2.646 metres i poc fèrtil. El clima és mediterrani, modificat per l’altitud. La població és poc densa, molt inferior a la mitjana del país. La base de l’economia de la regió és l’activitat agrícola: cereals, tabac i oliveres; tot i que també trobem indústria tèxtil i alimentària.\nCARRER DE TESSÀLIA\nTessàlia, Θεσσαλίας, és una de les tretze perifèries de Grècia, localitzada a la Grècia Central i limitada amb Macedònia pel nord, Epir per l’oest i el mar Egeu per l’est. Té una superfície de 14.000 km² i aproximadament un milió d’habitants. Està gairebé tota envoltada de muntanyes: la serralada del Pindos i el mont Olimp, la muntanya més alta de tota Grècia i considerada la casa dels dotze déus Olímpics. La seva capital és Làrissa. El seu riu principal és el Peneu, Πηνειóς,que neix a l’Epir i acaba desembocant al mar Egeu. En època arcaica, del segle VII al VI aC, va ser una regió poderosa per les seves riqueses agrícoles i per la força de l’exèrcit. Al segle V aC les lluites i la rivalitat entre les diferents classes socials ciutadanes minaren greument la força de la regió.\nEl nom de la regió es deu a la mitologia: Tèssal. Aquest era un príncep corinti que va conquerir la ciutat de Iolcos, als peus del mont Pelió. En aquesta muntanya vivien els centaures i és on Tetis i Peleu van celebrar les seves noces.\nCARRER DE RODES\nRodes, en grec Ρόδος i en llatí Rhodus, és l’illa més gran del Dodecanès i la més oriental de les illes principals de Grècia, a la mar Egea. Està situada tan sols 18 km a l’oest de la costa de Turquia, entre la Grècia continental i l’illa de Xipre. Històricament, és coneguda sobretot pel Colós de Rodes, Ὁ Ἥλιος Ῥόδιος, una de les set meravelles del món antic. Aquesta va ser una estàtua gegantina del déu Hèlios construïda el segle III aC per Cares de Lindos. La seva grandària era aproximadament la de la moderna Estàtua de la Llibertat de Nova York. La ciutat medieval de Rodes ha estat declarada Patrimoni de la Humanitat.\nServi Sulpici Galba, en llatí Lucius Livius Ocella Servius Sulpicius Galba, va ser un emperador romà del 68 al 69.Va tenir una brillant carrer política i va ocupar diversos càrrecs durant anys, entre ells el de governador d’Aquitània i de la província de la Hispània Citerior o Tarraconense. L’any 68 va rebre una invitació de Víndrex per secundar una revolta contra l’emperador Neró. A la mort d’aquest, Galba va ser proclamat emperador i quan va rebre el títol de Cèsar va anar a Roma junt amb Otó, el governador de Lusitània. Durant els pocs mesos del seu govern, va intentar tornar a un Principat de caràcter senatorial, però es va trobar amb oposició. També va dur a terme una política repressora contra els servidors i col·laboradors de Neró.\nGalba va adoptar Luci Calpurni Pisó com el seu successor, fet que va trencar la seva amistat amb Otó. Aquest va guanyar-se els seguidors de Neró i els va convèncer perquè assassinessin Galba. En morir, el 15 de gener del 69, Otó va ser proclamat emperador.\nIcària, en grec Ικαρία, és una illa de Grècia a la mar Egea, a l’oest de Samos. La seva població és de 8.321 habitants i té una superfície de 255 km².