Haute Couture Paris 2014 | comcadadia.com\nESDEVENIMENTS 24 gener, 2014 15 juliol, 2015\nPorto tota la setmana parlant de la Setmana de Moda d’Alta Costura de París al Facebook i al twitter, però segurament algunes/alguns no sabreu el perquè es diu així i què la diferència d’altres setmanes de la moda que es celebren.\nALTA COSTURA (Haute Couture en francès) es refereix a la creació de roba a mida de cada client.\nFins aquí podríeu dir-me que no hi ha cap diferència amb la roba a mida que fan les modistes d’arreu, però si que n’hi ha i millor que comencem pel principi del principi de tot plegat.\nEl lideratge de França sobre la moda europea data del segle XVIII, quan l’art, l’arquitectura, la música i la moda de la cort francesa de Luis XIV i Lluís XV i Madame de Pompadour al Palau de Versalles era imitada per tot Europa. Les persones que visitaven París s’emportaven roba parisenca que era copiada per costurers locals.\nQuan el tren i el vaixell de vapor van fer més senzill desplaçar-se per tot Europa, cada vegada era més comú per les dones adinerades el viatjar a París per comprar roba i accessoris. Els cosidors francesos van se considerats llavors com els millors i la roba provinent de Paris era considera millor que les imitacions locals.\nEl Couturier (cosidor) Charles Frederick Worth )octubre de 1826 – març de 1895) és considerat el pare del que avui es coneix com a ALTA COSTURA. Encara que va néixer a Anglaterra, Worth va deixar la seva empremta en la indústria de la moda francesa al revolucionar el com era vista la indústria del vestit. Va convertir a la indústria en MODA, creant la figura del DISSENYADOR de moda.\nHAUTE COUTURE en un principi era moda feta a mà, amb teles d’alta qualitat, cares i inusuals. És cosida amb extrema atenció i detall i a mida d’una sola persona.\nA França el mot HAUTE COUTURE està protegit per la llei i està definit per la Chambre de commerce et d’industrie de Paris. Les seves regles estipulen que només aquelles companyies esmentades en la llista anual que una comissió confecciona, poden usar aquest terme. Els criteris a tenir en compte per conformar aquesta llista van ser establerts el 1945 i actualitzats el 1992. Per guanyar-se el dret de poder ostentar aquesta denominació cal seguir unes regles, que són:\nDissenyar roba sota comanda i a mida per clients privats.\nEls dissenyadors poden vendre únicament un disseny de cada peça de la col·lecció per continent.\nTenir un taller ( atelier ) a París amb almenys 20 artesans a temps complet.\nPresentar cada temporada (i dues vegades per any, per primavera-estiu i per tardor-hivern) davant la premsa a París, un recull d’almenys 35 dissenys per al seu ús de dia i de nit.\nPer saber qui en forma part, per exemple aquest any 2014, nomès cal mirar la llista dels que tenen desfilades programades durant tota aquesta setmana. Dior, Chanel, Valentino, Elie Saab, Versace, Armani, etc. Aquí teniu una petita mostra:\nfotos de TELVA.COM\nDe fet, i per ser-vos ben sincera a part de Elie Saab i Giambattista Valli, aquest any m’han semblat unes desfilades una mica pobres. Poder és que m’esperava més plecs impossibles, lluentons, plomes i puntes més espectaculars. Em pensava que l’Alta Costura servia per deixar anar la imaginació dels DISSENYADORS, com a creadors que són i que per fer dissenys més simples ja tenim el PRE-A-PORTER. Ara que segur deu ser cosa meva fruit de la meva ignorància i poca experiència precisament en HAUTE COUTURE.\nCMP (Cap.12): Me’n vaig a Cannes\nPrevious articleM’han convidat a TV3\nNext articleRebaixes i el fons d’armari


Idees de negoci i startups, Idees innovadores, Tendències\nEscrit per Anna Moragas 28 juny, 2016 No hi ha comentaris\nComencem l’estiu amb unes innovacions altes de temperatura! Esperem que us agradin!\nLes tendències i projectes innovadors del mes de juny:\nDes del seu naixement, Ikea va voler donar prioritat als recursos renovables. Avui ja podem trobar mobles per a la llar més sostenibles, fets de residus, incloent ampolles de plàstic i vidre.\nAmpolles de PET reciclades es transformen en portes de cuina creant aquest nou producte anomenat “Kungsbacka”.\nPrototip de Kungsbacka.\nUn altre producte que podem trobar és la cadira “Odger”, composta el 70% de plàstic reciclat i el 30% de fusta reciclable. És totalment resistent i de vida llarga.\nCadira Odger, la cadira de materials reciclats d’Ikea.\nFinalment trobem el “IKEA PS 2017 vase” fet del vidre rebutjat per defectes a la Xina. Tot i que tots els gots estan fets amb el mateix motlle, cada un és únic, a causa dels diferents tons del vidre fos.\nAmb aquests productes més sostenibles, Ikea pretén arribar a més públics, conscienciant més de l’impacte del residu.\nDomino’s Pizza aposta per noves solucions per facilitar a l’usuari demanar una comanda del seu producte. Les experiències que comporten aquestes solucions enriqueixen la compra de l’usuari, algunes de basen en l’associació de la marca amb altres de sectors diversos. Ens proposen les següents alternatives:\nZeroClickOrdering: Aplicació que just amb un clic, després d’obrir-se al cap de 10 segons en compte enrere, s’envia automàticament la comanda.\nDomino Text: S’envia al número de Domino ‘s Pizza l’emoticona de la porció de pizza. Simplement amb aquest símbol, la teva comanda ja estarà a la cua de producció.\nDomino Tweet: Es pot ordenar la comanda amb el següent tweet: #EASYORDER o ? a @DOMINOS\nDomino Echo: En col·laboració amb Amazon, s’ha creat aquest altaveu que pot reconèixer la teva veu per fer les comandes de Domino ‘s Pizza.\nSamsung Smart TV: Alguns diuen que estem vivint en la nova edat d’or de la televisió. Doncs bé, ara ja és oficial. Podem fer qualsevol comanda a través del nostre televisor.\nFordsync: Amb la AppLink que ofereix el sistema de Ford pots fer la comanda amb gran facilitat.\nSmart Watch: Pots fer tant la comanda com el seguiment d’aquesta.\nVoice: Mitjançant el reconeixement de veu del smartphone podem fer una comanda de la següent manera: “I want my easy order”.\nImatge de la web Any Ware de Domino’s Pizza\nQuè us semblen totes aquestes alternatives que ens ofereix Domino ‘s Pizza? Us animeu?\nAquest producte ens explica molt bé com han aprofitat la tendència de la costumització i personalització.\nAquest projecte va ser construït per tres pares i un oncle iniciat com un simple projecte artesanal. Volien construir el millor llibre personalitzat del món. Aquesta ambició va arribar fins a tal punt de creure en el projecte i construir 14.000 noms, moltes històries diferents, 200 il·lustracions i finalment un bilió de milles de codi.\nLes primeres tirades (comprades per familiars i amics d’aquests 4 emprenedors) van ser excepcionals, tots es quedaven sorpresos del projecte tan bonic que havien construït. De petita escala va passar a gran i aquest projecte artesanal es va convertir en una empresa, un negoci vivent i viable.\nUs animem a que personifiqueu aquest llibre! És meravellós!\nImatge de la web de Lost my Name\nNoel Alimentaria, juntament amb els futbolistes Gerard Piqué i Carles Puyol, acaba de llançar una nova beguda isotònica 100% natural, sense additius ni conservants.\nAquesta beguda està composta per un 50% de suc de fruites, 10% d’aigua de mar purificada i aigua mineral natural. A través de diferents processos de conservació per alta pressió HPP obtenen una beguda 100% natural.\n426 Miles és com han anomenat la nova marca. Aquest valor és equivalent a 687 km, distància que segons National Geographic, és la màxima que va haver de nedar un ós polar el 2011, per tornar a terra a causa del desglaç accelerat pel canvi climàtic. Amb aquest pes de valor volen transmetre el missatge de sostenibilitat.\nA finals d’aquest mes ja podrem veure a 426 Miles en grans superfícies. T’atreveixes a provar-ho?\nImatge de la beguda 426 miles. Font: Sport\nClosca Fuga guanya el premi Delta d’Or d’ADI-FAD. Aquest producte llançat al mercat el 2015 va tenir un gran èxit i va generar molt soroll al seu voltant.\nPodem apreciar un minimalisme excepcional cuidant l’estètica, i amb un sistema de plegat innovador. Aquest disseny sofisticat fuig de l’alta tecnologia, tant pel seu funcionament com el seu aspecte.\nClosca Fuga ha hagut de solucionar un destorb principal dels ciclistes: el casc. Ha desenvolupat un sistema de guardat excel·lent, ja que per les seves dimensions es pot emmagatzemar en qualsevol motxilla, bossa…\nFelicitats! ¡Admirem als professionals que tenen cura de l’usuari, experiència, context i tots els detalls perquè sigui un producte perfecte!\nImatge de la web de Closca Fuga\nJoris Lam, dissenyador amsterdamès, ha construït una petita casa per a ocells amb utilitats totalment diferents. Es tracta d’una ocellera que s’il·lumina de color verd quan l’aire està net (baix de nivell de contaminació). Una altra funció que ofereix és connexió wifi però només si aquests nivells estan prou baixos.\nLam pretén instal·lar-les per tota la ciutat. Vol que els ciutadans puguin entendre els nivells de contaminació a través d’un impacte emocional, en comptes d’excavar a través de dades i mapes incomprensibles.\nUn cop l’usuari es troba prop de l’arbre i es connecta a la xarxa, podrà veure informació addicional sobre la qualitat de l’aire local i diferents alternatives per poder-lo millorar.\nAconsegueix la implicació en una àrea en la qual el subjecte normalment ignora, i per tal de recompensar els deixa una via lliure i gratuïta al wifi.\nImatge de la web de Tree Wifi\nUn grup d’asturians ha descontextualitzat la bicicleta com a mitjà de transport i l’ha portat a sobre dels escenaris.\nUtilitzen timbres, metalls, rodes, convertits en nous instruments. Amb el suport audiovisual, projecten imatges que submergeixen l’espectador en un viatge experimental ambientat per aquesta curiosa música.\nBategen aquest espectacle com a “concert ciclotímbric”. La seva estrena va tenir lloc al Centre d’Art i Creació Industrial de Gijón, amb motiu de la iniciativa de 30 dies en bicicleta.\nConcert de Tou Mallets\n8. Mygdal, plantes interiors en una làmpada\nUn altre dels projectes innovadors que hem descobert aquest mes ve de la mà de Nui Studio Design, que ha creat unes llums on creixen flors al seu interior i en habitacions sense finestres.\nA Dinamarca la foscor guanya a la llum durant molts mesos. Per tal de millorar aquest context, van crear aquests llums, càlids per a un fred hivern.\nAquest disseny funcional resol situacions quotidianes. Mygdal és el resultat d’analitzar les necessitats del ciutadà i les fonts de llum que l’envolten.\nLes plantes que creixen a l’interior no necessiten aigua ni ventilació. Funcionen com a l’atmosfera, si el Led està encès, la planta produeix oxigen per fer la fotosíntesi. Quan s’apaga, la planta segueix en vida utilitzant l’oxigen generat anteriorment.\nImatge de la web de l’estudi Nui\nAquest programa d’intel·ligència artificial serà el boom en els propers anys. De moment ja ha guanyat un dels premis més prestigiosos del món per als emprenedors tecnològics: el TiE50 de Silicon Valley.\nAquest algoritme intel·ligent és capaç de saber quina sèrie o pel·lícula s’està reproduint davant de tu, reconeixent els personatges, escenaris, música, etc. oferint a l’usuari informació extra.\nTouchvie ja té més de 100.000 usuaris i el seu objectiu ambiciós és el d’arribar a tothom. De moment el seu contingut està centrat en les sèries i pel·lícules nord-americanes amb més èxit.\nL’aplicació és ara i per sempre gratuïta, amb l’objectiu de llançar el producte al mercat americà, mexicà i britànic. Però, com guanya diners aquesta startup? A través d’acords amb productores, comissions per transferència de clients i reports de dades de tendències de consum per a les productores o consultores.\nNosaltres ja ens l’hem descarregat! I tu?\n10. Adventurer, el microonees portàtil\nWavy, empresa britànica, ha creat un revolucionari microones de mida portable batejat com Adventurer.\nA través dels transistors LDMOS que són generadors de calor, pot fondre l’aliment juntament amb uns semiconductors d’òxid de metall situats a les parets interiors del forn. Dotat també amb 200 watts de potència és capaç d’escalfar a gran velocitat. Compta amb una bateria recarregable amb autonomia de 30min.\nA partir de finals d’aquest any estarà disponible el producte per un preu al voltant dels 200 dòlars.\nPerfecta solució, oi?\nAdventurer, el microones portàtil\nEl futur és ara! Així que esperem que el mes següent estigui ple de nous productes acabats de sortir del forn.\nEtiquetas:426 MIles Adventurer Closca Fuga Domino's Pizza Ikea Lost my Name Mygdal partners Projectes d'innovació Proyectos de innovación tendències Touchvie Tour Mallets Tree Wifi


