Wikiloc | Vall de la Llosa: De Cal Jan de la Llosa als estanys i refugi de Montmalús per Vallcivera (Cerdanya) trail\nVall de la Llosa: De Cal Jan de la Llosa als estanys i refugi de Montmalús per Vallcivera (Cerdanya)\n12,038 319 6413\nVall de la Llosa: De Cal Jan de la Llosa a la Farga i tornada (Cerdanya) (Hiking)\nVall de la Llosa: De Cal Jan de la Llosa al Pla de Vallcivera (Cerdanya) (Hiking)\nLa Muga (Hiking)\nJan de la Llosa a Portella d'Engorgs (Hiking)\nViewed 601 times, downloaded 23 times\nNota: Hi ha un error d’altimetria. El desnivell total és correcte, però l’altitud mínima inicial és de 1.620 metres i la màxima de 2.443 metres.\nRuta lineal que pels GR-107 (fins la Cabana dels Esparvers) i GR-11 (que remunta el riu de Vallcivera) travessa les valls de la Llosa i de Vallcivera, fins arribar als estanys i al refugi lliure de Montmalús. Són poc més de 25 quilòmetres, anada i tornada, i amb un desnivell molt progressiu d’uns 875 metres.\nLa ruta s'inicia a Cal Jan de la Llosa, on arribem després de passar el poble de Viliella. Al poble s’acaba la carretera asfaltada i comença una pista de terra d’uns tres quilòmetres, amb alguns trams finals en mal estat que, al meu criteri, desaconsellen fer servir cotxes baixos. En tot cas, si es vol evitar riscos, millor aparcar a uns cinc-cents metres abans de Cal Jan per estalviar-nos el tram més deteriorat. Al final d’aquesta pista de terra arribem a Cal Jan de la Llosa, un mas amb varies edificacions. El propietari ens cobrarà 2€ per deixar el cotxe aparcat o 10€ si volem passar amb el nostre tot terreny fins el Prat Xuixirà de Dalt, on s’acaba la pista i comença un corriol no transitable.\nNosaltres decidim deixar el cotxe aparcat i, amb el pagament fet, podem xerrar una estona amb el masover, que ens donarà informació valuosa sobre la zona, itinerari, previsió meteorològica i altres qüestions que compensen, amb escreix, la inversió feta.\nDesprés de petar-la ens posem en marxa. Travessem el pont sobre el Riu de la Llosa i agafem un camí que surt per l’esquerra. Aquest curt tram de camí, amb parets de pedra seca, ja és una declaració d’intencions de la vall: bellesa i harmonia. La vegetació exuberant, el brogit de l’aigua i el camí empedrat, anuncien una bona jornada muntanyenca.\nEn poca estona el camí retroba la pista principal i ja veiem, al nord, les restes de l’antic Castell de la Llosa i, al seu costat, l’ermita de la Mare de Déu dels Dolors, on arribem després de travessar la primera tanca metàl·lica que barra el pas als vehicles no autoritzats.\nLa pista, amb alguns trams cimentats, però només apta per vehicles 4x4 que hagin pagat el peatge al masover de Cal Jan, s’enfila progressivament entre pastures i extenses pinedes de pi negre fins arribar al Prat Xuixirà, on s’acaba la pista i comença un corriol paral·lel al riu que ens portarà a les Tortes de Vallcivera i, posteriorment, als estanys de Montmalús.\nRetornem a la pista i, uns cent metres més enllà, trobarem un pal indicador caigut al terra. Haureu de sortir de la pista per l’esquerra per trobar. Aquí podríem creuar el riu per un parell de palanques i anar al refugi del Cap del Rec o a la Tossa Plana de Lles.\nMés endavant arribem al Prat de la Farga, travessada pel riu de Calm Colomer que desemboca al riu de la Llosa. A la part nord del prat hi han les restes enrunades de l’antic edifici de la Farga i, dominant tot l’escenari, el modest turó del Pedró, de 1.818 metres.\nDeixem enrere la Farga i la pista comença a pujar per fer una triple llaçada, primer a l’esquerra travessant el riu de Calm Colomer. Després a la dreta, amb un pont de pedra sobre el mateix riu i, per últim, novament a l’esquerra. En aquest tram, un xic més costerut, tenim grans vistes sobre el camí ja fet, el Prat de la Farga i, més lluny, la Serra del Cadí.\nQuan arribem a la part alta d’aquest tram, entrem en un llarg passeig, pràcticament pla, pel conegut com Camí del Pla de la Molina. L’aigua baixa per tot arreu i humiteja la pista. A ponent de la vall, tenim la vessant que baixa de la Tossa Plana i la Muga, amb tons verdosos i els grocs de la ginesta.\nA la part final d’aquest tram passem una nova tanca metàl·lica pel bestiar i, poc després, arribem a una palanca sobre el riu de la Llosa que, a partir d’ara, tindrem a la nostra dreta. Aquest pont ens obre la porta al Prat Xuixirà de Baix, magnífica planúria de pastura amb un tram de riu realment espectacular. Al fons, dominador, tenim el cim piramidal del Bony d’Engaït, de 2.744 metres.\nDeixem enrere el prat i, en un curt ascens, arribem al Prat Xuixirà de Dalt, encara més gran que el seu germà de baix. Per l’esquerra del prat trobem l’Oratori de la Mare de Déu de la Llosa i, al seu costat, una taula rodona de pedra, on mengem una mica de fruita per recuperar forces. Poc més enllà, a ponent, tenim les runes de la Barraca de l’Isidro i, per llevant, un tancat pel bestiar, a tocar del riu.\nAquí s’acaba la pista més ampla i comença un corriol molt fressat que, travessant el bosc de la Moixa, supera un contrafort i ens deixa al Camí del Pla de Vallcivera, paral·lel al riu homònim. Trobem un pal indicador (amb el GR-107, per on hem vingut i que segueix a la Portella Blanca d’Andorra i el GR-11 que ve de Malniu i arriba a Encamp). Just aquí hi ha un pont tant nou que encara fa olor de fusta tallada. El pont substitueix la palanca que una crescuda del riu va arrossegar la tardor passada i que tant em va dificultar creuar el riu per anar a la Cabana dels Esparvers, refugi lliure i antiga barraca de pastors que tenim a l’altra banda del riu.\nAvui creuem el riu de Vallcivera sense dificultats i ens acostem a la cabana per donar una ullada i gaudir de l’espectacle. A la nostra arribada, les marmotes no deixen d’escridassar-nos.\nLa cabana seria útil en cas de necessitat urgent, però no sembla un lloc gaire confortable. Segurament en un dia de tempesta ens semblaria tot un luxe.\nSeguim camí en direcció oest, passem un pal indicador al mig del prat i anem a buscar el GR-11 que segueix en paral·lel al riu. És un tram de corriol molt fressat, amb marques vermelles i blanques, que ascendeix progressiu per la canal estreta que ha llaurat el riu amb la seva feina mil·lenària.\nAquest tram de pujada ens deixa a la Pleta de l’Espanya, creuada pels meandres d’un riu de Vallcivera més “pacífic” que el que hem deixat enrere. Al sud-oest de la pleta trobem una precària palanca que podríem fer servir per anar a la zona de la Muga. Nosaltres descansem una estona al prat. Poc després tornem al corriol i afrontem un altre tram de pujada que ens deixarà a les Tortes de Vallcivera. Poc abans haurem vist, al nord, la imatge inconfusible del Pic de Ríbuls que ens dona la benvinguda.\nPer la dreta de les Tortes de Vallcivera veiem baixar el torrent que recull les aigües dels estanys de Montmalús. Remuntem el torrent en direcció nord per un corriol no senyalitzat, però amb algunes fites de pedra i algunes taques blaves que ens ajuden a orientar-nos. Poc a poc anem guanyant els poc més de 200 metres de desnivell que ens deixaran a l’Estany Petit de Montmalús i, poc després, a l’Estany Gran de Montmalús. A tota l’ascensió, a la nostra esquena, tindrem vistes espectaculars del Serrat de la Muga amb el Tossal de la Muga (2.861 metres), la Mugueta (2.773 metres) i la Tosseta de Vallcivera (2.848 metres), més a la ponent.\nAls estanys de Montmalús encara trobem algunes restes de neu que fan feliç al Tuc. Resseguim l’Estany Gran per la riba nord en direcció al refugi lliure de Montmalús, que veiem al fons, sota les enormes parets dels Pics de Ríbuls (2.811 metres) i de l’Àliga (2.786 metres)\nFinalment arribem al refugi de Montmalús, a 2.438 metres. Hi ha lliteres amb 8 places, llar de foc, taula de ferro i un banc. No anirien malament algunes cadires per seure a la terrasseta orientada a l’estany. Malgrat ser un refugi lliure, l’estat de conservació i neteja és bo, com acostuma a passar als refugis andorrans.