El Centre Excursionista d’Abrera celebra 40 anys d’història! Enhorabona!:: Ajuntament d'Abrera\nDIJOUS, 16/09/2021 | 14:33 h\nDes de l’Ajuntament d’Abrera felicitem el Centre Excursionista d’Abrera pels seus quaranta anys d’història i agraïm la tasca desenvolupada al llarg d’aquests anys en l’àmbit de l’esport, del medi ambient i també del patrimoni cultural. La feina i dedicació de l'entitat al nostre municipi té un gran valor. No només per la seva vessant esportiva sino també cultural. Una associació que, a més de gaudir de la riquesa mediambiental i cultural d’Abrera, també ha dut el nom del nostre municipi arreu del món.\nQuaranta anys de gestes, d’aventures, de descobriments, d’experiències, de desafiaments i reptes. Quaranta anys de somnis complerts i de plans per materialitzar. Quaranta anys duent a terme tota mena d’activitats culturals i esportives amb la muntanya com a protagonista i duent el nom d’Abrera als pics més alts. El president de l’entitat, José Luis Montero, ha destacat que “un gran treball en equip va ser l’ascens al pic Lenin en el Pamir, en Taykistan (antiga república soviètica), Islàndia, el Vietnam, la volta al món realitzada per la nostra sòcia Eva Gálvez o a Groenlandia. 40 anys han donat per molt. I el que ens queda!”\nApassionats per les muntanyes\nDos joves matrimonis amants de la muntanya, van voler transmetre la seva inquietud al jovent d’Abrera. Ensenyar noves formes d’oci i esbarjo. I és que, aleshores, a Abrera no hi havia cap moviment dedicat a l’excursionisme. L’escoltisme els campaments, les aventures a l’aire lliure funcionaven i amb força en ciutats i pobles importants de l’entorn. Per què no podia funcionar també a Abrera? Amb el valuós ajut de l’Associació de Pares i Mares d’alumnes del Col·legi Francesc Platón i Sartí, va començar aquesta aventura que avui és el Centre Excursionista d’Abrera. La primera reunió oficial de l’entitat va ser un 28 de març de 1981 ( el mateix any del cop d’estat fallit d’Antonio Tejero) i fins avui. Un camí que s’ha pogut recórrer gràcies a les nombroses “persones que han contribuït amb el seu esforç i entusiasme i que malgrat totes les dificultats que avui dia ens omple d’obligacions, lleis i responsabilitats, seguim apassionats per les muntanyes, per assolir reptes i cims i per continuar portant el nom d’Abrera per tots els racons de la nostra geografia”, tal com afirma Montero.\nLa situació sanitària que ens ha tocat viure ha paralitzat el món sencer. Entitats, comerços, individus... Tot ha quedat aturat i ha obligat a canviar, modificar o posposar plans i projectes. Com la resta d’entitats, el Centre Excursionista d’Abrera també s’ha hagut d’adaptar a aquesta anòmala situació. “Hem aplicat estrictament totes les indicacions de les resolucions, les sortides s’han fet amb mascareta, en els desplaçaments en cotxe anava només la unitat de convivència i no hem entrat en cap bar a esmorzar com fèiem abans. El local social ha estat tancat tots els dies possibles i en cas d’accedir-hi sempre amb la mascareta i mai més de sis persones. Sortosament ens ha funcionat i no hem produït cap focus de contagi” ha explicat Sònia Melús, integrant del club.\nDe mica en mica, amb la millora de la situació sanitària es comencen a restablir les activitats que havien quedat congelades. En aquest sentit, i tal com argumenta la mateixa Melús “quan la situació millori i finalitzin totalment les restriccions la idea és tornar a l’activitat habitual, intentarem recuperar alguna de les iniciatives proposades pel quarantè aniversari i que han quedat només en projecte. Desitgem que per a la tardor ja sigui possible reprendre l’activitat, si més no, amb certa normalitat.”\nActivitats i contacte\nLes activitats principals del Centre Excursionista d’Abrera són els esports de muntanya en totes les seves vessants: la muntanya, l’esquí, la BTT, l’escalada, la marxa nòrdica, els trails de muntanya, etc. A més, recentment, també han incorporat una nova activitat, la marxa aquàtica (caminades per la platja). Per més informació podeu visitar el web www.ceabrera.org. També podeu contactar amb l’entitat a través el correu info@ceabrera.org o per telèfon al 630 694 787. D’altra banda, també teniu l' opció de federar-vos a través del centre mitjançant la llicència online que ofereix la Federació d’Entitats d’Excursionistes de Catalunya i que permet efectuar tots els tràmits de forma telemàtica. El local social de l’entitat es troba al carrer major, número 22 d’Abrera, però actualment estan restringides les visites no concertades.\nPer conèixer tots els detalls del 40è aniversari del Centre Excursionista d'Abrera i les seves activitats, també podeu escoltar L'Entrevista del Dia de Ràdio Abrera del passat divendres 14 de maig fent clic aquí i a l'enllaç que trobareu a la part inferior d'aquesta pàgina.\nDes de l’Ajuntament d’Abrera volem transmetre la nostra més sentida enhorabona a l’entitat i l'engresquem a continuar buscant nous reptes de cara al futur.\nMoltes felicitats i llarga vida al Centre Excursionista d’Abrera! No deixeu mai de fer camí!\nEscolta L'Entrevista del Dia de Ràdio Abrera del 14/05/21 amb el president del Centre Excursionista d'Abrera José Luis Montero, el vicepresident Carles Ponts i la sòcia Sònia Melús


El ple desencallarà la zona blava de l'Hospital | Canal Reus TV\nEl ple desencallarà la zona blava de l'Hospital\n14:00 - 13 setembre 2019\nPràcticament dos anys després de l'anunci, el govern municipal aprovarà divendres vinent les obres de pavimentació de l'esplanada de terra per recovertir-la en una zona blava.\nActualment, els cotxes hi aparquen de forma desordenada i els usuaris es queixen del mal estat del sòl, perquè quan plou s'anega i es generen clots imponents que són difícils de sortejar. S'espera que els treballs puguin començar en les properes setmanes.\nTot plegat forma part d'un pla de l'Ajuntament per nodrir de places la zona del Tecnoparc. De fet, l'empresa d'aparcaments va assumir la gestió dels equipaments soterrats de l'Hospital i de la Fira de Reus, amb un màxim de 4 euros al dia pel primer i de 2 pel segon. Amb el nou aparcament de superfície, la zona comptarà amb 1.500 places a preu reduït, segons el consistori.\nAparcar a la zona blava costarà mig euro l'hora, amb un màxim de dos euros al dia. En total, s'hi dibuixaran unes 300 places. Els usuaris de l'actual esplanada aplaudeixen la mesura, ja que creuen que l'hospital necessita urgentment un aparcament per a totes les butxaques.


connexions.cav: Especial Trobada UOC\nCom sabeu, aquest dissabte 3 d'octubre es celebra un cop mes la Trobada Presencial de la UOC a les instal.lacions de la Universitat Autònoma de Barcelona. Dins el programa de la Trobada destaquen dos actes d'especial importància per als estudiants de comunicació audiovisual:\nLa conferència central de la Trobada, titulada "Tot el que sé ho he après enredant (i enredat): Entreteniment, cultura i comunicació en xarxa", a càrrec del professor Jordi Sánchez Navarro (Auditori de Filosofia i Lletres, d'11 a 12 hores). El Dr. Sánchez Navarro és, entre moltes altres coses, professor de la llicenciatura en Comunicació audiovisual i expert en formes d'entreteniment digital, cinema, videojocs i us de les noves tecnologies, en particular xarxes socials. El seu bagatge acadèmic i professional li proporcionen una visió transversal i renovadora sobre les noves formes comunicatives i els seus usos socials i culturals.\nLa sessió de tutoria de comunicació audiovisual, on l'equip de tutors i el professorat propi de la llicenciatura atendrem els vostres dubtes i us plantejarem una sèrie de qüestions que considerem essencials per a poder treure el màxim profit al vostre procés de formació (Aula 19 de la Facultat de Traducció, de les 12 a les 14 hores). La sessió clourà amb el tradicional pica-pica.\nEtiquetes de comentaris: conferència, jordi sanchez navarro, trobada presencial, tutors, uoc\nposted by Antoni Roig at 13:52\nConverteix-te en periodista per al Parlament Unive...\nEs busca el millor vídeo viral publicitari (56000 ...


Aquest cava Gran Reserva és fruit de la sàvia selecció dels millors raïms de la regió del cava, d’un llarg repòs en silenci i d’una acurada elaboració i cupatge del vi. Delicat i ple de matisos, és el cava ideal per acompanyar un àpat des de l'aperitiu a les postres.\nColor groc palla amb reflexos daurats. Bombolles fines, i persistència de corona.\nAroma de llarga criança amb posteriors notes florals.\nUn escumós molt agradable, ben equilibrat i amb una fina i bona estructura de bombolla.\nUs proposem una juguesca. Obriu l'ampolla, ompliu una bona copa de cava (factor molt important per assaborir-lo) i observeu una estona la cerimònia de les seves bombolles. I si a sobre us animeu a escoltar alguna musiqueta així no massa estrident, tocareu una mica de felicitat. Però no us entretingueu en aquest pas previ. Porteu-lo a la boca i disposeu-vos a experimentar un festival a mig camí entre la delicadesa i una complexitat de sensacions. De paraules buides i tòpics, res de res. Ja ens explicareu!\nIdeal a qualsevol hora, també acompanya perfectament tot tipus de peixos, marisc, carns blanques i vermelles, plats amb salsa, etc. Òptim per mantenir-lo durant tot l'àpat.\nLes vinyes pertanyen als diferents socis d'aquesta cooperativa que conreen el seu raïm a la zona del Penedès. Un producte que parla del llegat de les famílies i de la seva història.


Gràcia estrena festival literari\nLes jornades Narcís Oller a Valls\tLes jornades Narcís Oller a Valls\nLa Plaça del Llibre arriba a Alacant\tLa Plaça del Llibre arriba a Alacant\nÀngels Cabré guanya el 33è Premi d'assaig Josep Vallverdú amb 'Miralls creuats', un homenatge a Capmany i Roig\tÀngels Cabré guanya el 33è Premi d'assaig Josep Vallverdú amb 'Miralls creuats', un homenatge a Capmany i Roig\nJoan-Lluís Lluís: 'Molta gent va abandonar el català per ascendir en l’escala social'\tJoan-Lluís Lluís: 'Molta gent va abandonar el català per ascendir en l’escala social'\nAvançament editorial: ‘Mort mar endins’, una nova peripècia del comissari Montalbano\tAvançament editorial: ‘Mort mar endins’, una nova peripècia del comissari Montalbano\nEls llibres més venuts de la setmana (Llibreria La Cultural)\tEls llibres més venuts de la setmana (Llibreria La Cultural)\nL'antropòloga nord-americana Kathryn Woolard guanya el Premi Internacional Ramon Llull\tL'antropòloga nord-americana Kathryn Woolard guanya el Premi Internacional Ramon Llull\nKirmen Uribe: 'Jo crec que els pobles no poden ser mai derrotats'\tKirmen Uribe: 'Jo crec que els pobles no poden ser mai derrotats'\nMontserrat Roig, el retorn?\tMontserrat Roig, el retorn?\nNeix ‘Gràcia llegeix’, una proposta cultural que vol difondre la lectura més enllà de les fronteres del barri\nL’antiga Vila de Gràcia és una barri molt literari i, a partir d’aquest cap de setmana, ja té el seu propi festival. Es diu Gràcia Llegeix i durant tres dies aplegarà a més de quaranta escriptors vinculats amb el barri d’una manera o altra. A través de taules rodones, una marató de lectura dedicada a ‘El carrer de les camèlies’, tallers, recitals de narrativa i de poesia –en homenatge a Enric Casasses-, aquest nou festival vol acostar la lectura als ciutadans del barri de Gràcia, de Barcelona i de tot el país en general.\nEl festival arrencarà amb una ruta guiada per la Gràcia més literària de la mà de Sebastià Bennassar – un dels impulsors de la proposta- i tot seguit es farà la inauguració oficial del certamen. La primera jornada clourà amb un homenatge a Jesús Moncada i Ramon Perucho al teatre del Centre Moral i Instructiu de Gràcia on participaran diversos narradors com ara Bel Olid, Mar Bosch, Jaume Benaventei Fernando Marías, entre més.\nUn dels plats forts del festival serà l’homenatges que es farà dissabte al vespre a Enric Cassasses a la casa de la festa de la Violeta. Constarà d’un recital, on participarà el mateix poeta, i d’un concert del grup YesWe Kant. El poeta mallorquí Pau Vadell, la valenciana Mariola Nos i Montserrat Gallart, Carles Cervelló i David Caño – tots tres vinculats al barri de Gràcia- se sumaran a l’homenatge a un dels poetes vius més reconeguts de la nostra literatura.\nEn el marc del festival també es faran un bon reguitzell de taules rodones: sobre els escriptors de Gràcia amb Rafael Vallbona, Sebastià Jovanni i Marina Espasa; sobre la literatura infantil i juvenil en homenatge a Joaquim Carbó; sobre novel·la històrica; sobre amor i erotisme; sobre novel·la negra amb Paco Camarasa, Carlos Zanón, Jordi Ledesma; un homenatge a Pompeu Fabra amb Ramon Tremosa i Pau Vidal…