Juan Llorca: «El menjar que donen a les escoles són escombraries»\nEl xef i divulgador valencià ha emprès una batalla perquè els nens i les nenes estiguin ben nodrits a l'escola i a casa\nMadrid - Dijous, 22/08/2019 - 17:16\nÉs el xef dels nens. Un apassionat de la nutrició infantil que fa més de 20 anys que és entre fogons. Responsable de cuina d’una escola a València, ha emprès la batalla ‘Per Una Escola Ben Nutrida’ juntament amb la dietista Melisa Gómez, amb qui acaba de publicar ‘En boca de todos’ (editorial Vergara).\nMolts nens i nenes esmorzen cereals infantils i galetes de dinosaures. ¿Quin és el problema?\nQue estan prenent farina refinada, productes processats i sucre. Un esmorzar que no els aporta res de bo nutricionalment.\n¿Per què continuem obsessionats que les criatures es mengin tot el plat, ja sigui unes llenties casolanes o una hamburguesa industrial?\nAra tenim més informació sobre nutrició infantil, però continuem tenint por que el nostre fill no tingui els nutrients necessaris. Pensem que una forma que estigui alimentat és que mengi molt. Associem menjar molta quantitat amb una bona alimentació. Quan surten de l’escola la pregunta dels pares i les mares no és què ha menjat sinó si s’ho ha menjat tot.\nMalgrat el que pensen moltes àvies, un nen grassonet no és un nen sa.\nSobretot a partir dels dos anys. El sobrepès no sempre està associat a una mala alimentació, també a la falta d’exercici físic. Però compte, un nen prim no implica que pugui menjar el que vulgui. Ser prim no sempre està associat amb bona salut. La mateixa alimentació saludable l’hauria de prendre un nen grassonet i un altre de primet.\n¿Per què ha emprès una batalla per canviar els menús dels menjadors escolars?\nPerquè el que s’hi dona són escombraries. Potser no al 100% dels menjadors, però sí en la gran majoria. En lloc de mirar la qualitat nutricional, es mira més el preu i es considera un negoci de què treure diners. Els menús escolars estan elaborats a baix cost per guanyar tot el possible. Això ve condicionat per les famílies que pregunten si la seva criatura s’ho ha menjat tot. El primer lloc on s’ha de trencar aquest cercle és a casa. La meva batalla és la d’eliminar els productes bàsics que no hi haurien de ser.\nPostres ensucrades i processades, tipus bocates de Nocilla o sucs envasats. Els fregits i carns processades.\n‘Postres’ és una paraula màgica. Els menors la solen associar amb gelats o crema industrial. ¿Per què la fruita no és en aquest podi?\nUna poma no pot competir amb un gelat. Ni amb la síndria, i mira que és desitjable. De totes maneres, és que els hem educat en el contrari. Tant a l’escola com casa associem postres amb un iogurt o amb crema. Poques vegades s’associa a fruita. En el meu centre escolar associem postres a ‘no hi ha postres’.\n¿No ofereixen postres?\n¿Quin sentit té oferir-les? Cap. Si el sentit és que prenguin la fruita del dia, doncs que se la mengin a l’àpat de mig matí o al berenar.\nHi ha mares i pares que sí que es preocupen per una alimentació saludable i casolana. En algunes famílies, fins a les salsitxes es fan casolanes, amb carn de pollastre, ceba i condiments. Enrotllades, bullides i a la planxa. Són les famílies ‘rarets’.\n¡Sí home! Són famílies genials. Però, vaja, sí, entenc el que dius. La societat està feta així. Els que donen fruita als seus fills i cuinen a casa són els ‘rarets’. Una pena que la gent no ho entengui. No volem perdre temps en cuinar. D’una banda ho entenc, tenim molt poc temps lliure i ens costa conciliar vida, feina i família. La conseqüència és que cada vegada es cuina menys. Però jo defenso que cal cuinar més a casa. El fàcil és ficar-se al súper i comprar una carn processada per berenar.\nHi ha nens ben educats amb l’alimentació, però que detesten, per exemple, l’hummus (crema de cigrons).\nEls estudis científics diuen que un nen per definir segons el gust si li agrada alguna cosa o no l’ha de provar unes 15 o 20 vegades. Així que, aquest hummus, per exemple, s’ha de continuar oferint al nen com una cosa natural, que sigui a sobre de la taula. Si no ho prova, no passa res. Però s’ha de continuar oferint com una cosa natural.\nHi ha nens a qui els encanta el filet, però no l’acompanyament de tomàquet natural.\nFixa’t en el que has dit. Un filet amb tomàquet d’acompanyament. Hauria de ser al revés. Fes una bona amanida de tomàquet i acompanya aquest tomàquet amb una truita o un filet.\nI si continua sense menjar-se el tomàquet, mai se l’ha d’obligar, ¿oi?\nNo, mai. Posa-li al plat pèsols i mongeta tendra. O tomàquets i pastanagues. Ofereix primer el tomàquet i després la truita, però mai forcis.\n¿Es posa vostè dolent quan va al súper i veu prestatgeries plenes de productes insans?\nEm fa pena. Quan veig gent jove o gent gran comprant aquestes coses, penso ‘fes el que et vingui de gust’. Però quan veig famílies omplint carros... L’altre dia vaig veure una mare a les caixes. Anava a pagar i perquè el seu fill la deixés tranquil·la, li va obrir un paquet de Lacasitos i el va asseure a la seva cadireta. Em va fer pena.\nAl llibre recomana més exercici físic. “Tots a moure’s”, diu. I ens recomana ballar a casa.\nÉs clar. ¿A quin nen no li agrada? Posa música i fes l’idiota. ¿Quin pare no riu veient el seu fill ballar?\nDeixa clar que l’obesitat infantil porta conseqüències devastadores. Hipertensió, problemes cutanis, trastorns hepàtics i diabetis tipus 2.\nEspanya i Xipre són els països amb més obesitat infantil. El 35% dels menors pateixen sobrepès. Hi ha xavals de 12 anys que tenen diabetis tipus 2, una malaltia que abans era d’adult. És un problema molt seriós.\nArmando Bastida: «Augmentar el permís de paternitat no és la millor notícia»


PUNT JOVE MOLINS DE REI: 02/02/14 - 09/02/14\nProva per a l'obtenció dels certificats dels nivells intermedi i avançat de diversos idiomes. Convocatòria ordinària\nEl Departament d'Ensenyament organitza les proves ordinàries per a l'obtenció del certificat de nivell intermedi i el certificat de nivell avançat de diversos idiomes corresponents al curs 2013-2014. El primer correspon a 390 hores lectives i al nivell B1 del Consell d'Europa i el segon, a 650 hores lectives i al nivell B2 del Consell d'Europa.\nPer presentar-se a les proves cal acreditar que s'ha superat el segon curs d'ESO (o nivell equivalent) i tenir com a mínim quinze anys o complir-los durant l'any de la inscripció a la prova. Només han de fer la inscripció les persones candidates de règim lliure. No es pot tenir simultàniament la condició d'alumne oficial als ensenyaments presencials el curs acadèmic 2013-2014 o als ensenyaments a distància el segon semestre del curs 2013-2014, i d'aspirant de règim lliure del mateix idioma.\nInscripció: del 25 de febrer (a partir de les 9 h) fins al 28 de febrer de 2014\nTermini per pagar la taxa d'inscripció: fins al 3 de març de 2014, abans de les 22 hores\nPublicació de la llista provisional de persones inscrites: a partir de l'11 de març de 2014\nData límit per comunicar (al telèfon 012 o al Departament d'Ensenyament) errades en les dades de la inscripció: 14 de març de 2014\nData límit per comunicar (al Departament d'Ensenyament) errades en les dades personals: 14 de març de 2014\nTermini per presentar la documentació al centre: des de la inscripció fins al 19 de març de 2014\nPublicació de la llista definitiva de persones inscrites: a partir del 21 de març de 2014\nProva escrita i prova d'expressió i interacció oral: consulteu Dates i horaris de les proves\nPublicació dels resultats de les proves: 27 de juny de 2014\nTermini per presentar reclamacions: des de la publicació dels resultats fins al 30 de juny de 2014 a les 12 hores\nPublicat per PUNT JOVE MOLINS DE REI a divendres, de febrer 07, 2014 Cap comentari:\nJOBarcelona: I Congrès Internacional de Treball i Orientació Professional per a Joves\nJOBarcelona se celebrarà els propers dies 17 i 18 de febrer al Palau de Congressos de Catalunya i compta amb la participació de més de setanta empreses de primer nivell dels sectors més diversos, des de l’automoció fins a l’alimentació, passant pel sector bancari, la moda, les assegurances, les empreses energètiques i de tecnologia o les ONG, sense oblidar, òbviament, les empreses de recursos humans.\nEn total, acudiran a la cita més de 200 directius d’empreses i experts que, més enllà de fer conferències i participar en taules rodones, mantindran trobades directes amb els joves.\nEl congrés proporcionarà fins a 1.500 oportunitats laborals entre pràctiques, beques, formació o, directament, llocs de treball.\nEls joves participants tindran entrevistes amb directius, experts i responsables de recursos humans, de manera que podran conèixer de primera mà les necessitats laborals de les empreses i les seves filosofies i mètodes a l’hora de buscar personal, i quins perfils els interessen.\nEn total s’han programat més de seixanta conferències per ajudar i orientar els joves a l’hora de buscar la manera d’incorporar-se al món laboral.\nLa participació al congrés és gratuïta, però les places per assistir a algunes de les activitats programades són limitades; per això les persones interessades s’han d’inscriure a www.JOBjust4U.com.\nTot i que el congrés està destinat a joves universitaris i a titulats recents, l’organització també ha previst l’assistència de docents i persones relacionades amb el món dels recursos humans i per això ha obert la categoria de “visitants”.\nAquesta és la primera edició d’un congrés internacional que vol esdevenir un espai de referència en el món de la ocupació i l’orientació professional per a joves universitaris de qualsevol àmbit i disciplina.\nTindrà lloc al Palau de Congressos de Catalunya, a l’avinguda Diagonal.\n- Web del congrés\n- Web de JOBjust4U\n- Web del Palau de Congressos de Catalunya\nCurs de permacultura en olivera: 22 i 23 de febrer\nPublicat per PUNT JOVE MOLINS DE REI a dimarts, de febrer 04, 2014 Cap comentari:\nTeatre: Ja et trucarem ( 15 i 16 de febrer)\nTeatre: Animals de companyia ( 8 i 9 de febrer)\nDies 8 i 9 de febrer a la Sala Gòtica de Molins de Rei.\nDissabte 8 a les 20 i les 22h\nDiumenge 9 a les 19h\nVenda d'entrades a la Llibreria Barba i a l' Estanc Margarit\nJOBarcelona: I Congrès Internacional de Treball i ...


» Fira del Fesol de Santa Pau 2018 recomanat per Apartaments Rurals Garrotxa\nFira del Fesol de Santa Pau 2018 recomanat per Apartaments Rurals Garrotxa\nInici / Notícies / Fira del Fesol de Santa Pau 2018 recomanat per Apartaments Rurals Garrotxa\nFira del Fesol de Santa Pau 2018 recomanat per Apartaments Rurals Garrotxa una Fira que els propers dies 20 i 21 de gener tindrà lloc com cada any a Santa Pau, a tant sols 10m km de Mas Ombravella Apartaments Rurals.\nUs deixem el programa d’ activitats per fer un lloc a la vostra agenda a fi de poder gaudir d’ aquest gran event a la Garrotxa\nFira del Fesol de Santa Pau 2018 PROGRAMA D’ACTES\n– A les 10 del vespre a la Sala d’Actes del Centre Cívic: CONCERT i BALL a càrrec de l’acordionista Zdzislaw Grygus.\n– A la mitja part actuació del mag Sanyes, guanyador de la primera edició del Talent Volcànic, farinetes de fajol i ratafa Russet per a tothom i sorteig del porc de Sant Antoni. (Es prega puntualitat).\n– A partir de les 10: FIRA pels carrers i places de la vila.\n– A partir de 2/4 d’11: CERCAVILA i animació al carrer a càrrec de la xaranga Only Marching Band, acompanyats per un animador; del gegant Batoies i dels batoiers de Batet de la Serra.\n– A les 11 MISSA SOLEMNE a l’església parroquial en honor de Sant Antoni Abat, patró de la fra. A la sortida CANTADA DELS GOIGS DE SANT ANTONI pel Cor Parroquial de Santa Pau i BENEDICCIÓ D’ANIMALS davant l’església parroquial.\n– A les 12 FESOLADA (degustació de diferents plats elaborats amb fesols de Santa Pau) a la plaça Major. Presentació del nou envàs de fesols cuits.\n– A la 1 del migdia: parlaments de les autoritats presents i LLIURAMENT DEL FESOL D’OR 2018 com a cloenda de la Fesolada.\nNOTA: En cas de mal temps la Fesolada i els actes del matí es celebraran al Pavelló Municipal.


