Joc de trons: guanyes o mors - I can hear music - Time Out Barcelona\nJoc de trons: guanyes o mors\ndimarts , 10/04/2012 | Pots sentir-me\nDiumenge el canal de televisió per cable nord-americà HBO va estrenar la segona temporada de Game of thrones, l’adaptació de la saga de fantasia de George R. R. Martin Cançó de gel i de foc sobre les lluites de poder al fictici continent de Westeros, no molt diferent de l’Europa medieval tret de per un passat en el qual sobre la terra hi convivien homes i dracs, i un present on allò sobrenatural està recuperant el terreny perdut.\nJa una saga d’èxit –s’han venut més de 15 milions d’exemplars en tot el món de les cinc novel·les publicades fins ara; en total consta de set–, la bona acollida per part del públic (i de la crítica) de la sèrie de l’HBO ha multiplicat el nombre de lectors. L’efecte directe d’això a casa nostra és que Alfaguara ha editat les traduccions al català de la saga: al març es va publicar Tempesta d’espases, i les properes entregues, Festí de corbs i Dansa amb dracs, estan previstes per a aquest mes –abans de Sant Jordi– i per al maig.\nPerò quin és el secret de l’èxit de Cançó de gel i de foc? Per sobre de tot, que arriba més enllà del públic tradicional del gènere de la fantasia i de l’anomenat sword and sorcery (literalment, espases i bruixeria). Si ho aconsegueix és perquè, tot i que la fantasia és el context de la saga èpica de George R. R. Martin, Cançó de gel i de foc és abans que res una truculenta novel·la psicològica, en què els conflictes dels personatges tenen molta més importància que els dracs. I els conflictes, en el context d’intrigues cortesanes i lluites pel poder, tan cruentes al camp de batalla com a la cort –amb el joc de trons, o guanyes o mors–, són la lletra de la cançó de gel i de foc.\nL’altre aspecte que diferencia la saga de Martin és la narració a través de diferents punts de vista i sense narrador omniscient: cada capítol està narrat des del punt de vista subjectiu d’una desena de personatges diferents. Això fa que fets importants passin fora de camp, i que ens n’assabentem a través de tercers, de vegades fonts fiables, que expliquen fets que coneixen de primera mà, però de vegades el que ens n’arriba només són rumors. I sovint no és fins que tenim diferents versions d’un mateix fet que podem arribar a entendre de veritat què ha passat.\nPerò si una cosa distingeix Cançó de gel i de foc, ja no de la resta de fantasies èpiques sinó de la majoria de ficcions, són les decisions poc convencionals que pren George R. R. Martin. Ho prova el fet que –alerta: spoiler– acabés la primera novel·la i la primera temporada de la sèrie decapitant el que durant 800 pàgines i 10 episodis havíem pensat que era el protagonista de la saga.\nLa primera temporada de la producció de l’HBO va servir per tranquil·litzar els fans de les novel·les: tant l’elenc, format en una àmplia majoria per actors britànics desconeguts –amb la brillant excepció del nord-americà Peter Dinklage, que encarna el nan Tyrion–, com els showrunners David Benioff i D. B. Weiss van demostrar estar a l’alçada a l’hora de traslladar la història de les pàgines al mitjà audiovisual.\nPerò què ens depararà la segona temporada? Molt de protagonisme per a Tyrion (potser el Globus d’Or i l’Emi que ja es va emportar l’any passat al millor secundari aquest any els guanya en la categoria de protagonista), la travessia del desert per a Daenerys i els seus dracs sortits de l’ou, guerra entre els reis aspirants a asseure’s al Torn de Ferro i la creixent amenaça a l’altra banda del mur. L’hivern s’acosta.\n(Article publicat el 4 d’abril de 2012 al número 214 de Time Out Barcelona. Podeu escoltar totes les cançons a la playlist Pots sentir-me a Spotify)\nEtiquetes: Cançó de gel i de foc, Game of thrones, George R. R. Martin


Mostrant documents 101 - 120 de 13.180 Cercar de nou\nPrimer Anterior 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 ... 658 659 Següent Últim\n19è Festival de tardor de Catalunya. Te..\n19è Festival de tardor de Catalunya. Temporada Alta, 1 octubre - 12 desembre 2010\n1a Mostra de Teatre als Instituts 2000-2001 Institut del teatre. Diputació de Barcelona, Ajuntament de de Vilanova del Camí\n1a Mostra de Teatre als Instituts 2001-2002 Institut del teatre. Diputació de Barcelona, Ajuntament d' Igualada\n1a Mostra de Teatre als Instituts 2001-2002 Institut del teatre. Diputació de Barcelona, Ajuntament de Sant Vicenç de Castellet, Ajuntament de Moià\n1a Mostra de Teatre als Instituts. Mares..\n1a Mostra de Teatre als Instituts 2001-2002 Institut del teatre. Diputació de Barcelona, Ajuntament de Canet de Mar\n1a Setmana de nassos. Galliner & Imagina..\n1a Setmana de nassos. Galliner & Imagina't. 13-17 març 1996\nBarcelona - Catalunya (227)


Harrisville (Nou Hampshire) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHarrisville (Nou Hampshire)\n42° 56′ 42″ N, 72° 05′ 47″ O / 42.945°N,72.0964°O / 42.945; -72.0964\nHarrisville és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia una població de 1.075 habitants.\nSegons el cens del 2000, Harrisville tenia 1.075 habitants, 449 habitatges, i 306 famílies. La densitat de població era de 22,1 habitants per km².\nDels 449 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 30% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 48.625$ i la renda mediana per família de 55.083$. Els homes tenien una renda mediana de 34.625$ mentre que les dones 27.171$. La renda per capita de la població era de 25.397$. Entorn del 4,3% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Harrisville_(Nou_Hampshire)&oldid=25047673»


L'Associació EcoBenestar organitza la segona Nit Embruixada a Mollerussa\nterritoris.cat/Josep A. Pérez 13:34 09/07/16\nAquesta edició la Nit Embruixada se celebrarà a la plaça Manuel Bertran, amb un programa d'activitats per a tots els públics i un sopar popular en el mateix lloc\npla urgell mollerussa mags nit quim\nNit Embruixada amb activiatas per la quitxalla de Mollerussa\nMollerussa es prepara per rebre a mags, vidents, bruixes i bruixots, que es reuniran en la plaça Manuel Bertran el pròxim dissabte 16 de juliol, una convocatoria de l'Associació EcoBenestar que compta amb el suport de l'Ajuntament de Mollerussa.\nLa segona edició de la Nit Embruixada, estarà dedicada, a l'àmbit de les arts endevinatories, parades de vidents, mèdiums, astrologia, lectura de mans, artesania i tot el que fa referència a l'entorn esotèric. Activitats que començaran a partir de les sis de la tarda amb un espectacle del mag Reivax, continuaran els tallers infantils amb la construcció d'Atrapasomnis.\nCom a novetat, en aquesta edició s'ha organitzat un sopar popular, que tindrà un preu de 14 euros, amb dos plats, postres i veure. Per participar en el sopar es poden reservar el tiquets en el web Ticketea.com, o Cafeteria El Cafetó i Pastisseria Patet.\nLa nit continuarà amb la batucada del grup de percussió Tabalats, i tot seguit el Ritual de prosperitat. La festa continuarà fins a les tres de la matinada amb la música del Dj Quim Coria.\nEn la plaça Manuel Bertran s'instal·laran atraccions infantils i servei de bar, per poder gaudir d'una nit màgica d'estiu.\nL'Ajuntament de Mollerussa ret homenatge als directors dels centres escolars per la seva jubilació\nS'incrementa la participació en els Tallers d'Estiu de Mollerussa


Fira d’Igualada estrenarà una fira de jocs i una de gastronomia aquest 2018 - Canal Taronja Anoia\nIniciNotíciesGeneralFira d’Igualada estrenarà una fira de jocs i una de gastronomia aquest 2018\nEl calendari firal d’Igualada quedarà renovat aquest any 2018. Fira d’Igualada ha anunciat l’estrena de dues noves fires. Una es dirà Igualada Juga i estarà dedicada als jocs i joguines. La data encara no està decidida i s’anunciarà els propers mesos. D’altra banda, Fira d’Igualada donarà un marc de certamen independent a Tast Anoia, la mostra de gastroniomia de la comarca que fins ara es feia dins de FirAnoia. Aquesta es celebrarà el cap de setmana del 6 i 7 d’octubre.\nIgualada Juga i Tast Anoia se sumen a les altres fires que organitza l’entitat com són la Fira de Reis, el Mercat mensual d’Antiguitats, Maqpaper i Energètica, Automercat, FirAnoia, Aerosport, el Saló de Nuvis i Festes i la Fira de Nadal.\nFira d'IgualadaGastronomiaIgualadaIgualada JugaTastAnoia


Abans de venir - La Fageda Abans de venir - La Fageda\nLes visites a les nostres instal·lacions han d’estar concertades amb antelació. Les reserves es poden fer a través de la nostra web.\nEn el moment de fer la reserva us facilitarem un codi d’accés per poder creuar en vehicle la Reserva Natural de la Fageda d’en Jordà. Aquest codi només us dóna accés a la nostra finca. Recordeu que La Fageda d’en Jordà és una de les 26 reserves naturals del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa i és deure de tots vetllar per a la seva preservació.\nLa Fageda és un equipament acreditat per Turisme Garrotxa com a Punt d’Informació del Parc. Oferim una informació de qualitat sobre l’entorn i recollim les queixes i suggeriments dels visitants. A la nostra web també trobareu informació de que fer a la zona amb links d’interès.\nDisposem d’un pàrquing pels visitants que han reservat la visita. Demanem que un cop acabada la visita es retiri el cotxe. Us recomanem que si sou un grup compartiu vehicles per minimitzar el trànsit i l’impacte al medi. Sigueu respectuosos amb la limitació de velocitat, tant als accessos com dins la finca.\nA quina hora es recomana arribar si tenim visita?\nRecomanem que s’arribi a la finca un quart d’hora abans de l’hora d’inici de la visita. En arribar cal que us dirigiu a la recepció per recollir les entrades.\nEs pot circular lliurament sense visita guiada per la finca?\nQuè cal fer si volem modificar la reserva?\nUs agrairem que ens informeu de qualsevol canvi o anul·lació trucant al 972 68 10 11. Si voleu venir més persones consulteu disponibilitat.\nHi ha alguna zona de pícnic propera a la finca?\nDisposem d’una zona de pícnic a l’aire lliure oberta a tot el públic fins a les 15h.\nEn cas de pluja les visites es faran igualment. Donat que una part del recorregut es fa a l’aire lliure, recomanem que porteu capelines o paraigües.\nDe 9h a 15h, de dimarts a diumenge. Fora d’aquest horari la nostra finca estarà tancada, inclús el pàrquing.\nNom i cognoms* Correu electrònic* Quina és la teva consulta? *


QIWI és un dels principals proveïdors de Wallet a Rússia i a la CEI. QIWI Wallet es basa en un compte de prepagament Visa, amb milions de comptes de consumidor. Mitjançant QIWI podeu finançar fàcilment el vostre compte.\nCom finançar: registreu la vostra targeta de visat de crèdit / dèbit amb QIWI i utilitzeu-les per ingressar fons al vostre compte.\nPagueu els vostres guanys de forma ràpida i senzilla amb QIWI\nUn jugador registrat pot, mitjançant notificació per escrit a PoundSlots.com, establir el seu propi límit de dipòsit per dia, setmana o mes.\nUn avís per escrit d'un jugador registrat que estableixi un nou límit de dipòsit o que redueixi un límit de dipòsit existent té efecte quan PoundSlots.com el rebi o tan aviat com sigui possible.\nUn jugador registrat que hagi establert un límit de dipòsit segons la secció 1 anterior pot, mitjançant notificació per escrit a PoundSlots.com, augmentar o revocar el límit de dipòsit després d’un període mínim d’espera de set (7) dies des del moment de la sol·licitud, tret que el límit s'estableix a zero.\nPoundSlots.com no acceptarà cap dipòsit d’un jugador registrat contrari al límit establert per a aquest jugador en virtut d’aquesta part. Contacta amb nosaltres per a l'autolimitació.