\nL’entorn és espectacular: cresta de Ríbuls i de l’Àliga a sud-oest; Pic de Montmalús (2.781 metres), Collada de Montmalús (2.703 metres), Pic dels Colells (2.746 metres) i Pic de la Portella dels Colells (2.773 metes) al nord-est i, per arrodonir-ho, el gran estany als nostres peus amb un parell d’illetes rocoses i una platgeta encisadora. Al fons, en direcció sud-est, el Serrat de la Muga, espectacular i encara amb bones restes de neu.\nDinem a l’exterior del refugi per gaudir de l’entorn i del sol, malgrat alguna ratxa de vent que obliga a fer servir tota la roba d’abric que portem. Això em fa recordar que sempre hauríem de dur el “gorro” i els guants a la motxilla, estiu inclòs.\nDesprés de dinar, mentre els companys fan la migdiada, dono una volta per l’estany, la platgeta i els rierols que hi desemboquen. Una delícia pels sentits i un plaer que no podeu deixar d’experimentar si us hi acosteu. Quin lloc per fer un bon bany a l’estiu !\nQuan tothom es desperta, torno al refugi per fer un parell de cafès, un altre plaer impagable que hem d’agrair al Gabi, que ha carregat amb els estris a la motxilla.\nDesprés de netejar i recollir la brutícia del dinar, iniciem la tornada per la mateixa ruta de l’anada. Desfem els nostres passos fins les Tortes de Vallcivera, on embadalim una estona amb els meandres del riu, i seguim corriol avall fins el Prat Xuixirà de Dalt on, a la taula de pedra de l’oratori, fem un petit berenar i descansem una estona abans de fer l’últim tram de descens fins Cal Jan de la Llosa, aparcament i final d’aquesta espectacular ruta.\nEn resum, una gran ruta lineal que segueix els senders de gran recorregut GR-107, també senyalitzat com a itinerari nº 25, ample i ben fressat, i el GR-11. És un itinerari llarg, però sense dificultats tècniques de cap tipus, que marxa paral·lel al riu de la Llosa fins a la Cabana dels Esparvers, envoltada per un ampli amfiteatre glacial, i després segueix el riu de Vallcivera fins la zona de Les Tortes. Aquí remuntem en direcció nord per un camí fressat i fitat fins els estanys i el refugi de Montmalús, punt més alt de la nostra ruta d’avui. El Pic de Montmalús el deixem per una propera sortida des de Grau Roig. Avui han pogut més les ganes de migdiada i una incipient lesió muscular a la cuixa d’un membre de l’expedició. Ja tenim excusa per tornar aviat.\nNota final: Al principi de la ruta, “algú” ens ha fet sentir la cançó "Mala Mujer" de Los Sencillos. Un èxit dels 90's, del grup de l’Ametlla del Vallès, amb una tornada encomanadissa que no hem pogut oblidar en tota la jornada. Un clàssic. Per pura diversió, en alguns punts significatius de la ruta, hem fet alguns moviments de coreografia dels que deixo constància en alguna fotografia. Els vídeos, per vergonya aliena, els he deixat en una caixa forta i he llençat la clau… per sempre més.\nCal Jan de la Llosa. Aparcament (2€) i inici de la ruta\nCal Jan de la Llosa. Aparcament (2€) i inici de la ruta.\nTravessem el pont sobre el Riu de la Llosa i agafem camí per l’esquerra\nTravessem el pont sobre el Riu de la Llosa i agafem camí per l’esquerra.\nMirada a Cal Jan de la Llosa. Seguim camí fins retrobar la pista principal. Al fons el Cadí\nMirada a Cal Jan de la Llosa. Seguim camí fins retrobar la pista principal. Al fons el Cadí.\nTanca metàl·lica. Seguim amunt per la pista\nTanca metàl·lica. Seguim amunt per la pista. Primeres mirades al Castell de la Llosa i a l'Ermita de la Mare de Déu dels Dolors, sota el cim del Bony de l'Ós, de 2.217 metres.\nRestes del Castell de la Llosa i Ermita de la Mare de Déu dels Dolors. Mirada al Cadí\nRestes del Castell de la Llosa i Ermita de la Mare de Déu dels Dolors. Mirada al Cadí.\nSegona tanca metàl·lica. Seguim amunt per la pista\nSegona tanca metàl·lica. Seguim amunt per la pista.\nBarraca de la Farga. Cal sortir uns metres de la pista per la dreta. Primer assaig de la cançó “Mala Mujer” de Los Sencillos\nBarraca de la Farga. Cal sortir uns metres de la pista per la dreta. Primer assaig de la cançó “Mala Mujer” de Los Sencillos.\nPal indicador caigut. Cruïlla de camins i ponts sobre el Riu de la Llosa\nPal indicador caigut. Cruïlla de camins i ponts sobre el Riu de la Llosa: per l’esquerra, travessant el riu, anem al Cap del Rec i a la Tossa Plana (Ruta 26), entre altres. Nosaltres seguim per la dreta, per la Ruta 25 a la Cabana dels Esparvers. Coincideix amb el GR-107 o Camí dels Bons Homes. Segon assaig de la cançó “Mala mujer” de Los Sencillos.\nPrat de la Farga, el Torrent de la Ginebrosa i el riu de Calm Colomer\nPrat de la Farga, el Torrent de la Ginebrosa (que baixa de la Serra de Comaermada que tenim a la dreta) i el riu de Calm Colomer, que travessa el Prat de la Farga i desemboca al Riu de la Llosa, una mica més enllà. Tot sota la mirada del Pedró, de 1.828 metres, per la nostra esquerra.\nTram de la Ruta 25. Seguim la pista que travessa el bosc de pi negre del Pla de la Molina\nTram de la Ruta 25. Seguim la pista que travessa el bosc de pi negre del Pla de la Molina.\nTercera tanca metàl•lica. Seguim pista fins el Prat Xuixirà de Baix\nTercera tanca metàl•lica. Seguim pista fins el Prat Xuixirà de Baix.\nPrat Xuixirà de Baix. Travessem pont sobre el riu de la Llosa i entrem al prat. Mirada al cim del Bony d’Engaït, de 2.744 m\nPrat Xuixirà de Baix. Travessem pont sobre el riu de la Llosa i entrem al prat. Mirada al cim del Bony d’Engaït, de 2.744 metres.\nPrat Xuixirà de Baix, riu de la Llosa i mirada al Bony d’Engaït, de 2.744 metres\nPrat Xuixirà de Baix, riu de la Llosa i mirada al Bony d’Engaït, de 2.744 metres.\nPrat Xuixirà de Dalt. Oratori de la Mare de Déu de la Llosa i taula de pedra. Al fons, l’enrunada Barraca de l’Isidro\nPrat Xuixirà de Dalt. Oratori de la Mare de Déu de la Llosa i taula de pedra. Al Fons, l’enrunada Barraca de l’Isidro.\nOratori de la Mare de Déu de la Llosa. Esmorzar a la taula de pedra. Al fons l’enrunada Barraca de l’Isidro\nOratori de la Mare de Déu de la Llosa. Esmorzar a la taula de pedra. Al fons l’enrunada Barraca de l’Isidro.\nPrat Xuixirà de Dalt. Tanca pel bestiar i inici del corriol fressat que ens porta a la Cabana dels Esparvers\nPrat Xuixirà de Dalt. Tanca pel bestiar i inici del corriol fressat que travessa el Bosc de la Moixa i ens porta a la Cabana dels Esparvers.\nPal indicador i pont de fusta sobre el Riu de Vallcivera\nPal indicador i pont de fusta sobre el Riu de Vallcivera. A l’altra banda trobem la Cabana dels Esparvers.\nCabana dels Esparvers. Tercer assaig i gravació final de la coreografia final de “Mala mujer”, de Los Sencillos\nCabana dels Esparvers. Tercer assaig i gravació final de la coreografia final de “Mala mujer”, de Los Sencillos.\nPal indicador de la Cabana dels Esparvers. Travessem el riu Montmalús i seguim pel GR-11\nPal indicador de la Cabana dels Esparvers. Travessem el riu Montmalús i seguim pel GR-11 en direcció a Vallcivera i Encamp.\nSeguim corriol paral·lel al Riu de Vallcivera. És el GR-11 amb marques blanques i vermelles\nSeguim corriol paral·lel al Riu de Vallcivera. És el GR-11 amb marques blanques i vermelles.\nPleta de l’Espanya i meandres del Vallcivera. Palanca sobre el riu per anar cap a la Muga\nPleta de l’Espanya i meandres del Vallcivera. Palanca sobre el riu per anar cap a la Muga.\nPleta de l’Espanya. Palanca sobre el riu de Vallcivera\nPleta de l’Espanya. Palanca sobre el riu de Vallcivera.\nMirada al Pic de Ríbuls des del GR-11 que puja a les Tortes de Vallcivera\nMirada al Pic de Ríbuls des del GR-11 que puja a les Tortes de Vallcivera.\nTram de pujada pel corriol que porta a Montmalús. Mirada a la Muga\nTram de pujada pel corriol que porta a Montmalús. Fites de pedres i algun senyal blau. Mirades a la Muga.\nVistes a la Muga des del corriol que puja a Montmalús\nVistes a la Muga des del corriol que puja a Montmalús.