\nEl nom de l’illa deriva d’Ícar, fill de Dèdal, que suposadament va caure al mar a prop de l’illa. Icària és una de les 74 unitats perifèriques de Grècia. El cap oriental va ser anomenat Draconum i a prop hi havia una ciutat amb el mateix nom. Segons la tradició, Dionís va néixer en aquest cap. Una altre ciutat important situada a la costa nord és Istoi, Isti, on hi havia un temple anomenat Tauropòlion dedicat a Artemisa.\nCARRER DE MARSALA\nMarsala és un municipi de la província de Trápani, situat a la costa occidental de Sicília. Aquesta ciutat va estar en mans dels romans l’any 241 a.C. Va convertir-se en un dels centres més importants de la província siciliana. Es van construir vil·les i edificis públics, fins al punt de mereix l’apel·latiu de “Splendida Urbs” per part de Ciceró, entre els anys 76 i 75 a.C. Es segle V va ser annexionada a l’imperi Bizantí. Famosa pels seus vins, d’altíssima qualitat i ja de gran nomenada a l’antiguitat.\nLa imatge és un mosaic de Medusa que es va trobar a una terma romana de Marsala.\nCARRER DE MART\nEn la mitologia romana, en llatí Mars, era el déu de la guerra, fill de Juno i de Júpiter. És l’equivalent en la mitologia grega a Ares, però a diferència d’aquest, aquell era adorat més que qualsevol altre déu romà, probablement pel fet d’estar vinculat amb la fundació de Roma. Es deia que els seus fills, Ròmul i Rem, havien fundat Roma, i els romans es consideraven ells mateixos fills de Mart, ja que era considerat el pare del poble romà.\nSe’l representa com un guerrer armat, amb un casc crestat, sobre un carro, amb escut i llança. Aquest es va aparellar amb Venus, esposa de Vulcà i, segons ens explica Homer a l’Odissea, el déu ferrer, coneixent la seva relació pel Sol, Hèlios, els va preparar una xarxa invisible que els va atrapar mentre mantenien relacions sexuals i van ser ridiculitzats davant de tots els déus.\nCARRER DE VENUS\nEn el barri de Gràcia hi ha un altre carrer anomenat així (vid. Gràcia).\nCARRER DE MESSINA\nMessina és una ciutat d’Itàlia coneguda com la “porta de Sicília”. Durant la Primera Guerra Púnica, el 264 aC, abans de l’arribada de l’ajut romà, el partit cartaginès es va imposar a la ciutat, però quan el cònsol Appi Claudi Caudex va desembarcar a Messina, van derrotar els cartaginesos i els siracusans que assetjaven la ciutat amb forces conjuntes. A la ciutat es va establir una guarnició romana i va ser la principal base durant tota la guerra. Des de llavors que va romandre com a ciutat aliada a Roma, foederata civitas.\nDurant la darrera part de la República i sota l’Imperi, la ciutat va ser una de les principals ciutats de Sicília, civitas maxima et locupletissima. Com a ciutat aliada tenia el seu senat i els seus magistrats i només havia de contribuir amb gra i amb vaixells i subministrament en cas de guerra. El 48 a.C va ser atacada pel pompeià Cassi, que va cremar vaixells però no va fer res contra la ciutat protegida per una legió romana. Després va ser la seu de Sext Pompeu durant la seva guerra contra Octavi August el 36 a.C. Els habitants van rebre la ciutadania romana i va esdevenir municipi romà ordinari. El vi de la ciutat, vinum mamertinum, era molt apreciat a Roma. A la moderna ciutat queden molt poques restes: uns banys i alguns paviments.