SAP-Fepol | El cos de mossos d’esquadra: un cos implicat amb una uniformitat del segle passat\nEl cos de mossos d’esquadra: un cos implicat amb una uniformitat del segle passat\nTres anys després d'haver-se presentat la nova, el cos de mossos d'esquadra continua essent l'única policia del nostre entorn que segueix vestint un uniforme totalment obsolet i inoperatiu\nBarcelona, 3 d’agost de 2020.-\nAquest cap de setmana s’ha fet públic que el cos de mossos d’esquadra és el cos més ben valorat en la lluita contra la COVID-19. Unes dades que coincideixen amb les que anualment es publiquen i que mostren com la nostra institució és la segona més ben valorada per la ciutadania. És evident que aquestes dades son fruit de l’esforç que les persones que formem part de la Policia de la Generalitat fem diàriament i de manera contínua per oferir un servei públic de qualitat.\nNo obstant, les condicions sota les quals hem de fer aquest esforç fan que cada dia sigui més difícil assolir els objectius. I és que en quan a uniformitat, el de la Policia de la Generalitat – mossos d’esquadra és l’únic cos policial de totes les policies del nostre entorn que encara continua amb una uniformitat del segle passat.\nPantalons de pinces, sabates de bonic, camisa i gorra de plat formen part d’una uniformitat obsoleta i inoperant que encara avui, utilitza de manera majoritària el cos de mossos d’esquadra. Policies locals, Guàrdies Urbanes, Cos Nacional de Policia i Guàrdia Civil han modificat, millorat i actualitzat la seva uniformitat. Tots ho han fet, menys el cos de mossos d’esquadra.\nEl 30 de juny del 2017, el Departament d’Interior presentava al Complex Central el “nou projecte d’uniformitat”, amb el qual buscava (i citem textualment del publicat a xarxes socials) “millorar l’operativitat del patruller respectant la imatge corporativa i amb teixits d’última generació”. Però des d’ençà, no s’ha sabut res més!\nQuè ha passat aquests darrers tres anys per no implantar-se aquesta millora? Quin és el motiu pel qual a dia d’avui, les mosses i els mossos d’esquadra continuem amb una uniformitat “inoperativa”? Quan es pensa deixar enrere les sabates, la camisa, els pantalons de pinces i la gorra de plat?\nDes del Sindicat Autònom de Policia (SAP-FEPOL) considerem que després de tres anys d’haver-se presentat la nova uniformitat (i amb les propostes de millora sobre alguna de les seves peces) cal fer-la efectiva. No podem seguir amb una uniformitat del segle passat! Cal actualitzar i modernitzar la imatge de la Policia de la Generalitat al Segle XXI. I cal fer-ho deixant enrere l’uniforme actual.\nPer tant, és evident que cal incrementar la inversió pública en el cos de mossos d’esquadra. Masses anys sense haver-ho fet ens ha portat a la situació actual. Però l’esforç ingent que fan diàriament i sense descans totes les persones que formem part del cos, així ho mereix.


27/11 ELS ECOS DE MONTSERRAT | UES\nHome / Muntanya / 27/11 ELS ECOS DE MONTSERRAT\nPer acabar el mes de novembre, proposem una ruta curta però molt exigent per la verticalitat de bona part del seu recorregut, en què, de vegades, caldrà fer ús de les mans per ajudar-se amb més seguretat. A continuació podeu veure l’anunci de la sortida:\nAquesta secció està limitada en la part nord per la carretera BP-1103 des de la creu del Regató fins el torrent de l’Hort del Malany. El límit est està format per part d’aquest torrent i un camí que delimita aquesta secció amb la veïna dels Ecos fins la cruïlla amb el camí que uneix al coll de Port amb el Montgròs. La part sud segueix aquest camí fins el coll de Port i la canal de les Aligues estableix el límit oest. A diferència del proposat per Josep Barberà i Sauqué en el seu llibre “Montserrat pam a pam” totes les agulles que queden per sota del camí de coll de Port al Montgròs s’han incorporat a la secció dels Naps.\nX. Roca Roja\nAquesta secció està al sud de la secció del Faraó. És la part on el la el massís limita amb zones conreades, o antigament conreades, del Bruc com són el camp de l’Estevet, la Fonollosa, les Planetes i la Socarrada. En aquesta secció es troba la masia de Can Jorba amb l’ermita de la Mare de Déu de la Font i els seus camps. No té agulles o roques destacades llevat de les poques que es troben a l’entorn de la zona de Can Jorba en la vessant que queda al damunt del torrent del Migda en el sector anomenat Joc de l’Oca. La secció està limitada al nord bàsicament pel camí del Cabrit i a l’est pel camí dels Francesos o del Bassal dels Gats. Al sud pel camí pista que des de la Vinya Nova mena a can Maçana i a l’oest pel camí que des del Clot del Tambor ressegueix en paral•lel el Clot del Boixar fins a trobar el camí del Cabrit sota la roca de l’Arítjol. Josep Barberà i Sauqué, en el seu llibre Montserrat pam a pam, inclogué en aquesta secció les agulles de la Benedicció i l’agulla Albert Zanini, indret emblemàtic per ser el lloc on Josep Barberà i Sauqué celebrà la cloenda de l’Operació Montserrat. Tot i aquestes indicacions d’en Josep Barberà i Sauqué creiem millor situar aquestes dues agulles en la veïna secció del Faraó.\nEls dos serrats més rellevants d’aquesta secció són la Palomera i el serrat dels Tudons i els indrets més destacats són el coll de Coll del Bassal dels Gats o coll de l’Ajaguda o coll Muset (aquest darrer nom fou proposat per en Josep Barberà i Sauqué) i el característic pas de la Llastra. Hidrològicament és una zona rica en torrents: el clot del Boixar, el de l’Estevet, el de la coma d’en Pastor, la canal Roja, el del Migdia i el torrent del Bassal dels Gats. Alguns punts més dificultosos d’aquests torrents han estat equipats amb recursos artificials. De tots ells, el més conegut és el Joc de l’Oca però també hi ha el Tres en Ratlla (canal Roja) i el Clot de Boixar.\nAquesta secció, de forma força triangular, inclou bàsicament el serrat del Faraó, les dues agulles més importants són la de la Tempesta i la del Faraó. La part nord oest del Faraó està limitada pel torrent de la Coma dels Naps de Baix i per la part est l’estableix la coma dels Naps. La part sud i sud-oest està limitada pel camí del Cabrit. Per tal d’agafar sencera el serrat del Faraó, s’ha ampliat la delimitació inicial feta per en Josep Barberà i Sauqué en el seu llibre Montserrat pam a pam. Per això en s’ha inclòs en aquesta secció l’agulla la Geperuda.\nAquesta secció comprèn el gran turó del Montgròs i tota una colla de roques molt interessant que l’envolten, de les quals destaca per la seva singularitat els Plecs del Llibre, la Salamandra i la roca Plana dels Llamps. Al nord limita amb un tram d’un dels camins de la travessa dels Ecos i pel torrent de la Font de la Cadireta, a l’est limita amb el torrent del Migdia. Pel sud limita amb el camí del Cabrit i a l’oest pel torrent de la Coma dels Naps de Dalt.\nAquesta secció dóna nom a tota una regió: els Ecos. El límit nord és la carretera BP-1103, a l’est limita amb la canal de la Llum i el començament del torrent del Migdia. El torrent de la font de la Cadireta limita el sud d’aquesta secció i una part del camí dels Ecos estableix el límit est. La part oest la defineix un torrent que baixa al peu del serrat on es troben les roques dels Aurons i l’Esfinx, entre altres elevacions. En aquesta secció hi ha el conjunt de roques que integren el que s’anomenen els Ecos. Es tracta d’una carena que pren la direcció nord-oest. A l’extrem oest aquesta secció té la característica roca dels Aurons.\nFotos del recorregut fetes en la sortida.\nData publicació 15/11/2021 mountain a Muntanya, Programa muntanya


Sigui com sigui... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nObra:Cavalls cap a la fosca (p. 264)\nIndret:Plaça de Sant Pere\nSigui com sigui, hom conta que les tres galeres van entrar pel Pont dels Dos Ulls un xafogós horabaixa d'estiu, estirades per mules blaves i vermellencs cavalls perxerons. Una bromera blanca, com clara d'ou batuda que comencés a pujar, s'anava congriant per damunt del pel de les bèsties. La calitja planejava sobre la vall, núvols bruts, negrosos, s'apilotaven damunt la mar. Les fulles dels ametllers penjaven pansides i la terra exhalava una bavor calenta, marejadora.\nPrest començaria la fosca i la gent, asseguda als portals, es ventava i, resseca la gargamella, pegava una glopada del gerricó. A les estables, els animals bramulaven assedegats, encesos, amb l'aixafada submissió del patiment irracional. Al cel, volaven excitades gavines, grallant amb frenètica sonoritat: potser havien fugit de la costa, tement la tempesta que explotaria en carregar-se l'atmosfera una mica més.\nUna lona aferrissadament closa tapava cada una de les galeres. Al banquet del conductor hi seien uns homes joves, forts, la pell negroide i el cabell reüll. La suor els omplia el front, però semblava que no se n'adonessin: tenien la mirada fixa com més enllà del carrer, de la realitat immediata, igual que si manessin els carros maquinalment, obeint un dictat telepàtic.\nLes carretes van aturar-se davant de l'Ajuntament. I va davallar-ne un home baix, de tronc portentosament musculat, que anava sense camisa, tenia la pell torrada pel sol. El cap, rodó, gros, era pelat i lluent, com si l'haguessin encerat. Uns ulls negres i furiosos, la boca amb gest de desdeny. Va preguntar, imperiós, pel batlle. Quan aquest va sortir, sense ni saludar-lo va etzibar-li, mentre li mostrava uns papers, que ell es deia Llàtzer de Vadell, que La Trapa era seva i que, des d'aquell moment, ningú no havia de posar els peus ni dins un mil·límetre de les cent hectàrees. I es tornà a embarcar.\nMentre, alguns homes s'havien acostat a les galeres. I sentiren dintre com murmuris, uns amortiguats cops metàl·lics, renills apagats, semblant a si sota les lones hi bategués una espessa visceralitat. Pareixia que al voltant de les baluernes la calda era encara més densa.