Gerard Oliva és tarragoní i va jugar al futbol base grana en edat juvenil.\nEl futbolista de Riudecanyes iniciarà la pretemporada amb l’equip aquest dilluns\nActualitzada 12/07/2019 a les 19:33\nEl davanter Gerard Oliva iniciarà la pretemporada amb el primer equip grana després de finalitzar la seva relació contractual amb el Cracovia Krakau i estar desvinculat de qualsevol equip. Tal com va avançar Diari Més, el Nàstic estava interessat amb el davanter, ja que el club grana tan sols té a Berat Sadik en aquesta demarcació.\nEl jugador de 1,90 metres entrenarà sota les ordres de Xavi Bartolo a partir d’aquest dilluns 15 i estarà immers en la dinàmica de treball grupal que es desenvoluparà durant el present període preparatori en els mesos de juliol i agost.\nComenta el contingut : Gerard Oliva entrenarà amb el Nàstic


La imatge dels joves a la televisió | Televisión | taconline.net\nInicio > Blog > La imatge dels joves a la televisió\n06/02/2014 - Mª José Lucas\nA continuació, us deixem amb un extracte de l’estudi d’Alejandro Perales Albert, President de l’Asociación de Usuarios de la Comunicación, sobre la construcció de la identitat infantil i adolescent en l’entorn audiovisual. Si vols conèixer més, aquí està el seu treball complet.\n“Els mitjans de comunicació es caracteritzen per construir perfils d’identitat que, al seu torn, provoquen en les audiències respostes d’identificació, projecció o rebuig en relació als grups socials representats. Òbviament, els receptors del missatge no exerceixen un paper purament passiu, i en funció de la seva experiència, coneixements i actituds elaboren aquestes propostes d’estereotip que arriben a través dels mitjans.\nEn tot cas, és important conèixer el que podríem anomenar les “propostes mediàtiques de sentit”, ja que en la nostra societat les visions de l’entorn, dels altres i de nosaltres mateixos no poden explicar-se sense tenir en compte la influència dels mitjans de comunicació. Una influència que serà més gran, com menor sigui l’experiència directa i la maduresa interpretativa del receptor i més gran sigui, per tant, la seva experiència vicària a través de la premsa, la ràdio, la televisió o altres canals o sistemes de comunicació.\nL’anàlisi d’un ampli repertori de productes televisius amb presència de menors (infantesa i adolescència) i potencialment visionat per aquests, posa en relleu determinades recurrències sobre què menors veuen els menors en aquest mitjà. O, dit d’una altra manera, quins són els estereotips de la infància i l’adolescència que majoritàriament ofereix la programació televisiva.\nEn termes generals, es pot afirmar el següent:\n– En el cas de la infància, la imatge que ofereixen els mitjans poden apropar-se més al realisme o la fantasia, però sol caracteritzar-se per una visió excessivament autònoma, introvertida en què els menors es relacionen només amb menors i en què adolescents i adults no tenen cabuda sinó com a agents amenaçadors del seu món arcàdic.\n– En la programació no estrictament infantil, el menor és en molts casos una figura purament retòrica, una simple coartada per oferir als adults una certa visió de la societat des d’una mirada pretesament ingènua.\nEs tracta del menor com a mascota de meravella, com a narrador omniscient, i fins i tot com “bon salvatge”. Hi ha sèries i programes emesos en horari de protecció legal, i per descomptat fora d’aquest horari, que incideixen en aquesta visió adulta dels menors, posant a aquests en contacte amb temes clarament perjudicials per al seu desenvolupament, sense que es tinguin en compte les conseqüències que aquesta imatge (en molts casos enormement descarnada i sarcàstica) pot tenir en la formació dels més petits.\n– En el cas de la representació dels adolescents, les sèries i espais televisius ofereixen un perfil d’aquests bastant convencional pel que fa als rols de gènere i pel que fa a les claus romàntiques de les relacions, la qual cosa contrasta amb una estètica i un llenguatge transgressor, a la recerca del reflex de les tendències més actuals (claus de pertinença, grups tribals recognoscibles, etc.).\n– Hi ha també una visió majoritàriament progressista al abordament ideològic dels problemes socials integrats en les trames (discriminació medi ambient homosexualitat , pacifisme, altruisme), que es fa compatible amb una defensa de l’individualisme a ultrança en la quotidianitat (tensió entre l’autenticitat personal i la pressió dels amics o del grup, recerca de la “pròpia via” per evolucionar, etc.).\n– Destaca així mateix una visió clarament normalitzadora en el tractament d’aspectes com les relacions sexuals o el consum de drogues, especialment de begudes alcohòliques. Això es converteix en un tret imprescindible de les relacions entre iguals, encara que s’han trobat molt poques referències a les conseqüències que poden derivar-se de tals pràctiques.\n– S’observa en general, tant en la programació infantil com en la juvenil, un qüestionament de les figures paternes i dels adults quan aquests apareixen, especialment de les figures masculines. Molts pares representats són immadurs, egoistes, ignorants. Aquesta deslegitimació de l’autoritat fa que els límits imposats pels adults no es presentin com a normes fonamentades, sinó a regles més o menys arbitràries que poden i han transgredir. En el cas dels nens, la por, la visió amenaçant del món adolescent i adult , suposa un fre per a aquesta transgressió. Però no passa el mateix amb els adolescents, la imatge construïda es caracteritza pel narcisisme i l’omnipotència: la deslegitimació dels adults condueix en bona mesura a qüestionar la possibilitat d’evolució i maduració (els adults com “adolescents anyencs”) i explica perquè la norma de relació dels adolescents amb ells és horitzontal, no jeràrquica, promíscua fins i tot en el terreny sexual.\n– En la programació per a menors la violència es sanciona negativament des del punt de vista ideològic, però en els relats és omnipresent i tractada d’una manera atractiva, sense recollir ni mostrar les seves conseqüències negatives. Això és especialment clar en les sèries d’animació infantils, en què el tractament humorístic de la violència no només banalitza aquest tractament, sinó que a més s’aborda des del punt de vista de l’agressor (que s’identifica amb el menor) i sense empatia cap la víctima.\nDe tot l’anterior es pot deduir que la imatge que els menors reben de si mateixos a través dels relats televisius està clarament condicionada pels interessos el mercat audiovisual, i no s’inscriu generalment en models pedagògics ni es compadeix amb els estadis de l’evolució psicològica en els diferents segments d’edat. Clar exemple d’això és la varietat de targets barrejats als quals es dirigeixen la majoria dels canals temàtics suposadament infantils.\nTampoc sol proveir als menors, d’habilitats per a la recepció de continguts audiovisuals. No s’observa l’assumpció, per part dels operadors televisius, dels principis de l’alfabetització mediàtica i ús i consum crític dels mitjans. Això fa difícil deixar de situar-se davant els mitjans d’una posició purament defensiva o reactiva (la protecció del menor davant continguts inadequats) per passar a una posició proactiva (la utilització adequada dels mitjans i dels beneficis que poden aportar).\nEls poders públics tenen, en aquest sentit, l’obligació de fer viable la generació d’ofertes audiovisuals de qualitat i valor pedagògic dirigides als menors, variades pel que fa a gèneres i continguts, atractives per als seus potencials i positives des del punt de vista axiològic. Cal crear sinergies per potenciar aquesta oferta, amb suports a la indústria audiovisual, programes que facilitin l’intercanvi geogràfic de productes, etc. I és necessària també una estratègia política, des de les institucions i des de la societat civil, que asseguri l’accés universal dels menors, especialment de la infància, a continguts audiovisuals de qualitat i amb valors positius independentment de la seva zona de residència o capacitat adquisitiva familiar.\nTot això, és clar, per tal d’aprofitar les indubtables avantatges que els mitjans de comunicació i les noves tecnologies ofereixen per a la informació, formació i entreteniment dels menors (funcions que es donen d’una forma simultània i no successiva) minimitzant al màxim els possibles efectes negatius”.\n¿Te quejas de la tele? ¡Actúa!


Vacunació sense cita aquesta setmana a Dénia: on i quan serà Vacunació sense cita aquesta setmana a Dénia: on i quan serà\nVacunació sense cita aquesta setmana a Dénia: on i quan serà\n14 de setembre de 2021 - 10: 15\nLa Conselleria de Sanitat ha donat a conèixer les noves dates de vacunació sense cita prèvia contra el coronavirus. Per a aquesta setmana de l'13 a l'17 de setembre, els dies programats són el dimarts 14, en horari de matí, de 8:30 a 14:00 hores i el dijous 16, a la tarda, de 15 a 17 hores. La vacuna que s'administrarà serà la de Pfizer.\nEl procés de vacunació es durà a terme a l'edifici de Joventut de Dénia situat a Ronda de les Muralles, 42. Es recorda que cal assistir amb DNI i targeta SIP.\nCentre de vacunació massiva Dénia\nLa Biblioteca Infantil de l'Agència de Lectura Rafael Chirbes reobre les portes


2017 | escapades i viatges amb autocaravana\nComença el 2018 amb una bona ( i ben grossa) lluna\nAquest 2018 començarà amb una superlluna, és a dir amb una lluna molt pròxima a la Terra que farà que sembli més grossa del normal. Així que si per aquestes dates estàs de pernocta durant una escapada amb l'autocaravana no oblidis, a la nit, fer una ullada al cel que segur que et trobaràs una lluna ben maca i grossa.\nCoses vistes: l'infinit món de les campers.\nA vegades, passejant per internet, trobes llocs ben curiosos, com aquest on es veu com les campers serveixen per a tot: limusines, sidecars,...\nNota mental: el 21D ens ho juguem tot!\nMés informació: canal Òmnium , t.me/omnium\nAquest desembre, omplim Brussel·les!\nPer la #LlibertatPresosPolítics!`.\nAquest mes de desembre cap a Brussel·les, que hi falta gent!\nTota la informació: Taula per la Democràcia.\nUna altra Diada inoblidable...\nAhir a la tarda es tornaven a omplir festivament els carrers de Barcelona amb un anhel democràtic. Aquí teniu un petit recull de premsa.\nFont: www.theguardian.com. Foto: Albert Gea / Reuters\nFeliç Diada 2017 !\n...aquest any, més que mai, celebrem la Diada de l'11 de setembre com cal:\nLa VW California XXL Concept ja és aquí\nLa nova camper de Volkswagen, s'ha presentat aquests dies a Dusseldorf. Sobren les paraules:\nEn aquest article trobareu més informació d'aquesta caravana...sí, heu llegit bé, la denominen caravana.\n(Foto de capçalera extreta de http://www.imboldn.com )\nJoies que ben mereixen una visita.\nDurant aquest estiu el diari Ara.cat ha estat publicant una sèrie d'articles del Daniel Romaní, on es descriuen una cinquantena de joies del nostre patrimoni, que van des de la portalada de Ripoll a la primera moto catalana, de la Serra de Montsant als mosaics del Museu Nacional Arqueològic de Tarragona.\nEl Delta de l'Ebre, curta visita amb autocaravana.\nIgual que cada any tinc clar que passarem la grip, cada any tinc clar que visitarem el Delta de l'Ebre. I en això hi som. Un altre més de juliol i una altra oportunitat per gaudir d'aquest paratge natural, la seva bellesa i el seu patrimoni.\nUn petit balanç d'evA, escapades i viatges amb autocaravana.\nAra que som a mitjans d'any va bé fer un petit balanç de les entrades més significatives d'evA, escapades i viatges amb autocaravana, durant aquest primer semestre de 2017.\nHem anotat alguns recursos que ens poden interessar com autocaravanistes:\nInformació turística directa: totes les oficines de turisme, totes.\nCatàleg de 25 destins imperdibles del nostre patrimoni.\nSi estàs de ruta per Europa i necessites una bugaderia d'autoservei.\nI d'algunes viles acollidores amb A d'autocaravana:\nHem fet un curt viatge de 2000 anys, per la Tarragona clàssica:\nI sobre tot hem explicat les darreres escapades amb autocaravana:\nUna passejada per l'acollidor Rosselló.\nLes Terres de Ponent: destí d'una visita primaveral plena de cultura i natura a parts iguals.\nUna escapada genial per terres tarragonines amb Gaudí, Casals, Guimerà i Miró.\nSobre el Priorat o breu relat de serres, rellotges i una mica de vi.\nUn petit tast del Baix Empordà: un cap de setmana de tardor, a peu de costa.\nI no vull marxar sense convidar-te a passejar per la biblioteca d'autocaravana.cat que veuràs a la dreta de la pantalla, cap al final. Ah! i que també pots trobar-nos a facebook i google+.\nSils, vila acollidora amb A d'autocaravana\nDes del 2015 la vila de Sils, a la comarca de la Selva, ofereix als autocaravanistes la seva àrea d'autocaravanes. L'àrea es localitza al sud del nucli urbà, al pàrquing de l'estació de tren al qual s'accedeix pel carrer de l'Estany, des de la carretera C-63.\nPernoctes amb coneixement...astronòmic.\nAra , amb el bon temps, les pernoctes amb autocaravana acostumen a ser amb temperatures suaus i si a més et trobes sota un cel seré la pernocta ens ofereix una oportunitat fantàstica per gaudir de la Lluna, les estrelles, algun planeta, ginys artificials com la ISS i tot allò que solqui el cel.\nEl Rosselló, breu passejada amb autocaravana\nPer davant teníem un cap de setmana llarg i una previsió del temps fantàstica, tot indicava que per fi gaudiríem del Rosselló, terra tossudament catalana, dominada per l'omnipresent Canigó.\nUna proposta per aquest cap de setmana\nAra podria parlar dels atractius de la muntanya de Montjuïc, a Barcelona, suficients per omplir , ella sola, una escapada amb autocaravana de cap de setmana. Però no, la visita cultural la deixarem per un altre moment.\nLa primera autocaravana britànica.\nL'altre dia passejant per internet vaig trobar aquesta joia d'autocaravana. Sembla ser que és la primera autocaravana que va circular per Anglaterra allà pels anys trenta del segle passat.\nUn petit balanç d'evA, escapades i viatges amb aut...