\nCARRER DE NARBONA\nNarbona és una ciutat del Llenguadoc. Els romans van fundar el 218 aC la seva primera colònia fora d’Itàlia i, entre altres, a aquesta li van donar el nom de Narbo Martius, que després va esdevenir la capital de la Gàl·lia Narbonesa. El 45 aC Juli Cèsar va instal·lar els veterans de la Legió X. Al segle I la ciutat va arribar a la seva màxima esplendor gràcies a l’activitat portuària, pel port fluvial. Aquesta prosperitat es va acabar a causa d’un incendi que va destruir parcialment la ciutat el 145.\nDe l’època romana en queden poques restes: principalment una part de la Via Domícia descobert recentment i l’horreum, una mena de cava que havia servit de magatzem. També s’ha trobat un temple i un amfiteatre, i se sap que hi havia hagut termes i un teatre. El 462 hi van entrar els visigots, amb els quals va ser la capital de la província de Septimània.\nPLATJA I PASSEIG MARÍTIM DE LA NOVA ICÀRIA\nEn aquest mateix barri hi trobem l’Avinguda Icària (vid. Avinguda Icària)\nEn el barri de Sants-Montjuïc hi trobem el carrer de Trajà (vid. Sants-Montjuïc)\nXipre és una illa situada al sud de Turquia, a la mar Mediterrània. El país està dividit entre els turcs i els grecs. La part grega és part de la Unió Europea des del 2004. Quan els territoris que va conquerir Alexandre el Gran es van desintegrar, va passar a dependre dels Ptolomeus, des del 294 a.C fins a la conquesta romana, el 58 a.C. A partir de llavors, Xipre va formar part dels dominis romans i el 22 a.C va ser nomenada província autònoma. A l’època de Trajà, els nombrosos hebreus de l’illa juntament amb els de Cirene i els d’Egipte es van rebel·lar contra Roma, però van ser víctimes d’una forta repressió. Al segle I s’hi va introduir el cristianisme amb el governador romà Sergi Paule. Al segle II els jueus es van revoltar en temps d’Adrià i van massacrar els habitants grecs de l’illa. Per un temps es van fer amos de l’illa, però finalment van ser derrotats i expulsats de Xipre.


Conseller Comín, els experiments a casa i amb gasosa\nAl Parc Taulí, van arribar a tenir 104 malalts, 50 d'ells de nivell 2 quan únicament tenen recursos i humans per atendre a 35. Aquest col·lapse va fer que es doblés l'ocupació dels Boxes, els passadissos es bloquejats i 42 malalts que havien de ser ingressats es mantinguessin en Urgències per falta de llits. Això no és un cas puntual sinó que s'està convertint en una cosa habitual en aquest centre hospitalari on el col·lapse ja és qualificat pels professionals sanitaris com de "col·lapsar endèmic".\nEl mateix dia però un altre hospital de referència a Catalunya, Vall Hebron, atenien 68 malalts sent el més antic de 4 dies abans. Es que queixaven a les xarxes socials de la manca d'inversió en recursos per evitar situacions com aquestes en la seva constant dia a dia infernal.\nMentrestant el conseller Comín es dedica a fer anuncis grandiloqüents com que invertirà 9,2 milions d'euros a l'Hospital de Terrassa i 12,5 milions al Parc Taulí. I la pregunta que tothom es fa és per a quan ?. Els professionals sanitaris volen menys promeses i més fets.\nPer la seva banda els veïns i els sindicats es van unir per reivindicar l'obertura de la planta 9 de Vall Herbron per descongestionar les urgències i garantir una estada digna per als usuaris de l'hospital.\nTeatre, això és el que fa; se segueix retallant i privatitzant. Fins que no ens traiem de sobre aquesta colla de vividors de CIU i ERC no sortirem d'aquest femer on ens han ficat.\nescrit per Jordi 16/mai/16 13:26 h.