\nEstany Petit de Montmalús. Restes de neu\nEstany Petit de Montmalús. Restes de neu.\nEstany Gran de Montmalús. Arribada al refugi lliure de Montmalús\nEstany Gran de Montmalús. Arribada al refugi lliure de Montmalús.\nRefugi lliure de Montmalús, a 2.438 metres\nRefugi lliure i Estany Gran de Montmalús\nRefugi lliure i Estany Gran de Montmalús.\nPlatgeta de l’Estany Gran de Montmalús\nPlatgeta de l’Estany Gran de Montmalús.\nMirades a l’entorn dels Estanys de Montmalús, de tornada\nMirades a l’entorn dels Estanys de Montmalús, de tornada.\nTram de tornada pel corriol que baixa a les Tortes de Vallcivera, amb la Muga dominant l'horitzó\nTram de tornada pel corriol que baixa a les Tortes de Vallcivera, amb la Muga dominant l'horitzó.\nLes Tortes de Vallcivera, de tornada\nLes Tortes de Vallcivera, de tornada.\nDe tornada al Castell de la Llosa i Ermita de la Mare de Déu dels Dolors. Capvespre al Cadí\nDe tornada al Castell de la Llosa i Ermita de la Mare de Déu dels Dolors. Capvespre al Cadí.\nDe tornada pel corriol que baixa a Can Jan de la Llosa\nDe tornada pel corriol que baixa a Can Jan de la Llosa.\nCan Jan de la Llosa. Final de la ruta d’avui\nCan Jan de la Llosa. Final de la ruta d’avui.\nPitcollonsiamunt2 Jun 10, 2019\nRuta llarga, però sense dificultats tècniques, per un entorn espectacular i poc freqüentat. Val molt la pena.\nPipoman Picopicos Jun 11, 2019\nMagnífica ruta para un día espectacular. Bastantes kms pero con un ascenso muy progresivo. Como siempre un acierto.\nPitcollonsiamunt Jun 11, 2019\nUn plaer. Salut.\ntopna Jun 13, 2019\nEs una ruta preciosa en la que he disfrutado mucho de la natura y de la buena compañía! Gracias, es un placer siempre!!\nPitcollonsiamunt Jun 13, 2019\nEncantat i amb ganes de repetir. Petonets.\nPer cert, he sabut que “Los Sencillos” eren de l’Ametlla del Vallès. Ves per on. Salut.\nHi, found this interesting trail: Vall de la Llosa: De Cal Jan de la Llosa als estanys i refugi de Montmalús per Vallcivera (Cerdanya) https://www.wikiloc.com/hiking-trails/vall-de-la-llosa-de-cal-jan-de-la-llosa-als-estanys-i-refugi-de-montmalus-per-vallcivera-cerdanya-37373572 Regards, Wikiloc - Trails of the World


Notícies » Ajuntament de Lleida » Les aules digitals a Lleida, en ple funcionament\nLes aules digitals a Lleida, en ple funcionament\nData de publicació: 3/12/2009\nL'alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha destacat en la presentació d'aquesta experiència l'IES Manuel de Montuar que l'experiència és un exemple d'educar innovant\nL'alcalde ha presidit la presentació del projecte d'aules digitals que a Lleida s'està desenvolupant de manera pilot als IES Manuel de Montsuar i Guindàvols.\nEls representants d'Ensenyament, Microsoft, Toshiba, Santillana amb l'alcalde de Lleida a una de les aules on s'està desenvolupant el projecte.\nArxiu de so Ângel Ros 1 (1,4 MB)\nArxiu de so Àngel Ros2 (1,1 MB)\nArxiu de so Carles Grau, Director General de Microsoft a Catalunya. (1,3 MB)\nArxiu de so Jaume Graells (637,2 KB)\nImatges amb més resolució. (326,5 KB)\nL’Ajuntament de Lleida, Microsoft i Toshiba han presentat juntament amb el Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya i Grup Santillana, els avenços de l’innovador projecte d’aules digitals amb Tablet PC que s’està desenvolupament en instituts de la ciutat de Lleida des de principis del curs 2009-10. Aquesta iniciativa s’inscriu en el pla de digitalizació dels aules Educat1x1 que el Departament d’Educació de la Generalitat ha posat en marxa a 200 centres de secundària catalans, amb la característica que els alumnes disposen de Tablets PC i no de Netbooks, així com la utilització de xarxes socials.\nL’Institut d’Educació Secundària (IES) Manuel de Montsuar de Lleida ha estat l’amfitrió d’una roda de premsa on s’han ofert detalls de com l’acord signat el passat mes de febrer entre Steve Ballmer, president de Microsoft, i el Govern de la Generalitat per impulsar les Tecnologies de la Informació i les Comunicacions (TIC) en l'entorn educatiu, s'ha convertit en una realitat a Lleida. Els assistents han pogut visitar una de les aules experimentals i veure in situ com alumnes i professors duen a terme una classe realitzant un ús intensiu i personalitzat d'ordinadors amb pantalla tàctil totalment connectats. L'objectiu d'aquest projecte pilot, inscrit en el programa Educat 1x1, però que en aquest cas compta amb la tecnologia de Microsoft i Toshiba, i que a Lleida ciutat segueixen 90 alumnes de 2n d’ESO de dos instituts de secundària, és l'aplicació integral de les noves tecnologies en la docència.\nEn l'acte han estat presents Àngel Ros, alcalde de Lleida; Jaume Graells, Director General de l’Educació Bàsica i el Batxillerat del Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya; Antonio López, director dels SSTT d’Ensenyament a Lleida; Ramón Óscar Torrelles, director de l'Institut Manuel de Montsuar; Jesús Castillo, regidor d'Educació i director de l’IES Guindàvols; Alberto Ruano, director general de Toshiba Espanya; Pablo Romero, director de màrqueting de Toshiba Espanya; Carles Grau, director general de Microsoft a Catalunya; Fernando Martín, Director d'Educació de Microsoft Ibèric i Marta Bonet, Responsable de continguts digitals del Grup Santillana.\nL'alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha destacat en la seva intervenció que l'experiència és un exemple d'educar innovant i que l'extensió d'aquest programa a les aules és una eina de competitivitat. Així mateix, l'alcalde ha refermat l'aposta decidida de la ciutat de Lleida tant per l'educació "és lògic que un ajuntament aposti per l'educació, si s'aposta pel futur, una ciutat ha d'apostar per l'educació com a eina de competitivitat".\nArxiu de so Àngel Ros1\nRos ha remarcat la vocació de la ciutat de Lleida per ser ciutat digital i ciutat educadora i ha donat a conèixer les xifres comparatives que demostren que Lleida és al capdavant en l'ús de les TIC respecte a la resta de Catalunya.\nArxiu de so Àngel Ros2\nPer la seva banda, el director general de Microsoft a Catalunya, Carles Grau ha destacat el caràcter capdavanter de Lleida en l'aplicació de la tecnologia a l'educació, amb l'experiència que es presenta avui i també en l'ús de tecnologia a l'Escola Bressol "probablament sigui Lleida de les primeres ciutats en el sud d'Europa en aplicar aquesta tecnologia". Així mateix, Grau ha explicat que la voluntat de les aules digitals és també reduir el fracàs escolar i millorar els resultats dels alumnes i ja s'ha demostrat en experiències a altres punts d'Espanya i en altres nivells educatius que el fracàs escolar baixa entre un 20% i un 30% amb l'us d'aquestes tecnologies.\nArxiu de veu Carles Grau\nJaume Graells, de la seva banda, Director General de l'Educació Bàsica i Batxillerat de la Generalitat, ha destacat la bona acollida del projecte i ha explicat que l'objectiu és que es pugui estendre a tots els centres de secundària públics i concertats de Lleida el proper curs.\nArxiu de so Jaume Graells\nEl 16 de febrer de 2009 el Departament d'Educació de la Generalitat i Microsoft Ibèrica van signar un conveni per ampliar una col•laboració que ja es venia desenvolupant tres anys abans, orientada a la millora de la qualitat de l'educació a partir d'experiències basades en l'aplicació de les TIC. En aquest acord s'establia desenvolupar en almenys un centre de la ciutat de Lleida dependent del Departament d'Educació, la utilització intensiva de Tablet PC portàtils per part d'alumnes i professors. Lleida va ser la ciutat escollida per dur a terme aquest projecte pilot en reconeixement a la seva vocació per l'impuls de les noves tecnologies en el sector de l'educació, (46 alumnes de l'Escola Bressol Cappont de Lleida ja utilitzen el sistema de Tablet PC) així com en l'àmbit ciutadà. A la ciutat de Lleida un 72,4% de les llars tenen connexió a Internet i existeix una àmplia xarxa de telecentres en tot el municipi d'accés gratuït per als ciutadans i ciutadanes.