Recepta hamburguesa vegana a base de remolatxa, fajol i azukis | ets el que menges\nSí, sí, la millor! Perquè està feta amb una combinació d'ingredients saborosos, és molt fàcil de cuinar i el millor: és molt saludable, energètica, digestiva, vegana, no té gluten…\n1 de maig 2016 | Actualitzat el 12 de març 2019 per Cristina Arroyo\nLa base és una barreja de dos dels ingredients que més m’agraden com a regeneradors d’energia: el fajol i les mongetes azukis. Els he triat intencionadament per dedicar aquesta recepta a persones que, com l’Ester, estan passant per un moment difícil i que, malgrat les dificultats, continuen somrient i lluitant per tirar endavant.\nUna hamburguesa que combina una textura consistent i cremosa alhora amb una barreja de sabors intensos: saborosa ceba morada, espurnes dolces de prunes seques i una mica de remolatxa ratllada per donar un toc cruixent, ah! i macerada amb espècies al gust. Em quedo sense paraules per descriure les meravelloses sensacions positives al paladar, però sobretot destacaria l’explosió de sabors en cada mos. Si la prepareu per als vostres convidats, quedareu com uns reis; o, si no, tracteu-vos com a tals a vosaltres mateixos i us les emporteu a la feina en una carmanyola!\nParlaré breument de les propietats dels ingredients, que són àmpliament coneguts pels seus valors terapèutics en el món de la naturopatia, i només destacaré les que, en sinergia, treballen per aconseguir l’objectiu que m’he proposat: fer una recepta que, a més de donar plaer al paladar, ompli de bones vibracions, satisfacció, força i energia.\nComencem pel fajol, que, com ja sabeu, no conté gluten, motiu pel qual resulta perfecte per a persones celíaques o per a les que volen tenir bones digestions i afavorir l’absorció correcta de nutrients. Destacaria el seu contingut en rutina, un flavonoide amb acció antiinflamatòria que, a més, enforteix els capil·lars sanguinis, per la qual cosa està recomanat per evitar varius, combatre la hipertensió i millorar la circulació sanguínia. Conté, també, vitamines del grup B (B1, B2, B3, B6), ferro i els nou aminoàcids essencials. Tot un esclat d’energia reconstructora!\nLes mongetes azukis\nL’azuki és una lleguminosa d’origen oriental. La seva forma ens recorda la d’un ronyó, i per això en medicina tradicional xinesa s’usa per potenciar el funcionament correcte d’aquests òrgans i s’utilitza en tots els problemes de debilitat de l’element aigua (ossos, sistema endocrí, bufeta i ronyó). Té un contingut elevat en proteïnes vegetals (21%) i hidrats de carboni d’índex glucèmic molt baix; és, per tant, molt apropiat per als diabètics.\nLa remolatxa sempre ha estat inclosa en la meva llista de vegetals més recomanables. Els seus poderosos fitonutrients, com la betaïna, ajuden a protegir les cèl·lules de l’estrès ambiental, combatre la inflamació, protegir els òrgans interns, millorar els factors de risc vascular, millorar el rendiment i ajudar a prevenir moltes malalties cròniques.\nUn cop tingueu la barreja de massa preparada, la podeu deixar en repòs a la nevera durant unes hores, o fins i tot fer-la per al dia després, cosa que farà que s’aglutinin perfectament tots els sabors, encara que no és imprescindible. Podeu fer les hamburgueses al vostre gust: gruixudes, fines o, fins i tot, minihamburgueses. I què seria d’una superhamburguesa sense una bona salsa? He pensat en una cremosa salsa de formatge vegà amb base d’anacard, aromatitzada amb all i herbes fresques picades al gust.\nI com que és primavera, les podem acompanyar d’una refrescant i alegre amanida de flors amb germinats, fulles d’agrera i ravenets. Un acompanyament per celebrar la vida!\nLa rec epta\nIngredients per a dues hamburgueses:\n1 tassa de fajol\n1 tassa d’azukis (cuites)\n1 ceba vermella picada\nuna mica de farina de civada o pa ratllat sense gluten\n3 prunes seques, picades a trossos petits\n1 c.s. oli de sèsam bio de 1a pressió\nespècies al gust: pebre vermell fumat, comí, coriandre, farigola seca…\n1 tassa d’anacards remullats prèviament (amb 8 hores n’hi ha prou)\nherbes fresques (alfàbrega, julivert, coriandre…)\n1 c.p. de llevat nutricional\nPreparació en 3 passos:\nCoeu el fajol amb el doble del seu volum a foc mitjà durant 20 minuts i reserveu. Mentre es fa el blat, coeu la ceba vermella picada. Aixafeu les azukis lleugerament amb una forquilla, trossegeu les prunes i ratlleu la remolatxa.\nFeu la barreja d’hamburguesa vegetariana: el fajol amb la ceba, les azukis, les prunes triturades i la remolatxa ratllada. Afegiu les espècies al gust i barregeu bé amb una forquilla tots els ingredients. Refrigereu la barreja durant 2 hores.\nFormeu les hamburgueses (si queden gaire pastoses, afegiu-hi una mica de farina de civada o de pa ratllat sense gluten) i feu-les a la planxa amb un fil d’oli de sèsam fins que estiguin dauradetes. Serviu acompanyades d’una mica d’amanida amb oli vegetal i una mica de sal marina, i poseu la salsa de formatge vegà per servir al gust.


Per tercer any consecutiu, Ferran Adrià i Toni Soler obren les portes de la 'Fàbrica de menjar solidari', enguany seguint el format dels millors concursos de cuina de l'actualitat televisiva per sumar esforços a favor del Casal dels Infants. Amb el guió de Minoria Absoluta i la batuta de Josep Cuní, els concursants d'aquest esbojarrat show, tots ells reconeguts actors i actrius minoristes (Queco Novell, l’Agnès Busquets, la Mireia Portas, l’Anna Bertran,el Jordi Rios i el David Olivares) passaran per un seguit de proves d'allò més esperpèntiques, davant la mirada i resolució d'un jurat de luxe composat pels millors cuiners i cuineres del món: Ferran Adrià, Joan Roca, Carme Ruscalleda i Christian Escribà. El premi del concurs, consistirà en un 'gran slam' culinari: una degustació a tots els restaurants dels germans Adrià a la ciutat de Barcelona que serà sortejada pels guanyadors del concurs entre el públic assistent. La recaptació es destinarà al Casal dels Infants.\nPublicat dimecres 5 juny 2013


Deixeble d'Onan: 08/01/2010 - 09/01/2010\nPublicat per Txisky a 9:30 10 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nNens i nenes, per fi han adaptat les pel·lícules pornogràfiques\nperquè podeu veure-les sense perill\nPublicat per Txisky a 14:07 10 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nSembla ser que l'amiga Whitney ja no necessita guardaespatlles. Un cop de meluc i tomba al que se li posi pel davant. Es veu que ha canviat l'adicció a la droga per l'adicció a Mc. Dollars i d'altres protorestaurants (restaurants anteriors a la prehistòria, dels quals no en tenim restes culinàries, però sí testimonis orals: "puta merda de menjar"). Per que després diguin que la droga es dolenta!.\nW. Houston a l'hotel, abans del seu concert\nal Casino de Villaconejos.\nVisto lo visto, caldria preguntar-se si no va ser més intel·ligent l'opció d'en Kurt Cobain: va canviar les drogues per l'afició a la caça. Llàstima que se li disparés l'escopeta!.\n(és el que té tenir un esperit adolescent...)\nPublicat per Txisky a 9:32 9 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nQue em posen a cent!. Avui fa pinta de canvi de temps i he recordat una de les meves aficions malaltisses. A més, acabo de descobrir aquesta mossa de Canal Sur que, per desgràcia, no en podem gaudir per aquestes terres. Fins i tot hi han webs especialitzades en troballes com la meva: com aquesta.\nAlmenys hi han més malalts com jo!.\nHo sento per les dones bloggaires, perque els homes del temps, la veritat, són més lletjos que el cagar!.\nPublicat per Txisky a 10:43 13 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Txisky a 9:10 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nQuè bé s'està de vacances, desconnectant... puta merda: ja torno a treballar!\nQuè bé s'està de vacances, Donostia és collonut i m'ha convertit en pinxòfag!\nQuè bé s'està de vacances, a la fresqueta, fruint del paissatge natural i humà!\nQuè bé s'està de vacances, sense conduir i tornant en tren....\nQuè bé s'està...... fins que arribes a casa..... i l'olor delata:\nQue amb les presses: també vas ...\nDESCONNECTAR LA NEVERA!\nI la meva pregunta existencial és: tant poc es preocupen els veïns de mí?. Ni la flaire de peix podrit els va fer trucar als bombers a rebentar la porta per si jo havia mort.... sniff, sniff!\nEn fi, ja sóc aquí.\nPublicat per Txisky a 8:52 13 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nComenço el compte enrera.....\n(Com collons es diu "zero en euskera?)\nPublicat per Txisky a 8:37 13 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Txisky a 9:15 15 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Txisky a 8:50 10 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Presó provisional per l'acusat d'agredir amb un ganivet la seva exparella\nLa dona va ser traslladada a l'Arnau amb ferides a l'espatlla i a la mà esquerra\nper Redacció 05/07/2018 15:10h\nEl jutjat de violència sobre la dona de Lleida ha rebut aquest dijous el detingut per l'agressió aquest dimecres a la seva exparella a Lleida. Després de declarar, la magistrada ha acordat la presó provisional comunicada i sense fiança. També s'ha acordat una ordre d'allunyament i prohibició de comunicació amb la víctima. La causa es troba oberta per un delicte de lesions i un altre de trencament de condemna.\nEls Mossos d'Esquadra van detenir aquest dimecres l'acusat, un veí de Lleida de 36 anys i nacionalitat marroquina, per agredir amb un ganivet la seva exparella, en ple carrer, a Lleida. Els fets van tenir lloc la matinada de dimecres, al carrer Lluís Companys de la capital del Segrià.\nL'avís es va rebre quan passaven deu minuts de les dotze de la nit i els primers a arribar al lloc van estar dos agents de la Guàrdia Urbana que es van trobar a la dona amb diverses ferides d'arma blanca a l'espatlla i la mà esquerra.\nLa víctima, de 35 anys, nacionalitat espanyola i veïna de Lleida, va ser traslladada en ambulància a l'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida. Segons va explicar la dona als agents de la Guàrdia Urbana, l'agressor era la seva exparella, que va fugir corrent del lloc. La policia local el va buscar sense èxit i no va ser fins dimecres al matí que els Mossos d'Esquadra van localitzar l'home i el van detenir. Està acusat d'un delicte de lesions i d'un altre delicte de trencament de condemna, ja que tenia en vigor una ordre d'allunyament de la dona.