La desaparició de Stephanie Mailer, de Joël Dicker - L'illa deserta\nOn 10 Abril 2019 9 Abril 2019 Per sifuroIn Llibres\nAvui toca parlar de Joel Dicker i la seva obra La desaparició de Stephanie Mailer. La trobareu en català, en castellà i en francès, però el meu consell és: sortiu pitant a comprar-la!\nAmb aquest llibre recuperem el Dicker més addictiu, el de La veritat sobre el cas Harry Quebert. L’obra següent, El llibre dels Baltimore, també era molt bona, però era un pel més previsible. Així, doncs, amb La desaparició de Stephanie Mailer recuperem el ritme trepidant, les intrigues addicionals i les històries que passen en un petit poble imaginari dels Hamptons (regió real, a l’estat de Nova York).\nEn aquest cas, la desaparició de la Stephanie, una periodista, serveix d’excusa per destapar la resta. En realitat, la pobra noia la veurem poc al llarg de la novel·la, i ens dedicarem més a investigar què va passar vint anys abans a Orphea.\nHi trobareu de tot: intriga, personatges insuportables, policies ineptes, polítics corruptes, adúlters, etc. Jo, directament, mataria l’Alice per capriciosa i manipuladora. L’Ostrovski tampoc em mereix gaires simpaties. I l’Steven tampoc es mereix gran què per ser un tou. Sí, admeto que la pena del Jesse era una mica previsible, però és que després de tants anys de llegir llibres al final suposo que podem trobar indicis, oi?\nEl que sí que us puc dir sense perill de fer spoiler és que és un llibre llarg i que, per tant, pesa bastant. Us recomano edició Kindle!


La volta al món en vuitanta llibres: Nàrnia / Narnia. El lleó, la bruixa i l'armari / El león, la bruja y el armario\nNàrnia / Narnia. El lleó, la bruixa i l'armari / El león, la bruja y el armario\nNarnia..., un món congelat..., una terra que espera el seu alliberament. Quatre nens descobreixen un armari que els serveix de porta d'accés a Narnia, un país congelat a un hivern etern i sense Nadal. Llavors, complint amb les velles profecies, els nens junt amb el lleó Aslan seran els encarregats d'alliberar al regne de la tirania de la Bruixa Blanca i recuperar l'estiu, la llum i l'alegria per a tots els habitants de Narnia.\nPaula B. 1r A 17 de gener de 2013 a les 23:26\nAquest llibre tracta d'uns nens que descobreixen un món màgic, Nàrnia, que accedeixen a través d'un armari. Nàrnia es un país on sempre és hivern, per culpa de la bruixa Blanca, els quatre nens amb ajuda de l'Aslan, el lleó, intentaran retornar les altres estacions del any.\nAquest llibre m'ha agradat bastant perquè és interessant i també perquè està escrit amb paraules molt fàcils d'entendre.\nEl recomano a totes les persones que els hi agradi la fantasia.\nKeren P. 1r A 17 de gener de 2013 a les 23:45\nAquest llibre tracta sobre uns nens que se'n van anar de casa seva per culpa de les guerres, i es van haver de quedar amb un altra família que els cuidés. La casa que els va tocar viure era molt estranya i misteriosa, així que van anant descobrint coses fantàstiques i la Luci és la que va trobar un armari misteriós que els portarà a viure moltes aventures al món de Nàrnia.\nEl que més m'ha agradat d'aquest llibre ha sigut quan la Luci descobreix l'armari.\nJo aquest llibre el recomanaria a les persones que els agradi l'aventura i el misteri, jo li posaria un 9.\nDesirée B. 1r A 20 de gener de 2013 a les 18:29\nAquest llibre tracta sobre quatre nens, un lleó, una bruixa i molts més animals fantàstics. La història comença quan, la Lucie, la germana petita, entra en un armari i s'envà a un món distint, Nàrnia. Quan so vol explicar als seus germans: Edmund,més gran que ella, Susan, més gran que l'Edmund, i Peter, el més gran de tots.\nLlavors l'Edmund va entrar a l'armari i es va creure a la Lucie, mentrestant el Peter i la Susan no se la creia.\nFinalment tots entren a Nàrnia i allà coneixen a la Bruixa Blanca, a l'Àslan, el lleó i a moltes més criatures. També passen moltes aventures, entre d'altres salvar Nàrnia de la Bruixa Blanca. Ho aconseguiran?\nEl que més m'ha agradat d'aquest llibre es que passen moltes aventures i és molt imaginatiu, i el que no m'ha agradat gaire es que el llibre era bastant curt, m'hagués agradat més llarg i que ho expliqués més detalladament.\nLi recomanaria a les persones que els agraden les aventures, la fantasia i els textos imaginatius.\nDe nota de l'1 al 10 li posaria un 8'75.\nAbel B. 1r A 15 de maig de 2013 a les 12:43\nEn Peter, la Susan, la Luci, i l'Edmund són els protagonistes de la història, el lloc on viuen hi ha una guerra i ells tenen que fugir, la seva mare els envia a una mansió on viu un vell professor. Un dia estan jugant al fet i amagar i la Luci s'amaga en un armari, de cop la Luci nota que fa molt de fred i l'armari és més fondo, ella tira cap endavant i de cop es troba en un món nou i màgic. Quan torna a casa el professor els hi explica que a passat però no se la creuen.\nUn bon dia han d'entrar a l'armari sense voler i tots quatre es troben en aquell món màgic, mistriós i fred, allà passaran moltes aventures i potser unes aventures tan perilloses que els hi costa la vida.\nA mi m'ha agradat perquè te aventura i acció, per això li poso un 10.\nClàudia Olivera 31 de gener de 2014 a les 12:44\nClàudia Olivera 31 de gener de 2014 a les 12:47\nAquest llibre, tracta sobre uns germans que d'un dia per l'altre, troben un armari, però aquest armari, té alguna cosa especial. A través d'ell, descobreixen un món ple de fantasia anomenat Narnia. Allà, coneixen molts personatges. La bruixa Blanca, una malvada reina que ha fet que mai arribi el Nadal, però que sempre sigui hivern. Els nens, juntament amb el rei Aslan, intentaran portar de nou, la primavera a Narnia.\nPersonalment, m'ha agradat bastant, encara que han hagut parts que se m'han fet una mica pesades.\nAquest llibre l'hi recomano a la gent que li agradin els llibres d'aventura i fantasia.\nMarc Torres Serra 31 de gener de 2014 a les 12:47\nA mi aquest llibre m'ha agradat molt perquè tracte de aventures i de guerra . Es un llibre molt emocionant i divertit de llegir.\nJo el recomano a la gent que li agraden les aventures


El Consorci de Museus i la Fundació Xirivella Soriano recorren 70 anys de trajectòria de Salvador Montesa | Valencia Extra\nEl Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana i la Fundació Xirivella Soriano han inaugurat l’exposició ‘Salvador Montesa, entre la figuració i l’abstracció (1949-2016)’, comisariada per Pascual Patuel, que podrà veure’s en la seu de la Fundació, en el Palacio Joan de Valeriola fins al 2 d’octubre.\nLa mostra ha sigut presentada pel director del Consorci de Museus de la Comunitat València, José Luis Pérez Pont, el President de la Fundació Xirivella Soriano, Manuel Xirivella, el propi artista, Salvador Montesa, i el comissari de l’exposició, Pascual Patuel.\nSegons Pérez Pont “el Consoci de Museus dedica la primera exposició retrospectiva a Salvador Montesa, figura imprescindible del segle XX valencià. Membre fundador del que fóra un dels grups més influents en la dècada dels 50 de l’art espanyol, el Grup Parpalló, aquesta exposició és un merescut homenatge a tota la seua trajectòria”.\nDesprés de les exposicions dedicades a Monjalés, Vicente Castellanos o al Grup Parpalló en si mateix el Consorci de Museus amb l’ajuda d’historiadors com Pascual Patuel, acaba de reconstruir aqueixa generació dels 50 i contribueix a completar un període destacat de l’art contemporani valencià.\n“Valentia, atreviment, lluita, són adjectius que podrien descriure el que aquest grup d’artistes van ser capaços de fer enmig d’un ambient conservador i tradicionalista. Van vèncer l’academicisme vuitcentista i van començar a mirar a Europa. Al costat d’ell estarien Manolo Gil, Andreu Alfaro, Daure Balaguer o Joaquín Michavila.” explica Pérez Pont.\nEl director del Consorci de Museus ha matisat que “igual que altres membres del Grup Parpalló, Salvador Montesa va perpetuar una important trajectòria artística individual. El seu llance, la seua lluita són un exemple per a les noves generacions que, en un altre context però no sense dificultats han d’obrir-se pas avui dia en el difícil món laboral en un entorn cultural com l’actual”.\n“Des de les institucions culturals, des del Consorci de Museus (i la fundació Xirivella Soriano, per la seua banda) estem treballant perquè aqueix entorn cultural millore, desenvolupant estratègies, fomentant el diàleg entre tots els agents culturals, en definitiva, asseient les bases d’un nou escenari cultural amb la professionalització de l’artista”.\nL’exposició fa un recorregut per quasi 70 anys de la seua vida, dedicats incondicionalment a l’art i també a l’ensenyament de l’art. La mostra repassa a través d’una selecció de 59 peces les diferents etapes de la seua trajectòria artística.\nLa trajectòria de Montesa va partir dels pressupostos de l’impressionisme de caire sorollista, per a evolucionar cap a postures properes al postimpresionismo, expressionisme i cubisme, i endinsar-se en les múltiples facetes del moviment abstracte, fins a desembocar en una figuració de tipus intimista.\nSegons explica el comissari de la mostra, Pascual Patuel, “la seua rica evolució és fruit dels contactes artístics i culturals que ha anat desenvolupant al llarg dels anys, amb diferents llocs de residència i dedicació professional que li han anat modelant i perfilant com a artista. Aquesta és l’explicació que permet entendre les seues diferents aventures en el terreny de les avantguardes històriques, l’abstracció, la figuració, el món infantil, etc” que es podrà veure en la Fundació Xirivella Soriano.\ncal destacar, per la seua importància, les primeres produccions abstractes que van ser realitzades per Montesa entre 1956 i 1958 abans del seu viatge a París i que coincideixen amb la seua incorporació al Grup Parpalló (1956-1961), abans del seu retorn a Espanya i el seu establiment definitiu a Sevilla a meitat dels anys seixanta del segle passat. El canvi d’ambient i el nou context artístic internacional, on el moviment abstracte estava ja en declivi, li van animar a concloure la seua marxa pel món de l’informalisme i a assumir un llenguatge figuratiu. Aquest llenguatge s’ha mantingut vigent fins a l’any 2008, encara que amb preocupacions diferents segons cada moment. La figuració li va a permetre una comunicació més pròxima amb l’espectador que potser l’abstracció no feia possible.


Intensius i Summer Camps\nLa teva escola virtual\nMatrícula oberta 22-23\nTotes les aules de l’escola estan equipades amb projectors multimèdia interactius d’última tecnologia i software especialitzat en educació.\nEns avalen 40 anys d’experiència en la metodologia d’aprenentatge de la llengua anglesa\nExàmens de Cambridge i Oxford\nCurs 2020-2021: Més de 70 participants, 90 % d’ aprovats en els exàmens de KET, PET, FCE, CAE i CPE.\nDisposem d’una plataforma digital pròpia perquè puguis seguir en tot moment i des de qualsevol lloc el teu progrés. A més, en cas de confinament, pots seguir les classes Online.\nDurant el curs acadèmic realitzem un seguit d’activitats dirigides als més joves, afavorint l’aprententatge\n„De gran és quan valores tot l’esforç que has fet durant tants anys.”\n„Quan ens van confinar no vam perdre ni un dia de classe. En un cap de setmana tenien preparada tota una plataforma virtual.”\n„Tenen “fama” d’apretar. Per això porto els meus fills aqui.”\nEL 1980 començava un projecte que tenia com a objectiu que les persones de la nostra zona poguessin gaudir d’un servei d’ensenyament de la llengua anglesa de qualitat. La impulsora va ser Carme Alier Crusells, actual directora del Centre. Des de llavors, hem vist moltes etapes de diferents persones. Hem vist com alguns alumnes arribaven a l’escola als 3 anys sense saber què era l’anglès, i marxaven cap a la universitat amb el C2. Hem vist com aquells primers alumnes ara són avis i porten els seus nets. Hem vist com es formaven famílies entre els alumnes de la nostra escola. Aquells estudiants que van marxar tornen per continuar amb la formació un cop adults. Tots aquests anys ens han fet evolucionar, corregir, innovar, canviar... però la mateixa empenta i el mateix objectiu segueixen més vius que mai: Oferir-te el millor servei educatiu per a tu i els teus.\nOn puc fer classes?\nCursos a tots els nivells i edats.\nAnglès a Camprodon\nClasses per a nens i nenes a partir de 3 anys.\nHas de traduïr un text? Ets una empresa i necessites traduïr uns documents especialitzats? Necessites una traducció jurada d’un document oficial? Has escrit un text en anglès i vols que te’l corregim?\nEstades educatives a l'estranger\nCENTRE OFICIAL OTE UNIVERSITY OF OXFORD\nSegueix-nos a les xarxes i estigues informat de les novetats.