\nNomés uns mesos després d'aquell acord, el projecte pilot ja es troba en marxa en dos centres de la ciutat: l'Institut Manuel de Montsuar i l'Institut Guindàvols. L'equipament tecnològic de les aules pilot està en els centres des del juny de 2009 i s'ha començat a utilitzar des de setembre del curs 2009-2010. La seva utilització ha estat creixent des de setembre fins al dia d'avui, que ja és completa en les matèries implicades en el pilotatge.\n90 alumnes de 2n d'ESO participen en aquest projecte pioner a la ciutat de Lleida\nL'Institut Manuel de Montsuar està seguint l'experiència a través de dos grups de 2n d'ESO (60 estudiants i dos professors) en les matèries de Ciències Naturals i Tecnologia, encara que uns altres professors i unes altres matèries d'aquest nivell, estan utilitzant també el material. L'Institut Guindàvols hi participa a través d'un grup de 2n d'ESO (30 estudiants i dos professors) en les matèries de Ciències Naturals i Tecnologia.\nAquest pilot d'aplicació de tecnologia a les classes és notablement singular, ja que implica factors molt diferenciadors: en primer lloc, el seu objectiu és avaluar les possibilitats educatives d'un dispositiu, el Tablet PC, que permet realitzar escriptura manual amb un bolígraf especial sobre la pantalla, en contraposició a l'ordinador convencional, on l'alumne només pot escriure amb un teclat. També possibilita gravar, accedir Internet i disposar d'imatges i vídeo. El Tablet PC utilitza tecnologia inhalàmbrica, per la qual cosa es poden moure per l'aula com un quadern i treure a l'exterior aula fins a cent metres de distància. Aquests equips s'estan utilitzant en altres projectes, fonamentalment d'educació primària, amb un reconegut èxit: recentment, un estudi de la Universitat Autònoma de Barcelona sobre el projecte d'aplicació del Tablet PC a Aragó, concloïa que el 88% dels alumnes aprenen més i d'una forma més lúdica, amb una major participació a classe.\nPerò a més de l'ús innovador del Tablet PC, aquest projecte pilot de Lleida destaca perquè l'aplicació de les noves tecnologies va un pas més enllà: ambdues matèries que formen part del pilot s'estan adequant per poder beneficiar-se de la utilització de continguts digitals específics del nivell escolar seleccionat tenint en compte l'activitat docent en els centres i complementàriament a altres eines pedagògiques, com el llibre de text. Es treballa amb material digital cedit per diferents editorials així com amb els mateixos materials generats per professors que poden ser consultats en el web XTEC del Departament d'Educació. Així mateix, en moltes de les activitats, s'ha fomentat una menor utilització de la llibreta clàssica en paper: els alumnes tracen l'escriptura manual directament sobre l'ordinador. Aquesta experiència innovadora, que forma part del pla de la Generalitat, i que ja s'ha estès a 200 centres, està encaminada a generar nous continguts adaptats als nous mitjans.\nInfraestructura de cada aula del pilot\nCadascun dels dos centres implicats en el projecte pilot compta amb:\n• 32 Tablet PC de Toshiba (30 equips per a alumnes, dos equips per a professors)\n• 1 videoprojector inhalàmbric Toshiba\n• 1 càmera de fotografia digital\n• 1 càmera de vídeo digital i un trípode per a aquesta aula\n• Digitalització i accés a Internet en aula a càrrec del programa Educat1x1.\n• Sistemes operatius Windows XP Tablet Edition, que seran actualitzats al final d'any al nou Windows 7 en català\n• Paquet d'eines de treball: Microsoft Office 2007, Microsoft Learning Essentials per a professors i alumnes, client de Microsoft Live Meeting, Student, Math, MovieMaker, Physics Illustrator, Expression Design i Paint.Net\n• Reconeixement d'escriptura manual en català.\n• Els professors dels centres implicats van demanar la utilització de programes d'ús habitual en context educatiu: Audacity, Gimp, MOTIC i Multilab entre altres.\nDe cara a la consecució dels objectius del projecte pilot, s'ha comptat amb la cessió de llicències d'utilització de materials digitals de dues editorials: Santillana i Digital-Text. El juny de 2009, els professors del projecte van rebre diverses sessions de formació sobre aquests materials digitals. Paral•lelament, tots els professors estan utilitzant uns altres recursos digitals d'elaboració pròpia, procedents de la XTEC i d'altres fonts a Internet.\nValor de l'experiència\nEl pilotatge de l'experiència en aquests dos centres educatius de la ciutat de Lleida està en mans d'un petit grup de professors especialment actius i compromesos (com Núria Bonet i Jesús Pubill de l'Institut Montsuar, Claudia Badia i Carles Miró de l’Institut Guindàvols), que estan aprofitant la “invasió” de la tecnologia a les seves aules per repensar com ha de ser la formació dels adolescents en aquests temps de canvis profunds.\nLa utilització del Tablet permet fer aproximacions metodològiques innovadores que, en combinació amb l'accés a laboratoris i aules de projectes de Tecnologia, aconsegueixen una formació motivadora i molt més rica pels estudiants, que valoren positivament la possibilitat d'enfrontar-se a l'ensenyament amb les eines i mètodes més moderns.\nEl canó de projecció, la pissarra digital, el Tablet PC amb la seva escriptura manual, i l'accés permanent a Internet, en conjunció a una orientació didàctica més pràctica, pròxima a la realitat de l'estudiant i participativa, fan possible un aprenentatge més satisfactori i amb superiors garanties d'èxit.\nEl sistema: Plataforma de comunicació i emmagatzematge\nCadascun dels centres participants té configurada la plataforma Live @ Edu de Microsoft. En aquest espai els alumnes tenen comptes de correu Microsoft Outlook Live, eines de comunicació de grup, agenda compartida alumnes / professors, pàgina personal i espai d'emmagatzematge de les seves tasques. La utilització de la plataforma Live @ Edu es comparteix amb l'entorn ofert pel mateix Departament d'Educació.\nAixí mateix, compten amb la solució Microsoft Livemeeting, un servei que permet la comunicació a temps real amb una o diverses persones a través de la utilització d'un ordinador i Internet. Els usuaris poden compartir presentacions, editar arxius i veure pàgines web de forma col•laborativa. Aquesta eina permet que l'experiència en l'"aula virtual" quedi registrada amb totes les possibilitats d'interacció (àudio, vídeo, etc.).\nEls professors han rebut diferents accions de formació des de finals de curs 2008-2009:\n• Formació de base per part de tècnics del Departament d'Educació sobre els riscos i oportunitats de la docència amb ordinadors en l'aula.\n• Formació sobre l'explotació pedagògica dels continguts digitals cedits per les editorials participants en el projecte pilot.\n• Formació inicial sobre el programari i plataformes subministrades per Microsoft.\n• Formació i suport presencial regulars per part de Microsoft en la utilització del sistema operatiu, programari i plataforma de comunicació Live@Edu i Livemeeting.\nMicrosoft s'ha compromès a estendre aquesta ajuda fins que els professors se sentin suficientment formats i assegurances amb les noves eines.\nL'experiència compta amb un programa de seguiment i valoració dels potencials i dificultats que puguin sorgir en aquest nou context tecnològic. Aquest seguiment serà realitzat per tècnics del Departament d'Educació, que comptaran amb l'assessorament del grup COnTic (cognició i context de les tecnologies de la informació i la comunicació) de la Universitat de Lleida.\nCom que la normalització de l'ús de la tecnologia en l'aula és progressiva i no es pensa assolir tot el seu potencial en el mateix moment que fem la implantació, el seguiment del projecte es prolongarà, almenys, durant els cursos escolars 2009-2010 i 2010-2011.