Retorna la cercavila de la Festa Major de Sant Pere - Diari de Terrassa\nEls Gegants Bojos de Terrassa s’han sumat a la cercavila amb la Papallona de Sant Pere\nÉs la 43ena edició de la Festa Major de Sant Pere / Lluís Clotet\nDesprés de dos anys sense celebrar-se, la Festa Major del barri de Sant Pere ha retornat amb més ganes que mai. L’Associació de Veïnes i Veïns de Sant Pere han organitzat una cercavila aquest dissabte, amb la presència, enguany, del grup dels Gegants Bojos de Terrassa. La clàssica figura de la papallona sobre el tronc ha encapçalat la cercavila, amb la figura de la Geganta i la Serp de Sant Pere Nord, per part dels Gegants Bojos, al darrere.\nUna seixantena de terrassencs, entre famílies, petits i grans han seguit la cercavila, que ha començat al Parc del Nord a les 16.30 hores i ha recorregut el carrer del Ferrocarril, Llibertat, Ample i finalment ha finalitzat a la Plaça del Triomf, on han cantat i ballat. Durant tot el recorregut han anat mullant al públic per tal de refrescar-lo, ja que ens trobem en plena onada de calor.\n“Ja és la 43ena Festa Major de Sant Pere. Hem preparat el retorn amb molta alegria, tot i que hem perdut gent a causa dels dos anys d’inactivitat”, ha explicat en David Traver, membre de l’Associació la Papallona de Sant Pere. “Celebrem la presencialitat més que mai. Volem donar protagonisme a les figures de Terrassa, i per la cercavila hem portat la Geganta i la Serp de Sant Pere Nord”, ha comentat en Maillo, cap de colla dels Gegants Bojos de Terrassa.\nLa Festa Major de Sant Pere va començar divendres amb el festival de música Sant Pere Sona!, i continuarà diumenge al matí una exposició de bonsais, i continuarà amb una batukada de Las Desterrás i un taller de pintar coixins. Al migdia, abans del dinar popular (a les 14 hores), n’hi haurà bombolles de sabó gegants, batalles de breakdance i una ballada de sardanes.


Relleu al capdavant de la Guàrdia Urbana de Reus\nPedro Muñoz, a l'esquerra, agafa el relleu de Ricard Pagès, a la dreta, al capdavant de la Guàrdia Urbana de Reus | Jordi Olària Gras\nEl sotsinspector Pedro Muñoz, nou cap de la Guàrdia Urbana de Reus\nSubstitueix el també sotsinspector Ricard Pagès\nper Jordi Olària Gras 17/02/2021 19:20h\nJUDICI A TARRAGONA | Demanen vuit anys de presó per un pare que masturbava el seu fill de dos anys mentre el gravava\nDADES COVID | Tarragona i l'Ebre registren 9 defuncions i 98 nous contagis en Covid-19 aquest dimecres\nTERRIBLE CAS | Detingut un treballador per abusos en una residència de gent gran a Alcanar\nEl sotsinspector Pedro Muñoz assumeix el càrrec de cap de la Guàrdia Urbana de Reus des d'avui mateix. Aquest dimecres s'ha signat el decret d'alcaldia nomenant-lo de manera provisional, una situació que s'allargarà fins que l'Escola de Policia de Catalunya convoqui el pròxim curs d'inspector, que permetrà a Muñoz convertir el nomenament en permanent.\nMuñoz té 54 anys i és llicenciat en dret, i ha assumit un càrrec que considera «un honor» i que també serà la culminació d'una trajectòria professional feta, íntegrament, al cos policial reusenc des de l'any 1990 quan va entrar-hi. L'alcalde de Reus, Carles Pellicer, ha destacat el seu coneixement profund del cos.\nDes d'agent ras ha ascendit progressivament a caporal, sergent i sotsinspector, a l'espera de fer el curs d'inspector. Preguntats per si el canvi de cap implicarà canvis notables a l'organització o la feina de la Guàrdia Urbana, la regidora de Seguretat, Dolors Vázquez, ha sentenciat que «el model del sotsinspector Pagès és bo», tot i que sí que s'espera, ha afegit l'alcalde, que Muñoz «hi posi el seu segell».\nA l'hora de rebre el nomenament ha agraït a Ricard Pagès, el seu predecessor, les tres dècades que hi han compartit. El fins ara cap de la Guàrdia Urbana de Reus —ho ha sigut de manera provisional— ha admès que «vaig entrar-hi per tres telenotícies i han sigut més de vuit anys».\nHa deixat clar que «no me'n vaig a cap lloc, em quedo a la Guàrdia Urbana». Ha retornat l'agraïment a Muñoz, a qui ha animat a mantenir el model del cos però a deixar-hi la seva empremta. L'octubre del 2013, Pellicer el va nomenar cap de la Guàrdia Urbana de manera provisional, una temporalitat que s'ha allargat fins ara.\nPagès no es va presentar al concurs públic obert per trobar un cap definitiu; «qui m'ho agrairà molt és la família, que ja els toca i em toca». Durant la presentació del nou màxim responsable de la policia reusenca, Pellicer ha alabat el «prestigi» del cos i la complicitat amb la qual treballa amb la resta de forces de seguretat.\nN'ha destacat el model policial, que ha definit en quatre «pilars»: «La prevenció, la col·laboració entre cossos de seguretat, la presència i pressió policial i la proximitat amb la ciutadania». Ha reconegut àmpliament a Pagès els vuit anys com a cap de la policia reusenca, «ha fet una excel·lent feina i ha potenciat i consolidat el prestigi del nostre model policial, m'ha donat tranquil·litat i confiança i sempre ha estat a l'altura».\nAtenció infants reusencs: La Vella Quaresma marxa de la plaça de les Peixateries Velles\nConvocatòria oberta: Reus organitza el 2n Concurs de pintades horitzontals


La setmana «El DOMUND, al descobert» es dóna a conèixer a la premsa |\nLa setmana «El DOMUND, al descobert» es dóna a conèixer a la premsa\nAquest dimarts, dia 20 de setembre, ha tingut lloc una trobada informativa amb els mitjans de comunicació, al Centre Tarraconense El Seminari, per a presentar el programa d’actes que es farà del 3 al 12 d’octubre a Tarragona per a donar a conèixer l’activitat missionera de l’Església sota el lema «Surt de la teva terra.» Tarragona serà la tercera ciutat d’arreu l’estat que acollirà aquest encontre, després de Madrid i Sevilla, coincidint amb el 90è aniversari de la Jornada del DOMUND.\nSón diversos els actes que s’han organitzat per a donar a conèixer la història del DOMUND i la tasca dels missioners enviats arreu del món per les seves esglésies locals. Conferències, exposicions, vetlles de pregària o espais d’intercanvi d’experiències seran alguns dels actes programats per aquests dies.\nA més, durant tota la setmana hi haurà una exposició permanent al Centre Tarraconense que mostrarà a través de diferents àmbits i espais què és el DOMUND, la tasca dels missioners, la realitat de la missió a les diòcesis catalanes i la cooperació missionera. El dilluns, dia 10 d’octubre, la jornada es dedicarà a compartir la tasca dels missioners nascuts a Catalunya que han estat enviats per les seves esglésies particulars. A Tarragona, la cloenda dels actes tindrà lloc durant l’eucaristia en honor a la Mare de Déu del Pilar a la Catedral.\nSegons el director de les Obres Missionals Pontifícies a Espanya, D. Anastasio Gil, és important ressenyar el treball ocult, silenciós i gens cridaner que fan els missioners i missioneres al servei dels més pobres. Per la seva part, la delegada de Missions i cooperació entre les Esglésies de l’Arquebisbat, Sra. Ana González, ha destacat la importància del lema d’aquest any que ens urgeix a sortir de nosaltres mateixos per anar a trobar l’altre. González també s’ha mostrat satisfeta de que Tarragona sigui la primera ciutat catalana en acollir aquesta trobada.


Sèrie de polzades\nUnitats i carcasses de coixinets\nRodament de boles autoalineable\nRodament de rodets esfèric\nRodament de la bomba d'aigua\nRodament de eix Sèrie DAC\nRodament d'alliberament d'embragatge\nRodament de boles d'empenta\nParticipació de l'empresa en informació sobre exposicions\nPer què la temperatura del coixinet de la bomba d’aigua és massa alta i per què?\nper administrador el 24-10-20\n1. La flexió o desalineació de l’eix de la bomba d’aigua farà que la bomba d’aigua vibri i provoqui escalfament o desgast del coixinet. 2. A causa de l'augment de l'embranzida axial (per exemple, quan el disc d'equilibri i l'anell d'equilibri de la bomba d'aigua estan greument desgastats), la càrrega axial del coixinet ...\nOn s’utilitzen els coixinets de boles?\nEls coixinets de boles de ranura profunda són el tipus de rodaments rodants més comú. El coixinet bàsic de boles profundes consisteix en un anell exterior, un anell interior, un joc de boles d’acer i un joc de gàbies. Hi ha dos tipus de coixinets de boles de ranura profunda, una fila i doble fila. L’estructura de la bola del solc profund ...\nQuina diferència hi ha entre el coixinet de contacte angular i el coixinet de boles de ranura profunda en estructura i aplicació?\nEl coixinet de boles de ranura profunda i el coixinet de boles de contacte angular són coixinets rodants representatius. Amb la capacitat de suportar càrrega radial i càrrega axial bidireccional, s’utilitzen àmpliament per a moltes aplicacions. Són adequats per a condicions de rotació d'alta velocitat i baix soroll i vibracions. Segell...\nAdreça:Sala 1115, bloc A, plaça Hengyuan, núm. 1988, tercer anell nord de la carretera est, ciutat de Cixi, Zhejiang, Xina\nCorreu electrònic loger@lggbbearing.com