PSB és una empresa dedicada a l'obra civil sanitària i les construccions sota el nivell freàtic.\nLa nostra gran experiència permet oferir als nostres clients solucions integrals a tots els seus roblemes de contenció i drenatge de terrenys. Tenim els últims i més específics sistemes de drenatge, i podem adaptar els nostres serveis a les seves necessitats.\nPSB ven, lloga i instal-Ia, donant l'assessorament necessari a tots els seus clients.\nIndicado para agotamientos del nivel freático....\nDispone de cajones de entibación, planchas deslizantes...\nNuestra compañía se dedica a la venta, alquiler e instalación .....\nDepartamento técnico para el asesoramiento...\nComponentes que se adaptan a sus bombas Wellpoint...\nNomés treballar amb els millors garanteix un resultat professional\nEnvoyer * Informations Obligatoires.\nManeres de Contacte


Arxius de Robatori amb intimidació | Diari La República Checa\nEls Mossos d’Esquadra detenen a un home per un presumpte robatori amb intimidació en una gasolinera de Valls. Els fets van ocórrer el 17 d’octubre.\nAixí, un home de 53 anys presumptament s’enduia 160 euros de la benzinera després d’amenaçar a la treballadora de la tenda amb un ganivet de gran mida. Tot seguit, la dona contactava amb el cos de Mossos que va obrir una investigació a l’acte.\nFinalment, els agents policials de Catalunya detenen arran de la investigacióel passat dimarts a un home, veí vallenc. L’arrestat, que comptava amb nombrosos antecedents policials, passarà en les properes hores a disposició judicial davant del jutjat en funcions de guàrdia de Valls.


Dos detinguts i un fugit després de violar i torturar una jove a Formentera | RadioIlla Notícies Formentera\nInici Destacat Dos detinguts i un fugit després de violar i torturar una jove a Formentera\nImatge d’arxiu d’agents de la Guàrdia Civil a Formentera.\nDos detinguts i un fugit després de violar i torturar una jove a Formentera\nLa Guàrdia Civil ha detingut a dos residents de Formentera com a presumptes autors de violació i tortures a una jove de 19 anys. Un tercer home implicat en els fets, hauria fugit al Marroc, d’on són originaris els tres presumptes agressors.\nEls fets van passar la nit del passat 21 de juliol. La víctima va ser drogada perquè no oposés resistència i els tres homes van mantenir sexe no consentit amb ella a més de torturar-la cremant-la amb una cigarreta i altres estris.\nEls dos detinguts han set traslladats a Eivissa aquesta tarda i es preveu que aquest cap de setmana passin a disposició judicial.\nEl Consell condemna els fets\nEn una nota enviada als mitjans, el Consell de Formentera “lamenta profundament i rebutja de forma enèrgica la violació i tortura perpetrada a una jove per part presumptament de tres homes”.\nDes de la màxima institució insular es puntualitza que aquest tipus de delictes ni cap classe d’acte d’agressió contra les dones pot tenir cabuda en una societat moderna i igualitària, alhora que s’agraeix la tasca duta a terme per la Policia Judicial de la Guàrdia Civil, que ja ha detingut a dos dels presumptes agressors.\nAixí mateix, es transmet tot el suport a la víctima, i es destaca “la seva valentia, que ha permès detenir dos dels presumptes agressors i evitar així que no facin mal a cap altra dona”.\nFinalment, des del Consell s’espera que la justícia “actuï amb celeritat davant d’aquest fet tan greu” i s’anuncia que “s’emprendran les accions necessàries per tornar a insistir en la sensibilització sobre la violència contra les dones i per prevenir aquest tipus d’actes i que ningú sigui còmplice de la violència”.


Tomeu Martí | 26 març 2017\nEl hashtag en 'llengua romantica' que diria el llumenera, no és nou ni original. De fet va ser trending topic a nivell mundial el 9 de juny de 2014.\nAra el recuperam perquè si Bauzá vol ser coherent amb el que ha predicat aquests anys, ha de dimitir demà mateix de Senador.\nSi de veres és contrari als que «viuen de la sopa boba», de nou ens remetem a ell mateix, no pot estar ni un dia més cobrant el sumptuós sou de Senador en representació d'una gent que ja ha demostrat, per activa i per passiva, que no el vol.\nJa va demostrar que no entenia les mobilitzacions. Tampoc va entendre les urnes. Ara han parlat 'els seus'. I no ho podien fer més clar.