L'Església Evangelista de Filadelfia inaugura nou local a Can Ballell | Nova Ràdio Lloret\nSerà al carrer Cerdans i la inauguració és avui a les 19:30 hores.\nL’Església Evangelista de Filadelfia inaugura un nou local aquesta tarda, a dos quarts de vuit, al carrer Cerdans.\nPer tant, aquesta associació canvia de lloc. Passa del barri del Molí al de Can Ballell. N’ha parlat Toni Salazar, representant d’aquesta església.\nArticle anteriorEls infantils i cadets disputen el Torneig de Cloenda de bàsquet aquest cap de setmana\nArticle següentCentenars de musulmans de Lloret han celebrat plegats la fi del Ramadà


Manuel Cuyàs, l'estimat.\nManuel Cuyàs, l’estimat\nPerfil i homenatge en record del periodista que avui és acomiadat al tanatori de Mataró\nManuel Cuyàs, en una imatge d'arxiu, del Juliol del 2019 (Foto: Albert Salamé)\nAvui a les dotze del migdia al tanatori de Mataró es farà l’acte de comiat del periodista Manuel Cuyàs i Gibert (1952-2020), mort aquesta setmana, i plorat des d’aleshores. És previst que, per raons de la covid-19, només trenta-nou afortunats podran entrar al tanatori, però m’aventuro a pronosticar una gernació a l’exterior perquè Manuel Cuyàs va ser un home estimat de debò, no tan sols pels més propers, sinó també per cercles més amplis, entre els quals m’incloc. Jo sóc una més de les ànimes tocades per la seva mort. El vaig conèixer al Punt Avui de Barcelona. I el portaré dins meu.\nCuyàs va ser una persona que ‘en lloc de marcar la seva generació va marcar la generació següent’, en paraules de Quico Santiago, un dels seus grans amics i una de les persones que avui ha de llegir davant els presents un petit recordatori. Santiago, ara a premsa de l’Ajuntament de Barcelona, va conèixer Cuyàs quan tenia vint anys, i li va fer de director primer al Maresme, on no tenia despatx, i després a Barcelona, on el despatx el tenia sempre obert i ple de llibres. Cuyàs, ho corroboro, sempre va escoltar els joves quan començàvem, no ens va mirar mai amb superioritat i ‘creava bon ambient, per afable, i perquè estava per sobre de les misèries del dia a dia. Un personatge ideal a les redaccions’, recorda Odei Extearte, aleshores jove redactora de la secció de Política al Punt.\nAquella redacció tan jove, que sortia tant de nit, tenia en Cuyàs un referent paternal i a la vegada no autoritari, perquè ell va preferir no dedicar-se a les lluites de poder que tota organització té, el Punt inclòs. El director adjunt Cuyàs no aixecava gaires temes, no es barallava a la sala de màquines i no es quedava fins a la matinada tancant la redacció. S’estimava més llegir llibres, sortir a fer cròniques i trepitjar carrer, en contra del corrent majoritari de fer periodisme des de la taula. Això, feia, i rebre al seu despatx els joves caps de redacció ferits per les lluites de poder per guarir-los les ferides infligides per veterans.\nSaül Gordillo, ara director de Catalunya Ràdio, i un dels seus grans amics, com Tian Riba, ara al ‘FAQS’, Ricard Palou, també exPunt, o Santiago mateix, formaven part del cercle més proper a Cuyàs, la veu que els escoltava i aconsellava. Ells eren les seccions importants, política i societat, on Sílvia Barroso, ara al Tot Barcelona, imposava ofici al costat de Manel Flores, un altre dels grans joves marcats per Cuyàs. Però nosaltres, a la secció de Cultura, sempre tan marginada, també agraíem que aquell senyor director adjunt ens fes cas, aconseguís col·locar-nos temes a portada i ens situés. ‘David Martí i Montse Ribé, pel maquillatge d’El Laberinto de El Fauno, no són els primers catalans a guanyar un Òscar. Abans va haver-hi Néstor Almendros per Days of Heaven!’, recorda Guillem Vidal que els alliçonava. Vidal, crític de música rock, blues i jazz del Punt, ha acabat aparellat i afillat amb Valèria Gaillard, crítica de música clàssica i dansa al Punt, en aquella redacció tan jove, que sortia tant de nit, i que al bell mig del Raval de Barcelona tenia en Cuyàs una cara paternal i no autoritària. ‘Un bon home en un ofici de fills de puta’, en boca d’una font citada, però ara anònima.\nA la planta baixa d’aquell enyorat El Punt, hi havia també la redacció de VilaWeb, on vaig acabar anant a parar, i al fons, gairebé sense llum, el Catalonia Today, diari en anglès dirigit per Carles Puigdemont (ara president a l’exili), que comandava un equip amb redactors com Marcela Topor (periodista, filòloga i esposa de Puigdemont) o Stephen Burgen (periodista anglès, ara furibund antiindependentista des de les pàgines de The Guardian). L’afable Cuyàs berenava habitualment amb Carles Puigdemont al Forn del Carrer Nou de la Rambla i de mica en mica s’aproximava a un món, l’independentista, que va anar fent seu. Però la veritat és que les darreres vegades que hi vaig parlar, amb en Cuyàs, no s’estava de dir que ens havíem equivocat de no frenar a temps el procés, sabent que jo pensava el contrari, que ens havíem equivocat frenant-lo. L’independentisme i les nostres mil versions. Però era tan educat, en Cuyàs, i tan poc sectari, afable i tendre, i tenia tantes idees, i tan poca ideologia, en el seu escriure, que també era referent per això. Discrepància, bones formes i sentit de l’humor (com recorda l’amo Vall Clara amb ‘Hem pillat Cuyàs‘, o Iu Forn amb ‘Manuel Cuyàs, vaaaaaa!‘, que recomano vivament, juntament amb ‘A en Manuel Cuyàs, amb agraïment‘, de Jordi Pujol (on parla del descuit de la deixa a les memòries).\nAvui, a les dotze del migdia, al tanatori de Mataró, és previst l’acte de comiat del periodista Manuel Cuyàs i Gibert (1952-2020), mort aquesta setmana i plorat des d’aleshores. L’home que va saber connectar sobretot amb els joves de llavors. Joves com Ivan Vila, a El País Madrid, i Sergi Picazo, a Crític, aleshores joves redactors del Punt Barcelona que van aconseguir que Cuyàs s’obrís un compte de Twitter, aquestes coses dels joves, el TL del qual podem visitar per recordar-lo, quan deixem de plorar-lo, i comencem a rellegir-lo. A rellegir-lo tant els del cercle íntim com els de l’ampli, com els lectors, a seques i a milers, que tenia i té aquest home tan estimat que s’ha quedat a viure dins de tanta gent.