Japonès A2.2 - Escola de Llengües - Universitat Oberta de Catalunya (UOC)\nA Japonès A2.2 s'assoleixen algunes de les competències corresponents al nivell A2 dels estàndards d'ensenyament de la Fundació Japó (JFS), que al seu torn s'ajusten al Marc Europeu Comú de Referència per a les llengües (MECR). El curs s'adreça a aquelles persones que ja han cursat Japonès A2.1 o tenen un nivell equivalent.\nEl curs és de contingut pràctic i, al final, l'estudiant serà capaç de desenvolupar-se en una estada al Japó, ja sigui a casa d'una família d'acollida, a la consulta del metge o en una botiga. També podrà parlar de la cultura i els costums, tant del seu país com del Japó. En aquest nivell, l'estudiant començarà a fer ús de mitjans de comunicació, com la televisió, i a extreure informacions d'alguns programes de comprensió fàcil, com els de viatge. Per a més detalls, pots consultar la taula de continguts.\nTítol: Japonès A2.2\nPer seguir el curs, és imprescindible haver cursat Japonès A2.1 o tenir un nivell equivalent. Això implica comprendre i saber escriure els sil·labaris hiragana i katakana així com tenir coneixement d'uns 200 kanji i haver assolit els primers objectius corresponents del nivell A2 en la llengua japonesa.\nSaber demanar que ens recomanin un metge.\nSaber llegir les instruccions de medicaments i extreure'n algunes informacions.\nSer capaços d'explicar els símptomes que tenim.\nEntendre les instruccions que el metge ens dóna.\nSaber parlar de nosaltres mateixos per fer-nos conèixer.\nSaber preguntar i entendre com funcionen els electrodomèstics.\nSer capaços d'entendre instruccions sobre quins dies es llencen escombraries.\nSaber escriure sobre la nostra estada al Japó en una carta, un missatge electrònic o un blog.\nSaber preguntar pel camí i entendre respostes.\nSaber orientar-se dins d'uns grans magatzems.\nSer capaços de demanar al dependent si tenen el que busquem.\nSaber explicar què volem comprar i allò que hem comprat.\nSaber parlar del nostre país o de la nostra ciutat.\nPoder parlar de la nostra cultura i dels nostres costums amb companys de la classe.\nSaber parlar de les nostres experiències amb altres cultures.\nSer capaços d'entendre les idees principals de programes de televisió que parlen de viatges.\nPoder parlar de la ciutat o el poble on vivim.\nEls materials de l'assignatura són en format web i en paper i consisteixen en exercicis i propostes d'activitats.


El CK Montcada serà un dels dos representants catalans a la propera edició de l’Europa Shield - La Veu - Esports\nEl CK Montcada serà un dels dos representants catalans a la propera edició de l’Europa Shield\nLa renúncia del subcampió hongarès ha obert les portes a l’equip local, que competirà a Lisboa entre el 27 i el 31 de gener\n23/12/2016 - Rafa Jiménez\nL’esport montcadenc començarà el 2017 amb una fita històrica que es viurà a finals de gener a Lisboa (Portugal) amb la primera participació del CK Montcada en un torneig oficial internacional de clubs. Serà a l’Europa Shield, la segona màxima competició europea de korfbal que reuneix els subcampions de les lligues nacionals, excepte els d’Holanda i Bèlgica, els grans dominadors d’aquest esport mixte molt semblant al bàsquet. El KC Barcelona havia ser ser l’únic representant del korfbal català en aquest torneig que es disputarà entre el 27 i el 31 de gener a la capital portuguesa. Finalment, la renúncia del subcampió hongarès va obrir les portes a la presència d’un segon equip català al torneig. El CK Montcada, que la temporada passada va acabar cinquè a Lliga Nacional, va rebre a finals de novembre la invitació per part de la Federació Catalana per competir a Lisboa després de la renúncia dels dos equips que havien acabat per davant seu. “Per al club, és molt important aquesta primera participació internacional. És la culminació a la feina que s’està fent en col·laboració amb l’AEE Montserrat Miró i, tot i que no ens hem classificat per mèrits esportius, és un premi per a aquesta generació de jugadors”, ha comentat David Rúa, tècnic del primer equip des de fa tres temporades i que prepara un conjunt amb 18 jugadors, alguns del CK Montcada B, amb l’objectiu de fer un paper digne a l’Europa Shield. Els montcadencs, que jugaran al grup A, debutaran el 27 de gener contra el CRC Quinta dos Lombos portugués i tancaran la primera fase el dia 28 contra el SG Pegasus Rommerschied alemany i el KCC Ceske Budejovice txec.\nAquesta primera participació europea significarà un punt d’inflexió per a una entitat que, fundada al 2010, s’ha consolidat com un dels referents del korfbal català amb la formanció de jugadors que han participat en Mundials en diverses categories. De la seva actual plantilla, Irina Casado, campiona de l’Europa Shield al 2015 amb el BEC anglès, i Marc Castillo, guanyador de l’Europa Cup amb el Top Sassenheim holandès al 2012, són els únics amb experiència internacional a nivell de clubs.\nLa participació del CK Montcada a l’Europa Shield serà possible gràcies a l’esforç dels jugadors i el cos tècnic, que es pagaran el desplaçament i l’allotjament, En aquet sentit, el club que presideix Juanma Fernández estudia organitzar alguna activitat per recaptar fons i fa una crida a totes les empreses o persones que vulguin col·laborar econòmicament.\nAEE Montserrat Miró. Tot i ser clubs independents, el CK Montcada i l’AEE Montserrat Miró tenen un acord de vinculació. Fundat al 2006, el Miró compta amb un sènior a 2a Divisió i treballa amb el planter. Aquesta temporada ha recuperat un equip infantil i els seus dos cadets disputaran la final del 1r Trimestre de la Lliga Kigs el 21 de gener a Platja d’Aro.