Enric Valor, l'amant de la llengua i la terra - directa.cat\nEnric Valor, l'amant de la llengua i la terra\nLa normalització i normativització del valencià, i per tant, la seua cultura i identitat, no es poden entendre sense la figura de l’escriptor i lexicòleg Enric Valor. Aquest autor, nascut a Castalla (l'Alcoià), va ser imprescindible per a la recuperació i dignificació de la llengua, així com dels costums valencians durant i després de la dictadura franquista. Dues dècades després de la seua mort, la seua obra continua sent fonamental en la cultura valenciana\nEnric Valor i Vives (Castalla, 1911-València, 2000) va ser un apassionat de la llengua parlada al País Valencià. Un enamorat dels seus paratges, la seua geografia, els seus habitants i costums. Un observador de les paraules i expressions locals amb què necessàriament es designaven aquests elements, que construeixen la identitat popular de les diferents latituds del País Valencià, gràcies a la connexió entre vocables i conceptes. Vint-i-un anys després de la seua mort, l’escriptor i lexicòleg ha sigut el centre de la polèmica les darreres setmanes, arran de la retirada del seu nom d’un carrer del municipi de Mutxamel (l’Alacantí) per a denominar-lo, a partir d’ara, avinguda d’Espanya.\nValor va reivindicar les formes més quotidianes de la llengua com a usos reals d’aquesta, acollint-les dins del vocabulari total del valencià i convertint-se així en una figura fonamental a l’hora tant de normalitzar com de normativitzar la llengua valenciana. Açò s’ubica dins del procés de recuperació de les llengües de l’Estat espanyol a partir de la caiguda del franquisme.\nNormalització quant a estendre els usos del valencià més enllà, traient-lo de la marginalitat i l’amagament domèstic i reivindicant-lo com a una llengua bella, utilitzable per a la literatura, la conversa quotidiana i, fins i tot (en aquella època açò pareixia impensable), la comunicació institucional. I per descomptat, normativització quant al mateix interés de Valor per la gramàtica, la lexicografia i el vocabulari, complint la funció de mestre de llengua valenciana per a totes les mestres esdevenidores, gràcies a l’obra acadèmica que aportà durant tota la seua vida.\nValor va reivindicar les formes més quotidianes de la llengua com a usos reals d’aquesta i les va acollir dins del vocabulari total del valencià; així, es va convertir en una figura fonamental a l’hora tant de normalitzar com de normativitzar la llengua valenciana\nPerò aquestes contribucions a la llengua i al poble valencià van ocórrer de rebot. El petit Enric, ja en el context rural de la seua Castalla natal, començà escrivint poesia d’una forma innocent. A casa seua, llar d’un filòsof i una pianista amb devoció per la lectura –pare i mare–, aquestes aficions eren ben rebudes i fomentades. Tant és així que als nou anys Enric va rebre com a regal la seua primera màquina d’escriure. Açò li va motivar a, ja amb eixa edat, posar-se a escriure una primera novel·la.\nMalgrat la seua motivació, li va resultar impossible complir amb el seu propòsit inicial. Però, lluny de frustrar-se i deixar de banda aquell interés, començà a formar-se com a literat novell escrivint descripcions, passatges i contes curts durant la seua adolescència, amb la il·lusió de convertir-se en novel·lista.\nDesprés de moure’s a Alacant, amb vint anys, escriu i publica els seus primers articles a revistes i periòdics locals, situant com a pilar central la revista satírica El Tio Cuc, amb una ideologia clarament republicana. És en aquesta revista, on Valor pot publicar periòdicament les seues primeres lliçons de gramàtica valenciana, inspirant-se en la de Pompeu Fabra i influït pel context del regionalisme i nacionalisme incipient amb el qual de seguida s’identificà. Aquest era el temps de la Segona República, i és amb aquesta voluntat lingüística i periodística que Enric Valor fonamentà les seues conviccions polítiques i vitals.\nLa carrera de l’apassionat autor de Castalla es veu interrompuda per l’esclat de la Guerra Civil espanyola en 1936, ja que va haver de servir a l’exèrcit republicà. En acabar la guerra, Valor va reprendre amb il·lusió la seua tasca de novel·lista, ja que la seua vocació de servir la llengua havia quedat soterrada pel govern de Franco. Envoltat per aquest context, es va centrar en la seua primera obra de narrativa: L’ambició d’Aleix, una novel·la on les passions que es conten transgredeixen les convencions de l’època, cosa que la va fer molt difícil de publicar. En 1950, l’obra va ser directament censurada, segons deia el mateix Valor, per tres línies on es relata un adulteri; inconcebible en aquell context.\nCom que no va poder publicar L’ambició d’Aleix, el de Castalla encetà un nou camí literari, influït pel filòleg i amic Manuel Sanchis i Guarner. Recuperà, gràcies a la seua observació i recollida dels costums valencians, les rondalles que li van acompanyar des de ben menut. Recorda com la seua família les contava, sa mare i son pare, també les àvies, cadascuna a la seua manera i les transmet amb la naturalitat del rogle oral, la plaça del poble, l’estiu. Així doncs, va ajuntar les primeres quatre Rondalles Valencianes en unes seixanta pàgines, amb molt millor èxit de publicació pel fet de trobar-se dins del gènere del folklore, molt més acceptat pel sistema de censura. El primer volum es va publicar en 1950, i l’any següent en va publicar dos més.\nA banda de recollir les històries, Valor va aportar el seu toc literari als relats i va ubicar les trames en un lloc i un entorn específics –depenent d’on fora la rondalla original–, va completar les trames i descripcions i va canviar, ja en aquell moment, alguns clixés propis dels estereotips de cada personatge per qualitats més representatives d’aquests.\nDurant els anys seixanta, es va rodejar de personalitats amb la finalitat comuna de recuperar el valencià i la identitat nacionalista que el franquisme havia tractat d’amagar\nEn 1960, després de molta lluita i molts mals de cap, Valor va decidir retirar les tres maleïdes línies sobre l’adulteri de L’ambició d’Aleix, i es va publicar amb aquesta i altres modificacions. En aquests anys, encara sota la repressió franquista, va tornar a escriure en clau de lingüista, amb el primer Curso de lengua valenciana (1966, en castellà) i amb la voluntat de fer accessible un ús correcte de la llengua popular valenciana. Va col·laborar amb alguns diaris, va encetar les seccions “Parlem bé” i “Gramàtica elemental per a valencians” al diari Jornada. Després, va complir la mateixa funció al diari Levante. Els articles els componien lliçons concretes, fitxes i comentaris al voltant dels usos i disfuncions de la gramàtica i l’ortografia.\nEn el desenvolupament d’aquestes tasques, Enric Valor no es trobava a soles. Durant els anys seixanta, es va rodejar de personalitats amb la finalitat comuna de recuperar el valencià i la identitat nacionalista que el franquisme havia tractat d’amagar. Ell recollia tot aquest treball com a servidor de la llengua, “perquè algú havia de fer-ho”, deia, mentre s’anava confeccionant una gramàtica valenciana completa i funcional que es llançaria ja en temps de democràcia.\nEn aquest punt, a aquest defensor proclamat de la llengua valenciana, novel·lista polèmic i activista convençut dels seus ideals nacionalistes se’l va considerar un autèntic enemic del règim i se’l va tancar a la presó Modelo de València de 1966 a 1968. En el seu empeny docent, va ensenyar alguns presos a parlar valencià i, per descomptat, va seguir escrivint.\nNomés eixir de la presó, en 1969 es va unir amb els seus contemporanis per a fundar la revista Gorg, una publicació literària amb la missió de reivindicar la llengua. Als anys setanta, Valor segueix publicant cursos i reculls de les seues lliçons i articles, però no va ser fins al 1977 que va poder publicar el seu primer curs de llengua valenciana escrit en valencià, el Curs mitjà de gramàtica catalana referida especialment al País Valencià, el qual s’havia publicat en castellà en 1973.\nA aquest defensor proclamat de la llengua valenciana, novel·lista polèmic i activista convençut dels seus ideals nacionalistes se’l va considerar un autèntic enemic del règim i se’l va tancar a la presó Modelo de València de 1966 a 1968\nI per fi, després de tantes reticències per a publicar la seua primera novel·la, va arribar un temps nou en què ja podia lliurement dedicar-se a la narrativa, el seu propòsit des que era ben menut. En 1980, va publicar la primera novel·la del seu Cicle de Cassana, Sense la terra promesa, una obra que retracta la noblesa d’un poble feudal fictici anomenat Cassana, a principis del segle XX. En 1983, al mateix poble, es van viure els primers mesos de la Guerra Civil espanyola, època que seria tractada en Temps de batuda. I en 1991, va concloure la trilogia ubicada a Cassana amb el relat de la postguerra allà viscuda.\nPerò si hi ha un supervendes a l’altura de les rondalles, que han venut més de mig milió de còpies, és l’obra gramatical que més ha influenciat l’aprenentatge del valencià en la història recent d’aquesta llengua: La flexió verbal, publicada en 1983, que va regularitzar la conjugació dels verbs valencians i va consolidar un estàndard sense precedents.\nEnric Valor, reconegut amb el premi de les Lletres Valencianes, el de les Lletres Catalanes i sent doctor honoris causa a diverses universitats valencianes, faltà l’any 2000 amb tota una vida dedicada a la llengua i la seua divulgació a l’esquena. I per cert, cal dir que una edició fidel de L’ambició d’Aleix, com no podia ser d’altra manera, es publicà sense censura en l’any 1987. Es va tardar, però es va fer justícia.\nCatalà cultura educació enric valor gramàtica Identitat llengua retrat directa Retrats Directa terra València\n« La ultradreta violenta turca, cada cop més propera a Erdogan\nCàrregues policials després del desmantellament dels jocs infantils a una plaça de Vic »


Program - Va de castells\nDiada de Fires de Maig Vilafranca del...\nAquesta setmana el Va de Castells ha vist el primer castell de 9 de la temporada, a càrrec dels Castellers de Vilafranca, a la diada de Fires de Maig de Vilafranca del Penedès. A banda, hem estat a...\nDiada de Fires de Maig Vilafranca del Penedès\nAquesta setmana el Va de Castells ha vist el primer castell de 9 de la temporada, a càrrec dels Castellers de Vilafranca, a la diada de Fires de Maig de Vilafranca del Penedès. A banda, hem estat a les diades castelleres de Barcelona al barri de Gràcia, Badalona, Valls, Tarragona i Girona. En el reportatge parlarem de la faixa i a la secció Te'n...\nDiades a Barcelona, Terrassa, Lleida, Montblanc i Granollers\nAquesta setmana el Va de castells ha estat a les places castelleres de Sants, Terrassa, Lleida, Montblanc, Nou Barris i Granollers. En el reportatge parlarem de la seguretat en la canalla que fa castells i a l'actualitat anirem a Montserrat on, per primera vegada, un jove invident participa en una colla fent castells. A banda, gent de plaça,...\ngent de plaça\nSeguretat en la canalla\nDiades de Perafort, Cerdanyola, Figueres, Tarragona i Torredembarra\nArranquem el programa del Va de Castells amb les diades castelleres de Perafort, Cerdanyola, Figueres, Tarragona i Torredembarra. A banda, un complet reportatge amb entrevistes als 6 principals caps de colla de les colles castelleres, parlant de la temporada que es presenta. També veurem un reportatge sobre el boom de les noves colles castellere...\nFrancesc Piñes Perafort\nResum colles castelleres de 9 i gamma extra\nAquesta setmana acabem la temporada castellera amb un resum ampli dels millors castells d'aquest 2012. Amb les colles de 9 i gamma extra.\nColles de 9\ncolles gamma extra\nResum colles castelleres de 7 i 8\nEn aquest capítol fem un resum dels millors moments de la temporada castellera de les colles de 7 i 8: Castellers de Barcelona, els Castellers de Lleida, els Castellers de la Vila de Gràcia, els Castellers de Sabadell, els Xiquets de Reus, els Sagals d’Osona, els Xicots de Vilafranca, els Bordegassos de Vilanova, els Nens del Vendrell, els X...\nDiades de Terrassa i la Vila de Gràcia\nEl programa d'aquesta setmana em estat a l'última gran diada de l'any a Terrassa, on els Minyons van intentar el 3 de 10 amb folre i manilles. Obrim el programa amb un especial resum d'aquesta diada, seguidament hem estat a la diada castellera de Gràcia, i també destaquem la Torre de 8 del Castellers de Sant Cugat i la Torre de 7 dels Castel...\nDiades Granollers, el Clot i Vilanova i la Geltrú\nAquesta setmana hem estat a les diades castelleres de Granollers, Barcelona El Clot, Vilanova i la Geltrú i Barcelona al Poble Sec. A banda, també recordarem el primer 3 de 9 amb agulla folrat, dels Minyons de Terrassa l'any 2008. I com sempre, altres espais com el gent de plaça i l'agenda.\nTots Sants a Vilafranca\nAquesta setmana al Va de Castells fem un especial resum de la Diada castellera de Tots Sants a Vilafranca. Destanact el 7 de 9 amb folre a banda de la Torre de 9 amb folre del Castellera de Vilafranca. A banda em estat a les diades castelleres de Vilarodona, Mataró, Reus, El Vendrell i Altafulla. A l'espai del t'en recordes recordarem el 4 d...\nDiada Tots Sants\nSant Narcís a Girona\nAquesta setmana el Va de Castells ha estat a les festes de Sant Narcís a Girona i a les poblacions de Sitges, Vilafranca, Terrassa i Barcelona. Al t'en recordes recordarem la diada castellera de Tots Sants del 2006. A banda ,el termòmetre casteller i l'agenda.\nDiades castelleres a la Fira de Santa Úrsula a Valls, Mollet del Vallès, Sants, Les Roquetes i Montserrat. A la secció te'n recordes parlem dels millors castells dels Xicots de Vilafranca fets a la Diada del Roser. Per acabar, termòmetre casteller i agenda.\nVa de castells recull setmanalment les principals actuacions castelleres i, a més, inclou reportatges d’història i tècnica castellera, notícies d’actualitat, entrevistes a persones del món casteller, una completa agenda d’actuacions, i un termòmetre casteller que indica l’estat de les colles. Ocasionalment es preparen programes monogràfics dedicats a la presentació de la temporada castellera, a les diades més especials, o al resum final de la temporada.\nConcerts privats344 vídeos\nGaudeix la festa407 vídeos\nFanzivid Cartellera340 vídeos\nBaret Voltaire14 vídeos\nTramaran anar a mart13 vídeos\nBad Music100 vídeos\nFestibad Xarxa13 vídeos\nEsports en xarxa144 vídeos\nAl cap del dia112 vídeos


La nena a qui volen obligar a anar al lavabo d'homes\nEs diu Corey Maison i ha centrat la polèmica\n28/04/2016 12:29 | Actualitzat a 14/08/2018 17:46\nCorey Maison, la nena que ha centrat la polèmica a Carolina del Nord. Foto: Facebook.\nEl cas de Corey Maison, una nena de 15 anys que va néixer nen, ha estat la principal veu contra la llei que s'acaba d'aprovar a Carolina del Nord, als Estats Units, que preveu que les persones hagin d'anar al lavabo corresponent en funció dels genitals amb què hagin nascut, una mesura que perjudica al col·lectiu transexual. La fotògrafa Meg Bitton és qui ha popularitzat la imatge de la menor a les xarxes socials per denunciar la injustícia de la nova legislació. Ho avança avui La Vanguardia.\nLa nena es va adonar de la seva situació fa quatre anys, en veure un vídeo d'una altra transexual, i va dir a la família que era una nena atrapada en un cos de nen. Els pares li van donar suport i va rebre tractament hormonal. Des de llavors, ha pogut viure físicament tal com se sent.\nLa seva polèmica ha permès visualitzar els contres d'una llei que ha generat molta controvèrsia als Estats Units, també per part d'estrelles del món de la música, que han anul·lat els seus concerts a Carolina del Nord com a mesura de protesta. És el cas de Bruce Springsteen, Ringo Star o Bryan Adams.