5 signes que tens una relació tòxica | CAT.Superenlightme.com\nUn dels llegats més duradors d'una infància en què estimen i validació s'han retingut i la crítica i la marginació servit sobre una base diària és la tendència al fet que la filla no estimat a gravitar cap a les relacions que se senten familiaritzats.\nAixò no està succeint en un nivell conscient, és clar, però és una experiència comuna, especialment per a aquells que estan units amb ansietat. (El evitatiu adjunta no solen aconseguir que profundament implicat en les relacions de tota manera, i són ràpids per rescatar quan se senten vulnerats.)\nSovint és difícil per a una filla, ara un adult, en veure que els patrons de relació similars als de les seves primeres experiències de moltes i variades raons. Pot no reconèixer les formes en que ella ha vist afectada per les seves experiències de la infància, i fins i tot si ho fa, no pot ser capaç de veure com el seu comportament en el present està sent modelat pel passat.\nA més, és possible que realment volen i necessiten la validació que es poden trobar en un ambient íntim i decidir, de manera conscient, que és més important fer cas omís dels defectes de la seva parella i alguns dels patrons més inquietants que perdre la connexió per complet. Katy em va escriure: "Jo sabia que no estava feliç, però la idea de deixar que em va espantar. Jo no vull estar sola de nou. Així, Vaig apartar la vista del que estava passant entre nosaltres i, per descomptat, em van donar més infeliç. Però no vaig fer res. Estava paralitzada ".\nAltres dones, que serveix per racionalitzar el tractament d'ells de les seves mares, segue fàcilment en fer el mateix per a un amant o cònjuge, com es relata Samantha: "Vaig fer excuses per al 24 - 7-pel seu mal caràcter, per la forma en què menyspreava jo, per com tractava als meus amics. I em vaig quedar amb tota la força a tot el que va fer que en realitat era agradable, i jo vaig parlar en creure que es tractava de 'prova' que canviaria. Les meves amigues em van desafiar, és clar, però no podia sentir-ho. No deixava de pensar que era dolent de la relació no era realment tan dolent i que sempre podria ser pitjor ".\nFinalment, quan els comportaments d'un cònjuge o parella de fet s'acosten a recrear l'atmosfera emocional de la seva infància i el seu tractament de les seves ecos com ella sempre va ser tractat per la seva mare i altres membres -una família filla pot fins i tot no reconèixer els comportaments tòxic. Sona totalment contrari a la intuïció, però en realitat pot succeir i ho fa, gràcies al còctel de necessitat, racionalització i excuses, i els comportaments familiars "normalitzant".\nAmb això són cinc senyals fiables que la relació que estem és tòxic i que la disminució de maneres que són importants.\nSempre està ansiós davant la presència de la seva parella\nLa necessitat de complaure pot convertir fàcilment en caminar sobre closques d'ou 24 - 7, especialment si la seva parella ha pujat el volum en la crítica. Reconeixent que està treballant activament en ell no irritant-s'adhereixi a les seves demandes, encara que no està d'acord, sense dir el que està pensant, indica que la relació ha començat a dirigir-se cap al sud. Fer-se invisible i sense veu només es farà mal i confondre i mantindrà enreda més temps.\nUn se sent sense precedents i controlat\nQuan el normal de donar i prendre això és part d'una relació sana desapareix en molts nivells, hi ha una bona probabilitat que la connexió s'ha tornat tòxic. Es pot ignorar les peticions simples o "oblidar" que van expressar una preferència sobre les decisions i eleccions que han de fer com a parella. Clare em va escriure: "Al principi, quan per primera passada de moda, vaig pensar que era reflexiu i atent a mi. Però com més a prop i més íntim que tenim, més es em va començar a controlar. Era coses petites en un principi similar a on anàvem a sopar o el que podríem fer al cap de setmana, però es va intensificar ràpidament. No era tímid per fer-me saber que era la seva manera o la carretera. Vaig anar anada i tornada sobre si s'ha de deixar durant dos anys, que ara lamento. Jo seguia esperant que canviï ".\nLa seva parella murs de pedra i evita una discussió real\nEls experts coincideixen que el patró més tòxica única en la relació és el que s'anomena demanda / retirar o DM / W. (Sí, té les seves pròpies sigles.) En aquesta situació, una persona sovint la dona, però no sempre, fa una petició o sol·licitud i, en resposta, la seva parella es retira. El problema amb aquest model és que té una escalada construït en ell: Les seves peticions no satisfetes i que podria ser una sol·licitud per a una discussió oberta, la dona es torna més frustrat i la seva veu s'eleva. Això, al seu torn, se li demana a la seva parella a retirar encara més, potser amb els braços creuats, els seus músculs de la mandíbula de treball. (Sí, estic descrivint això des d'una memòria personal.) El xutador? Ambdues parts se sentin Agraviat: ella sent que no va ser escoltada i creu que va ser recollit en. Si DM / W domina els seus intercanvis, encara que comenci amb calma i amb bones intencions, es troba profundament en territori tòxic. Això és especialment cert si una sol·licitud per a una discussió oberta sempre acaba en evasives, seguit d'un atac frontal com s'indica en # 4.\nEt tracta amb menyspreu i s'empetiteix\nLlenguatges i gestos despectius són per a l'insult i ferida i pot ser una forma de manipular les inseguretats d'una persona, així com mantenir el control. Trucar a algú (noms gros, lleig, estúpid, etc.) forma part de l'armament de menyspreu, així com el lliurament de declaracions amb sarcasme ( "Vostè, de totes les persones, m'estan dient que ser un millor oient? Estàs fent broma, que la vaca sorda? "), juntament amb els ulls en blanc, amb menyspreu, el riure per intimidar, i similars. El menyspreu és un del que l'expert civil John Gottman diu "els quatre genets de l'Apocalipsi" i és un signe segur de verí real: Les persones que estimen als seus socis no els tracten amb menyspreu.\nEll es manipula perquè se senti tot és culpa teva\nLa teva parella et diu que "Ets massa sensible" o que "Sempre estàs exagerant?" O utilitzar altres tècniques similars perquè se senti com si estigués d'alguna manera els béns danyats i que el veritable problema en la relació que ? Et diu que "està cansat d'escoltar la mateixa vella història", o que tot el que diu és una cosa que he dit abans?\nFilles que han crescut amb la sensació com si ells han de ser culpable d'alguna manera per al tractament d'ells les seves mares són especialment vulnerables a aquest tipus de manipulació, en part perquè se'ls ha dit que són 'massa sensible' tota la seva vida. Si bé és cert que la inclinació ansiós-pot quedar atrapat a ser massa vigilant-perquè estan temorosos de quedar-se i abandonat, si la seva parella es nega a assumir la responsabilitat de les seves accions i paraules, i està tractant de convèncer-lo que el veritable el seu problema és sobre-reacció, no comprar-hi. El treball sobre la classificació dels factors desencadenants del passat: por de ser abandonat o no sentir-se estimat, del que es diu i es fa en el present. Un cop hagis fet això, qualsevol tàctica manipuladora seva parella està utilitzant serà més fàcil de reconèixer.\nDe vegades ens quedem en relacions tòxiques a causa que no entenem completament com són tòxics. Si tots i cadascun d'aquests signes són part de la seva vida íntima amb la seva parella, cal prestar atenció. Fotografia per Morgan Sessions. Els drets d'autor lliure. Unsplash.com\nGottman, John. Per què els matrimonis tenen èxit o fracassen. Nova York: Fireside, 199\nAl costat de la normalitat: un musical nou i ausent de la banda ampla sobre el desordre bipolar\n5 raons de les relacions es fan poc saludables