Memòria del Centre Català de Solidaritat (CECAS) d’atenció a la drogodependència el 2014 - Actualitat - NotíciesTarraconense\nMemòria del Centre Català de Solidaritat (CECAS) d’atenció a la drogodependència el 2014\nMés de 500 persones de tot Catalunya amb problemes de drogodependències han realitzat un programa de tractament al Centre Català de Solidaritat durant el 2014. La seva tasca es basa en generar espais per atendre, acompanyar i tractar educativa i terapèuticament persones amb problemes addictius, amb especial sensibilitat per aquelles que es troben en situacions de marginació, amb la màxima qualitat de mitjans humans tècnics i econòmics.\nPromogut per Càritas Catalunya i la Conferència Episcopal Tarraconense, CECAS rep també el suport de la Unió de Religiosos de Catalunya i de l’Orde Hospitalari de Sant Joan de Déu. Hi participa el Bisbat d’Urgell, a través de Càritas d’Urgell i Càritas Andorrana.\nAquest centre es planteja què porta les persones a l’addicció i fa acompanyament de les realitats, potencialitats i capacitats personals per tal que la mateixa persona sigui la solució que li permeti millorar la seva qualitat de vida, autonomia i benestar.\nUna feina que és possible gràcies a les 92 places residencials i 15 de centre de dia que diàriament s’ofereixen. També hi juga un paper clau l’atenció ambulatòria que s’ofereix en el Centre d’Atenció i Seguiment. Els programes de tractament de CECAS es duen a terme a través de l’atenció ambulatòria, en el centre de dia, a la comunitat terapèutica, en un pis de reinserció, i en un pis d’inclusió social i atenció familiar.\nL’equip d’atenció està format per 42 professionals dels camps de la Medicina, Infermeria, Psicologia, Treball social, Educació Social i Integració Social. A més, es compta amb el suport de 2 psiquiatres gràcies a la col·laboració amb Sant Joan de Déu i amb 70 persones voluntàries.\nDe les persones ateses, un 81,8% són homes i un 18,2% són dones, les quals, a nivell residencial, han estat ateses de manera específica en un programa diferenciat de comunitat terapèutica que es troba ubicat a Tarragona. El tram d’edat majoritari és de 31 a 40 anys, i la droga principal que motiva l’ingrés és l’alcohol amb un 42,4% dels casos, essent la cocaïna la segona droga principal (36,5%). Un 70% de les persones es trobaven a l’atur havent treballat abans.\nFins a un 65% de les persones han finalitzat el tractament amb una alta terapèutica, essent 6 mesos el temps mig d’estada.\nEl suport familiar és clau per acompanyar el malalt en el procés de desintoxicació i deshabituació. Es realitzen grups, entrevistes individualitzades i trobades entre la família i la persona amb drogodependència. Aquest 2014 s’han atès fins a 150 famílies.\nLes ajudes a CECAS\nEl pressupost executat ha estat de prop de 1.800.000 euros. Cal remarcar que les cessions d’ús i aportacions en espècies són importants i permeten un bon desenvolupament de les activitats. L’Ajuntament de Barcelona cedeix gratuïtament la finca de Can Puig. L’Agència de Salut Pública de Barcelona col·labora amb la realització de les analítiques per al control d’abstinència. Els Arquebisbats de Tarragona i Barcelona, i els Bisbats de Sant Feliu de Llobregat i Terrassa i Lleida, cedeixen els locals de les acollides. Les Càritas Diocesanes de Barcelona, Lleida i Tarragona paguen els subministraments d’aigua, electricitat, gas i telèfon dels locals d’acollida respectius.\nEn relació als aliments, es reben donacions de la Fundació Banc dels Aliments i del Pla d’Ajuda alimentària de la UE, Creu Roja a Barcelona.\nD’altra banda, destacar que el 2014 s’ha constituït l’Espai de Reflexió Ètica en Serveis Socials del CECAS amb la finalitat de ser un òrgan de caràcter consultiu i interdisciplinari, creat per a anàlisi i assessorament de qüestions de caràcter ètic en l’àmbit de l’atenció a les persones amb drogodependència, amb la finalitat de contribuir a la millora de la seva atenció, a través de la promoció dels valors ètics.