CRÒNICA DE LA FONT DE PARTAGAT A L’AITANA. 20-4-2016 | AGMT\nAnem a fer la circular, des de la font de Partagat a Aitana, guiats, igual que la del passat 30 d’abril de 2008, per Paco Castelló. En cotxes, de camí plovisquejava. En aparéixer les primeres serres meridionals, una negror de núvols no presagiava un dia bo. Efectivament, ha sigut un dia de molt poca visibilitat, ficats dins d’un núvol a l’altura de la serra d’Aitana, però això no ha llevat que haja sigut una excursió magnífica.\nEntre unes coses i altres, hui només n’hem anat vint-i-huit. Aparquem en l’àrea de descans de la font de Partagat de Benifato. Allí estan a punt d’eixir a caminar tres senderistes d’Elx.\nEixim a les 9.10 h pujant pel camí de Partagat. Per allí van el PR-10 (Benifato-Sella) i el PR-21 (Benifato-Port de Tudons). El PR-21 ens abandona de seguida per la dreta. Camí amunt, a les 9.48 h, l’abandonem per una senda ascendent a la dreta per a visitar un pou de neu en la zona dels Teixos. No manté la coberta i està protegit per una barana de corda. És un dels vint pous de neu de la serra d’Aitana. Quasi tots són dels segles XVI al XVIII, encara que en el XIX se’n feren dos més.\nUna altra senda baixa al camí d’adés. Com ara hem entrat en el terme de Benimantell, el camí ha canviat de nom: el de Tagarina. A les 10.17 arribem al portet de Tagarina (1250 m). Ací, el PR-10 continua recte i avall cap a Relleu. Nosaltres girem a la dreta i amunt per un camí estret i pedregós, que torna al terme de Benifato. Fa un vent fred. A les 10.40 h parem a esmorzar, protegits entre coscolles altes, en la mallada de la Palla. Estem a 1395 m. Passada la mitja hora reglamentària, continuem cresta i, ara senda, amunt. Tornem a xafar eixes roques tallants com les del Montgó.\nA l’esquerra, enterbolida pels núvols, es veu la mar, el Puig Campana, el Cabeçó d’Or, el castell de Santa Bàrbara i el cap de Santa Pola. De cara venen els tres senderistes d’Elx que han fet la volta en sentit contrari..\nArribem a la primera zona de badalls geològics. A les 11.52 passem pel punt per on ens desviarem a la tornada del pic per a baixar pel Passet de la Rabosa. Allí anem pel PR-20 que ve del port de Tudons i té dos pujades a Aitana: la del Passet de la Rabosa i per on han muntat els d’Elx. seguim avant i amunt. La senda de roca ens du, dissimulat per un núvol espés, a la tanca de les instal·lacions d’Aitana, situades en el terme de Confrides. Dins hi ha un radar que guia la navegació aèria i naval de l’OTAN cap a l’Orient Mitjà i part del Magreb. Allí està l’Esquadró de Vigilància Aèria EVA, 5. La seua construcció s’inicià el 1957 amb motiu dels acords amb els EEUU de 1953. Naturalment, no podem arribar al vèrtex geodèsic d’Aitana, de 1557,4 m. Això no impedix que Fèlix Torres faça hui els seus vint-i-cinc cims. Hem de fer la foto de grup a la vora. Les 12.20 h.\nBaixem a la vora de la penya de Forata (1549 m), baixant al punt d’adés. Allí estan els avencs de Partagat, unes cavitats naturals profundes de parets verticals. Saludem un grup de senderistes noruecs.\nToca ara baixar pel Passet de la Rabosa. Les 13 h. L’entrada és ben estreta. Després ve una baixada junt a la paret vertical de la serra en la que hem de salvar passos de roques grans. Cal anar amb molt de compte. El tram difícil no és llarg, però s’ha de fer a poc a poc. Per fi, arribem al final de les roques. La senda és molt més còmoda. Fins al punt de que pugen tres ciclistes de BTT. És un sender botànic, amb cartells de fusta que indiquen els endemismes i plantes protegides, el teix, la moixera, coixinet de pastor, aranyoner prostrat, cuereta, etc. La senda, ara en pla i entrant una altra volta a Confrides, arriba a la font de Forata. (Les 13.35 h). Hi ha una successió de huit piques escalonades. Un pal indica que, a l’esquerra van cap al port de Tudons els PR-20 i el PR-21. Per la dreta, seguim la senda del PR-21. De seguida, a l’esquerra, el pou de neu de Forata. La senda es convertix en camí, però després torna a senda, molt tancada per la vegetació. En un dels punts més estrets, ens passen els tres ciclistes que pujaven abans. Estem ara en la font de l’Anouer. Pica quadrada. A la dreta, un anouer; a l’esquerra, una bassa. L’aigua va al barranc del Racó Roig, que portem a l’esquerra. Més avant ens abandona. Anem de cara al penyó de Rapel. La cara de l’esquerra té una caiguda normal, mentre que la de la dreta és completament vertical.\nEn arribar al seu costat, tres inquiets no podem evitar acostar-nos al penyó. Jo remate la faena.\nUna última baixada, passant primer la zona dels Romputs, una estesa de roques grans i blanquinoses escampades. Baix, es veuen els cotxes en la font. Un tram final amb prou de vegetació, arribant a la font de Partagat i acabant una magnífica etapa a les 14.35 h.\nAl costat dels nostres cotxes n’hi han més. Arriben els noruecs.\nCanviats, dinem en les moltes taules de pedra redones que formen l’àrea de descans de la font. El dinar és variat, abundant i compartit. A eixes hores comença a caure la temperatura, ajudada pel vent. Després de buidar els termos de café i acabar el dolç, a casa.


El Japó: de febrer 2009\nLa duradora moda del fotomaton recreatiu\nEl 1995 l'empresa japonesa de màquines recreatives Sega va comercialitzar unes cabines que, en lloc dels tradicionals retrats per a documents d'identitat, fan fotos recreatives adhesives de mida molt petita. En principi, l'invent havia d'anomenar- se purinto kurabu (adaptació al japonès de l'anglès print club), però ben aviat es va rebatejar com a purikura. Al Japó es va posar de moda gairebé immediatament i fins i tot va arribar a traspassar les fronteres, encara que amb èxit desigual i més aviat efímer.\nLa seva facturació anual es manté al voltant dels 30.000 milions de iens (250 milions d'euros), la meitat del que va arribar a aconseguir l'any 2002, però encara enorme. I més si es té en compte que molts preveien la seva mort sobtada per la generalització dels telèfons mòbils amb càmera.\nEls principals usuaris de les purikura són les adolescents, però també les estudiants universitàries. És estrany que un grup d'amigues japoneses surti a divertir-se sense passar a immortalitzar la trobada. La majoria de les nenes i noies tenen els estotjos escolars plens de petites fotos, o dediquen pàgines de les agendes a col.leccionar-les. "Les purikura sempre estaran de moda. I són cada vegada millors. ¿Et sorprèn que encara les fem, tot i que tenim 20 anys? S'ha convertit en un costum, una manera de tenir un record. Són millors que les fotos del mòbil, perquè les pots retocar i pots dibuixar-hi o escriure-hi. A més són adhesives i les podem repartir", explica Yukiko, una universitària de Kyoto.\nAlguns centres recreatius ofereixen la possibilitat de combinar la purikura amb el cosplay, és a dir, fer-se les fotos disfressat, sovint d'algun personatge de dibuixos animats. Per menys de tres euros, aquestes màquines ofereixen cada vegada més qualitat fotogràfica i varietat d'efectes de fons, que creen la il.lusió que les fotografies han estat fetes a diversos llocs. També permeten escriure o dibuixar en una varietat cada vegada més gran de formats. "Fem purikura des de l'escola primària. Podem fer fotos amb el mòbil, però el més divertit de la purikura són els 10 minuts que passem fent les fotos i després hi escrivim o hi dibuixem", explica Mako, una noia de 19 anys.\nEls nois hi són menys assidus, i molts només entren a la cabina per acompanyar la seva parella. Recentment, algunes de les sales de jocs on estan instal.lades han vetat l'accés a homes sols per evitar els robatoris i per allunyar els pervertits. "Volem que les dones joves, els principals usuaris, disfrutin creant els seus adhesius favorits sense haver de preocupar-se del fet que hi hagi homes a l'aguait", va declarar un responsable de Sega.\n"La meva cosina és molt guapa i ja li ha passat diverses vegades, se li han acostat homes i li han demanat que es faci una purikura amb ells. He sentit que alguns fins i tot paguen. De totes maneres, no crec que sigui necessari que els prohibeixin l'entrada. Jo no he vist mai que cap fes res dolent", explica Mako, que té l'agenda plena de fotos de record de les seves sortides amb amigues i guarda separades les que es fa amb el seu nòvio, "per no haver de tallar-les" si després trenca amb ell.\nPublicado por Jordi Juste los 12:08 a. m.\nEtiquetas: fotomaton, purikura\nPassió pels crancs\nEl restaurant Kani Doraku. JORDI Juste\n12/2/2009 CRÒNICA DES D'OSAKA\nEl gran cranc que penja de la façana del restaurant Kani Doraku, de Dotombori, al centre d'Osaka, és possiblement un dels objectes més fotografiats del Japó. Aquesta bestiola, que mou les potes i els ulls i fa ni més ni menys que sis metres i mig, habita en aquest lloc des del 1960. És un benizuwaigani, una espècie que en realitat sol fer uns 15 centímetres i pesar un quilogram per exemplar i que rep el nom científic de Chionocetes japonicus, que significa 'cranc de les neus japonès'.\nTé germans clònics repartits per tot el Japó, però és aquí on hi ha l'establiment principal d'aquesta cadena especialitzada a servir la delícia del mar. Per això s'ha convertit en un dels símbols d'Osaka, de l'amor de la seva gent per la gastronomia i de la passió dels japonesos pels crancs.\nAquests animals estan molt presents en el folklore nipó, per exemple en alguna de les seves faules més conegudes, com en el conte Saru-kani-gassen, que tracta d'un cranc que és enganyat per un mico i acaba amb la venjança del crustaci sobre el simi.\nPel que fa a la gastronomia, es poden menjar de diverses maneres, encara que les més comunes són el sashimi (cru) i el nabe (bullit), acompanyats en tots dos casos amb salsa de soja, normalment rebaixada amb el suc d'algun cítric, i amb un bon guarniment de verdures. La beguda que combina més bé amb el cranc és el sake, que molts sibarites fan servir per regar les entranyes del marisc xuclant el vi d'arròs, barrejat amb la carn, directament des de la closca del cranc.\nL'hivern és la temporada alta per a la pesca i el consum de crancs. És ara quan a les peixateries de les grans ciutats el benizuwaigani i altres espècies més petites són les estrelles. I també és en aquesta època quan s'ofereixen més viatges especials de cap de setmana als principals ports de captura, la majoria al nord del país o a les costes del mar del Japó, on es pot menjar el crustaci fins a atipar-se per un preu fix i disfrutar de les aigües termals, una altra de les grans aficions ancestrals dels japonesos.\nCom passa amb altres espècies marines, la voracitat japonesa ha causat que en alguns caladors tradicionals els crancs estiguin en perill d'extinció. Així mateix, la seva captura és el motiu de no pocs incidents amb els països veïns, especialment amb Rússia. La immensa majoria dels crancs capturats a les costes russes de l'oceà Pacífic estan destinats a acabar als estómacs dels japonesos, cosa que, a més de ser una important font d'ingressos legals per als russos, ha generat l'aparició de màfies especialitzades a capturar-los saltant-se les quotes, que s'han establert justament per garantir la supervivència de l'espècie, i comercialitzar-los ignorant els tràmits duaners i, sovint, etiquetant fraudulentament el seu origen.\nAixí mateix, es produeixen captures de pesquers japonesos (l'últim fa dues setmanes) que pesquen sense permís en aigües territorials russes, a vegades davant de les illes Kurils, que van ser ocupades per l'URSS després de la segona guerra mundial i que el Japó continua reclamant com a seves.\nPublicado por Jordi Juste los 3:12 p. m.\nEtiquetas: crancs, gastronomia, nabe, sahimi, sake


“Debat Nano2All” / Institut Català de Nanociència i Nanotecnologia (ICN2) – Lo Campus diari\nAquest dilluns 12 de febrer s’organitza per al projecte europeu “Nano2All” una jornada de diàleg amb uns 10 participants. És un acte que aplica els principis de la Recerca i Innovació Responsables (RRI en anglès) al debat sobre què espera la societat de la nanotecnologia.\nL’acte ha estat dissenyat per una universitat holandesa especialista en aquest tipus d’esdeveniment, i inclou un joc de rol que fa servir la Comissió Europea per explorar futurs possibles.\nEl projecte “Nano2All” organitza trobades arreu d’Europa, i la que organitzem a Barcelona té a veure amb dispositius que semblen sortits d’un llibre de ciència ficció. Les interfícies cervell-màquina permeten connectar el sistema nerviós amb un ordinador i gràcies als nous materials i la nanociència les seves implicacions són cada cop més transversals.\nEl debat necessita actors de la societat ben diversos procedents de l’administració, el món de la recerca, l’empresa…\nL’acte és aquest dilluns 12 tot el dia al BIST (dins l’Escola Industrial, al centre de Barcelona).\nPresentació del debat … clicar aquí