L'oposició de Berga creu que la retirada de la tinença d'alcaldia a Roser Rifà és «simbòlica» i «insuficient» | NacióBerguedà\nper Pilar Màrquez Ambròs , Berga, 12 de juny de 2020 a les 13:35 |\nPle de Berga en una imatge d'arxiu. | Pilar Màrquez Ambròs\nL'oposició de Berga troba "insuficient" i "simbòlica" la retirada de la primera tinença d'alcadia a Roser Rifà després de participar en un salt de Patum espontani dimecres a la nit. Junts per Berga, Esquerra Berga i PSC van demanar-ne en bloc la dimissió, i aquest divendres han expressat la seva disconformitat amb la decisió final de l'equip de govern de la CUP respecte a aquest cas.\nJunts per Berga assegura que la decisió de l'executiu de la CUP és "incoherent i insuficient". En una publicació a les xarxes socials expressen que "l'oposició va demanar explicacions i responsabilitats i la CUP Berga ha optat per una resolució completament simbòlica". Lamenten que "no seguir les indicacions de l'alcaldessa del mateix partit no té conseqüències ni a l'Ajuntament ni al partit".\nEn el mateix sentit s'expressa Esquerra Republicana Berga. Per als republicans, "la resposta del govern és del tot simbòlica". La formació adverteix a les xarxes que així "no hi haurà cap canvi en el funcionament ni en la presa de decisions". "La coherència i l'exemple de com cuidar-nos en segon pla", afirmen.\nEl PSC també s'ha expressat en aquesta línia. El seu regidor Abel García va explicar anit al seu compte de Twitter que havia estat "un dijous de Corpus trist i tens". "Els que tenim responsabilitats hem de ser honestos amb nosaltres mateixos i amb la ciutadania, cal estar a l’alçada de la situació i donar una resposta clara", va insistir.\nAquest divendres els socialistes han fet una piulada on valoren negativament la resposta donada per l'equip de govern perquè "és una resposta simbòlica i sense conseqüències" i "no s'ha donat resposta respecte a la no actuació policial per aturar el que estava passant en aquell moment".\nTrobem incoherent i insuficient la decisió. L’oposició vam demanar explicacions i responsabilitats i la @cupberga ha optat per una resolució completament simbòlica. No seguir les indicacions de l’alcaldessa del mateix partit no té conseqüències ni a a l’Ajuntament ni al partit. https://t.co/hZDvrZgwES\n— Junts per Berga (@juntsperberga) June 12, 2020\nLa resposta de l'equip de govern a la greu falta de responsabilitat en una situació de salut pública greu és del tot simbòlica. No hi haurà cap canvi en el funcionament ni en la presa de decisions. La coherència i l'exemple de com cuidar-nos a segon pla. https://t.co/U97miJ9JK9\n— Esquerra Berga (@EsquerraBerga) June 12, 2020\nEl @pscberga valora negativament la resposta donada per l'equip de govern per:\n1. És una resposta simbòlica i sense conseqüències\n2. No s'ha donat resposta respecte a la no actuació policial per aturar el que estava passant en aquell moment. https://t.co/6CElaSWYVQ\n— PSC de Berga (@pscberga) June 12, 2020\nTanco un dijous de #corpus trist i tens. Els que tenim responsabilitats hem de ser honestos amb nosaltres mateixos i amb la ciutadania. Cal estar a l'alçada de la situació i s'ha de donar una resposta clara.Les meves decissions i accions seran sempre en el benefici comú. Seguim! pic.twitter.com/EtZlZhFEHY\n— Abel García Marín (@abelgama77) June 11, 2020\nL'oposició reclama en bloc la dimissió de la regidora Rifà i exigeix un reforç policial el que queda de Corpus\nVÍDEOS Salts de Maces als carrers de Berga\nPatum de Berga, Societat, Roser Rifà, CUP, oposició, Junts per Berga, Esquerra Berga, PSC\nPer Pepet de la Gotzera . el 13 de juny de 2020 a les 09:43\nSi bé és cert que han de predicar amb exemple,crec sincerament, que se'n ha fet un gra massa. Queda molt clar que l'oposicio' s'agafa amb això perquè no té on més agafar-se.\nPer Pere Clotet el 12 de juny de 2020 a les 21:21\nFer política es presentar una moció de censura quan es necessària i ara ho es Berga no es pot permetre aquesta ruïna a la que ens estan portant.\nPer Pere Cebria el 12 de juny de 2020 a les 21:12\nQue hos sembla si presenteu una moció de censura JA.\nInsolidària i irresponsable\nPer De Berga i Patumaire (sense títols) el 12 de juny de 2020 a les 19:42\nLa Sra. Regidora va demostrar una falta de respecte cap els seus conciutadans imperdonable. Si tigués la dignitat que ha de tenir una autoritat dimitiria.\nPer Ciutadà decebut el 12 de juny de 2020 a les 15:42\nAquest és el "codi ètic" de la CUP? Mentir descaradament quan les imatges del vídeo demostren tot el contrari. Us crèieu superiors, pensàveu que éreu millor que els "altres" i ha resultat que no. Sou un bluf i una pena per la nostra ciutat que heu deixat feta una pena. Si us queda un xic de sentit crític, la Rifà hauria de dimitir.\nPer Berguedà el 12 de juny de 2020 a les 15:16\nQue espereu per presentar una moció de censura ? Encara no heu pait que fa un any les CUP guanyessin les eleccions amb 8 regidors i no pactessin amb ERC ni el PSC i ara , al darrer ple municipal va quedar molt clar que els 9 regidors de l'oposició anaveu juntets i de la maneta. Aprofitar la relliscada de la primera tinent d'alcalde , en saltar una maça al carrer aquest dimecres, per estripar-se les vestidures es exagerar i un veritable espectacle. No sou dignes de ser regidors de l'ajuntament de Berga.


Reagrupament: La lògica de l’opressor\nLa lògica de l’opressor\nDiuen que quan et fas gran oblides les coses recents i recordes les més llunyanes, col·loquialment, d’això, en diem fer catúfols. En realitat darrera aquesta paraula s’amaguen situacions molt tristes i que comporten molt patiment. Costaria fer-ne broma o ironia, però l’actitud del senyor Rajoy recorda un catúfol. S’entrevista amb el president de la Generalitat i passa setmanes sense dir res per al cap d’un mes llarg recordar-ho tot amb pèls i senyals.\nRealment els ha fallat la lògica, la lògica de l’opressor, la lògica del maltractador, acostumat a fer el que li dóna la gana i a no tenir mai contestació. Per això es va engrescant, fins que arriba un dia que de tant donar voltes al cargol aquest es passa de rosca.\nEls catalans érem submisos, ells estaven acostumats a enfilar-se al nostre damunt perquè els portéssim a collibè, amb la seguretat que mai serien descavalcats. Però, resulta que ara ens agitem sobtadament i s’adonen que corren el perill de caure de morros a terra.\nHan estat massa anys d’opressió, de submissió, de setges, bombardejos i ocupacions, de supressió de lleis i de repressió nacional i social. Amb els anys, ja en democràcia, amb el nostre codi genètic aparentment alterat per tants “accidents històrics” els devia semblar que els catalans mai s’acabarien “rebotant” del tot contra els seus amos. Veien que hi havia quatre radicals als quals no quedava més remei que deixar-los dir, però sempre des de la seguretat que no passaria res. Recordem, a tall d’exemple, les paraules d’un insigne “ejpañol” com el Sr. Bono que deia, referint-se al crit de “mort al borbó” pronunciat per Joan Tardà i que van aixecar força polseguera. Deia en Bono que no calia dramatitzar-ho, que en Tardà era una persona molt noble malgrat que de tant en tant a vegades deia coses eixelebrades.\nEra la tolerància, l’aparent bonhomia del que sap que res no canviarà, la tolerància aquella de “deixar la coral que canti” per seguir fent la seva. La falsa tolerància d’aquells que fa un parell de decennis, davant el terrorisme, d’ETA, pontificaven que en democràcia, pacíficament, qualsevol idea era defensable.\nS’han anat engrescant al llarg de tots aquests anys. Els catalans en som responsables, als seus inputs els hem retornat durant massa temps outputs de submissió. Aquesta era la seva percepció. Contribuïa a la seva tranquil·litat el paper jugat per la força política més important de Catalunya, quan pretenia reformar i modernitzar Espanya, buscar-hi un encaix on els catalans ens poguéssim sentir a gust. Quin error! Quants anys perduts!\nS’han passat de voltes, han incomplert les lleis, darrerament en tenim moltes mostres. Ni tan sols acompleixen una llei orgànica, l’Estatut, malgrat que el varen retallar al seu gust. Quantes partides, que segons l’Estatut hauria de rebre Catalunya no arriben o arriben tard i amb comptagotes? Per no parlar de les inversions en infraestructures, menors que a altres llocs, i que tampoc no acaben fent mai.\nSe n’han fet un fart d’incomplir lleis i de prendre’ns el pèl. Han incomplert flagrantment l’article tercer de la Constitució, ells que són tan constitucionalistes, aquell que diu que la riquesa de les diferents modalitats lingüístiques d'Espanya és un patrimoni cultural que serà objecte d’especial respecte i protecció. Els seus atacs constants a tots els intents de convertir el català en una llengua normalitzada podrien omplir una enciclopèdia.\nDurant anys han fet creure a molts espanyols, fins i tot s’ho deuen haver acaba creient ells, que els catalans només estaven a Espanya per treure’n profit. Ara, com s’expliquen que se’n vulguin anar?\nÉs per això que els sobta, no s’ho esperaven. No poden creure que els catalans, ja farts de tanta ignomínia, vulguin fer el seu camí. Els catalans, el conjunt del seus ciutadans, també tots aquells que varen arribar aquí buscant un futur millor per a ells i els seus fills, han vist com al llarg dels anys s’esvaïa aquesta possibilitat per a tothom per culpa de l’espoli sistemàtic de la riquesa generada amb l’esforç del treball de tothom. Tots els catalans ara veuen que el benestar, un futur digne pels seus fills, l’hauran d’anar a buscar lluny de casa, si no prenen una determinació.\nL’Estat espanyol tracta els seus ciutadans a Catalunya com a súbdits, els nega el pa i la sal. Els pren el pèl a tots. Ho fa des d’una lògica d’un Estat oligàrquic i opressor només pendent de la conservació del poder de les seves elits, que actuen més amb maneres feudals que amb les adequades a l’actual món occidental del segle XXI.\nPer això ara estan descol·locats. Segurament en Rajoy no ha fet cap catúfol, el que passa és que no saben què dir ni què fer. Amenacen a fer-nos caure sofre del cel. Invoquen als quatre genets de l’Apocalipsi. Al mateix temps ens fan declaracions d’apreci i ens diuen que sense ells no serem res. Diuen que hem de restar junts i treballar amb ells colze a colze. Però els catalans ja no els creiem perquè portem massa anys d’esforços no correspostos, de menyspreu i de patir rapinya. Hem iniciat un camí, ara tornar cap endarrere seria el nostre suïcidi com a poble. Potser ara ja s’adonen que els únics ponts de diàleg que els resten, si volen ser democràticament respectuosos i considerats com a tals a nivell internacional, són aquells necessaris per acordar de forma civilitzada la transició cap a la nostra sobirania.