\nEl Centre Català de Solidaritat és una Fundació privada sense ànim de lucre fundada l’any 1991, que es dedica a l’atenció de persones amb drogodependència, especialment aquelles que es troben en situació d’exclusió social. S’atén tant la persona com el seu entorn familiar.\nEl CECAS neix l’any 1991, a iniciativa de les Càritas de Catalunya i amb el suport dels bisbes de totes les diòcesis catalanes amb la voluntat de cobrir les necessitats de persones excloses amb problemes d’addicions. I és un servei de l’Església de Catalunya per al tractament, rehabilitació i reinserció de les persones amb drogodependència. Treballen des de valors com ara l’afecte, la solidaritat, la responsabilitat social, la lluita contra la marginalitat, el compromís, la motivació, l’entusiasme, l’esperança, la paciència i la tolerància.\nFont: CECAS. - Cat. Religió


Curs Especialitzat Online de Tecnologia a Contact Center on-line per Instituto de Comercio Electrónico y Marketing Directo ICEMD - educaweb.cat\nCurs Especialitzat Online de Tecnologia a Contact Center\nDescobreix les claus d'un projecte d'implantació tecnològica\nUn Contact Center d'èxit té dos elements fonamentals: uns recursos humans competents i una tecnologia eficaç i actualitzada. Si vols assegurar de comptar amb les eines i tècniques més avançades per a la teva Contact Center, el canvi comença a ICEMD.\nUn Curs online impartit per experts digitals en actiu, que et permetrà conèixer totes les peces clau que conformen la tecnologia necessària per aconseguir un Contact Center eficaç i rendible, així com les tecnologies frontereres a tenir en compte en l'estratègia de relació amb els clients.\nLes tecnologies del Contact Center\nComponents i Tecnologies de distribució d'interaccions\nWebinar: Components de distribució d'interaccions\nClaus d'Èxit en una implantació tecnològica\nWebinar: Claus d'èxit\nLes últimes propostes tecnològiques: tendències en portals de veu\nIntegració CTI. La cola entre la informació i les interaccions\nCom desenvolupar serveis i campanyes multicanals\nWebinar: Últimes tecnologies per a la Gestió del Contacte del Client en entorns Digitals\nElaboració d'un RFP\nSetmana d'avanç en el projecte final 01\nModels de negoci basats en la tecnologia\nWebinar: Elaboracion d'un RFP\nSistemes de gravació. Avaluació de qualitat\nJustificació de la inversió en un Contact Center\nWebinar: Integració d'Aplicacions i Explotació de dades\nEines de planificació. Sistemes de WFM\nAquest Curs Especialitzat Online està especialment concebut per als professionals o futurs professionals que volen millorar el seu coneixement sobre les tecnologies que s'utilitzen en un Contact Center.\nResponsables de Comunicacions.\nResponsables de Contact Centers.\nAprofundiràs en els elements crítics d'un Contact center\nDefiniràs les bones pràctiques en la implementació d'un Contact Center\nConeixeràs totes les tecnologies disponibles per a l'optimització tècnica de la teva Contact Center\nAprendràs a valorar financerament la inversió tecnològica de la teva Contact Center\nTreballaràs amb casos reals d'empreses actuals\nPrograma bonificable per la Fundació Tripartita.\nCurs Especialitzat Online de Tecnologia a Contact Center encara no ha rebut opinions\nCurs Manteniment d'Equips Informàtics