I TU, com hi col·labores? | El dossier | La República\nI TU, com hi col·labores? I TU, com hi col·labores? I TU, com hi col·labores? I TU, com hi col·labores? + I TU, com hi col·labores? E-mail\n23 novembre 2018 10.39 h\nI TU, com hi col·labores?\nHauríem de retornar els envasos? Sempre és millor separar la brossa? La Càtedra Unesco de Cicle de Vida i Canvi Climàtic ESCI-UPF és pionera en l’abordatge global de l’impacte de l’home en el medi ambient\nPlanta de reciclatge LRP.\nUna recomanació dels experts: hem de començar a separar les restes orgàniques LRP.\nI TU, com hi col·labores? I TU, com hi col·labores? I TU, com hi col·labores? I TU, com hi col·labores? I TU, com hi col·labores? E-mail\nEstem molt acostumats a pensar que dos més dos fan quatre, en matemàtiques i en qualsevol altre àmbit. Això, aplicat al reciclatge, vol dir que la majoria de nosaltres, ciutadans, tenim alguns coneixements i que intentem dur-los a la pràctica tan bé com podem. Ens han dit que separem els residus, i ho fem. I a quin contenidor va cada cosa, i procurem encertar. Però no tot és blanc o negre. Posem un exemple. Si fem una enquesta, segur que la majoria estarem d’acord que com menys embalatge tinguin els productes que comprem, millor. Pensem en una bossa de magdalenes. Tenim al davant, al supermercat, mig quilo de magdalenes, totes juntes en una bossa. Al costat, una bossa igual, però, en aquest cas, amb les magdalenes ensobrades individualment. Quina opció és millor per al medi ambient? Depèn. Depèn? Si a casa hi ha quatre persones que mengen magdalenes, la bossa on van totes juntes és una bona elecció. És diferent, però, si a casa només hi viu una persona. Quin impacte és més gran, el dels sobres de plàstic individuals o el fet d’haver de llençar a les escombraries mitja bossa de magdalenes perquè es fan malbé i ja no es poden menjar? L’impacte ambiental del malbaratament del menjar és molt més elevat que el de l’embalatge, al voltant de deu vegades més.\nLes dades que ajuden a prendre en cada moment les decisions més respectuoses tenen molt a veure amb el que s’anomena cicle de vida. L’Anàlisi del Cicle de Vida (ACV) és una gran aportació. Posem per cas un bolígraf. Podem estudiar quant contamina mentre l’usem, o quan es produeix, o en el moment que ja és un residu. O podem estudiar-lo segons el cicle de vida: en la seva globalitat, des que neix i fins que s’esgota la seva vida útil. En això, a buscar respostes a través d’aquesta visió global, la Càtedra UNESCO de Cicle de Vida i Canvi Climàtic ESCI-UPF és experta. De fet, és pionera al món dins de l’àmbit Unesco. La càtedra ha participat en nombrosos projectes, també d’abast internacional, d’anàlisi de cicle de vida (ACV), ecodisseny, compra verda i comunicació ambiental (ecoetiquetes) de productes, petjada de carboni i hídrica, governança en la gestió ambiental i integració d’aspectes socials i econòmics en les avaluacions ambientals... La missió de la càtedra és promoure la investigació, l’educació, l’establiment de xarxes de col·laboració i la generació de documentació, tot orientat al desenvolupament sostenible de productes i processos en l’àmbit internacional.\nL’Escola Superior de Comerç Internacional de la Universitat Pompeu Fabra (ESCI-UPF), on rau la càtedra, té com un dels objectius fundacionals la gestió del medi ambient i la sostenibilitat. És nou que una escola de comerç inclogui en els seus estatuts aquest enfocament. A més de la Càtedra Unesco, a l’ESCI hi ha la Càtedra MANGO de Responsabilitat Social Corporativa i el RISE (Research in International Studies and Economics). Diverses perspectives que, quan s’uneixen, poden aportar molta llum sobre el present i el futur del planeta, sobre la sostenibilitat de les nostres accions.\nEls tres equips, sota la batuta del director de la càtedra, Pere Fullana, han fet recerca per tirar endavant un estudi amb força ressò i d’actualitat: el projecte Ariadna, sobre el sistema de dipòsit, devolució i retorn (SDDR), comunament conegut com a sistema de retorn d’envasos. És una proposta que han de debatre les institucions polítiques, per fomentar el reciclatge i poder reduir el volum d’envasos que s’han d’eliminar. Els lectors de més edat podran recordar com, fa uns quants anys, es retornaven els envasos buits a les botigues, per reutilitzar-los. El missatge de l’SDDR que es proposa ara és confós, ja que no és per reutilitzar, sinó per reciclar, igual que es fa actualment amb el sistema del punt verd.\nEl cas és que els resultats de l’estudi, presentat fa uns mesos, no recomanen la implantació d’aquest sistema de retorn d’envasos. Els sorprèn? “Els nostres estudis xoquen, perquè busquem tota la informació i la integrem. No donem una visió parcial, amb la nostra recerca, sinó sistemàtica”, explica Pere Fullana, director de la càtedra. El treball, que està a la taula dels polítics –i a l’abast de tothom al web–, investiga el sistema actual i com seria implantar –sumar-hi– el del retorn d’alguns envasos. “L’Ariadna és un dels nostres grans projectes, perquè té molta repercussió, política, econòmica i social”, diu Fullana. Han tingut en compte diversos impactes ambientals: impacte global –escalfament del planeta, ús de recursos naturals...–, impacte sobre la qualitat dels ecosistemes i de l’aigua i impacte sobre la salut humana. Explica Fullana: “Tots els indicadors empitjoren amb el sistema de retorn d’envasos, excepte en l’apartat d’ús de recursos, i en un 10%. Per què empitjoren? Per ineficiència associada a la duplicació. Ara hi ha un sistema que s’encarrega de tots els envasos. Si s’engega un sistema nou per a un determinat tipus d’envasos i materials –els que generalment tenen més valor econòmic–, vol dir que de la resta d’envasos algú se n’haurà de fer càrrec. Qui? El sistema actual. És a dir, es duplicarien els sistemes.” Tenir aquests dos sistemes implicaria més impacte ambiental, expliquen, per no parlar de l’impacte econòmic, que recauria sobre la societat, via augment de preus dels productes (l’augment dels costos per part de la cadena de distribució, com sempre, acabaria repercutint en el preu), taxes o impostos, i dipòsits no retornats. L’estudi està penjat al web d’ESCI-UPF i fins i tot i ha un formulari per fer-hi aportacions o comentaris. Assenyala el director: “Que se’l baixin, si us plau, i el critiquin. És l’única manera de millorar-lo.”\nA la càtedra fan altres estudis. Per exemple, participen en el projecte Zero Cabin Waste. Els socis són Iberia, Ecoembes, Gate Gourmet (GG) i Ferrovial. Quins residus associats al càtering generen els avions? Com es poden gestionar? Explica Fullana: “Quan puges a un avió, si és de mitjana o llarga distància, tindràs esmorzar, dinar, berenar... Si t’hi fixes, et posen diversos productes, atomitzats, cada un amb el seu embalatge. De tot el que ens posen, quant mengem? Quant és fa malbé?” D’això tracta la recerca. I de com tractar millor els residus. La investigació, a part de recollir dades, ha d’aportar solucions. Per fer-nos una idea: els vols d’Iberia generen anualment 4.500 tones de residus. Es busca com gestionar més eficaçment aquests residus. I es busquen solucions també per als residus de vols no comunitaris, que ara no es poden reciclar, a causa del risc associat a possibles malalties. Dins de l’estudi hi ha molts temes interessants, un dels quals, sobre els plàstics d’un sol ús, que la CE vol eliminar. Un bon exemple és la coberteria dels avions. La major part de l’impacte ambiental d’un avió està directament relacionada amb el pes. El pes i el consum de combustible van de bracet. Allò que afecta el pes està afectant el 95% de l’impacte ambiental total d’un avió. “Si substituïm coberts que pesen poc (de plàstic) per coberts que pesen molt (d’acer) estem afectant negativament el medi. La solució, ambientalment, pot ser pitjor que el problema. Hi ha altres estratègies d’ecodisseny possibles.”\nFins al 25 de novembre, se celebra la Setmana Europea de la Prevenció de Residus, i a cada territori de la UE es fan diverses accions. La càtedra ha organitzat la jornada “Estratègies integrals per a la prevenció de residus alimentaris”. Ha posat dos exemples concrets: el projecte Zero Cabin Waste, que acabem de comentar, i el projecte Ceres-ProCon. El Ceres, que també està en marxa, estudia les estratègies de producció i consum dels aliments, per a la mitigació del canvi climàtic. Està novament en la línia de fer ciència amb la societat i per a la societat. “Al nostre país, la majoria de la gent pren les decisions de bona fe i segons el que li han dit, però el nivell cultural, pel que fa al medi ambient, és baix. No vull dir ni de bon tros que l’educació ambiental a l’escola sigui deficitària. Passa sovint que els fills ensenyen els pares. Una altra cosa és que aquests nens, després, siguin activistes, que és el que ens convé. No hem de ser simpatitzants, hem de ser activistes.”\nEns han dit: “Reciclar més és millor que reciclar menys.” I segueix Fullana: “Teòricament, tot allò que porti a reciclar més és bo, i nosaltres el que diem és que depèn. De vegades convé reciclar menys perquè els processos associats a aquell percentatge addicional són tan costosos, ambientalment també, que no compensa.” Es busca arribar a un nivell òptim. “Anar canviant els sistemes perquè tot el cicle de vida sigui millor. Utilitzar les millors estratègies, que de vegades no són el reciclatge.”\nDIETA I MEDI ambient\nSegons el que mengem contaminem més o menys. Hi estan treballant, ho explica el director: “Estem estudiant diverses dietes i plats. Hi ha una cosa que és comuna a tots els sistemes, no només l’alimentari, i és la prevenció. Segur que mengem més del que hauríem de menjar. Segur que se’ns fa malbé més menjar del que se’ns hauria de fer malbé. També podem parlar del producte en si mateix. Sabem, per exemple, que la carn de vedella té molt més impacte sobre el canvi climàtic que la carn de pollastre. A banda dels ingredients, també sabem coses sobre els mètodes de cocció. Si es bull el menjar i es tapa l’olla i s’abaixa el gas s’obté un estalvi energètic enorme.” Ens plantegem, per exemple, si són millors o pitjors els aliments processats. Depèn, novament. “Portem-ho fins a l’absurd: te’n vas d’excursió durant una setmana. T’emportaràs els ous per fer una truita de patates? Requereix una sèrie de processos que poden portar al malbaratament alimentari. T’enduràs el producte fet, uns elements cuits que es preserven diversos dies. És l’extrem. Pot ser que menjars elaborats aguantin millor, i tinguin qualitats nutricionals millors, que complementin una dieta determinada, si ets celíac, per exemple.” Resumint, que no és tan senzill. “El que sí que és important és que un cop aprenguis que una opció és millor que una altra et tornis activista. Ho tiris endavant i facis que els del voltant s’hi afegeixin.” És impossible saber-ho tot. Hi ha tants àmbits en el quals es produeix impacte ambiental! “No ens hem de posar l’obligació de saber-ho tot, sinó de conèixer cada dia més coses, tenir intel·ligència ecològica.”\nSovint, quan mirem la publicitat, molts productes s’anuncien com a “eco”. Tenim dubtes. Contesta Alba Bala, responsable de la línia de recerca en gestió de residus de la càtedra. “Fa quinze o vint anys potser sí que hi havia més empreses que utilitzaven aquest reclam, aquest màrqueting verd, per vendre més. Era difícil de comprovar. Avui dia, però, les coses han canviat molt. Tenim unes xarxes socials en què la gent és molt activ, i en el moment que una empresa faci una afirmació i es vegi que no és veritat... La introducció de les xarxes socials, de les noves tecnologies, també fa que menys empreses posin en el mercat un missatge que no sigui real.”\nFullana ens mostra unes imatges en una pantalla: caixes per transportar fruita. N’hi ha de cartró, fusta i plàstic. La primera és reciclable, la segona renovable i la tercera, reutilitzable. Quina és la més respectuosa? Quina és la bona? Segons quin ús se’n faci. Si la caixa, amb tomàquets, ha d’anar d’Almeria a Finlàndia, amb un camí directe, d’anar i tornar, i es fan servir les caixes de plàstic, que pesen més, quan tornen buides tenen un impacte ambiental. Més val fer servir caixes de cartró, que es quedin a Finlàndia i es reciclin, expliquen. En canvi, en distàncies més curtes, fent viatges d’una banda a l’altra, el millor és el plàstic reutilitzable. Entre els dos extrems, hi ha diferents solucions. “No s’han de fer afirmacions ni prendre decisions sense pensar. Hem estat en diversos parlaments explicant-ho, i assenyalant els casos en què s’ha fet malament, per exemple, en el cas de la comercialització de l’oli d’oliva als restaurants i als hotels.” Es va decidir que l’oli se servís en ampolles no reutilitzables, que no es poguessin reomplir. “Vam passar d’un bidó i una ampolla de vidre que s’anava reomplint a vint-icinc ampolles. Es fa per protegir el consumidor, però és clar, has de saber quina conseqüència té per al medi ambient, canviar el sistema. Gairebé es dobla l’impacte sobre el canvi climàtic.” Si es fa bandera de la sostenibilitat, conclou, hauria de ser un factor que es tingués en compte en totes les decisions polítiques.\n“Al nostre país, la majoria de la gent pren les decisions de bona fe i segons el que li han dit, però el nivell cultural, pel que fa al medi ambient, és baix”\n“Tots els indicadors empitjoren amb el sistema de retorn d’envasos, excepte el d’ús de recursos. Per què empitjoren? Per ineficiència”\n“De vegades convé reciclar menys, perquè els processos associats a aquell percentatge addicional són tan costosos, ambientalment també, que no compensa”\n“L’impacte del malbaratament del menjar és molt més elevat que el de l’embalatge, al voltant de deu vegades més”\n“Caixes per transportar fruita. N’hi ha de cartró, fusta i plàstic. Quina és la més respectuosa? Quina és la bona?”\nAl darrere de la idea de la creació de la càtedra hi ha el Grup d’Investigació de Gestió Ambiental (GiGa), fundat el 2004 per Pere Fullana, per expandir i intercanviar coneixements del cicle de vida i la seva aplicació a la prevenció del canvi climàtic en una dimensió més internacional. El GiGa és, des del 2011, la Càtedra UNESCO de Cicle de Vida i Canvi Climàtic ESCI-UPF. Pere Fullana –a la imatge– és el director de la càtedra. Ha participat en centenars d’estudis d’investigació sobre gestió ambiental, anàlisi del cicle de vida, ecodisseny, tecnologies netes... Fullana té, entre d’altres, el Premi a la Contribució Científica més rellevant del Congrés Mundial de Cicle de Vida (LCM setembre 2009).\nObservadors a la 24a Cimera del Clima\nEntre els dies 3 i 14 de desembre es farà la 24a Cimera del Clima (COP24) de la Convenció Marc de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic (UNFCCC, per les seves sigles en anglès). Reunirà uns 30.000 participants, de gairebé 200 països. A la cimera també hi haurà delegats de la Càtedra UNESCO de Cicle de Vida i Canvi Climàtic ESCI-UPF i de la Universitat Pompeu Fabra (UPF) com a observadors acreditats. Es farà a Katowice, a Polònia. El tema d’aquesta edició és Canviant junts, en referència a la voluntat de totes les parts implicades d’adoptar les decisions necessàries per aplicar plenament l’Acord de París, aprovat el 12 de desembre del 2015, que estableix mesures per a la reducció de les emissions de gasos amb efecte hivernacle a partir del 2020 per tal de limitar l’increment de la temperatura mitjana global entre 1,5 i 2 ºC.\n“Sempre s’ha de separar la brossa.” I a la càtedra diuen: “Depèn. Tenim mètodes per demostrar les coses, com ara la reducció a l’absurd”, explica el director. Imaginem, a dalt d’una muntanya, una ermita i dues casetes. Pugen allà diversos camions. “Pugen mig plens i baixen amb uns pocs quilos de més. És molt diferent fer servir un camió que fer-ne servir quatre. El guany de separar la brossa és molt menor que el perjudici de pujar i baixar quatre camions. És un extrem, l’altre seria el de les ciutats molt verticals, on s’acumulen molts residus, i està bé separar-los.” Entre els dos extrems hi ha un ventall de possibilitats. A cada situació, una reflexió. Els ciutadans no podem saber-ho tot de tot, i ja es veu: no hi ha respostes úniques. Volen saber què és el que sí que podríem millorar segur? Decidir-nos a separar bé els residus orgànics.\nLa República 24-11-2018, Pàgina 28


Vacances a vela - Observació de balenes a Noruega - ZeilendeSchepen.nl\nFabricants de milles, navegant al mar\nObservació de balenes a Noruega\nzondag 26-07-2020 18:00 t / m vrijdag 07-08-2020 10:00\nAventura nàutica a l’alt nord\nUnes vacances especials, dues setmanes de navegació i passeig en una natura que només trobareu en uns quants llocs del món. Indemne per l’absència de molta gent. Viure i amb aquesta naturalesa en una de les zones més boniques del món, la costa noruega.\nNoruega, terra de costes accidentades, illes, fiords, ports de pesca i llocs deserts. Un país que es pot experimentar especialment bé amb vaixell. Un dels pocs vaixells que hi naveguen és el Meander, que aconsegueix trobar els llocs més bonics entre Ergersund i Tromso, des del cap sud fins a l’Àrtic.\nUna combinació de vela activa, amarratge idíl·lic en fiords tranquils, passejades precioses i descoberta de llocs remots. Bon menjar en una bona companyia envoltat de bonica natura. Viure de la manera que està pensant ser la vida. Un cop estiguem al camí, un dia veuràs que has oblidat la resta del món i només et preocupem per la vida a bord.\nViatges de balena\nNoruega és un dels millors llocs per observar balenes. Al llarg de la costa viuen els catxalots, les balenes assassines, les colps, les balenes i els dofins. Al nord de Noruega, teniu la millor oportunitat de veure balenes. En general, l'arxipèlag de Vesterålen és un lloc perfecte per a la observació de balenes. Això es deu a la plataforma continental que hi ha a prop. Aquest pis proporciona un gran flux d’aliments, de manera que les balenes estan més que contents de nedar per aquí.\nEn els nostres viatges de vela de Lofoten a Tromso o a l’inrevés passem el lloc favorit de desenes d’espermatozoides.\nA mesura que els viatges es desenvolupen en un vaixell a vela, el programa de viatges sempre depèn en part i està subjecte a les condicions meteorològiques.\nEl dia d’arribada, us rebran la benvinguda a bord a partir de les hores 18: 00. El dia de sortida, tothom va a 10: 00 hores per acomiadar-se de nou.\nLa tripulació li agrada si ajudeu activament a la navegació, la direcció i la navegació. No necessiteu experiència per això i si voleu saber-ne més, us n'ensenyarem amb molt de gust.\nEls viatges esmentats s’ofereixen sense transferència. Els punts d’entrada i sortida s’escullen de manera que siguin fàcils d’arribar. El transport públic a Noruega és bo. Generalment es viatja independentment des dels i els ports d’arribada i sortida, per descomptat, sempre podem assessorar sobre les possibilitats.\nNavegar amb el meandre\nVaixell de confiança, certificat i de bona qualitat\nEquip amb experiència, completament certificat\nExploració de zones naturals\nPoseu-vos en contacte amb altres persones\nEsmorzar complet deliciosos dinars i sopar de curs 3 al vespre\nManteniu-vos a bord d’un vaixell de vela còmode i segur\nEdredons i tovalloles\nTrasllat al port de sortida i sortida\nBegudes refrescants i alcohòliques\nNavegues amb el Meandre\nMés informació sobre el meandre\nzondag 26-07-2020 18:00\nvrijdag 07-08-2020 10:00\nterra NederlandBèlgicaAlemanyaPortugalItàliaRegne UnitIrlandaun altre paísDinamarcaFrançaEspanyaUnited StatesPolòniaSuèciaNoruegaFinlàndiaRússiaSuïssaÀustriaRepública TxecaNoruegaEscòcia\nNombre de persones (persones 6 màximes)\nIndiqueu el nom i l’edat de tots els participants a continuació.\nTens alguna pregunta sobre la observació de balenes a Noruega?\nTens una pregunta?(0517) 20 10 230620853382xerrarinfo@zeilendeschepen.nl\nViatge 50 + Comfort\nDisposició de passeig d'ós\nCap de setmana més divertit a l'Aldebaran\n26-07-2020 t/m 07-08-2020\nCap de setmana de Wadden\nCopyright 2019, Slaapschepen BV. Tots els drets reservats. Disseny web de Noord Media.