Arenys vol promoure un pacte nacional de salut a Catalunya i rebutja la privatització del sistema amb una moció aprovada pel Ple. | Ràdio Arenys 91.2FM\nL’Ajuntament acaba el 2019 amb un …\nLa moció presentada per Arenys en Comú amb l'adhesió de la CUP denuncia que durant la crisi sanitària moltes persones s'han quedat sense atenció sanitària i la seva aprovació ha comptat amb el suport del PSC i ERC.\nLa moció defensa un sistema públic de salut que vol promoure un nou pacte nacional de salut de Catalunya. A més, també presenta el seu rebuig a la privatització de serveis duts a terme pel Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya. Josep Antón López, regidor de Salut, ha criticat que la crisi de la COVID-19 ha fet emergir les mancances del sistema sanitari i social a causa de les dràstiques retallades pressupostàries aplicades des del 2010 i fins avui. A més, ha lamentat l’actuació del Govern de la Generalitat i l’Estat durant la crisi sanitària en les residències de persones grans, la dificultat per habilitar Hospitals de campanya, el tancament d’alguns Centres d’Atenció Primària i altres decisions. Unes eleccions que, segons el regidor, van deixar sense atenció sanitària molts ciutadans durant el confinament.\nA més, López critica el preu fixat per Decret per compensar la sanitat privada pels pacients atesos de la COVID-19. El pressupost públic català, doncs, pagarà més de 43.000 euros per pacient que hagi fet ús d’una UCI, una quantitat molt superior de la fixada per altres comunitats. En segon lloc, critica també l’externalització del Departament de Salut a una empresa pel rastreig de casos de COVID-19, una decisió que demostra ‘el constant menysteniment del departament cap al sistema sanitari públic’. Per últim, considera injustos els criteris pels quals es compensa econòmicament els professionals sanitaris que han estat donant molts esforços durant el pic de la pandèmia. Per tots aquests motius, i d’altres, López destaca que és important crear un nou Pacte per la Sanitat, una millora d’infraestructures sanitàries i recursos econòmics per millorar el sistema públic de salut.\nEl PSC i ERC, a favor de la moció per un pacte nacional de salut pública\nDavant aquesta proposta, des del PSC el seu portaveu Jordi Muñiz ha deixat clar que donen suport complet a la moció perquè considera que la crisi sanitària ha demostrat molta valentia per part dels professionals sanitaris. Per aquest motiu, considera que cal garantir que tinguin prou recursos per treballar correctament i deixar d’externalitzar serveis.\nDes d’ERC, Laia Martín ha deixat clar que comparteixen el contingut de la moció i ha agraït públicament la feina dels professionals sanitaris. Martín, però, ha matitzat que, en relació amb les tarifes prefixades per les UCI, aquestes són vigents tant en hospitals públics com privats. A més, assegura que es va aprovar com a mesura d’urgència i que es formarà un Consell Assessor per valorar quin ha sigut l’impacte econòmic de l’emergència sanitària. Diu, doncs, que si el resultat és inferior al preu prefixat, les entitats privades l’hauran de compensar.\nPel que fa a la recuperació dels salaris, Martín explica que l’any 2010 el govern va retallar un 5% el salari dels treballadors públics. A poc a poc, però, ha anat augmentant i considera que actualment s’ha recuperat el sou previ a les retallades.\nJunts opta per l'abstenció davant algunes discrepàncies\nPer altra banda, des de Junts per Arenys Xavier Martínez critica el posicionament d’Arenys en Comú perquè considera que el seu partit ha participat en diverses de les accions relatives a, per exemple, les retallades, que ara critica. Martínez, però, reconeix estar d’acord en el fet que no encaixin els càlculs relatius al preu de l'UCI i en diversos aspectes de la moció. Coincideix en què cal efectuar un nou pacte de salut pública, però que no només tracti aspectes econòmics, sinó també d’infraestructura, personal i molts altres aspectes vinculats. Si bé estan d’acord en la necessitat de crear un Pacte Nacional de Salut pública i en l’agraïment al personal sanitari, davant de les diverses discrepàncies, doncs, el partit s’ha abstingut.\nTot i que el debat ha seguit en relació amb les retallades del sector de salut públic i les accions del govern de la Generalitat i del govern central, la moció ha quedat aprovada, doncs, amb tots els vots a favor a excepció de les abstencions dels regidors de Junts.


La gran batalla de les municipals | LaRiera48\nMíriam Nogueras, en el moment de ser proclamada candidata de Junts per Mataró. Foto: PDEcat Mataró\nFrancesc Teixidó, proclamat candidat d’Esquerra Republicana a Mataró a les eleccions de 2019.\nQueda just un any per la propera convocatòria d’eleccions municipals. Quasi sense esma per repassar què s’ha fet i què no s’ha fet aquests darrers tres anys, especialment des que la fase àlgida del Procés va començar a condicionar totalment la política local, pràcticament paralitzant-la, ja tornem a ser amb els ulls posats en uns nous comicis per escollir els grups polítics que conformaran el proper consistori i, per tant, qui en serà el màxim responsable, l’alcalde.\nLa tensió nacional, elevada a la màxima potència des de principis del present curs, res fa preveure que hagi de rebaixar-se d’aquí a 365 dies, de manera que tot indica que aquestes seran les eleccions municipals més contaminades per l’eix nacional que haurem vist mai, arreu de Catalunya, però especialment en aquelles poblacions fortament polaritzades, com per exemple Mataró.\nQuin és el panorama que s’albira? Una enquesta de la qual disposa el PSC li donaria bons resultats, set regidors, mentre que també atorga un molt bon score -el mateix nombre- a Esquerra Republicana i no tan com es podria imaginar a Ciutadans, que tan sols milloraria una mica els seus actuals tres regidors. Això explica -per inversemblant que sembli a hores d’ara- que els socialistes no veuen els republicans en cap cas com un adversari a abatre, sinó com un possible soci del bloc sobiranista en el cas que fos possible, ja al juny de 2019, resituar una mica les coses en l’eix esquerra-dreta (amb els hereus de l’antiga Convergència això no pot passar perquè se’ls situa en l’altre costat en l’eix social, també). De fet, a diferència d’algun moment pretèrit, ERC i PSC no comparteixen cap segment d’electorat, cosa que facilita que no hi hagi enfrontaments durs almenys en campanya, al revés del que pot passar entre ERC i el PDEcat. I set i set fan catorze, o sigui majoria absoluta…\nPerò precisament, el quid de la qüestió en aquestes properes municipals està en què passarà al camp sobiranista: una part del sobiranisme local aspira, en la línia preconitzada pel president Puigdemont abans del 21D, a crear una llista única independentista a la ciutat, també en consonància amb el que proposa el filòsof Jordi Graupera a Barcelona. És la tant anomenada “llista conjunta independentista”, que es va presentar aquest dijous al vespre amb sensació de què l’electoral independentista mobilitzat en té ganes.\nDe moment, des de l’àmbit estricte dels partits la cosa pinta malament perquè pocs dies abans de la presentació de la llista Esquerra Republicana va confirmar Francesc Teixidó com a cap de llista (95’45% dels vots, no ha volgut facilitar el nombre d’assistents) i el PDEcat -aclarint ja que usarà la fórmula Junts per Mataró- va anunciar que Míriam Nogueras serà la número 1 (a l’assemblea, amb el 73% dels vots dels 43 assistents). I si bé el PDEcat seria partidari de l’operació, la proposta no és de l’agrat d’Esquerra Republicana, que el que vol és que es compleixi aquella profecia segons la qual, passat el temps de la vella CiU -també a Mataró-, li tocaria a ella liderar l’espai sobiranista de forma natural.\n(El president local del PDEcat Alfons Canela, finalment, ha decidit centrar-se en una nova etapa de la seva vida professional i, a un any de les eleccions, la direcció del PDEcat de comarques barcelonines i de la comarca ha imposat la puigdemontista Nogueras com a candidata. Així, la de Cardedeu no té el suport ni del sector de Joan Mora -que és qui va situar Canela com a màxim responsable del PDEcat local- ni del de Quim Fernàndez, exprimer tinent d’alcalde i cap del grup municipal de CiU, ja en retirada-. La candidata té un clar hàndicap -no viure a Mataró, tot i que ella ho ha revertit dient que sí que “viu Mataró“- a més d’una gran vehemència en les seves intervencions però almenys dos avantatges -ser diputada al Congrés, a través del qual s’han dut a terme algunes esmenes pressupostàries per temes mataronins com feia temps que no es veia i ser una persona de la confiança del “president legítim” Carles Puigdemont, cosa que pot representar un potent actiu electoral. @krls la va felicitar tot just nominada-).\nProclamats Teixidó i Nogueras, doncs, la llista conjunta té alguna possibilitat? O precisament que els dos estiguin proclamats els situa en igualtat de condicions a l’hora de dibuixar aquesta llista conjunta (CUP a banda, que ja ha dit que no hi pensar participar)? El que està clar és que, si bona part del camp sobiranista no s’uneix sota una mena de Junts pel Sí a la mataronina, és més que probable que David Bote repeteixi com a líder més votat i, en coalició amb l’agrupació local de Ciutadans (que podria cruspir-se tot el Partit Popular), pugui formar un govern de vocació clarament constitucionalista, per bé que Bote explica sempre a qui el vol escoltar que ell voldria poder governar en clau d’esquerres, obviant l’eix nacional.\nEn aquest sentit, sorprèn especialment la lentitud de reflexos que està demostrant la Catalunya en Comú local, que un any abans de les eleccions no té candidat ni sembla que intencions de presentar-lo les properes setmanes (de fet, ni com l’escolliran). Estranyament, després d’haver-hi batallat a fons i haver aconseguit l’objectiu, el nou artefacte polític on han de sumar ICV, EUiA i el món de Podem no és capaç d’aprofitar-se de la descomposició de l’antiga VoleMataró, amb una Montse Morón cada cop més aïllada dins del seu propi grup (però que és capaç sempre de sobreposar-se davant les adversitats i podria donar una sorpresa amb una llista de la CUP ampliada, com s’ha repetit una i mil vegades i ella no ha negat mai).\nCal tenir en compte que un bon resultat del món ecosocialista seria l’única possibilitat de fer sumar -en el sentit de fer d’allioli- el PSC i Esquerra Republicana, perquè inicidiria en la fórmula del tripartit que prioritzava l’eix social davant del nacional. Dit d’una altra forma, una Catalunya en Comú forta podria fer de falca entre un PSC decantat cap a l’espanyolisme i una Esquerra baluard de l’independentisme, per bé que ara en posicions més moderades que les de Carles Puigdemont. Dèiem que set i set fan catorze, però un reforç de dos o tres regidors comuns aniria molt bé per acabar de donar sentit a la repetició del projecte que va governar la ciutat entre 2003 i 2011.\nQueden molts dies i les coses poden evolucionar de formes inversemblants, però de moment la instantània de la política local és aquesta.\n4 comments on “La gran batalla de les municipals”\nRetroenllaç: Recull de premsa – Mataró per la República\nRetroenllaç: Nogueras deixa orfe Junts per Mataró a dos mesos del 26M | LaRiera48\nThis entry was posted on 28 Mai 2018 by lariera48 in LaRiera48, Les anàlisis de Joan Salicrú.


Rull titlla de «molt greu» la falta d'inversió de l'Estat en el corredor mediterrani - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRull titlla de «molt greu» la falta d'inversió de l'Estat en el corredor mediterrani\nEl conseller de Territori ha criticat que no hi hagi un calendari establert per a la construcció de l'obra ferroviària\nep 22.02.2017 | 11:54\nRull titlla de «molt greu» la falta d'inversió de l'Estat en el corredor mediterrani EFE\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat, Josep Rull, ha titllat aquest dimecres al Parlament de "molt greu" la falta d'inversió del Govern central en el Corredor Mediterrani i ha criticat que no hi hagi un calendari establert per a la construcció de l'obra ferroviària.\n"Estem sotmesos a un nivell d'inversió dramàtic. El Govern de Catalunya i del País Valencià estem junts en això", ha assegurat en resposta a una pregunta de la diputada de JxSí Meritxell Roigé sobre l'estat d'execució del Corredor Mediterrani.\nEls governs de Catalunya i de la Comunitat Valenciana van lamentar la setmana passada que el túnel entre les estacions madrilenyes d'Atocha i Chamartín s'hagi pagat amb fons destinats inicialment al Corredor Mediterrani, uns 935 milions d'euros.\nRull ha opinat que estan en joc molts llocs de treball i inversió pública i privada i ha llançat un missatge a la Generalitat valenciana: "Sabem què volem i com. Fem-ho junts".\nRoigé ha retret a l'Estat els "incompliments importants en planificació i execució" de la infraestructura i ha criticat el fet que els fons destinats al Corredor Mediterrani s'inverteixin en obres ferroviàries en la Comunitat de Madrid.