Lo Pati | Centre d'Art - Terres de l'Ebre: Lo cicle de músiques contemporànies OUT.SIDE fa parada a Amposta\nLo cicle de músiques contemporànies OUT.SIDE fa parada a Amposta\n21 de maig i 3 de juny\nLo Pati acull les actuacions de l'estatunidenc Keith Fullerton Whitman i la joint venture de CrossingLines amb Frames Percussion\nL’edició 2017 de l’OUT.SIDE presentarà un programa heterogeni enfocat a la música més creativa dels nostres dies. Lo cicle reunirà els principals grups de música contemporània de Catalunya: CrossingLines, Frames Percussion -en col·laboració amb lo compositor danès Simon Løffler- i Funktion String Quartet; la principal comunitat d’improvisació de Barcelona, l’Ensemble Discordian Community, dirigits per El Pricto; diversos artistes de música electrònica experimental i sintetitzadors com José Pablo Polo, Ralp i Keith Fullerton Whitman. Durant un total de vuit concerts, OUT.SIDE oferirà música electrònica experimental, música drone, minimalisme nord-americà, música improvisada dirigida, projectes que replantegen la idea d’escolta com a experiències musicals que es perceben a través de les dents i sessions guiades d’escolta en 3D.\nLa programació de cada concert ha estat concebuda tenint en compte els particulars espais on tenen lloc. La realització d’activitats musicals als centres d’art planteja reptes i diferències a les habituals sales de música: ni l’acústica, l’entorn visual, la relació entre públic i els músics i ni tan sols la manera d’escoltar són les mateixes, elements que fan que els projectes del cicle siguen experiències sonores úniques. Lo Pati acollirà dos de les actuacions del cicle: lo nord-americà Keith Fullerton Whitman (una de les principals figures mundials de la música realitzada amb sintetitzadors modulars, que presentarà Generators lo domenge 21 de maig en horari de vermut) i la proposta irrepetible de CrossingLines i Frames Percussion, We are drone (dissabte 3 de juny, 20:00h)\nDOMENGE 21 DE MAIG, 12:00h. GENERATORS. Lo compositor i músic Keith Fullerton Whitman és un dels principals exponents de l’actualitat de la música realitzada amb sintetitzadors modulars. La seua prolífica trajectòria l’ha portat a explorar un gran ventall d’estils vinculats a la música electrònica, formar part de multitud de bandes, fundar diversos segells discogràfics i realitzar nombrosos enregistraments, sovint amb diferents noms i àlies, sent especialment rellevant la seua activitat musical sota el pseudònim de Hrvatski. Generators, publicat pel segell Root Strata, és un dels seus treballs més reconeguts, que reunix un conjunt de peces que tenen la intenció d’apropar-se a una música generada automàticament, amb una petita part d’element performatiu. Melodies, ritmes i altres paràmetres sonors cobren vida a partir d’un escenari algorítmic plantejat amb anterioritat.\nFullerton Whitman havia experimentat prèviament esta línia de treball amb sistemes generats digitalment, però la idea de música automàtica adquirix una dimensió completament nova a partir del món analògic i de les seues imperfeccions. La necessària degradació de voltatge que acompanya el disseny dels instruments electrònics analògics incorpora imprevistes variacions, matisos i petits elements d’entropia que donen lloc a una musicalitat complexa i fascinant que seria impossible d’emular en un escenari purament matemàtic. Generators ofereix als visitants de l’OUT.SIDE una experiència immersiva de sons electrònics, però també d’idees electròniques: una música específica de les màquines que parla el llenguatge propi dels sintetitzadors analògics.\nDISSABTE 3 DE JUNY, 20:00h. WE ARE DRONE. Destacats músics de CrossingLines i Frames Percussion proposen una experiència acústica única, amb una atípica formació de percussió, teclats, samplers i sintetitzadors modulars. Lo fenomen de la música drone està experimentant una renovada empenta en los darrers anys. Sota esta nomenclatura s’engloben propostes sonores que consistixen en mantenir diverses notes, acords, masses sonores o textures al llarg del temps.\nLo concert s’inicia amb la peça Schraffur del compositor suís Fritz Hauser. La peça està construïda a partir de fregar un gong amb diferents baquetes de diversos materials en diferents parts de l’instrument. Esta aparent simplicitat dóna lloc a multitud de matisos i variacions sonores. Seguidament i sense interrupció, lo grup realitza un drone basat en diverses situacions sonores organitzades prèviament que aniran modificant-se molt lentament a partir de la direcció de Luis Codera Puzo, director de CrossingLines, en una proposta que està pensada per mesclar-se amb los espais on té lloc; ser una presència tan real com les parets i el sostre de les sales, una massa sònica imponent i aclaparadora que atrape i envolte els visitants del centre.


U. E. DE SANS - EUROPA | La veu de Catalunya (pàg. 7)\nU. E, DE SANS - EUROPA\nU. E. de Sans, 3; Europa, 0.\nSota les ordres de l'arbitre senyor Vela, els equips de l'entusiasme, com són anomenats l'Europa i el Sans, s'han alineat a l'hora assenyalada. Realment, tots els qui anaven a veure aquest partit, tenien l'esperança de veure jugar els dos equips amb ganes de guanyar, i així ha estat realment. El partit ha començat amb un tren enorme, atacant l'Europa furiosament i amb la fe de classificar-se un xic millor que en els partits anteriors, però la defensa del Sans talla les arrencades dels europeus d'una manera admirable, i la pilota és agafada pels davanters unionistes, els quals porten l'esglai a les files europees; i altra vegada la pilota és a la banda del Sans. I així una bona estona: la pilota, anant d'un cap a l'altre del camp, portada per magnifiques arrencades dels davanters, i els defenses dels dos equips, no deixant acostar-los a la porta. Els dos equips juguen amb un entusiasme indescriptible. Es fan magnifiques jugades per part dels dos equips. Pero de mica en mica s'accentua el domini del Sans, les arrencades dels davanters d'aquest equip són més seguides i quan ja feia un quart i mig que jugaven, una fallada d'En Serra, fa que En Martinez resti sol amb la pilota davant de la porta europea i d'un xut ras endinça la pilota a la xarxa\nNo cal dir que aquest gol produeix en els jugadors i en el públic del Sans un gran entusiasme, Centrada la pilota, torna a atacar la Unió, i En Monleón perd un gol segur llençant a dos metres de la porta una pilota als núvols. La porta de l'Europa és atacada contínuament. Una pilota que En Feliu tira a gol, és treta molt dificultosament per En Sanahuja, que es llança a terra a la ratlla de kick, fent-se un embull de jugadors i restant la pilota prop de la porta, ananthi directament gairebé sola, essent treta pel porter de dins el gol, perd com que el porter l'havia treta una mica fora de la ratlla, l'àrbitre concedeix una «corner. Aquesta decisió de l'àrbitre, d'acord amb el jutge de gol, origina protestes, que creiem infonamentades. La corner, és tirada sense conseqüències. L'Europa es refà un xic i es veuen unes boniques arrencades dels davanters europeus. Fruit d'aquestes és una «corners, i després un cop franc contra el Sans, que En Pedret para molt bé. Ataca altra vegada la Unió, tirant-se dues «corners gairebé seguides contra l'Europa, sense conseqüències. L'Olivella juga un xic dur. En Cros juga bé, però els defenses del Sans tenen una tarda magnífica i En Pedret està colossal, com sempre. Els dos porters han entrat molt en joc, però més En Sanahuja, pel major domini del Sans. Es fan encara, abans d'acabar la primera part, magnifiques arrencades, combinacions primoroses, dues de les quals acaben en corner, contra el Sans. Per miracle no hi ha hagut un gol a favor de l'Europa, portat per En Cros; però també, per miracle, primer En Monleón, i últimament En Rini, no han fet dos gols més. Així, doncs, acaba la primera part, amb el resultat de 1 a 0, a favor del Sans.\nLa segona part comença a les quatre menys cinc minuts, amb el mateix entusiasme que la primera. Les vistosissimes arrencades dels dos equips són aplaudides pel públic. Unes mans involuntàries davant la porta de l'Europa produeixen algunes protestes contra l'àrbitre, el qual jutja molt bé, no deixant embrutar gens el partit, com algun jugador pretenia, ja que algunes vegades l'entusiasme es traduïa en violències. En aquesta segona part es juga també colossalment, tirant-se un cop franc i una corner contra el Sans, portades per magnifiques arrencades dels davanters europeus. Els jugadors del Sans porten la pilota cap a la porta europea, essent aquesta atacada força estona, la qual cosa dóna per resultat un magnific gol fet per En Monleon d'un xut ras i creuat, que és impossible de parar L'Europa es desconcerta un xic i cinc minuts abans d'acabar el partit una arrencada personal d'En Rini, que fa una passada retrassada a En Monleón, aquest xuta i aconsegueix el tercer i últim gol per al seu equip. El partit ha estat dels millors que hem vist aquesta temporada. El públic ha sortit plenament satisfet, perquè s'ha vist futbol de veritat.\nL'àrbitre ha estat completament encertat en les seves decisions.\nDels jugadors, han sobresortit: de l'Europa, Cros i Sanahuja; de la U. E. de Sans, Gularons i Pedret\nEls equips estaven constituïts de la següent forma:\nU. E de Sans, vencedor: Pedret, Perelló, Balasch, Soligo, Gularons, Calvet, Rini, Martinez, Feliu, Campins i Monleón.\nEuroja, vençut: Sanahuja, Serra, Alcoriza, Mejias, Maurici, Pellicer, Bonet, Cros, Olivella i Alcàzar.


Riberaonline: Roig torna a demanar a la Comissió d’Espai Públic un esforç extra a la nova empresa de neteja de Tortosa donat que la ciutat encara està bruta\nRoig torna a demanar a la Comissió d’Espai Públic un esforç extra a la nova empresa de neteja de Tortosa donat que la ciutat encara està bruta\nEl grup municipal del PSC, a través del seu portaveu, Enric Roig, ha tornat a demanar a la Comissió d'Espai Públic un esforç extra a la nova empresa de neteja ja que la via pública continua molt bruta i són nombroses les mostres d'aquesta manca de neteja que encara circulen per les xarxes socials a mode de denúncia. "Entenem que el fet de posar en marxa el nou contracte al mes d'agost pot comportar algunes mancances en temes de formació o maquinària, però hi ha carrers com Ramon Berenguer IV o Sant Joan Baptista de la Salle que encara estan molt bruts, i així està tota la ciutat, per això he demanat al regidor que es faci un sobre esforç" ha explicat el portaveu socialista Enric Roig.\nEn relació amb el tema de la neteja i el manteniment de l'espai públic, Roig ha posat de manifest a la Comissió que hi ha espais com ara la zona enjardinada a la Ronda Docs i el carrer Ferran d'Aragó, al costat de la passarel·la del tren, que evidencien un estat de brutícia i deixadesa total, tal i com es pot veure a les fotografies adjuntes. Roig ha dit que "hi ha veïns que ho han denunciat trucant a l'Ajuntament i a través de la pàgina web, però ni se'ls ha donat resposta ni s'ha posat solució a aquest tema."\n"Aquests fets reforcen, una vegada més, el que els socialistes hem defensat i demanat contínuament al govern i que no ha fet: que es facin campanyes públiques de sensibilització de la ciutadania per a evitar aquestes situacions" ha reblat Roig.\nEn un altre ordre de temes, l'edil socialista també ha exposat a la Comissió el fet de que s'està instal·lant cablejat per part de diferents companyies telefòniques aprofitant els suports dels llums de Nadal, una pràctica inusual, i per això ha demanat al govern que estigui damunt d'aquest tema.\nAixí mateix, Roig ha volgut evidenciar el fet de que aquests cables també s'estan instal·lant a la plaça d'Espanya, al costat del cablejat existent, que ara està pintat del color de les façanes, i per tant destaquen em ser de color negre. Amb aquesta queixa, el portaveu socialista ha volgut denunciar la manca de control i la deixadesa del govern sobre el manteniment de la recentment rehabilitada plaça d'Espanya, que ha estat realitzada amb una subvenció del 90% amb diners públics "i que considerem que s'han malbaratat en tant en quant no només no s'ha amagat el cablejat de les façanes sinó que es permet posar-ne més sense control" ha reblat Roig.\nFinalment Roig ha fet referència novament a temes de deficiència de l'enllumenat públic. En concret es tracta de la Rambla Catalunya, que presenta nombroses zones a les fosques donat que el tipus de lluminària que s'ha instal·lat no respon a un tipus de carrer amb arbrat, "pel que, tal com han denunciat els veïns, a les 20,30 h aquest carrer sembla una gola de llop. Per això cal procedir a solucionar aquest problema com sigui" ha reblat Roig.


Mediapro internacionalitza la branca de negoci dels eSports\nRedacció\t| Actualitzat el 16 Juny 2017 a les 21:21\nEls bons resultats obtinguts en la seva primera temporada en el sector dels eSports han envalentit Mediapro, que ha decidit endegar un pla d'expansió internacional en aquest àmbit.\nAixí, la Lliga de Videojocs Professional, que acapara el 80% del mercat estatal, vol posar un primer peu en altres països mitjançant l'ArenaGG (el terreny de joc en línia per a les competicions amateurs) abans de desenvolupar-hi tornejos professionals.\nL'objectiu de Mediapro és que la LVP estigui present en una desena de països en els propers cinc anys. El primer serà Portugal, on ja ha arribat a un acord amb l'empresa local Inygon.\nEl pla d'expansió posa el focus a l'Amèrica Llatina i els països europeus més propers, sense oblidar els Estats Units ni l'Orient Mitjà. La idea és aprofitar la presència internacional de Mediapro, amb seus a 41 ciutats de 24 països.