La moció de censura contra Bartomeu arriba a les firmes validades per forçar el referèndum - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa moció de censura contra Bartomeu arriba a les firmes validades per forçar el referèndum\nLa plataforma ha aconseguit aquest dimecres l'objectiu de sumar 16.521 signatures vàlides\nefe | barcelona 07.10.2020 | 17:26\nEls impulsors de la moció de censura contra el president del FC Barcelona Josep Maria Bartomeu i la seva junta directiva han aconseguit aquest dimecres l'objectiu de sumar 16.521 signatures vàlides i així aquesta ha esdevingut la tercera de la història del club que supera el tall de les signatures.\nLa primera que va aconseguir l'objectiu va ser la pionera, impulsada per l' 'Elefant Blau' el 1997 contra Josep Lluís Núñez. Entre les cares visibles de la plataforma hi va haver noms que més tard agafarien molt protagonisme en clau blaugrana com Joan Laporta (el responsable jurídic al costat de Sebastià Roca), Alfons Godall, Albert Vicens, Albert Perrín, Agustí Benedito o Jacint Borràs. També n'hi va haver altres, com Armand Carabén, que ja havien pertangut al club.\nElls estaven convençuts que Núñez pretenia convertir el Barça en una Societat Anònima Esportiva, i aquest va ser el principal motiu per impulsar la moció. Llavors els estatuts de l'entitat blaugrana no deixaven clars els passos a seguir en el procés i va haver de mitjançar Jaume Alonso-Cuevillas, degà del Col·legi d'Advocats de Barcelona, perquè el club donés per suficients les 5.664 signatures vàlides de les 6.014 presentades (una d'elles va ser la de Johan Cruyff), més del 5% del cens electoral de club, i se celebrés un referèndum.\nEn la votació, que es va celebrar al març del 1998, Núñez va guanyar folgadament (24.863 van votar a favor de la seva continuïtat i 14.358 a favor de la seva dimissió) i va seguir presidint el Barcelona fins que va dimitir l'any 2000 com a conseqüència d'una crisi esportiva i de la pressió que va seguir exercint l''Elefant Blau' des de l'oposició. Curiosament, la segona moció de censura de la història del club que va aconseguir superar el tall de signatures la van patir alguns dels noms que havien tirat cap endavant la de Núñez. Aquesta va començar al maig del 2008, quan Laporta presidia el club i acabava d'encadenar dos anys en blanc.\nEls impulsors de la moció, Oriol Giralt i Christian Castellví, van considerar que aquesta deriva esportiva del club, juntament amb diferents temes extraesportius com la baixada del pantalons de president a l'aeroport del Prat o el seu comportament poc ètic a la llotja d'Old Trafford, eren suficients motius per dur-la a terme. Giralt i Castellví van superar amb escreix les 5.882 signatures necessàries i en van aconseguir 9.145 de vàlides. El referèndum es va celebrar al juliol i els impulsors van estar molt a prop del 66,6% dels vots necessaris en contra de Laporta i la seva junta directiva perquè es veiessin obligats a deixar el comandament del club. Finalment van aconseguir 23.870 vots (un 60,6% el total).\nAquesta xifra no va ser suficient per forçar la dimissió del president, però sí perquè vuit dels seus directius decidissin abandonar-lo: Albert Vicens, Marc Ingla, Ferran Soriano, Clàudia Vives-Fierro, Josep Lluís Vilaseca, Xavier Cambra, Antoni Rovira i Evarist Murtra.\nLa següent temporada el Barcelona conquistaria per primera vegada en la seva història el triplet de Lliga de Campions, Lliga i Copa del Rei amb Pep Guardiola a la banqueta. En les eleccions de l'any 2010, els estatuts no permetrien Laporta tornar a presentar-se com a candidat en haver complert dos mandats seguits, i el seu delfi, Jaume Ferrer, tan sols aconseguiria 6.168 vots en uns comicis en què Sandro Rosell venceria amb 35.021.\nAra els tres precandidats (Jordi Farré, Víctor Font i Lluís Fernández Alà) i els vuits grups d'opinió (Manifest Blaugrana, Seguiment FCB, Cor Blaugrana, El Senyor Ramon, La Resistència del Palau, compromissaris FCB, Dignitat Blaugrana i Noies Barça Twitter) es troben davant l'objectiu d'aconseguir portar una moció fins a les últimes conseqüències per primera vegada en la història del club: guanyar el referèndum i així obligar a abandonar la gestió del FC Barcelona a Bartomeu i la seva junta directiva.\nUn grup d'ultradreta retira el mural de l'1-O de Moià inspirat en el «Guernica».