L'Escola Municipal de Música de la Seu d'Urgell obre les preinscripcions — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / L'Escola Municipal de Música de la Seu d'Urgell obre les preinscripcions\nL’Escola Municipal de Música (EMM) de la Seu d’Urgell inicia dilluns vinent, 3 de maig, les inscripcions i matrícules per al curs 2021-2022. El termini per a fer els tràmits finalitzarà el 28 de maig.\nLa preinscripció l'hauran de formalitzar les persones que vulguin iniciar-se o bé continuar formant-se en l’àmbit musical. Les gestions es duran a terme de manera telemàtica a través de la pàgina web del centre educatiu. Els interessats caldrà que emplenin el formulari fent constar les assignatures que volen cursar i l’especialitat instrumental. La direcció aconsella marcar dos instruments per ordre de preferència.\nEls nens i nenes poden començar el seu aprenentatge a partir dels 3 anys, etapa en la que mitjançant un entorn musical ric i variat "es comença a desenvolupar el potencial per aprendre música com una forma imprescindible del seu desenvolupament integral com a ésser humà". D'altra banda, no hi ha límit d’edat per inscriure’s. A partir dels 7 anys es pot cursar llenguatge musical i cant coral, i és possible estudiar 19 instruments diferents (baix elèctric, bateria, cant, clarinet, contrabaix, flauta de bec, flauta travessera, guitarra, guitarra elèctrica, piano, saxòfon, trompa, trompeta, trombó, viola, violí i violoncel).\nA més a més, l’EMM compta amb set agrupacions instrumentals i vocals, com l’orquestra simfònica, l’orquestra d’acordions cromàtics, la Big band, el grup d’acordions diatònics, el grup de combos de música moderna, el grup de guitarres clàssiques i el cor de noies. Aquestes formacions són obertes a tothom que tingui uns coneixements musicals previs sense necessitat d’assistir a les altres assignatures.\nPel que fa a les matrícules, s’adrecen a l’alumnat que ja està estudiant al centre. Aquest tràmit es farà de forma presencial a la secretaria de l’Escola Municipal de Música, al Centre Cultural de Les Monges. Els horaris seran dimarts, dimecres i dijous de 9.00 a 11.00 h, i de dilluns a divendres de 14.00 a 19.00 h. Els dies assignats es donaran a alumnat i famílies, segons el nivell que estiguin cursant.\nPer a més informació cal adreçar-se a l’Escola de Música, trucant al telèfon 973 35 46 39 o bé enviant un correu electrònic a escolamusica@aj-laseu.cat


Looper | La Finestra Digital\nA l’any 2074 ja s’han fet possibles els viatges en el temps, però són il·legals. Només els utilitza la màfia per desfer-se de les seves víctimes sense deixar rastre. Lliguen de peus i mans algú, l’envien 30 anys enrere i allà un ‘looper’ l’elimina i es desfà del cos. Al passat ningú sap res del mort i al futur no hi ha cadàver per engegar una investigació. El crim perfecte.\nEl Joe (Joseph Gordon-Levitt) és un d’aquests loopers. Es presenta al lloc i l’hora que li indiquen, dispara a la víctima que li envien del futur, fa desaparèixer el cadàver i cobra una recompensa en plata. Fred i sense remordiments. Però un dia la persona que s’apareix davant seu perquè la mati és ell mateix, el Joe del futur (Bruce Willis). La lluita d’un per complir la seva missió i seguir amb la seva vida i la de l’altre per no perdre els records acumulats en els últims 30 anys i destruir el qui serà el futur cap de la màfia, ho posa tot potes enlaire.\n‘Looper’ ha estat la sorpresa tapada d’aquest any en que hem vist grans produccions superheroiques i films de gran pressupost molt esperades. Amb un pressupost molt menor, va arribar a les pantalles nord-americanes sense fer tant de soroll i el públic i la crítica l’han aplaudit com un dels grans films d’aquest 2012. Mèrits? Un bon grapat. I el principal artífex té nom i cognoms: Rian Johnson.\nEn una de les trobades entre el Joe del futur i el del present, el primer li diu al segon que no pensa explicar-li els ets i uts dels viatges en el temps perquè s’hi podria passar tot el dia i tampoc seria capaç de fer-ho d’una manera que resulti completament lògica. I aquesta frase es tota una declaració d’intencions de Rian Johnson sobre la seva pel·lícula. ‘Looper’ no és alta ciència-ficció que es perdi en les normes i funcionaments dels viatges en el temps preocupant-se de tancar totes les implicacions que podrien tenir. El fet que aquests viatges siguin possibles s’explica per sobre amb unes poques normes bàsiques i es converteixen en l’excusa per donar pas a parlar d’altres coses.\nEl guió de Johnson fa que la premissa de la sinopsi sigui això, un mer punt de partida per una trama fàcil de seguir i que posa el focus en temes molt més mundans, en els sentiments, en les decisions morals, en l’amor, la culpa, la redempció… Aquest és un moviment intel·ligent i que demostra un cop més que Johnson és un director/guionista molt preocupat per la construcció de la historia, quasi més que per posar-se darrera la càmera. I també per una sòlida construcció dels personatges i és que aquí són ells i les seves emocions els que condueixen una historia que tampoc deixa de banda l’acció, aconseguint un equilibri rodó entre l’emocionant i l’emotiu.\nEls dos personatges principals són la mateixa persona (per obra i gràcia de l’inquietant maquillatge que fa que Gordon-Levitt s’assembli més a Willis), però tenen objectius i maneres de pensar oposades. Els dos actors fan un gran treball interpretant les dualitats de la seva versió de Joe. El primer (un Joseph Gordon-Levitt que es retroba amb Rian Johnson després de fer-se conegut amb la seva primera col.laboració a ‘Brick‘), és un addicte buit per dintre que intenta mantenir la falsa idea de sentit en la seva vida. El segon, un home aferrat al record de la dona que el va salvar, però que tampoc dubta a recórrer a la violència més descarnada per intentar canviar el futur. I entre ells, un bon grup de secundaris con Emily Blunt, Jeff Daniels, Paul Dano o el petit i inquietant Pierce Gagnon.\nTambé l’estètica segueix la mateixa filosofia. ‘Looper’ parla d’un món futur però ho fa en un entorn molt reconeixible, amb pocs elements futuristes i sense passar-se en l’ús d’efectes especials, els assassins utilitzen trabucs i després de presentar-nos una ciutat del 2044 grisa i plena de desesperació, part de la historia passa en un entorn rural de pols i camps de blat. A l’hora de posar el seu guió en imatges, Johnson sap escollir amb habilitat els tempos de les seves escenes, quan recórrer a la càmera ràpida o quan pausar les imatges, quan inserir flashbacks i flashforwards, posant sempre la forma al servei de la historia i les emocions dels personatges.\nAmb tot això, ‘Looper’ conté elements que sonaran d’aquí i d’allà, des de ‘Terminator’ a ‘Blade Runner’ passant per moltes altres, però construeix una trama original i intel.ligent de ciència-ficció, on la ciència i la ficció no ofeguen sino que impulsen les histories de les persones que la protagonitzen.\nBruce WillisEmily BluntJeff DanielsJoseph Gordon-LevittPaul DanoPierce GagnonPiper PeraboRian Johnson


Santo Domingo de Silos - Monestirs\nEl monestir des de l'hort\nSegurament aquest monestir ja existia en època visigòtica (segle VII), tot i que no hi ha proves documentals del fet. Devia tractar-se d’un establiment que hauria combinat la vida eremítica amb la cenobítica, amb ermitoris escampats per la vall. Hauria existit una església visigòtica, però no s’ha pogut recuperar cap element significatiu d’aquella construcció. Tot això s’hauria acabat a començament del segle VIII amb la invasió àrab.\nEl monestir de Silos\nQuan aquest territori es va recuperar al Islam es devia restaurar també la vida monàstica, al segle X tenim constància dels noms d’alguns dels abats del monestir, fins i tot encara es conserven textos d’aquella època sortits de l’escriptori de Silos. El 954, un diploma del comte de Castella Fernán González va atorgar a Silos una sèrie de beneficis i drets sobre el territori i el seu govern, el que va impulsar d’una manera molt important la vida del monestir i assegurar el seu futur. En aquell moment el cenobi era conegut com San Sebastián.\nSant Domingo de Silos\nA finals del segle X el monestir va patir els efectes destructius dels atacs d’Almansor que va deixar el lloc en ruïnes. Sant Domingo de Silos va encarregar-se de la restauració monàstica, aquest personatge que va ser monjo a San Millán, va anar a parar a Silos i el 1041 va esdevenir el seu abat. Sant Domingo va portar una tasca molt important tant pel que fa a la restauració física de les dependències monàstiques, com al impuls donat a la vida monàstica del lloc i també a la influència sobre l’entorn, tant en la seva vessant espiritual com al seu poder senyorial. A banda d’això, Domingo és conegut per la seva dedicació i virtuosisme, destaca sobretot per la seva tasca d’alliberament de cristians presoners dels musulmans. Va morir en olor de santedat el 1073 i el seu lloc d’enterrament va esdevenir un espai de devoció i objectiu dels pelegrins. Molts presoners alliberats s’atansaven al sepulcre del sant i hi deixaven, a manera d’exvot, cadenes representatives del seu captiveri. Silos va aplegar-ne una gran quantitat, recentment es van forjar diverses reixes emprant bona part de les peces conservades.\nFinestral de l'antiga església romànica\nSant Domingo va posar data d’inici a una llarga època d’esplendor, quan el monestir va fer-se famós i influent. Hom diu que si bé ell no va començar la construcció del claustre, li va donar un impuls important. Molt possiblement, la construcció d’aquesta important dependència del monestir de Silos la va començar l’abat Fortunio (1073-1104), successor de Domingo. En una primera època es devien aixecar les galeries de llevant i nord, un taller o artista va treballar en el conjunt d’aquella primera obra. En una segona fase, cap a mitjans del segle XII, es va continuar aquella obra variant el seu plantejament; es va allargar la galeria nord amb dues arcades més i es va completar amb les galeries de ponent i sud. El resultat és un claustre quadrangular amb catorze arcs a les galeries est i oest i setze a les del nord i sud, les dimensions no són del tot exactes i el resultat és que les galeries són lleugerament desiguals. Això fa un total de seixanta-sis capitells dobles, dels quals n’hi ha quatre (un a cada galeria) amb quatre capitells.\nPrimer sepulcre de sant Domingo\nD’aquest conjunt, els capitells de les galeries de llevant, nord i quatre de la de ponent pertanyen a la primera època excepte dos d’ells (veure claustre, capitell 28 i capitell 33). L’obra de la resta del claustre la van fer diversos mestres, a la segona època.\nEls pilars dels angles presenten interiorment una sèrie de vuit relleus, que caracteritzen aquest claustre. Sis d’ells són obra del mestre del primer taller (Ascensió, Pentecosta, Enterrament i resurrecció de Crist, Davallament, Els deixebles d'Emaús i Dubte de sant Tomàs) els dos restants són de la segona època (Anunciació i coronació de la Mare de Déu i Arbre de Jessé).\nSeguidament es va aixecar el segons pis, que repeteix l’estructura del claustre baix i és de factura més senzilla.\nCapella de Santo Domingo\nDesprés de la primera església visigòtica i de la segona mossàrab, que es va restaurar dels desperfectes soferts per la ràtzia d’Almansor, entre els segles XII i XIII es va aixecar una nova església romànica que modificava profundament l’edifici anterior. Es tractava d’una església de tres naus amb transsepte, amb la capçalera a llevant, com és habitual. Aquesta capçalera tenia tres absis encarats a cada una de les naus del temple, el central més gran. Als braços del transsepte s’obrien dues absidioles més, el que feia un total de cinc. Tenia un nàrtex tancat al nord.\nPortal occidental del monestir\nAmb el segle XIV Silos va iniciar un període de decadència de la mateixa manera que la patiren altres establiments, va anar perdent els seus poders sobre el territori i a més el 1384 un incendi l’afectà profundament. Aquesta situació s’agreujà durant el segle XV, passant a tenir abats comendataris i a partir del 1512 s’integrà a la Congregación Benedictina de Valladolid.\nMalgrat aquesta situació, Silos emprengué diverses construccions o reconstruccions: a finals del segle XVI es va bastir la sagristia. Durant el segle XVII s’aixecaren les dependències del sud (refetor i dormitori). Ja al segle XVIII s’amplià el monestir per la banda de ponent on es va aixecar un nou claustre (pati de San José) envoltat de noves dependències. El 1732 es va bastir la nova capella de Santo Domingo que va utilitzar l’antiga sala capitular com a fonament.\nMural amb la representació del monestir\nsegons s'havia projectat\nL’obra que més va afectar Silos en aquella època fou l’enderroc de l’església romànica per aixecar-ne una de nova (començada el 1752 i consagrada el 1792) segons un projecte de l’arquitecte Ventura Rodríguez, que contemplava un edifici neoclàssic que va quedar inacabat (un mural del mateix monestir representa aquell edifici amb els dos campanars i la cúpula, dels quals només es va arribar a fer el primer campanar). És un edifici massís de planta en forma de creu amb capelles el·líptiques entre els braços. El resultat és una planta amb doble simetria, fet que ha permès que el 1967 es canviés la situació del presbiteri, de l’est a l’oest del temple, a tocar del cor interior.\nPati de San José\nGaleria del claustre de San José\nLa Guerra del Francès va afectar molt poc al monestir, però si va patir els efectes de la desamortització de 1835, l’abat Rodrigo de Echevarría va maldar per la conservació del patrimoni del lloc. De totes maneres bona part del seu patrimoni es va dispersar i els millors manuscrits es van vendre i ara es conserven en diverses biblioteques. Un altre element que es va perdre fou la farmàcia, però finalment es va poder recuperar. Mentre, els edificis començaven a entrar el ruïna.\nEntrada a la biblioteca, antiga façana romànica\nCel·la de sant Domingo\nFinalment el monestir de Silos va servir de refugi a una comunitat de monjos vinguts de Saint-Martin de Ligugé (Viena, França), el 1880. Amb d’instauració de la nova comunitat es va recuperar també una part del patrimoni, com ara l’arxiu i la farmàcia, mentre que iniciaven la restauració dels edificis. Des de Silos s’han fundat altres centres monàstics arreu. Ara torna a ser un centre monàstic de molta vitalitat.\nL'apotecaria del monestir\nMuseu del propi monestir\nSanta Anna, la Mare de Déu i el Nen (segle XIV).\nMuseu del Monestir de Silos\nTimpà d'una de les portes de l'antiga\nCalze de Sant Domingo (segle XI)\nPossiblement fet al mateix taller del monestir\nUna inscripció fa referència a l'abat Dominico\nPatena (segle XII).\nArqueta amb esmalts de Llemotges (segle XII)\nFrontal elaborat al propi taller del monestir\nDestinat a cobrir el sepulcre del sant, a l'església de Santo Domingo de Silos\nArqueta de vori i esmalts (1026\nCacera de cérvols (segle XVII)\nArbre genealògic de l'orde benedictí (1649)\nSant Sebastià atès per santa Irene i dues criades (segle XVII)\nVista dels jardins del Retiro (segle XVII)\nLa Vista (segle XVII)\nLa Fe (segle XVII)\n- Mariano Palacios, OSB. El monasterio de Santo Domingo de Silos. Abadía de Silos, 2000 Enllaç:\nBritish Library. Apocalipsi de Silos\nEl monestir és al centre de la població de Santo Domingo de Silos (Burgos)