Les Guineus Rodamons – Experiències d'una família que viatja en autocaravana\nEscapada a la Garrotxa (Dia 2: Terra de volcans)\nLes guineuetes ens desperten aviat, com sempre. Mentres preparem l’esmorzar, amb l’olor de café de tota la vida, sentim com van arribant vehicles i més vehicles. En una hora, aproximadament, l’aparcament del volcà de Santa Margarida s’ha omplert. Des de la finestra del menjador veiem com passa la gent preparada per caminar, previ pagament dels 4 € per estacionar el turisme.\nDes d’aquest aparcament (o des del de la fageda) s’inicia l’itinerari número 1 del Parc Natural de la Garrotxa, una volta circular d’uns 13 quilòmetres. Nosaltres, avui, farem part d’aquest itinerari (algun dia tornarem per fer-lo tot sencer).\nJust darrere de l’aparcament s’inicia el camí i en 20 metres trobem un punt de cobertura de mòbil. Trenquem cap a la dreta i enfilem camí amunt. És una pujada constant sense cap dificultat, inclós és apta per cotxets (tot i que no ho recomanem, millor portar l’infant en una motxilla).\nCamí al volcà de Santa Margarida\nDesprés d’uns 1300 metres de pujada ens trobem, JA, al perímetre del volcà de Santa Margarida; les vistes a l’interior son espectaculars.\nAra toca baixar a l’interior per unes escales durant uns 400 metres.\nBaixant al centre del volcà\nVistes des del seu perímetre\nÉs increïble que hi hagi una ermita al mig d’un volcà; si, si, inactiu, però fa uns pocs milers d’anys estava ben actiu! Impresiona l’ermita al mig, i tot el prat que l’envolta; a més a més, els colors de la tardor encara ho fan més màgic.\nPer marxar, enlloc de pujar les escales, caminarem tot el perímetre del volcà (2 quilòmetres) i desfarem el camí.\nEn total han sortit uns 5 quilòmetres sense cap dificultat i hem estat menys de 2 hores amb tota la calma del món.\nUn cop a l’autocaravana preparem el dinar, dinem, juguem i consultem el temps; marca pluja en un parell d’hores, així que sense paír tornem a carregar-nos les motxilles i a caminar!\nAquesta vegada caminem cap a la carretera, la creuem i iniciem la ruta cap al Croscat i les seves grederes. És una passejada fàcil de menys d’una hora.\nInici del camí un cop deixem un restaurant a la dreta\nEns encanten aquests camins!\nLa ruta cap aquest volcà et porta primer al centre d’Informació de Can Passavent on hi ha una exposició permanent del volcà i la seva zona. Continuem i arribem a les grederes que és l’antiga zona d’extraccions mineres on hi ha un tall vertical del volcà i que permet veure la seva estructura interna.\nEl camí fins a Can Passavent\nGrederes del Croscat (et sents molt petit)\nL’impacte produït per les extraccions mineres va provocar mobilitzacions socials (1975) i la posterior protecció de la zona volcànica (1982).\nUn cop vist, fem la volta a les grederes parem al mirador i retornem per on hem vingut. Ja comencen a caure quatre gotes i anem a refugiar-nos a l’autocaravana.\nEl Croscat des del mirador\nAquesta petita incursió al Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa, ens ha encantat i repetirem segur! Hem de descobrir tots els seus racons!\nAra necessitem trobar una àrea per buidar aigües i omplir… la més propera? a Besalú! Ens quedem a dormir aquí.\nPublicado porLes guineus Rodamons junio 16, 2020 agosto 27, 2020 Publicado en CatalunyaEtiquetas:croscat, lagarrotxa, parcnaturaldelagarrotxa, santamargarida, terradevolcansDeja un comentario en Escapada a la Garrotxa (Dia 2: Terra de volcans)\nPublicado porLes guineus Rodamons junio 12, 2020 Publicado en CatalunyaEtiquetas:adria, autocaravana, Catalunya, família, lafagedadenjorda, lagarrotxa, natura, parcnaturaldelagarrotxa, peques, pobles, santapau, travelfamily, viatges, viatjarenautocaravana, volcansDeja un comentario en Escapada a la Garrotxa ( Dia 1: Santa Pau i la fageda d’en Jordà)


Zubizarreta: “Marxa Thiago i la nostra aposta és Sergi Roberto” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesZubizarreta: “Marxa Thiago i la nostra aposta és Sergi Roberto”\nZubizarreta: “Marxa Thiago i la nostra aposta és Sergi Roberto”\nEl director de l’Àrea de Futbol del Barça, Andoni Zubizarreta, ha fet una valoració global de la situació de l’equip en l’inici de la pretemporada i ha confirmat que “busquem un central” Pel que fa a les sortides, ha destacat que “la venda de Thiago entra dins de les condicions del mercat segons les circumstàncies” “Hi ha jugadors que no podran tenir minuts al Barça i volem trobar la millor solució per a ells”, ha confirmat també Zubizarreta.\nAndoni Zubizarreta ha comparegut en roda de premsa a la Ciutat Esportiva / FOTO: MIGUEL RUIZ - FCB\nAndoni Zubizarreta, director de l’Àrea de Futbol del Barça, ha comparegut en la primera roda de premsa de la temporada juntament amb Tito Vilanova després del primer entrenament del primer equip a la Ciutat Esportiva Joan Gamper. Abans de tot, ha anunciat la renovació del contracte de Sergio Busquets fins al 2018. Zubizarreta ha fet un repàs de l’actualitat de l’equip, de les sortides de jugadors i ha demanat a la nova temporada que “les coses que ens passin siguin les normals del món del futbol”.\nDesprés de la marxa de Thiago, l’exporter blaugrana ha declarat: “Hem apostat per Sergi Roberto, en qui tenim dipositada molta confiança, per a la posició del mig del camp”. També ha valorat les condicions de venda del gran dels Alcántara: “Vam parlar amb ell al final de la temporada passada i fa uns dies ens va comunicar la seva intenció de continuar la seva carrera fora del Barça”, afegint després que “donada aquesta situació, vam buscar la millor solució per a totes les parts”.\nEs busca un central\nEl director de l’Àrea de Futbol, igual que Tito Vilanova, ha confirmat que es treballa per fitxar un defensa central, després dels problemes que va tenir l’equip en aquesta posició la temporada passada. Tot i que no ha donat cap detall de les negociacions, ha assegurat que “Thiago Silva és jugador del PSG” i, qüestionat pel suposat interès pel jugador de la Roma Marquinhos, que “el seu representant no té cap oferta, tot i que és un jugador interessant”. En canvi, Zubizarreta ha explicat que per a la plaça de davanter centre no s’està buscant cap jugador: “Tenim molt bons jugadors en atac, l’arribada de Neymar ens aportarà molt”.\nSortides de jugadors\n“Hi ha jugadors que no podran tenir minuts al Barça, i estem buscant una sortida que afavoreixi totes les parts” ha explicat Zubizarreta, també en el capítol de sortides. “Jonathan dos Santos és un jugador amb molt futbol, interessant per a nosaltres, i estem buscant quina és la millor solució”, ha afegit, pel que fa a aquest cas concret.\nArribada de Neymar\nEn el seu repàs a totes les operacions que ha dut a terme la direcció esportiva, Zubizarreta ha valorat les xifres i les condicions del fitxatge de Neymar, “un dels jugadors més desitjats del món”. Segons ha comentat aquest dimarts, “tothom pensava que l’operació de Neymar no es podria tancar per menys de 90 milions d’euros, i es va fer per 57, és una operació excepcional”.\nJugadors que pugen del Barça B\nIgual que ha passat en les últimes temporades, molts jugadors que han acabat la seva etapa al filial busquen fer-se un lloc en el primer equip. En el cas de Rafinha i Deulofeu, que han marxat cedits al Celta i a l’Everton, respectivament, Zubizarreta ha afirmat: “Volem veure si ofereixen el mateix rendiment en la màxima categoria, tenim grans expectatives”.\nZubizarreta tampoc ha passat per alt qüestions extraesportives que han envoltat el Club en els últims dies, però ha demanat que “el que hem de fer és parlar de futbol, anar tots en una direcció i sempre buscar la millora pròpia”. “Al final de la temporada passada vam fer una revisió de la feina feta i vam polir alguna discrepància. Això ens ha servit per reforçar el nostre procés i la nostra feina”, ha explicat també el director de l’Àrea de Futbol.\nLa setmana del Barça a la sala de premsa


Avui se celebra una nova edició de l'activitat 'Vespres d'estiu al Castell d'Olèrdola' - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n14 Agost, 2021, 10:00\nAvui se celebra una nova edició de l'activitat 'Vespres d'estiu al Castell d'Olèrdola'\nAvui tindrà lloc un altre dels "Vespres al castell d’Olèrdola", organitzat pel Museu d’Arqueologia de Catalunya i l’Ajuntament d’Olèrdola.\nEn aquesta ocasió, l'activitat s'iniciarà a les 19h amb dues visites a càrrec dels especialistes del conjunt històric: 100 anys després ... ahir i avui de la recerca arqueològica i Ermegodo, una dona del segle X.\nA les 20.30h, Laura Andrés, pianista i compositora, presentarà #blanc, el seu primer àlbum en solitari.\nA partir de les 21.30h i fins a les 23h els assistents podran observar el cel d’Olèrdola amb l’Astronòmic de Sabadell, que precisament en aquests dies està molt actiu per les llàgrimes de Sant Llorenç.\nFinalment, a les 22h es podrà veure l'espectacle audiovisual que commemora els 100 anys d'excavacions arqueològiques al municipi. Aquest show inclourà la música de Roger Subirana, la veu d’Esther López i la creació visual de Sílvia Isach, que conformaran un “mapping” únic que es projectarà a la muralla.\nDurant la jornada es disposarà de servei de càtering local amb La Posada i degustació de cellers de la DO Penedès.\nEl context de pandèmia obliga a seguir mesures de seguretat i a limitar l'aforament. Aquesta activitat és gratuïta, s'inclou dins del preu de l'entrada al MAC Olèrdola.


Bitàcola d'idees: juny 2004\ndissabte, juny 26, 2004\nEn una discussió de grup, és molt fotut ser al qui tothom porta la contraria. Jo, si em canse de defendre el meu punt de vista, faig com que m'han convençut. La definició de Fuster sobre les discussions és sempre correcta.\nD'altra banda, que horrible quan perceps que aquelles persones del grup no tan sols no parlen, sinó que fan cara de desinterés absolut pel tema. A més, solen ser les persones que trauen els temes més avorrits i intrascendentals. Supose que aquestes persones podrien escriure el darrer paràgraf invertint alguns conceptes...\n- posted by Josep @ 3:06 PM - 1 comentari(s). Fes clic ací per a afegir el teu comentari:\nJero: jo mai no em canse de defensar el meu punt de vista, a risc del que haja de ser. Encara que, si escau, hi introduisc les actualitzacions pertinents. (Per cert, sóc l'únic interessat en el teu blog? Això em confirma la sospita: açò és, sens bute, per a "la crem de la crem".) D'altra banda, crec que cal saber conversar i, encara més, saber amb qui es conversa i, en conseqüència, si paga la pena conversar-hi.\ndimarts, juny 08, 2004\nEstudiant per a exàmens\nHi ha una cosa que no aguante dels manuals de literatura. I és la pseudoliteratura (bé, més que pseudo, directament l'horrible literatura) al voltant de la literatura pròpiament dita. Per exemple: "El Curial i Güelfa és la floritura i el bordat final en la literatura catalana de l'època, la qual assoleix una vigorositat considerable amb la finor i el delicat estil d'aquesta meravellosa obra" (NOTA: aquest exemple és meu -per si no us en havieu adonat- i m'ha eixit un poc desorbitat, tot i que supose que ja m'heu captat). Ben poc científic, tot plegat. No podrien limitar-se a exposar clarament i amb exactitud les característiques estilístiques de l'obra? En qualsevol cas, perquè m'hauria d'estudiar jo aquestes bajanades? Abans que això reivindique el meu dret a fer la meua pròpia metaliteratura, que consideraria tan vàlida com la de qualsevol altre metaliterat.\n- posted by Josep @ 8:35 PM - 0 comentari(s). Fes clic ací per a afegir el teu comentari: Post a Comment\ndissabte, juny 05, 2004\nLlenguatge i pensament (I)\nS'entén que el llenguatge ha de servir per a la comunicació. Evidentment hi ha algunes (inevitables) vegades en les quals hom vol comunicar un sentiment o pensament. Està clar que no és un problema de l'ou i la gallina: els pensaments de vegades són impossibles d'expressar i, per tant, segurament són anteriors al llenguatge.\nAra bé, una de les febleses del llenguatge rau en la seua linialitat que acarada amb l'emergència a borbotons (heus aci una cosa difícil d'expressar amb llenguatge per a la qual s'ha d'acudir a les falses metàfores) de les idees (una imatge semblant a les bombolles eixint a la superficie de l'aigua en ebullició) no té res a fer. El llenguatge s'ha de resignar aleshores a anar focalitzant per ordre una a una totes aquestes bombolles, quan en realitat totes les bombolles han eixit alhora (i més una darrere de l'altra tan juntes que no sabem quina va abans) i relacionades.\nI és que el llenguatge sempre encorseta (i falseja) la realitat...\n- posted by Josep @ 11:43 AM - 0 comentari(s). Fes clic ací per a afegir el teu comentari: Post a Comment