Els greixos i les proteïnes també compten? | Guia Diabetis tipus 1\nInici » Consells » Els greixos i les proteïnes també compten?\nTuebingen Grill Study, greixos, proteïnes, glucèmia postprandial\nUn dels aspectes fonamentals pel bon control de la diabetis és mesurar el que mengem. Els aliments que influeixen directament en el control de la glucosa són els rics en hidrats de carboni, per això són els primers que aprenem a calcular. No obstant això, el Tuebingen Grill Study va constatar que els nivells de glucèmia eren més alts després dels àpats rics en greixos i proteïnes. En consonància a aquest estudi, cada vegada hi ha més opinions que relacionen els greixos i les proteïnes amb els valors de glucèmia postprandial.\nCom es mesuren els greixos i les proteïnes\nEl concepte Unitat Greix-Proteïna (UGP) és la quantitat d'aliment equivalent a 100 quilocalories (kcal) aportades pel greix i la proteïna (Pankowska 2009). Per tant, en una ingesta podem prendre una o vàries UGP. Posteriorment, la Sociedad Española de Diabetes (SED) va augmentar a 150 kcal el seu valor per a prevenir hipoglucèmies postprandials.\nDe tot això es dedueix que segons la quantitat d'UGP que tingui un menjar hauríem de sumar insulina addicional a la dosi que posaríem si només comptem els hidrats de carboni.\nQuantes quilocalories tenen els greixos i les proteïnes\nA diferència dels hidrats de carboni, que es compten en grams o racions, les Unitats Greix-Proteïna (UGP) es mesuren en quilocaries (kcal).\nPer calcular les Unitats Greix-Proteïna (UGP), hem de tenir en compte que:\n1 gram de greix = 9 kcal.\n1 gram de proteïna = 4 kcal.\nCom ajustar la insulina tenint en consideració les UGP\nUtilitza la ràtio, que habitualment fas servir en aquest menjar, per calcular les unitats d'insulina segons les racions d'hidrats de carboni (HC) que vas a menjar. Segurament utilitzes ràtios insulina/ració d'HC diferents per a cada àpat del dia.\nCalcula les UGP del menjar tenint en compte que 1 gram de greix equival a 9 kcal i 1 gram d'HC equival a 4 kcal.\nMultiplica el nombre d'UGP d'aquest menjar per aquesta ràtio i obtindràs les unitats d'insulina necessàries per les UGP que vas a menjar.\nSuma la insulina que has calculat per a les UGP a la insulina necessària per a les racions i obtindràs la dosi total d'insulina per aquest menjar.\nA més d'augmentar la glucèmia, els greixos i proteïnes fan que aquest augment sigui més lent. Per això, en àpats rics en greixos i proteïnes pot ser útil administrar la insulina ràpida repartida en dues vegades: una, en el moment del menjar i, l'altra, més tard.\nEn tractament amb bomba d'insulina, pots configurar aquesta opció mitjançant les funcions que es troben a la part quadrada del bolus: bolus quadrat, doble ona o bolus mixt (segons el model de bomba), per administrar les unitats d'insulina d'acord a les UGP que corresponguin.\nPer a 1 UGP es calcula 3 hores.\nDesprés, per cada UGP, afegeix 1 hora addicional. És a dir, si per a 1 UGP comptabilitzem 3 hores, per a 2 UGP, 4 hores; per a 3 UGP, 5 hores; per a més de 4 UGP, de 6 a 8 hores.\nA la part quadrada o expandida del bolus, es programen les unitats que hauràs calculat per a les UGP que continguin el que vas a menjar i les hores que ha de durar aquesta administració.\nSi el tractament es realitza amb múltiples dosis d'insulina, també pots valorar administrar la insulina repartida en dues vegades.\nExemple 1: pizza envasada\nEl càlcul és més fàcil amb aliments que tenen etiquetes nutricionals perquè els grams de greix i de proteïnes vénen ja calculades. A continuació es mostra un exemple de càlcul segons la taula nutricional d'una pizza envasada.\n300 gr de pizza conté:\n19,8 * 300 /100 = 59.4 gr d'hidrats de carboni (HC)\n7,2 * 300 / 100 = 21.6 gr de greixos\nSi vols prendre una porció de pizza envasada de 300 grams, com calcular la quantitat d'UGP i les unitats d'insulina extra que hem d'administrar?\nPrenem com a referència per al càlcul d'aquest exemple que:\nla ràtio insulina per ració és d'1.\n1 UGP equival a 100 kcal.\nCóm calcular les UGP de l'exemple\nCalcula les racions d'HC: En 100 gr de pizza hi ha 19,8 gr HC; pel que en 300 gr hi haurà = 59,4 gr d'HC = 5,94 racions d'HC = 6 R HC.\nCalcula les UGP segons els greixos: 1 gr de greix = 9 kcal. En 100 gr de pizza hi ha 7,2 gr de greix, pel que en 300 gr hi haurà 21.6 gr de greix.\nCàlcul: 21,6 x 9= 194,4 kcal. Si 1 UGP equival a 100 kcal = 1,94 UGP de greixos.\nCalcula les UGP segons les proteïnes: 1 gr de proteïna = 4 kcal. En 100 gr de pizza hi ha 7,8 gr de proteïna, pel que en 300 gr hi haurà 23,4 gr de proteïna.\nCàlcul: 23,4* 4 = 93.6 kcal. Si 1 UGP equival a 100 kcal = 0,94 UGP de proteïna.\nCalcula el total d'UGP: 1,94+ 0,94= 2,88 UGP (podríem ajustar a 3 UGP).\nCalcula les unitats d'insulina para las UGP*1 = 2,88 unitats d'insulina a administrar en 5 hores.\nCalcula les unitats per a 6 racions: 6*1 = 6 unitats d'insulina per als HC.\nCom programar el bolus a la bomba\nPosarem un bolus de 6 + 2,88= 8,9 unitats, distribuint la insulina en: 6 unitats a la part d'ona normal (ara), i de 2,9 per a l'ona quadrada o expandida de 5 hores de durada.\nExemple 2: Truita de patates casolana\nPer a calcular l'UGP d'una truita de patates casolana feta amb 4 racions de patata (200 gr), 50 gr de ceba i 1 ou. Comptem que hi posem 1 cullerada d'oli (10 gr). Prendrem com a referència que la ràtio d'unitat insulina/ració és d'1 i que 100 kcal equivalen a 1 UGP.\nPer a 4 racions de patata, posarem 4 unitats d'insulina.\nCalcula els greixos. 10 gr d'oli = 90 calories. Per tant, tindrem 0,9 UGP de greixos.\nCalcula les proteïnes per 1 ou: 1 ou = 100 calories. Si 1 UGP equival a 100 kcal, el resultat és 1 UGP de proteïna.\nCalcula el total d'UGP: 0,9 + 1 = 1,9 UGP (podríem ajustar a 2 UGP).\nCalcula les unitats d'insulina: si UGP*1 = 1,9 unitats d'insulina a administrar en 4 hores.\nPosarem un bolus de 4 + 1,9 = 6,9 unitats, distribuint la insulina en: 4 unitats a la part d'ona normal (ara), i 1,9 per a l'ona quadrada o expandida de 4 hores de durada.\nConsulta amb el teu equip de diabetis de referència, si hi ha cap particularitat que en el teu cas hagis de tenir en compte.