Lamela deixa en llibertat amb mesures cautelars Pere Soler\nLa magistrada ordena la retirada del passaport a l'exdirector dels Mossos, que també haurà de comparèixer setmanalment al jutjat\nActualitzada 09/03/2018 a les 12:15\nLa magistrada de l'Audiència Nacional Carmen Lamela ha deixat en llibertat amb mesures cautelars l'exdirector dels Mossos Pere Soler. La Fiscalia, però, sol·licitava per a ell llibertat sota fiança de 100.000 euros, una mesura que la magistrada no ha acceptat. Per contra, Lamela ha ordenat la retirada del passaport a Soler, que no podrà abandonar el territori espanyol sense demanar un permís previ a l'Audiència Nacional i que haurà de comparèixer setmanalment al jutjat. Soler està investigat per dos delictes de sedició pels fets ocorreguts durant els registres del 20 de setembre a la Conselleria d'Economia i també per l'1-O. Lamela l'ha citat a instàncies de la Fiscalia a la mateixa causa oberta contra l'excap dels Mossos, el major Josep Lluís Trapero, i la intendent Teresa Laplana. Després d'ell, és el torn de declarar de l'exsecretari general d'Interior, Cèsar Puig.\nDesprés d'escoltar la seva versió, la Fiscalia ha sol·licitat a Lamela que el posi en llibertat sota una fiança de 100.000 euros. Segons fonts jurídiques, la Fiscalia entén que existeix risc de fugida i de reiteració ja que hi ha «nous fugats» i que el seu partit «persisteix en investir un pres i vol perpetuar el procés». Les mateixes fonts apunten que la Fiscalia creu que els partits independentistes volen «investir un fugat com a president de facto» i buscar «espais polítics lliures a l'exili».\nPel que fa a la seva actuació abans i durant el referèndum, aquestes fonts apunten que el paper de Soler era el de facilitar la celebració del referèndum. Fonts presents a la investigació apunten que el fiscal ha remarcat que era un comandament important dins del cos i un responsable polític i que era «pública» la seva «inclinació» en favor del referèndum.\nFins i tot, asseguren aquests fonts, així li ho va comunicar al major Trapero «incitant-lo tàcitament» a no impedir el referèndum. Segons fonts jurídiques, Soler tenia «assumit» que el referèndum s'anava a celebrar tot i que «formalment» mai va dir que incompliria ordres judicials.\nDurant la declaració, a més, la fiscalia ha posat de relleu que el cos estava advertit pel Tribunal Constitucional que havia d'impedir l'1-O però que «més bé van fer el contrari». Considera que Soler va «fer veure» que es actuaven per evitar el referèndum per «eludir imputacions penals als Mossos». També l'ha acusat de plantejar «campanyes populars» contra la Fiscalia tot i defensar que només eren «opinions transmeses a Trapero i la resta de consellers».\nA més, Soler hauria reconegut que va rebre pautes d'actuació per part dels Mossos i informes de valoració prèvia a la celebració del referèndum i que, per tant, «havia de saber què anava a passar als llocs de votació».\nLes Terres de l'Ebre registren un nou brot a Alcanar i eleven la xifra total a 15\nSimón veu bé fer una «avaluació independent» de la gestió de la covid-19 però diu que cal trobar el «moment adequat»\nComenta el contingut : Lamela deixa en llibertat amb mesures cautelars Pere Soler


Concurs de colles improvisades a Portbou - Diari de Girona\nConcurs de colles improvisades a Portbou\nFoment del Montgrí i Ciutat de Girona actuen diumenge vinent en el 48è Aplec de la sardana\nrobert roqué 10.08.2018 | 00:50\nAplec de Portbou\nAquest diumenge, 12 d'agost, Portbou celebra el 48è Aplec de la sardana amb un concurs de colles improvisades amb entrada lliure. Exhibició de punts lliures i lluïment de la colla de sardana esportiva Mans Amigues, de Cassà de la Selva. A més, s'hi estrenaran dues sardanes, Portbou, de Jaume Cristau, i Sardanes i Tramuntana, de Josep A. López. Hi actuaran les cobles Genisenca, Foment del Montgrí i Ciutat de Girona, en sessions de matí i tarda, a la Rambla de Catalunya.\nAquest passat dimecres va començar oficialment a Palamós la segona edició del festival Amb So de Cobla, l'únic dedicat a la nostra formació musical més característica. El seu objectiu és que la sonoritat dels instruments de cobla superi aquesta convencionalitat per mostrar la riquesa sonora que té, més enllà de la sardana. Per això s'hi presenta amb nous formats i nous ritmes. En aquest sentit, s'hi estrenen dues propostes: Kirineoc, de la Sant Jordi-Ciutat de Barcelona amb el músic basc Kepa Junkera, i The Cobla Sound Fanfare, en què s'interpreten diversos gèneres musicals (ixie, funk, bossa, samba, pasodoble, klezmer...) en format cercavila.\nAixí mateix, el festival també compta amb la reposició del Triple Picat, la producció especial que va servir per cloure Figueres com a Capital de la Sardana 2017. L'altra propostes és el nou projecte de la Cobla Catalana de Sons Essencials, Si són flors, floriran.\nAmb So de Cobla és el primer festival dedicat només al so de la cobla. Es va encetar a Palamós l'any passat amb actuacions d'artistes coneguts com els cantautors Cris Juanico o Roger Mas, però també La Bisbal Jove, Jordi Molina o la celebració de l'Aplec. La primera edició va tenir molt bona acollida i d'aquí l'impuls d'aquest segon any. És important que el sardanisme doni suport a l'esdeveniment per assegurar de nou el seu èxit i permeti consolidar-lo i ampliar-lo.\nAquest festival està impulsat pel Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Girona i l'Ajuntament de Palamós, juntament amb l'Agrupació Sardanista Costa Brava de Palamós, i compta amb el suport de la Confederació Sardanista de Catalunya. El produeix DDM Visual i en són mitjans col·laboradors TV3 i Catalunya Ràdio.\nGegantó Pep Ventura\nAmb motiu de bicentenari del naixement de Pep Ventura es va construir un gegantó amb la figura de tan excel·lent músic. Ara el Foment de la Sardana de Figueres n'ha fet la seva figura en petit. Per si algú està interessat a tenir un gegantó Pep Ventura a casa seva, en record del seu bicentenari, el pot encarregar, ja que es posa a la venda per encàrrec. Us podeu dirigir a l'adreça de correu electrònic fomentsardana@gmail.com.


Esquerra demana que es depurin responsabilitats polítiques pel que revela l’auditoria a Urbaser | Ràdio Calella Televisió\nL’auditoria a Urbaser conclou que “caldria millorar la implantació del contracte” per als serveis de neteja viària i recollida de la brossa. Identifica 38 incompliments i fa 81 observacions sobre aspectes que caldria millorar. Els resultats han provocat que Esquerra hagi demanat una reunió urgent amb l’alcaldessa i el tinent d’Alcaldia de Serveis Públics, i que també s’hi convoqui als representants de l’empresa. El partit considera que el resultat de l’avaluació constata que hi ha hagut deixadesa per part del Govern Municipal a l’hora de fer el seguiment del contracte i, per això, demanen que es depurin responsabilitats.\nEn declaracions a Ràdio Calella TV, el cap de l’oposició, Xavier Ponsdomènech, ha dit que s’ha fet un seguiment insuficient de la contracta amb Urbaser i que, davant de les conclusions de l’auditoria interna, cal depurar responsabilitats polítiques.\nA nivell polític hauria de tenir conseqüències. Pel que veiem en l’auditoria, el regidor té unes responsabilitats que no s’han exercit. I ens preocupa que sempre que hi ha una problemàtica d’aquesta magnitud, el pes recaigui en un treballador municipal. Aquí, les responsabilitats són polítiques.\nSegons Ponsdomènech, si l’Ajuntament hagués contractat del tècnic de Medi Ambient tal com se li ve reclamant des de principis de mandat “no s’hauria arribat aquí”. Els republicans exposen que l’auditoria corrobora que el servei té mancances importants i que les queixes que han vingut fent “no són percepcions”.\nAra ja tenim l’auditoria i sabem que les percepcions de les que es parlava són una realitat. Ho hem pogut veure i ho hem anat denunciant cada cop que veiem contenidors malmesos sense arreglar, i tapats amb bosses, carrers bruts, discriminació entre diferents parts de la ciutat… Tenim una problemàtica que ve de lluny i ara el Govern s’hi haurà de posar.\nL’avaluació identifica 38 incompliments del contracte. Hi ha aspectes burocràtics i de gestió interna, però també de recursos humans que ha de posar la mateixa empresa. Per exemple, diu l’informe que “no s’evidencia que a la neteja es dediqui el personal que estava compromès a la oferta”. A més, hi ha altres 81 punts dèbils que són millorables. Cap d’ells fa referència al tractament selectiu dels residus, com va confirmar el Govern Municipal a finals de la setmana passada.\nEl líder d’Esquerra subratlla les conclusions sobre la deixalleria municipal.\nNo hi ha evidència dels informes mensuals de la deixalleria, només els anuals; i sabem que no té els permisos pertinents. Hi ha coses que no són menors, són qüestions vitals a nivell legal i perquè hi hagi un bon servei de neteja a Calella.\nXavier Ponsdomènech diu que estan disposats a donar un cop de mà per trobar les solucions necessàries per millorar el servei. No obstant això, es mostra queixós per com el Govern Municipal ha gestionat la informació que s’ha traslladat a l’oposició.\nTenim constància que l’auditoria la tenen des de principis d’agost, però no ens la van fer arribar fins la setmana passada, el mateix dia de la visita del MH President Aragonès, coincidint amb la inauguració de la Fira i la Festa Major. Ens molesta que es faci aquest control dels temps en què es dona la informació als partits de l’oposició.\nL’auditoria es va encarregar a principis de febrer i el tinent d’Alcaldia de Serveis Públics, Albert Torrent, es va comprometre a publicar-la al web municipal perquè estigui a l’abast de tothom.\nSegüent Només queda un pacient ingressat per Covid a l’Hospital de Calella\nAnterior Últims dies de vacunació massiva a la Fàbrica Llobet\nAlerta per ventades al Maresme


Gener/Febrer 2014. Departament de Ciència de la Computació i Intel·ligència Artificial\n¡Aprèn a construir la teua impressora 3D!\nCurs CECLEC 25 hores (en 6 sessions). Primera ediciò.\nSe sol·licitarà reconeixement d'hores a l'Institut de Ciències de l'Educació (ICE).\n27, 28 i 29 de gener\n3, 4, i 5 de febrer\n(una hora més en una sessió)\nLloc: Sala de Reunions del DCCIA a l'Escola Politècnica Superior III\nPreu 135 €\nGoogle+: Clone Alacant\nDurant el curs, aprendràs a muntar una impressora, participant en el muntatge d'una, així com tot el que cal per a traure-li partit: programari, repositoris de peces, disseny de peces pròpies, etc.\nA més, existeix la possibilitat que aprofites el curs per a muntar la teua pròpia impressora i que pugues emportarte-la a casa completament calibrada i en funcionament. Per als interessats, pròximament habilitarem un enllaç per a adquirir el kit de muntatge de la impressora. Estem gestionant el procés de compra amb el proveïdor amb unes condicions econòmiques més avantatjoses que fent-ho individualment. A la finalització del curs hauràs construït la teua pròpia impressora 3D.\nPots concertar l'adquisició del kit de muntatge juntament amb altres companys del curs.\nMatriculació i Contacte\nProcés de reserva de plaça per rigorós ordre d'inscripció:\nEnvieu correu juanmi@dccia.ua.es amb la següent informació:\nFinalitzat el període de preinscripció s'envia rebut per a fer efectiu l'import de la matrícula.\nLa matrícula quedarà formalitzada en fer efectiu el pagament del rebut.\nPlaces limitades (20 places).\nEnvieu correu a dviejo@dccia.ua.es\n1. Introducció al projecte RepRap. (1 hora)\n1.1 Projecte RepRap.\n1.2 RepRap a Espanya: projecte Clone Wars.\n2. Muntatge d'una impressora 3D. (11 hores)\n2.1 Parts i eines.\n2.2 Muntatge de l'eix Y i el marc.\n2.3 Muntatge de l'eix X.\n2.4 Muntatge de l'eix Z.\n2.5 Muntatge de l'extrusor i el llit calent.\n2.6 Muntatge de l'electrònica.\n3. Calibrat i engegada. (2,5 hores)\n3.1 Firmware. Entorn de programació arduino.\n3.2 Calibrat del moviment cartesià.\n3.3 Calibrat del capçal extrusor.\n4. Impressió de models 3D. (5 hores)\n4.1 Impressió de la meua primera peça i ajustos fins de la impressora.\n4.2 Programari de laminat CURA.\n4.3 Programari de laminatge Slic3r.\n4.4 Repositoris de models 3D.\n5.Disseny d'objectes 3D per a impressió. (5 hores)\nMunta la teua pròpia impressora\nEl curs proporcionarà kits de muntatge a tot l'alumnat. Aquests kits són propietat del curs i es quedaran a la universitat una vegada finalitzat aquest. D'aquesta manera, el preu del curs es redueix notablement. No obstant això, si vols emportar-te una impressora muntada i calibrada a casa hauràs d'adquirir un kit amb les peces per al muntatge i portar-lo al curs el primer dia. Hem negociat amb la tenda que ens va a proveir dels kits un descompte (5%) per a aquells alumnes que vulguen adquirir el material per a ells mateixos. Quan feu la matricula, se us donarà un codi que podreu utilitzar en el moment de fer el pagament per a obtenir el descompte.\nAquesta tenda ven dos tipus de kits, un amb el marc de metacrilat i un altre amb el marc d'alumini (més car). Des del curs pensem que val la pena el d'alumini, encara que no hi ha inconvenient a utilitzar un marc de metacrilat. L'estabilitat de la impressora no hauria de veure's afectada. Els enllaços són els següents:\nSi us fixeu, aquests kits no inclouen les peces impreses necessàries per a muntar la impressora. No us preocupeu, ja estem imprimint aquestes peces amb les nostres impressores. Ens hem proposat donar-vos un joc de peces a cada persona inscrita.\nFotos de la primera ediciò