Un repte musical superat\nEl cantautor de Balaguer Joan Blau completa el projecte de publicar una cançó al mes durant un any || Catorze singles editats des del juny del 2020\n© Joan Blau va comptar a l'últim tema, 'Aquesta nit', amb la col·laboració del seu amic Ibra Tomba Tomba.\nEl cantant i intèrpret Joan Blau, nascut a Barcelona el 1982 però amb arrels familiars a Balaguer –ciutat on resideix durant temporades–, va completar diumenge un singular repte musical: publicar a les xarxes una cançó nova cada mes al llarg de tot un any fins a completar un àlbum.\nAquesta nit, un tema amb ritme rumber ideal per ballar i cantar durant aquestes nits d’estiu, ja es pot escoltar a les diferents plataformes digitals i suposa el colofó a aquest projecte de Joan Blau, que suma catorze cançons noves des que el juny del 2020 va començar aquesta aventura musical. Val a destacar que l’artista ha comptat en cada cançó amb la col·laboració de diversos amics de professió, amb la qual cosa ha donat un toc diferent a cada tema.\nA la cançó Aquesta nit va col·laborar amb el músic Ibra Tomba Tomba, “molt bon amic de quan els dos vivíem a Balaguer. Ens uneix una gran amistat als escenaris i en el dia a dia. Vam crear el grup de reggae Tropikal Jam, i va ser llavors quan vam començar a idear aquesta cançó i per fi l’hem pogut gravar junts”. En l’enregistrament també va comptar amb Luis Robisco les guitarres i Paquito Escudero a la percussió.\nJoan Blau es va llançar a una carrera en solitari el 2015 després de molts anys tocant en diversos grups en format amateur. El juliol del 2016 va presentar el primer single, Blau (amb les cançons Plou i Sentint), a la llibreria L’Argonauta de Balaguer i a la sala Barts de Barcelona. El novembre d’aquell any va publicar el primer àlbum professional, Somnis, amb deu cançons. El 2019 va llançar l’Ep La Clau, que va presentar al Cafè del Teatre, i ara ha ultimat el que serà el seu nou treball discogràfic (vegeu el desglossament).\nPresentarà el disc a Barcelona i Penelles aquest mes de setembre\nLes catorze cançons publicades a les xarxes, mes a mes, des de l’estiu de l’any passat formaran part de l’àlbum Arrels de músic, en format de CD, que Joan Blau té previst presentar en directe el pròxim 17 de setembre a l’auditori Calàbria 66 de Barcelona i, l’endemà, al Cinema Kursaal de Penelles (entrades ja a la venda a entrapolis.com). Per als seguidors més impacients, el cantautor oferirà aquest ampli repertori a la festa major de Ciutadilla el pròxim 7 d’agost.


FIRANUVIS de l'Hotel el Castell de Sant Boi - Tot Nuvis\noct. 31, 2017 | General, Destacats, Esdeveniments, Jornada portes obertes |\nSi estàs pensant en casar-te, el 5 de novembre tens una cita a l’Hotel el Castell de Sant Boi.\nEl pròxim diumenge, celebra la Firanuvis de l’Hotel el Castell, una jornada de portes obertes on hi trobaràs tot el que necessites per al dia més important de la teva vida: Fotògraf, floristeria, pastisseria, joieria, sastreria, agència de viatges, limusines i complements. Podreu gaudir de les seves instal·lacions i del seu entorn. Apunta’t aquesta data! No deixis escapar l’ocasió i visita’ls!\nDiumenge 5 de novembre.\nL’entrada és gratuïta per als nuvis (2 persones).\nFes la teva reserva al telèfon 93 640 07 00 o envia un e-mail a elcastell@elcastell.com.\nAnterior5 Imprescindibles pel teu casament idíl·lic a Sitges\nSegüentEls millors banquets pel teu casament a Lleida


Borsa de treball, amb caràcter d'urgència, per cobrir llocs de treball de Professors/es vinculats a places de Tècnic/a Superior Professor/a Disseny Gràfic i Tècnic/a Superior Professor/a d'Història i Teoria de l'Art, codi de convocatòria BEA10121\nRelació provisional de persones aspirants admeses i excloses i dates de les proves.\nEl termini per a la presentació d'esmenes i possibles reclamacions serà del dia 2 d'agost al dia 6 d'agost, ambdós inclosos.\nTÈCNIC/A SUPERIOR PROFESSOR/A DISSENY GRÀFIC\nResultats prova de continguts de disseny gràfic i convocatòria prova pràctica i competencial de docència i antecedents curriculars.\nResultats prova pràctica i competencial de docència i d'antecedents curriculars i resultats finals.\nTÈCNIC/A SUPERIOR PROFESSOR/A HISTÒRIA I TEORIA DE L'ART\nResultats prova de continguts d'història de l'art i convocatòria prova pràctica i competencial de docència i antecedents curriculars.


Absolució i reparació per a en Marcel Vivet i la resta de represaliades! | L'Octubre\n← La classe, el partit i la direcció: Com organitzar la revolució\nAfganistan: Kabul envoltada per l’ofensiva dels talibans →\nSe l’acusa d’haver colpejat un agent amb el pal d’una bandera en un moment de forcejament enmig d’una càrrega policial. No obstant això, no existeixen imatges que acreditin aquests fets, sinó que el jutge considera suficient la declaració de l’agent suposadament agredit.\nEl procediment ha tingut un caràcter polític des del primer moment. Cinc mesos després dels fets i a les portes d’una vaga general, en Marcel va ser detingut a casa seva per decisió pròpia dels Mossos d’Esquadra, sense que fos el jutjat qui decidís si procedia la seva detenció. En Marcel va passar 24 hores a comissaria abans de ser passat a disposició judicial i, més tard, posat en llibertat.\nPer si fos poc, ahir 17 de juny de 2021, Alerta Sòlidària exposava que en una causa paral·lela contra l’Adrià Catasús, un jove del Clot-Camp de l’Arpa que també va participar a la holi contra Jusapol, se l’acusa de les mateixes suposades lesions -al canell/avantbraç dret- , també amb un pal de bandera, contra el mateix agent 18784. Exactament tal com es descriu a l’acusació contra el Marcel. Dues lesions idèntiques, amb el mateix objecte, contra el mateix agent i en el mateix instant.\nQueda clar, novament, que el cas del Marcel es tracta d’un muntatge policial i d’un judici polític, en el marc d’una causa general contra l’independentisme, i que té una clara voluntat de desmobilitzar a tothom qui lluita contra aquest règim.\nEl caràcter de classe de la Generalitat\nUn fet rellevant en el cas del Marcel és que és la mateixa Generalitat de Catalunya, a través de la Conselleria d’Interior, qui es persona com a acusació particular. La Generalitat, ostentada en aquell moment pel passat govern de Junts i ERC, demanava 4 anys i 9 mesos de presó per a en Marcel. En fer-se pública la sentència, representants dels dos partits s’afanyaven a fer declaracions solidaritzant-se amb en Marcel. Fins i tot, va aprovar-se una declaració de suport al Marcel, al Parlament, amb els vots favorables d’ERC, Junts, CUP i comuns.\nAquest, però, no és ni molt menys el primer cop que la Generalitat es presenta com a acusació particular contra activistes independentistes. Com pot ser, doncs, que els mateixos partits que lideren el moviment independentista i fomenten la mobilització, siguin els qui reprimeixen i persegueixen als manifestants?\nLa raó a aquesta aparent contradicció rau en el caràcter de classe de la Generalitat. Aquest va exposar-se clarament a l’octubre de 2019, durant les protestes per la sentència dels presos polítics. A l’ocupació de l’aeroport del Prat, la van seguir jornades de lluita als carrers, talls de comunicacions i barricades. Com en aquest cas, aparentment de forma paradoxal, la Generalitat de Junts-ERC va enviar la BRIMO a reprimir brutalment i detenir de forma arbitrària a aquells qui protestaven en favor de la llibertat dels seus propis companys de partit.\nAixò és així perquè la Generalitat i els partits que la componen, en última instància, defensen els interessos de la classe capitalista. Precisament per aquest motiu, quan les masses van sortir a lluitar al carrer, desenvolupant consciència de la seva força i prenent el destí en les seves mans, fent trontollar la base de l’ordre burgès; els partits de la Generalitat, que temen més al poble organitzat que a la repressió de l’estat, van tancar files amb la seva classe, reprimint el moviment i desviant-lo cap a vies més segures sota el lema “Sit and talk”, que reclamava la taula de diàleg, i tancar així per dalt el que s’havia obert per baix.\nDe l’inacceptable cas del Marcel, com de les jornades d’octubre del 2019, n’hem d’extreure les lliçons pertinents: el moviment no pot avançar sota la direcció d’aquells que actuen com a fre, d’aquells qui per una banda ens diuen “apreteu” i per l’altra ens envien la BRIMO i es personen contra manifestants. Cal una direcció revolucionària a l’altura del moment històric que, armada amb un programa socialista, disputi la direcció del moviment independentista als partits petitburgesos.\nDes del Corrent Marxista Internacional exigim l’absolució i reparació per a en Marcel i per tota la resta de represaliats i represaliades! També donem suport a les mobilitzacions arreu de Catalunya per aquesta causa.


JORDI FARJAS SILVA / EDUARD GARCIA CANO / ALBERT HERRERO CASAS / JOAQUIM PEREZ LOSADA\n2) La prova de validació és una prova presencial i escrita.\n1.1) Si la nota mitjana de les pràctiques d'aula presencials és inferior a 7, l'assignatura està suspesa amb una qualificació igual a 4/7 d'aquesta nota mitjana.\n1.2) Si la nota de l’examen de validació és inferior a un 5, l’assignatura està suspesa i la qualificació serà igual a la nota de l’examen de validació.\n1.3) Si la nota mitjana de pràctiques d’aula és igual o superior a 7 i la nota de l’examen de validació és igual o superior a un 5, la nota final és igual a la suma ponderada de la nota de practiques de laboratori (20%)+ la nota de les PACs (80%).\n1.4) La nota de les PACs s’estableix a partir de la nota mitjana de les 6 millors PACs i la nota de l’examen de validació. Concretament, si la nota de l’examen de validació és igual o superior a un 70% de la nota mitjana de les PACs, llavors les PACs es consideren validades i la nota de les PACs serà igual a la mitjana de les PACs. En cas contrari, la nota de les PACs serà igual a la nota de l’examen de validació.\n1.5) Si la nota de l’examen de recuperació és superior a la nota de l’examen de validació, la validació de les PACs es farà a partir de la nota de l’examen de recuperació (Important: l’examen de recuperació només permet recuperar la nota de l’examen de validació).\n1.6) La nota de pràctiques de laboratori serà la suma de la nota mitjana dels informes i de la nota de l’examen de pràctiques. És a dir cada informa té un pes del 10% de la nota de pràctiques i l’examen de pràctiques un pes del 50%.\n4. En el cas d’estudiants matriculats en segona convocatòria o posterior, podran optar a substituir l’avaluació de pràctiques de laboratori per l’avaluació de pràctiques de laboratori superada en el curs anterior (el curs més proper en el temps al curs actual). Per poder acollir-se a aquesta convalidació de l’avaluació de pràctiques, caldrà que ho comuniquin al professor responsable de l’assignatura abans de que transcorrin els primers 15 dies del curs.\nConstarà com a NO PRESENTAT a l'assignatura si l'estudiant no presenta com a mínim 4 informes de pràctiques, o no es presenta a l’examen final o la de recuperació si escau.\nPer considerar superada l’assignatura, caldrà obtenir una nota final mínima de 5 sobre 10.