La participació hospitalenca al V Campionat Mundial de Scrabble en Català - L'Hescarras\nYou are here: Home › Campionats › La participació hospitalenca al V Campionat Mundial de Scrabble en Català\nva constar de 9 rondes, la Neus Juvillà hi va jugar les darreres 6 rondes i la Sayaka Kamikariya va disputar 3 enfrontaments matinals al diumenge.\nDesprés de la primera trobada amb el club de Scrabble d’Eivissa compartint el sopar, uns exquisits montaditos al bar proper i una estada agradable al Hotel Puerto, va començar la segona jornada scrabblera.\nMalgrat la il·lusió de poder jugar amb els eivissencs, la Neus i jo vam haver de disputar a la 7a ronda. Després de la victòria de la Sayaka Kamikariya amb l’scrabble “TROFEUS”, esperem el següent aparellament a la pantalla. A la 8a ronda es van enfrontar la Neus Juvillà contra la Neus Ribas i la Sayaka Kamikariya contra l’Ariadna Roig. Després d’una hora de tensió i un descans amb el cafè i croissants de sobrassada, disputem l’última partida. La Neus Juvillà contra l’Ariadna Roig, la Sayaka Kamikariya contra la Chryssula Kokossulis.\nDesprés de les partides decisives, amb 2 victòries del club de l’Hospitalet, van sortir tots els resultats….\nCampionat Mundial: Octavian Mocanu\nSub Campionat Mundial: Nemesio Moreno\nTercer Classificat: Joan Manel Matoses\nJordi Escandell: Nombre més gran de scrabbles: 25\nTomeu Perelló: Jugada de màxima puntuació: SEXENNI -108 punts\nAntònia Riera: Millor jugada amb la Ç: ACAÇA – 85 punts\nResultats finals hospitalencs\nNeus Juvillà: 2 victòries (6 partides disputades)\nSayaka Kamikariya: 3 victòries (3 partides disputades)\nLa nostra ciutat, l’Hospitalet de Llobregat, s’identifica a Eivissa per la diversitat de la llengua. Les llengües ens uneixen i el coneixement de les diferències culturals ens uneixen més fort. Saber més llengües, ens obre una altra finestra per conèixer altres móns i ens enriqueix… El lligam d’aquest acte va ser la llengua catalana.\nAquí tenim un exemple….\nChrissula Kokossulis – Sayaka Kamikariya\n(alemanya amb ascendència grega) (japonesa)\nI també vam portar el nom de l’Hospitalet als mitjans de comunicació a Eivissa…\nFins un altre campionat…\nAgraïm als organitzadors: el Club de Scrabble d’Eivissa i la Federació Internacional de Scrabble en Català per la gran tasca i l’esforç que van realitzar.\nI personalment, agraeixo a la Neus Juvillà, la seva companyia al llarg d’aquest viatge, que ha fet d’el una estada més agradable…


Dues imatges i molts misteris - Altaveu el diari digital d'Andorra\nDues imatges i molts misteris\nLes singulars tribulacions de la talla de la Verge de Meritxell que va desaparèixer el 1972 i de la rèplica de Sergi Mas que va ser robada i cremada\n07/09/2020 (16:07 CET)\nUna foto publicada per Casimir Arajol a Instagram mostra la benedicció, l'any 1973, per part del Bisbe, Joan Martí Alanís de la imatge de la Verge de Meritxell que va substituir la que va desaparèixer durant l'incendi del 1972. La nova imatge seria robada l'any 2005 i posteriorment cremada.\nHan passat 48 anys de l'incendi del Santuari de Meritxell però encara hi ha més dubtes que certeses, sobretot pel que fa a la imatge de la Verge. Mossèn Ramon explica que quan va marxar la nit del 8 al 9 de setembre del 1972 ho va deixar tot ben apagat. A aquella hora, l'exveguer Francesc Badia arribava al seu pis de Sant Julià de Lòria i li deia a la seva dona que "qualsevol dia hi pot haver una desgràcia a Meritxell" pensant potser en els avisos dels Bombers que calia revisar la instal·lació elèctrica.\nEl sots cap aquell any era Josep Vila Cerqueda, un dels primers en arribar quan l'església encara cremava. "Ens va avisar un noi que va venir amb cotxe a la caserna que hi havia foc". No li van demanar el nom. Els bombers de guàrdia només van retenir que conduïa un BMW. Vila, recordava anys després que "la imatge no es va cremar. Algú se la va endur i va calar foc a la capella. La imatge estava collada amb quatre claus que no hi eren". El foc va ser de molta intensitat en un sinistre que "no m'he tret mai del cap" en paraules de mossèn Ramon, que havia arribat a Canillo sis anys abans procedent d'Organyà.\nLa versió d'un incendi a causa d'uns fils elèctrics recalentats sempre ha estat molt discutida\nEs va iniciar una investigació que l'historiador Pere Canturri va concloure afirmant que "les flames es van produir de manera fortuïta a causa d'un fils elèctrics que es van recalentar a la casa i es van propagar al Santuari". Canturri sempre va defensar que algunes restes cremades podien ser de la talla. Oficialment, doncs, es va cremar. La versió ha estat sempre molt discutida, especialment pel tallista Sergi Mas, perquè en aquella època proliferaven els robatoris d'imatges a la zona del Pirineu, amb Erik el Belga al capdavant. Mossèn Ramón mai s'ha volgut pronunciar. "No sabria dir si es va cremar o la van robar. Jo l'únic que sé és que quan vaig arribar la imatge no hi era". El tema donava per a una novel·la d’intriga, que 'va escriure Albert Villaró amb el títol 'Blau de Prússia'.\nDesprés de l'incendi i de trucar la seva filla Isabel, de vacances a Mallorca, el síndic general Francesc Escudé i els consellers majors reunits d'urgència van decidir refer l'església sinistrada de cap i de nou. El juliol de 1974, el Consell General va acordar encomanar-ne l'execució a l'arquitecte barceloní Ricardo Bofill. La nova imatge es va encarregar a Sergi Mas. Aquesta rèplica va ser robada l'any 2005 en un episodi més estrany que novel·lesc. A les es sis del matí del 13 de maig d'aquell any la dona que s’encarregava de la neteja del santuari es va adonar que la talla no era al seu pedestal i només hi quedaven els peus de fusta de la imatge, que havia estat sostreta d'una manera molt barroera.\nEl robatori de la talla de Sergi Mas va coincidir amb fets antireligiosos\nAquells dies havien tingut lloc diversos fets antireligiosos al país com ara unes guixades a una imatge d'una Mare de Déu i unes pintades a l'escultura del Príncep Benlloch que hi ha al davant de l'església parroquial d'Andorra la Vella. Les investigacions van portar a la detenció d'un jove d'Escaldes-Engordany i d'un de nacionalitat francesa que tenia una pistola. L'andorrà, amb problemes psiquiàtrics, seria jutjat pel Tribunal de Corts i deixat en llibertat. Es va confesar autor d'un robatori que acabaria com el guió d'una pel·lícula d'Almodóvar amb el noi dutxant la imatge i, en veure que saltava la pintura, decidint cremar-la.


El desig, quan no es manté actiu, roman latent com una nau invisible. Hi ha cossos que, mancats de carícies, treuen l’olla del foc amb les mans perquè ja no es cremen. Tenen la pell impermeable a...\nAra que ja heu deixat les festes dels nassos enrere i el maleït protocol no us obliga a regalar res per una obligació estúpida sense sentit, us aconsello que compreu, com si es tractés d’una llaminadura,...\nDemà, a l’hora dels encanteris, començarà un any d’estètica simpàtica. Dos mil vint és ràpid d’escriure i de dir, i sens dubte passarà com tots els anys, a la velocitat de cloure una parpella....\nEl mòbil em recorda, a les dues del migdia, que ja he fet deu mil passes i que el meu estat de salut és òptim. Pobre innocent. Diu Louis Charpentier que Renard escriu que la punta de la branca acompanya...\nIl·lusions fugaces, utopies sense concreció, nul·litat d’estímuls. La buidor existencial et malprèn les forces, l’empenta i les ganes de menjar-te el món que t’havien caracteritzat durant lustres....\nEn aquests dies de descarrilament col·lectiu de brúixoles, quan la creativitat resta endormiscada i ja et meravelles per ben poca cosa, el cervell reposa en un punt mort intermitent. Llavors, sense voler,...\nJa no cal\nJa no cal adoctrinar la mainada, si és que mai ha calgut. Fa temps que, per sort, ve adoctrinada de fàbrica. L’altre dia apuntava que el meu nano es va posar a recitar “La vaca cega”, el poema...\nTenir la pell fina s’ha convertit en una nova epidèmia. En temps de presumpta llibertat d’expressió la gent s’ofèn per qualsevol collonada i, el que és pitjor, s’ho pren tot com un atac personal....\nRes de llaminadures amb superàvit de sucre o brioxeria industrial de xocolata: la droga dels nens d’avui són els videojocs. I l’addicció és doble. Primer, passar hores de mala gaita, solitud i...