Arias Advocats - Accidents de Trànsit\nQue fer davant d’un accident de trànsit?\nEl primer a tenir en compte és el tema de la culpabilitat; és a dir, de qui és la culpa de l’accident.\nSi aquesta es clara s’ha de fer un parte amistòs de l’accident, en el que s’han d’indicar les dades dels dos vehicles, i dels conductors, així com les dades de l’assegurança del vehicle, si s’han produït danys i si hi ha persones lesionades encara que siguin lleus. És molt important indicar com s’ha produït l’accident.\nSi no està clara la culpabilitat, no hi ha acord o l’accident és molt greu, s’ha de trucar a la policia per tal de que intervingui i faci el corresponent atestat.\nDes d’Arias Advocats li recomenem que encara que no hi hagi intervenció policial es facin fotografies tant de lloc de l’accident com dels danys materials dels vehicles.\nQuin termini tinc per reclamar?\nEs important informar a la seva companyia asseguradora en un termini de 7 dies des de l’accident; per reclamar tenim un any des de la data de l’accident.\nCom s’ha de reclamar per un accident?\nS’ha d’acudir obligatoriament a un procediment extrajudicial pel perjudicat o hereus de comunicació del sinistre a l’asseguradora, sol·licitant la indemnització que correspongui, que deu emetre l’oferta o resposta motivada com a contestació a la reclamació.\nEn cas de no està conforme amb l’oferta o la resposta motivada es podrà acudir a la via jurisdiccional per la reclamació de danys i perjudicis.\nSeqüeles i Lesions derivades dels accidents de trànsit (Part II)\nTipus de seqüeles a indemnitzar derivades d´un accident de trànsit:\nLes seqüeles físiques estan determinades en les taules contingudes en la Llei i s'agrupen segons els òrgans afectats:\na) Sistema nerviós\nb) Òrgans dels sentits, cara i coll.\nc) Sistema múscul esquelètic\nd) Sistema cardiorespiratori\ne) Sistema vascular\nf) Sistema digestiu\ng) Sistema urinari\nh) Sistema reproductor\ni) Sistema glandular endocrí\nj) Sistema cutani\nCada grup recull de forma específica la valoració de la limitació o pèrdua d'algun òrgan.\nSeqüeles i Lesions derivades dels accidents de trànsit (Part I)\nQuè podem reclamar per seqüeles en un accident de trànsit?\nUna de les parts més complexa de la Llei de reforma del sistema per a la valoració dels danys i perjudicis causats a les persones en accidents de circulació, és la relativa a les seqüeles i el tractament d'aquestes; les quals inclouen tant les deficiències físiques, psíquiques i fins i tot estètiques de les persones accidentades.\nÉs essencial valorar, tots i cadascun dels danys i lesions permanents que s'hagin pogut derivar de l'accident; és a dir, cal realitzar una valoració exhaustiva i completa de les seqüeles i dels danys al marge de les quanties que es puguin reclamar pels dies necessaris per a la curació o estabilització de les lesions.


Obra de la setmana #185 | Fundació Amics del MNAC\nObra de la setmana #185\nL'obra de la setmana és 'Arqueta: Resurrecció', una peça anònima d'orfebreria romànica realitzada a Llemotges cap a 1220.\nEls reliquiaris en forma d'arqueta rectangular amb una tapa a doble vessant són un dels objectes litúrgics i artístics més interessants de l'orfebreria romànica. Aquestes caixetes van començar a aparèixer a partir del segle XI, quan el creixement extraordinari del culte als sants va propiciar que les relíquies que fins aleshores es conservaven en cavitats a sota o a dins de l'altar passessin a ser exhibides al damunt de les ares, a la vista i veneració de tots els fidels que assistien a missa. El fet que continguessin un bé tan preuat, les restes de sants i màrtirs que eren imprescindibles per la consagració de l'altar i la celebració del culte cristià, explica que bona part de les que hem conservat siguin objectes sumptuaris amb una decoració artística molt rica i de gran qualitat.\nL'arqueta de la Resurrecció és una de les vuit peces d'aquesta tipologia que es conserven al Museu Nacional. En tots els casos es tracta de reliquiaris d'orfebreria realitzats a Llemotges durant el segle XIII, on l'ànima de fusta es combina amb una decoració exterior a partir de planxes de coure cisellat i daurat amb aplicacions d'esmalt alveolat, també dit 'champlevé'. En la seva part frontal, la que quedava a la vista dels fidels, les arquetes estan decorades amb figures o escenes religioses. La que presentem aquesta setmana, com el seu títol ens indica, té una d'aquestes escenes dedicades a la Resurrecció de Crist, l'esdeveniment cabdal de la religió cristiana que es commemora en la seva festa més important, la Pasqua. Aquest fet fonamental està representat a la tapa de l'arqueta, on veiem l'escena del 'Noli me tangere', és a dir, l'aparició de Jesús ressuscitat a Maria Magdalena abans d'anar a retrobar-se amb els apòstols.\nJesucrist i Maria Magdalena es disposen al centre de l'escena, on el ressuscitat fa un gest eloqüent a la santa perquè no el toqui ('Noli me tangere' en llatí). Aquests dos personatges estan flanquejats, a la dreta, per un àngel del senyor que sosté una corona, mentre que a l'esquerra hi veiem les dues dones que acompanyaven a Maria Magdalena fins al sepulcre de Crist. A la part frontal de la caixa de l'arqueta, just a sota la Resurrecció, s'hi ha representat una escena difícil d'identificar que podria ser la coronació d'un sant màrtir. La decoració figurada de l'arqueta es completa amb dues imatges de sants que embelleixen els dos costats laterals. En la part posterior hi trobem una decoració més senzilla de caràcter ornamental, perquè era el costat que quedava sempre amagat als fidels.\nLa decoració de l'arqueta de la Resurrecció és molt vistosa i combina la lluentor daurada de les figures dels personatges sagrats amb els intensos tons blavosos dels esmalts, que com és habitual en les obres llemosines més tardanes es destinen principalment a decorar els fons de les escenes. Els elements esmaltats de formes circulars també són un tret característic dels tallers de Llemotges. Per embellir i monumentalitzar les figures santes, en la decoració de l'arqueta s'hi han incorporat els caps en volum dels diferents personatges, fets amb la tècnica de la fosa. En el conjunt del reliquiari també hi destaca el vistós coronament de la cresteria, que incorpora pinacles de fosa i caboixons de vidre.\nLes arquetes de coure amb decoració esmaltada són un dels productes estrella dels tallers d'orfebreria de la ciutat de Llemotges, al centre de l'actual França, un dels primeres grans centres de producció d'obres d'art de manera seriada de l'Europa Occidental. L'èxit comercial extraordinari dels objectes artístics sorgits dels obradors d'aquesta ciutat, que combinaven una gran bellesa estètica amb uns preus molt assequibles, explica la gran difusió que van tenir arreu d'Europa, també a Catalunya.


Architecture UIC – Page 232 – School of Architecture official blog\nAparcament de bicis, Amsterdam\nAparcament de bicicletes al costat de l’estació central d’Amsterdam.\nBikePark & Ride?\nSITE: “Best Parking Lot Building”\nAny: 1976 (no construït)\nUna gran superfície ondulada d’asfalt recobreix, com una coberta, l’edifici, el qual passa a ser absorbit pel context circumdant.\nEl fet que l’aparcament s’estengui per la coberta fa que l’arquitectura desaparegui com element independent.\nSITE: “Ghost Parking Lot”\nHamden, Connecticut, EUA\nLa famosa instal·lació Ghost Parquing Lot, de SITE, va consistir en una filera de 20 cotxes al pàquing d’un supermercat, que emergien del terra a diversos nivells coberts d’asfalt, com formant part de la mateixa matèria del sòl.\nAixí, la relació entre els dos elements tradicionals del típic mall comercial suburbà -automòbil i asfalt- s’inverteix.\nL’imponent resultat va ser retirat en 2003.\n– sobre SITE\n– sobre “Ghost Parking Lot” (haureu de baixar una mica amb el cursor…)\nArman: “Long term parking”\nDimensions en mm.: 19500 x 6096 x 6096\nL’any 1982 l’artista francès Arman va construir a Jouy-en-Josas (França) un potent monument, que seria com una transposició del “Cadillac Ranch” d’Ant Farm a sòl europeu, consistent en un enorme prisma de 1600 tones de formigó en el qual es troben incrustats 59 cotxes. La forma totèmica del monument d’Arman afegeix un valor més a la seva característica acumulació d’elements, tan relacionada amb la crítica al consum realitzada per Ant Farm, i llança un clar missatge de desmitificació de l’adoració que, encara en aquell moment, després de la crisi del petroli de 1973, es dedicava a l’automòbil.\n+ info sobre Arman: aquí (Viquipèdia)\nAnt Farm: “Media burn”\nAnt Farm van saber servir-se del Cadillac, la icona de les icones, per fer crítiques punyents de la societat de consum i de la informació. En uns Estats Units molt més desenvolupats que Europa quant al mercat de la comunicació i el consum, el Cadillac Eldorado era al mateix temps la mostra de tot el bo i dolent del sistema. En una impactant actuació anomenada “Media Burn”, els Ant Farm van estavellar un Cadillac Eldorado, transformat en una espècie de cotxe futurista, contra un mur de televisions cremant, per criticar precisament la manipulació de les vides dels americans a través dels mitjans de comunicació. “Media Burn” és una de les actuacions artístiques més influents del segle 20, i com a tal va ser recollida per a una exposició per la Tate Modern el 2007.\n– sobre Ant Farm (Viquipèdia)\n– sobre “Media burn” (Tate Modern)\nAnt Farm: “Cadillac Ranch”\n“Cadillac Ranch”, a Amarillo, Texas, és una instal·lació de l’inconoclasta grup artístic Ant Farm. La instal·lació consisteix en deu Cadillacs, des d’un Club Coupé de 1949 fins a un Sedán de 1963, amb el morro enterrat a terra i dues terceres parts del cos sobresortint amb una inclinació d’uns 60 graus. La impactant imatge, associada a l’infinit paisatge d’aquesta part de Texas, constitueix una de les obres d’art no convencionals més populars del segle 20. El “Cadillac Ranch”, una mostra crítica entorn de la societat i el paper de l’automòbil, va ser, paradoxalment, mogut el 1997 dues milles a l’oest de la seva ubicació original… per escapar de l’expansió urbanística d’Amarillo.\n+ info sobre Ant Farm: aquí (viquipèdia)


Xavier Arbó: "Hem portat els comptes bé i això ens permet fer obres d'infraestructura importants" ~ EbreDigital.cat\nBenissanet és un dels pocs municipis de les Terres de l’Ebre que pot presumir de tenir el deute municipal a 0. L’Ajuntament de Benissanet, encapçalat pel republicà Xavier Arbó està afrontant dos obres importants al municipi. Per una banda s’està duent la 1a fase de la substitució de les canonades d’aigua del municipi per unes de polietilè, actuació a la qual s’ha de sumar l’adequació de pluvials i la millora del clavegueram. Per altra banda, s’està redactant el projecte de l’ampliació del Centre de Dia, que actualment és de 10 places i que s’ha quedat petit. El projecte puja a 300.000 €, de moment les noves places no seran concertades i segons l’alcalde, “esperem que a finals d’any estigui enllestit i si no pot ser, doncs després de reis que ja ho puguem rebre com un regal”.\nAl llarg d’aquesta legislatura l’ajuntament també ha dut a terme el canvi de l’enllumenat públic al sistema LED, tot i que actualment s’està renovant una part del cablejat. Segons Xavier Arbó, “s’ha fet calaix, s’han portat els comptes bé i ara podem fer aquestes obres d’infraestructura”.\nArbó, també va avançar que, “tinc idea de tornar-me a presentar a les eleccions. Tenim un bon equip, hi ha un bon ambient i estic obert a poder seguir, tot i que estic pendent, com la resta d’alcaldes que vam donar suport i deixar locals per a l’1-O del que pugui passar”.\nEl republicà però, considera que, “dos legislatures són prou per a sentir-te satisfet de la feina que has fet i si al final em presento i guanyo, començaré la legislatura i al cap de dos anys cediré el càrrec a un relleu que vingui al darrere”.\nUn dels millors col·locats pel relleu és David Terrones, 1r tinent d’alcalde i regidor de Festes.