(de) Reinhold Ernst Glier\n30 desembre 1874 (Julià)\nConservatori de Moscou - composició, teoria de la música, violin performance (en) (1894–1900)\ncompositor, pedagog musical, professor d'universitat, compositor de bandes sonores, musicòleg, director d'orquestra, coreògraf, pianista\nConservatori de Moscou, professor de composició musical (1920–1941)\nAcadèmia Nacional de Música d'Ucraïna Txaikovski, professor de composició musical, director (1913–1919)\nUnió de Compositors Soviètics (president)\nÒpera, simfonia, música clàssica, folk i ballet\nSerguei Tanéiev, Mikhaïl Ippolítov-Ivànov, Otakar Ševčík, Anton Arenski, Gueorgui Koniús i Jan Hřímalý (en)\nSerguei Prokófiev, Nikolai Miaskovski, Aram Khatxaturian, Lev Knípper, Boris Aleksandrovich Diev (en) , Alexander Davidenko, Aleksandr Mossolov, Mitya Stillman, Nikolai Rakov i Borís Liatoixinski\n(1927) La rosella vermella\n(1938) Artista del Poble de l'URSS\nReinhold Móritsovitx Glière (en rus: Рейнгольд Морицевич Глиэр, Reingold Móritsovitx Glier) (Kíiv, 11 de gener de 1875 - Moscou 23 de juny de 1956) fou un compositor rus d'ascendència alemanya.\nGlière va ser el segon fill del fabricant d'instruments de vent Ernst Moritz Glier (1834-1896) d'Untersachsenberg (Saxònia), qui va emigrar a Kíev i es va casar amb Józefa Korczak (1849-1935), filla dels seu mestre, procedent de Varsòvia. El seu nom original, com consta en el certificat de baptisme, era Reinhold Ernst Glier. Al voltant de 1900 va canviar l'escriptura i pronúncia del seu cognom a Glière, la qual cosa ha provocat la falsa creença, establerta per Leonid Sabanéiev per primera vegada el 1927, de l'ascendència francesa o belga del compositor.\nGlière va inscriure's a l'escola de música de Kív el 1891, on va estudiar violí amb Otakar Ševčík entre d'altres. El 1894 va accedir al Conservatori de Moscou on va estudiar amb Serguei Tanéiev (contrapunt), Mikhail Ippolitov-Ivanov (composició), Jan Hrimaly (violí), Anton Arenski i Georgi Konjus (harmonia). Es va graduar el 1900 havent compost l'òpera en un acte Terra i Cel (basada en un text de Byron) i rebent la medalla d'or en composició. En el següent any Glière va acceptar un lloc com a professor a l'escola de música Gnesin, de Moscou on entre altres alumnes tingué a Krein. Tanéiev va proporcionar-li dos alumnes privats el 1902: Nikolai Miaskovski i el jove de disset anys Serguei Prokófiev, a qui Glière va donar classes a la propietat dels pares de Prokófiev, a Sontsovka. Glière va estudiar direcció d'orquestra amb Oskar Fried a Berlín des de l'any 1905 fins a 1908. Un dels seus companys d'estudis va ser Serguei Koussevitzki, que va dirigir l'estrena de la Simfonia núm. 2 op. 25 de Glière el 23 de gener de 1908 a Berlín. De retorn a Moscou, Glière va reincorporar-se a l'escola Gnesin. En els següents anys Glière va compondre el poema simfònic Sireny, op. 33 (1908), la simfonia programàtica Il'ya Muromec, op. 42 (1911) i el ballet-pantomima Chrizis, op. 65 (1912). El 1913 va obtenir un lloc a l'escola de música de Kíev, que havia adquirit la categoria de Conservatori feia poc; uns anys després n'esdevindria director. A Kíev va ser professor de Levkó Revutski, Borís Liatoixinski i Vernon Duke (Vladímir Dukelski) entre d'altres.\nEl 1920 Glière es va traslladar al Conservatori de Moscou, on va ser professor (de manera intermitent) fins al 1941. Aleksandr Mossolov, Zara Lévina, Nikolai Pàvlovitx Ivanov-Radkévitx, Alexander Davidenko, Borís Aleksàndrovitx Aleksàndrov, Aram Khatxaturian, Aleksandr Davidenko, Lev Knípper, Samuel Senderei i Aleksandr Mossolov van ser alguns dels seus alumnes de l'etapa moscovita. Durant uns quants anys va ocupar llocs directius en l'organització Proletkul't i va treballar amb el Comissariat per a l'Educació del Poble. Llavors, el teatre era el centre de les seves preocupacions artístiques. El 1923 Glière va ser convidat el Comissariat per a l'Educació del Poble de l'Azerbaidjan per viatjar a Baku i fer-se càrrec de la composició d'un prototip d'òpera nacional azerbaidjana. El resultat de la seva recerca etnomusicològica va ser l'òpera Xakh-Senem, considerada la pedra de toc de la tradició operística nacional Soviètic-Azerbaidjana. Ací, el llegat musical dels clàssics russos, des de Glinka a Skriabin es combina amb els cants populars i amb alguns orientalismes simfònics. El 1927, inspirat per la ballarina Iekaterina Vassílevna Gelcer (1876-1962), va compondre el ballet Krasnyj mak (La rosella roja), després revisat, per tal d'evitar les connotacions amb l'opi, com Krasnyj cvetok (La flor roja, 1955). La rosella roja va ser considerat el primer ballet rus sobre tema revolucionari. Potser aquesta va ser l'obra més famosa de Glière a Rússia. El ballet-pantomima Chrizis va ser revisat just abans que La rosella roja, en els últims anys de la dècada de 1920, seguit del popular ballet Comediants (1931, després reescrit i rebatejat com La donzella de Castella) sobre una obra de Lope de Vega.\nDesprés de 1917, a diferència d'altres compositors russos, Glière no va visitar Europa occidental. Va fer concerts a Sibèria i altres àrees de la Unió Soviètica. Va treballar a l'Uzbekistan com a "promotor del desenvolupament musical" a finals de la dècada de 1930. D'aquesta època és el seu "drama amb música" Gjulsara i l'òpera Lejli va Medûnun, ambdues obres compostes en col·laboració amb l'uzbek Talib Sadykov (1907-1957). De 1938 a 1948 Glière va ser president del comitè d'organització de l'Associació Soviètica de Compositors.\nCom a alumne de Tanéiev i membre 'associat' del cercle de l'editor de Sant Petersburg Mitrofan Beljaev, tot indicava que Glière estava destinat a la música de cambra. El 1902 Arenski va escriure sobre el Sextet op. 1: «hom reconeix fàcilment a Tanéiev com a model, el que parla a favor de Glière». No obstant això, al contrari que Tanéiev, Glière va sentir més atracció per la tradició russa i va buscar el consell dels alumnes de Rimski-Kórsakov: Ippolitov-Ivanov i Arenski. Fins i tot Aleksandr Glazunov va observar un "estil obstrusivament rus" en la primera Simfonia de Glière. Al final, Glière va trobar amb la tercera Simfonia (Il'ja Muromec) una síntesi entre la tradició nacional russa i un refinament impressionista. L'estrena d'aquesta darrera obra va tenir lloc a Moscou el 1912, i va ser determinant perquè el compositor obtingués el "Premi Glinka". La simfonia narra en quatre moviments les aventures i la tràgica mort de l'heroi rus Il'ja Muromec. Aquesta obra ha estat molt interpretada, tant a Rússia com a l'estranger, i va reportar a Glière el reconeixement internacional. Va esdevenir en una de les favorites de Leopold Stokowski, qui en va fer, amb aprovació de Glière, una versió abreujada, amb una durada d'aproximadament la meitat de l'original (uns 80 minuts). L'obra gaudeix d'un llenguatge simfònic modern, una instrumentació brillant i extensos desenvolupaments lírics.\nTot i que Glière es va comprometre políticament amb la revolució d'octubre, després es va mantenir al marge de les disputes ideològiques que van sorgir a finals de la dècada de 1920 entre l'Associació per a la Música Contemporània i l'Associació Russa de Músics Proletaris, concentrant-se principalment en la composició. El seu llenguatge simfònic, que combina les grans epopeies eslaves amb un lirisme cantabile, està governat per una harmonia rica i colorista, colors orquestrals brillants i ben balancejats i formes tradicionals perfectes. Òbviament, tot això va assegurar l'acceptació de la seva obra tant per la Rússia tsarista com per les autoritats soviètiques, provocant vers ell el ressentiment de molts col·legues que van sofrir la punyent persecució ideològica sota el règim soviètic. Com a darrer representant genuí de l'escola musical russa prerevolucionària, quasi considerat un «clàssic vivent», Glière va ser immune a l'habitual reprotxe de "formalisme" (equivalent a "modernitat" o "decadentisme burgès"). Així, les infames purgues de 1936 i 1948 no van afectar-lo.\nEls concerts per a arpa (op. 74, 1938), per a soprano de coloratura (op. 82, 1943) i trompa (op. 91, 1950, dedicat a Valeri Polekh), populars fins i tot a occident, han estat designats com 'música objecte per a virtuosos'. Encara desconegudes resten les seves composicions per a l'ensenyament musical, les obres de cambra i les cançons i obres per a piano de l'etapa com a professor de l'Escola Gnesin de Moscou.\n(anglès) Glière i la seua tercera Simfonia Ilià Murometz Arxivat 2005-08-23 a Wayback Machine.\n(anglès) Reinhold Glière Vida i Obra Arxivat 2010-03-05 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Reinhold_Glière&oldid=30113323»\nProfessors de l'Acadèmia Nacional de Música d'Ucraïna Txaikovski


Gasthof Hotel Rückerl Walderbach Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAm Prälatengarten 2-4, Walderbach, Walderbach, Alemanya - Veure al mapa\n18 llits extragrans súper\nAl visitar Walderbach, vosté es sentirà com a casa a Gasthof Hotel Rückerl, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGasthof Hotel Rückerl ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, premsa, caixa forta són només algunes de les comoditats que fan que Gasthof Hotel Rückerl sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió, caixa forta a l'habitació a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gasthof Hotel Rückerl és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Walderbach.\nTots els tipus de viatgers (93) Parelles (35) Viatgers en solitari (43) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (2) Grups (11)\nAllotjaments a Walderbach


Periodisme de poble | Saldonar\nDimecres, 10 de novembre de 2021 | 16:08h\nSoc de poble. D’un poble d’interior, sense gaire atractiu turístic i, per això, sense molts visitants ni grans riqueses.\nSoc de poble i n’estic orgullós. No seria com soc, ni seria qui soc, si no fos de poble.\nSovint he sentit, en boca d’algunes de les persones més prescindibles que he conegut, l’expressió (suposadament) despectiva: “Aquest, pobre, és de poble…”. No es referien a mi, només faltaria! A mi, em veien —i em veuen— com un periodista amb una vida productiva i experiències fascinants.\nEn qualsevol cas, soc de poble, i m’agrada ser-ho.\nSeria pitjor periodista si no m’hagués criat al poble. Potser ni tan sols seria periodista. Per què?\nQuan era petit, feia al meu poble el mateix que la resta de nois criats en ambients rurals durant la dècada dels vuitanta del segle passat: activitat física. Per cansar el cos i extenuar la ment.\nEn la majoria d’ocasions, aquesta gimnàstica dels camps i els camins consistia en la pràctica capriciosa del furt llegendari. És a dir, desenes d’adolescents —fills del poble i forasters que hi estiuejaven— quedàvem per sostreure els fruits dels arbres de pagesos o terratinents distints dels nostres pares.\nLes nostres respectives famílies probablement tenien ametlles, figues, prunes o pomes de més qualitat que aquelles que perseguíem en grup perquè algú més gran que nosaltres ens havia assegurat que eren les millors de la comarca.\nEls nostres productes no ens interessaven, perquè eren de fàcil accés. Ens temptaven els que volien els nostres amics, ja que l’oferta era única i la demanda, immensa. Immensa, si tenim en compte que érem —i soc— de poble.\nNo vaig tardar a adonar-me’n, de la imbecil·litat que cometíem. Així que, ben aviat, vaig optar pels aliments que em resultaven més plaents, encara que fossin els més propers.\nA la universitat, primer, i als mitjans de comunicació, després, he actuat de la mateixa manera. Entenc que hi hagi professionals del periodisme que es barallin per parlar d’allò que comenta tothom: el procés català, el Barça, el fred a l’hivern i la calor a l’estiu. Però jo prefereixo allunyar-me’n uns metres i descobrir què ens proporciona més profit: a l’opinió pública, en conjunt, i a mi, en particular.\nAquest és el motiu pel qual escric llibres com Titulars i reserves i, abans, Química orgànica. No jutjo qui treballa amb el material pel qual es barallen els meus col·legues. Aquests continguts són com la fruita que desitjaven els meus companys d’infància: els més preuats des del punt de vista col·lectiu.\nAmb tot, el periodisme, la funció del qual és explicar el món en què vivim, no s’acaba aquí. Com no s’acabaven les delícies del camp en els arbres més freqüentats.\nSi no hagués estat de poble, hauria fet el mateix que els integrants de la massa, sobretot aquells que venien de la ciutat: lluitar pel que volen els altres —les nous, la informació sobre la independència, els albercocs, els fitxatges blaugranes— sense reflexionar sobre el que em cal, a mi, i, en especial, sobre el que li convé, al meu públic.\nLlavors, els reportatges i les cròniques que publico a Saldonar no existirien, perquè no estan centrats en els temes populars, sinó en l’equivalent a les cireres més dolces o el raïm més madur dels bancals que els meus veïns del poble no trepitjaven mai. Malgrat que els tinguessin a tocar o, fins i tot, malgrat que fossin de la família.\nJo sí que hi anava i, metafòricament i sense violentar la propietat privada, continuo fent-ho. Perquè soc de poble. I tracto de fer periodisme de poble, encara que em mogui i escrigui per a les ciutats.