L’1 d’octubre del 2011, Oriol Junqueras és escollit com a nou president d’ERC i Marta Rovira com a secretària general. El partit engega un procés de renovació i d’obertura a la societat civil, que es concreta en l’elecció de diversos independents per encapçalar les candidatures a les diferents conteses electorals. A les eleccions de 2012, Esquerra Republicana es converteix en segona força al Parlament de Catalunya amb 21 diputats.\nL’historiador i escriptor Alfred Bosch és escollit candidat d’Esquerra Republicana a les eleccions municipals del maig de 2015. El partit arriba a un acord de coalició amb Moviment d’Esquerres (els socialistes sobiranistes), Barcelona Ciutat Oberta i Catalunya Sí. La candidatura encapçalada per Bosch té com a número 2 a l’actor Juanjo Puigcorbé, seguit de Montse Benedí, Trini Capdevila i Jordi Coronas.\nERC iguala en aquestes eleccions els seus millors resultats a Barcelona, amb 5 regidors, 19 consellers de districte i més de 77.000 vots.\nA nivell nacional, i després de la consulta del 9N, els partits independentistes acaben plantejant les eleccions del 27 de setembre de 2015 com un plebiscit. L’independentisme guanya clarament aconseguint 72 diputats: 62 de Junts pel Sí (la coalició integrada principalment per Esquerra i Convergència) i 10 de la CUP. S’inicia la legislatura cap a la independència que culminarà amb la celebració del referèndum l’1 d’octubre de 2017.\nL’1-O s’aconsegueix votar malgrat la macro-operació de l’Estat contra l’independentisme i la violència policial exercida als col·legis electorals. Es recompten 2.266.498 vots, un 90,18% dels quals a favor de la independència. L’Estat espanyol desplega tot l’aparell repressiu i aplica l’article 155, destitueix el govern català i empresona part del govern de la Generalitat i l’altra part marxa a l’exili. L’onada repressiva no evita, però, que l'independentisme torni a guanyar les eleccions al Parlament de Catalunya del 21 de desembre de 2017 i això permet recuperar les institucions i el Govern de la Generalitat.\nA Barcelona, uns mesos abans dels comicis del maig del 2019, Ernest Margall és escollit el candidat d’Esquerra Republicana. El partit arriba a un acord de coalició amb NOVA i la candidatura encapçalada per Maragall té de número dos a l’Elisenda Alamany, seguida d’en Miquel Puig, la Montse Benedí i el Jordi Coronas.\nEl 26 de maig de 2019 i després de més de 80 anys, ERC torna a guanyar les eleccions a Barcelona i ho fa amb els millors resultats de la història a la capital del país amb més de 160.000 vots, 10 regidors i 46 consellers de districte. Malgrat la victòria republicana, Ada Colau és investida alcaldessa de la ciutat després d’haver pactat un acord de govern amb el PSC i amb tres vots de la candidatura de Manuel Valls, que es presenta per Ciutadans.


AHVAL programa cursos per a desocupats - TV Digital Ontinyent\nHome>Economia>Empreses i comerços>AHVAL programa cursos per a desocupats\nTV Digital Ontinyent 12/02/2018\tEmpreses i comerços, Vall d'Albaida Comentaris tancats a AHVAL programa cursos per a desocupats\nLa Associació d’Hostelers de la Vall d’Albaida (AHVAL) en col·laboració amb el CDT VALÈNCIA, ha programat per als mesos de febrer i març de 2018, dos cursos d’hostaleria dirigits a persones en situació de desocupació.\nLes dues accions, que s’impartiran a Ontinyent són Manipulador d’Aliments, previst per al pròxim 19 de febrer, té com a objectiu que en una sola sessió els assistents puguen accedir al Carnet de Manipulador que els habilita per a poder treballar en el sector hostelero.\nLa segona de les accions és el curs de Cambrer que s’impartirà del 5 al 7 de març, a fi de que els participants adquirisquen unes tècniques bàsiques d’atenció al públic així com coneixements sobre aliments, begudes i maridatges.\nDes de AHVAL s’ha optat per impartir en primer lloc aquests cursos dirigits a persones aturades a fi de donar-los una capacitació bàsica de cara al fet que en les temporades de més demanda per a les empreses hosteleras, puga afavorir-se la seua contractació.\nNo obstant açò, des de l’Associació de Hosteleros es té previst impartir de cara als mesos d’abril i juny, cursos dirigits a professionals en actiu del sector hostelero, a fi de millorar la qualificació dels nostres excel·lents professionals, tals com a cursos sobre l’elaboració de Cafè, Coctelería, o de Noves Tècniques de Cuina.\nJordi Martínez, president de AHVAL, creu que “La col·laboració de AHVAL amb entitats com el CDT de València, el Servef o el Ajuntament d’Ontinyent, està facilitant que puguem desenvolupar cada vegada més activitats a Ontinyent i la seua Comarca, amb un doble benefici, la formació dels professionals, així com de persones aturades que en algun moment de la seua vida laboral es puguen incorporar al Sector.”\nAnterior Educació dona llum verda a 27 projectes d’actuació\nSegüent Aina Àlvarez i els equips femenins sub18 i sub20 classificats pels campionats d’Espanya


Convocatoria 6a Jornada Lliga Aleví i 5a Infantil\nAdjuntem la convocatoria per la competició d’aquest disabte 28 de març. ATENCIÓ!!! La competició serà a la piscina de Can Mercader, no us equivoqueu. Convocatoria 6a Aleví 5a Infantil\nConvocatoria 4ª Jornada Lliga Infantil i 5ena Aleví\nmar 05, 2015 No Comments\nAquest disabte dia 7 de Març les categories aleví i infantil competiran a Cornellà (Can Millars) la penúltima jornada de la lliga catalana. Estem ben a prop d’aconseguir l’objectiu d’equip establert a principi de temporada y necesitem l’ajuda de tots per confirmar-ho. Adjuntem la convocatoria i les llistes de sortida provisionals, es a dir, poder […]\nConvocatoria Trofeus Manresa i Martorell\nfeb 17, 2015 No Comments\nAquest disabte dia 21 de Febrer alguns nedadors de la categoria aleví participaran en el Trofeu de la Llum del C.N. Minorisa (Manresa) en doble jornada de matí i tarda. Aquesta competició es una de les proves del calendari català amb un nivell més alt, i participem amb l’objectiu d’aconseguir bones marques després d’aquesta primera […]\n4ª Jornada Lliga Aleví i 2ª Jornada Lliga Catalana Absoluta\nfeb 06, 2015 No Comments\nAquest disabte 7 de Febrer el Infantils i majors nedaran a la 2ª Jornada de la Lliga Catalana Absoluta que organitzem al Parellada. Els alevins nedaran la 4a Jornada a Vallirana. Adjuntem les convocatories i les llistes de sortida de la competició aleví. Convocatoria 4ª Jornada Aleví Llistes de Sortida 4ª Jornada Aleví Convocatoria 2ª […]\ndes 23, 2014 No Comments\nJa que durant les festes de nadal el Llor romandrà tancat, continuarem entrenant al Parellada Benjamins i majors (Prebenjamins i Escola tindran festa). A continuació detallem dies i horaris on desitjem pugueu assistir la majoria per seguir amb el bon rendiment que heu demostrat en aquesta primera part de la temporada. DILLUNS 29/12 DIMARTS 30/12 […]\nCampionats de Catalunya d’Hivern Infantil i Junior\ndes 17, 2014 No Comments\nDurant els dies 20, 21, 22 i 23 es disputarà els Campionats de Catalunya Infantil i Junior on estarem respresentat per un bon número de nedadors. La seu serà les instal·lacions del C.N. Barcelona i les jornades es dividiran en matí per les eliminatòries i tardes per finals i relleus. La convocatòria als matins sera […]\nConvocatoria 1a Jornada Lliga Catalana Absoluta\nAdjuntem la convocatoria per la 1a Jornada de Lliga Absoluta, que es nedarà a Martorell, on alguns dels nostres infantils i majors intentaran aconseguir alguna mínima més per participar als pròxims Campionats de Catalunya Infantil i Junior. Convocatoria 1a Jornada Lliga Abs


Victòria i recuperació de la quarta plaça – E.C. Granollers\nVictòria i recuperació de la quarta plaça\nEls homes de José Solivelles guanyen al Banyoles i tornen a les posicions de play off. Ricky va tornar a la titularitat, Albert Ruiz i Muñi golejadors.\nL’Esport Club Granollers va fer els deures. Els homes de José Solivelles sabien que no podien concedir més derrotes i ahir van ser un bloc totalment compacte. Davant, un Banyoles amb més cor que cap que no va inquietar la porteria de Sergio Fernández. El capità Ricky Alcántara va ser el centre d’atenció jugant 80 minuts i tornant a una titularitat tretze mesos després.\nEl partit va començar amb un Esport Club Granollers tenint possessions eternes, dominant el temps i l’esfèric. Quan els homes de José Solivelles no tenien la pilota, corrien per recuperar-la i ho feien, als del Pla de l’Estany no els hi durava res la pilota. Al 3’ Pau Darbra provava sort des del vèrtex de l’àrea però l’esfèric va marxar fora Al 19’ Een una acció d’estratègia, Pau Darbra enviava la pilota al cor de l’àrea perquè Albert Ruiz rematés de cap. Batrina atent va atrapar l’esfèric abans de que el 9 toqués la pilota. Al 24’ Ferru provava sort pels banyolins però el seu remat de cap marxava molt desviat. Al 26’ un bon contraatac de Henry que li donava a Moha podria haver significat el primer gol del Banyoles però el davanter rematava fora. El Banyoles va intentar equilibrar les forces però el domini de l’Esport Club era absolut. L’únic que li faltava al conjunt de José Solivelles era més contundència al arribar a l’àrea petita.\nEl premi al bon joc va arribar al 43’ quan Pau Darbra, amb tota la calma i tranquil·litat del món, es va desfer de tres rivals, va arribar a la línia de fons i la va posar perfecte perquè Albert Ruiz rematés. De fet, més de mig gol és de Pau Darbra que va segellar una jugada per emmarcar.\nAmb victòria parcial per un gol es va arribar al descans al Municipal. A la represa, el guió no va canviar. L’Esport Club va tornar a firmar un monòleg de possessió i va tenir ocasions per marcar el segon molt més d’hora del que va arribar.\nAl 48’ Diego Garzón iniciava un contracop que finalitzava amb un xut d’ell mateix massa desviat. Al 50’ Bech la posava perquè Adri, que havia entrat de refresc la rematés. El banyolí però va arribar molt forçat. Al 55’ Ñito provava sort al rematar de cap una assistència de Guillem Pujol. Al 69’ Albert Ruiz enviava una autèntica gardela perquè Batrina es lluís. Dos minuts després el màxim golejador seria substituït per Alejandro Muñoz, l’altre golejador de la jornada.\nAl 82’ l’últim intent del Banyoles. Andreu la posava al cor de l’àrea però Sergio la interceptava.\nAmb bon joc i monòleg de possessió, va arribar el segon gol de l’Esport Club Granollers. Al 90’ Diego Garzón la centrava des de la dreta perquè Muñi rematés per posar el segon i tancar definitivament el partit. Menció apart és mereix el ràtio de gols del davanter Alejandro Muñoz per minuts disputats.\nL’Esport Club va fer els deures sabent que els seus rivals més directes jugaven a la tarda i tenien enfrontaments complicats. L’Europa el proper rival de l’Esport Club, va caure a Terrassa i el Sant Andreu va fer el mateix a Vilassar. La Pobla de Mafumet va empatar davant l’U.E Castelldefels.\nLa jornada d’ahir ha deixat un quàdruple empat entre el tercer (U.E Sant Andreu) el quart (Esport Club Granollers) el cinquè (Europa) i el sisè (Pobla de Mafumet), tots quatre amb 37 punts. A quatre del segon, el Terrassa, i a cinc del líder, l’Hospitalet que ahir també va empatar.\nLa propera jornada doncs, l’Esport Club es torna a jugar la quarta plaça que dóna accés a play off i el gol average amb un rival directe com és l’Europa.\nEsport Club Granollers: Sergio Fernández, Víctor Díaz ( Max Llovera 58’) , Eloi Zamorano, Guillem Pujol, Ricky Alcantara © ( Arnau Fortuny 80’) , Ñito, Víctor Morales, Pau Darbra, Diego Garzón i Albert Ruiz ( Alejandro Muñoz 75’).\nC.E Banyoles: Batrina, Prado, Bech ( Eric Gispert 82’), Sala, Ferru, Henry, Moha ( Adri 46’), Via, Genis, Nil i Majo (Andreu 46’)\nGols: Albert Ruiz ( 42’ 1-0) i Alejandro Muñoz (88’ 2-0).\nTargetes: Als locals Ñito, Guillem Pujol i Sergio Fernández. Al visitant Henry.\nArbitres: Àlex Gómez Meneses assistit per Fabio Canavese i Victoria Petrova (Delegació de Barcelona).\nImatge: Pere Bagué / C.E Banyoles\nBy Emma|27 gener 2020|Noticias|0 Comentaris