Amb els nens i altres coses: Aventura matinal.\nFa dies que surto de casa a passejar la Tami sense el mòbil. No sé per què, sempre m'agrada dur-lo perquè poden passar moltes coses, però no el duia. Però avui, ja era al replà de l'escala i he tornat a entrar a buscar-lo. Potser podia fer falta.\nQuan ja tornava de passejar amb la Tami he vist un home mirant un ocell que hi havia a terra, un ocell gran amb les ales marrons. L'ocell ha volat i li he preguntat a l'home quin ocell era. 'Una àliga', m'ha dit. I m'ha assenyalat a on ha anat: just a l'altre banda de la cruïlla!!\nNo podia ser! Allà l'atropellarien o li farien mal!\n112!!! Truco, responen, explico què passa i em diuen 'un moment, no pengi' i vinga a esperar una estona que semblava eterna. Fins que s'ha posat una altra persona. Li he tornat a explicar. El falcó (perquè penso que era un falcó, massa petit per ser una àliga) s'ha ficat al metro, al vestíbul del metro, i s'ha quedat allà. I l'home que l'ha vist primer també s'ha quedat per poder ajudar qui vingués a buscar-lo.\nQuan he tornat a passar per allà camí de la feina hi havia dos agents de la guàrdia urbana que han anat a buscar els cuidadors dels falcons de la Sagrada Família. Demà ja m'explicarà el Músculman com ha acabat tot.\nEl Sotaescala 20 de juny, 2012 13:39\nes molt significatiu aixo del mobil, com es que avui has tornat a burcar-lo i els altres dies no ??? ahhhhh la teva esencia ja sabia que el nesesitaria...............\nAritha 20 de juny, 2012 21:31\nWow, thats very special. Well done!


Alejandro Ros Mateos: Torre Orbit, Londres\nLondres ha inaugurat la Torre Orbit, que esta destinada a esdevenir una de les fites arquitectòniques dels Jocs Olímpics d’Estiu de 2012. La torre, d’un vermell brillant, és una impactant estructura retorçada que s’alça 115 metres. El nom complet de la torre és AcerlorMittal Orbit ja que està sufragada pel magnat indi de l’acer Lakshmi Mittal. L’autor del concepte és l’escultor Anish Kapoor, que ha estat executat per l’arquitecte Cecil Balmond.\nL’obra no deixa indiferent. Alguns ja la comparen amb la Torre Eiffel, símbol de l’Exposició Universal de París al 1889, però a mi em recorda més la proposta de Vladimir Tatlin per al monument a la Tercera Internacional que mai no es va arribar a realitzar i que devia tenir uns 300 metres d’alçada.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 21:06\nkalamar 25 de juliol de 2012 a les 10:30\nHe arribat a casa teva gràcies a Tintin i la torre Orbit. Felicitats pel blog.\nAlejandro 4 d’agost de 2012 a les 14:58\nGràcies, jo acabo de descobrir el teu blog i m'ha semblat interessantíssim