L'Igualada Rigat HC deixa escapar una gran oportunitat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nIgualada Rigat 3 4 Taradell\nL'Igualada Rigat HC deixa escapar una gran oportunitat\nEl conjunt anoienc encaixa el definitiu gol a cinc minuts del final, no pot puntuar davant del CP Taradell i continua en l'última posició\nredacció | igualada 29.11.2020 | 01:17\nEl capità Ton Baliu arxiu/Manuel Hidalgo\nEl capità Ton Baliu\nL´Igualada Rigat va competir de valent però no va poder puntuar en el seu enfrontament davant del CP Taradell. El conjunt igualadí va lluitar fins el darrer moment però va encaixar una nova derrota que els deixa en l´última posició amb dos partits menys.\nEl conjunt visitant va començar millor i ja en el minut 3, Albert Benito va obrir la llauna en el marcador. Els igualadins no van perdre mai la cara al partit i van començar a millorar a mesura que avançaven els minuts. Marc Palau al minut 16 va empatar el marcador. A quatre minuts per arribar al descans els visitant van posar-se de nou per davant en el marcador però els jugadors de les Comes no van abaixar els braços i Roger Bars de penal, va empatar just abans d´arribar al descans, 2-2.\nA la represa ambdós equips van tenir moltes alternances amb múltiples arribades i llançaments a porteria. Marc Soler va tornar a donar avantatge al Taradell al minut 34 de la segona meitat. Bernat Yeste tant sols quinze segons després, va posar les taules de nou a l´electrònic quan quedaven setze minuts del final.\nQualsevol dels dos equips va tenir oportunitats per marcar i endur-se els tres punts però van ser els visitants quan a falta de cinc minuts gràcies a Eduard Genís van aconseguir marcar el gol de la victòria i endur-se els tres punts cap a Taradell.\nSuspenen per la pandèmia la Marxa del Terme de Sant Fruitós de Bages.


Un mes de tapes a dotze establiments de Sant Julià\nAlguns bars i restaurants hi participaran al migdia, d'altres a la nit, i fins i tot n'hi haurà que ho faran en els dos horaris\nLa roda de premsa d'aquest dilluns a Sant Julià. A. S.\nSant Julià de LòriaSant Julià de Lòria recupera la 12a Ruta de la tapa després que l'edició de l'any anterior es cancel·lés per la Covid-19, durant tot un mes entre el 6 i el 29 de maig. "Hem ampliat les dates per adaptar-nos a les mesures sanitàries i al moment actual", ha declarat la cònsol menor laurediana, Mireia Codina, durant la presentació. L'activitat es desenvoluparà cada dijous, divendres i dissabte durant aquestes dates, i tal com ha indicat Codina, hi ha bars i restaurants que hi participen durant el migdia, altres a la nit i alguns en els dos horaris. "El comú continua fent activitats que engresquin la ciutadania i als comerciants", sobretot accions com aquesta que ajudi "als bars i restaurants que han estat un dels sectors més afectats", ha manifestat la cònsol menor, remarcant que des de la corporació també aposten per la sostenibilitat i per aquest motiu, el tradicional passaport per fer la ruta es canvia per una aplicació de telèfon mòbil.\nDurant la presentació, la cap del departament de Turisme i Comerç, Canòlich Ribot, ha exposat que enguany han obert la possibilitat de participar en la ruta a tots els bars i restaurants de la parròquia. Així, els 12 establiments participants dissenyaran una tapa com a especialitat de la casa. Cada tapa tindrà un cost de tres euros i anirà acompanyada d'una cervesa Estrella Damm com a empresa col·laboradora. Ribot ha avançat que han decidit allargar la Ruta de la tapa durant un mes i no concentrar-ho tot en un cap de setmana perquè no hi hagués aglomeracions als bars i restaurants i ha afegit que la majoria aprofitaran l'espai de les terrasses sempre que el temps ho permeti.\nPel que fa als premis pels bars i restaurants participants, el primer i el segon estan valorats en 500 i 400 euros respectivament provinents d'Estrella Damm. El tercer premi prové del col·laborador 'Unida qualitat i prevenció' i el quart per part de 'Copitran'. Aquests dos darrers guardons estan valorats en 300 euros i el darrer serà escollit pel públic a través de les seves votacions per l'aplicació. Ribot ha indicat que la Ruta de la tapa compta amb més de 70 col·laboradors i que tots els participants que es registrin amb l'aplicació podran entrar al sorteig de premis que s'agruparan en diferents lots. A banda, qui hagi completat els 12 establiments també tindrà un premi assegurat.\nD'altra banda, en relació amb l'aplicació, permet "estalviar paper" i en època de pandèmia evita que hi hagi intercanvis i "traiem pressió als bars de la ruta", ha indicat Jordi Escabias, membre d''Activa't Coaching', empresa que ha dissenyat l'aplicació. Per tal de poder participar en els sortejos i poder votar a la millor tapa, és essencial descarregar-se i registrar-se dins l'aplicació 'AdventuriQ'. Tota la informació per registrar-se es trobarà a la web del comú. Escabias ha comentat que cada establiment disposarà d'un codi QR per escanejar per tal de poder justificar que s'ha fet aquella tapa. A banda, l'aplicació ajudarà al fet que "la gent voti només una única vegada", ha remarcat la cap del departament.\ngastronomia Sant Julià de Lòria


Màquines i xips – IF Barcelona\nNo són un invent modern. Des de les primeres civilitzacions humanes conegudes, les tecnologies mecàniques de la construcció, el transport o la logística dels canals també servien per donar vida a les estàtues dels déus. Així ens ho indiquen els testimonis de figures animades d’alguns temples egipcis.\nDels grecs sabem que van desenvolupar mecanismes per animar figures, fer rajar aigua, etc. Però és l’Europa moderna de la Revolució Industrial la que obre les portes a una utilització cada vegada més precisa de les màquines per animar figures als escenaris. Els avenços en rellotgeria promouen l’aparició de sofisticadíssims autòmats, que són presents a totes les corts europees dels segles xvii i xviii. Simultàniament, a Osaka, al Japó, apareixen els teatres mecànics del Karakuri Ningyo.\nAvui, molts dels titellaires i companyies de teatre se serveixen de les màquines i de la robòtica per crear personatges i efectes visuals, amb nous materials i aprofitant els actuals progressos en intel·ligència artificial.


I Jornades d’Arqueologia de la Universitat Pompeu Fabra – Tribuna d'Arqueologia\nEl proper divendres dia 2 de març de 2012 tindran lloc les I Jornades d’Arqueologia de la Universitat Pompeu Fabra per debatre sobre els moviments migratoris durant la Prehistòria Europea.\nLes Jornades, que s’estructuren entorn a 4 conferències amb el seu corresponent debat, comptaran amb la presència de Colin Renfrew (arqueologia), Francisco Villar (lingüística), Jaume Bertranpetit (genètica) i Carles Lalueza (genètica).\nLes conferències seran a la Sala de Graus 40.035 A.Casalmiglia, al Campus Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra (Ramon Trias Fargas, 25-27, Barcelona). L’entrada serà gratuïta i cal omplir un formulari previ.\nPer a més informació us podeu adreçar a: www.upf.edu.iuhjvv/activitats.


Què puc fer per ser més atractiu?\nLLEGEIX-HO EN abkhaz abui abé acholi afrikaans aimara albanès alemany altai alur anglès armeni assamès attié baixkir bambara basaa (Camerun) basc batak (Karo) batak (Simalungun) batak (Toba) baule bemba bengalí biak bikol birmà bislama bulu bété búlgar capverdià català cebuano chabacano chewa (Malawi) chin (Hakha) chitonga chitonga (malawi) chitumbuka chiyao chokwe chol chopí chuuk chuvash cinamwanga cinyanja congo coreà crioll de Belize crioll de Guinea Bissau crioll de les seychelles crioll haitià crioll mauricià croat damara dangme danès digor drehu edo efik eslovac eslovè espanyol estonià ewe feroès fijià finès fon francès ga gallec gal·lès garifuna georgià gokana grec guaraní gujarati gun haussa hebreu herero hiligainon hindi hiri motu hmong (blanc) hongarès iban ibanag ibinda ibinda ibo ilocano indonesi ioruba irlandès isoco italià japonès javanès jula kabiye kabyle kachin kanarès kaonde karen (s’gaw) kazakh kazakh (alfabet àrab) kekchi khana khmer kikamba kikongo kikuiu kiluba kimbundu kinyaruanda kipende kirguís kiribati kirundi kisi kisonge konkani (roman) kosrae kpele krio kwangali kwanyama lamba laosià lenje letó lhukonzo lingala lituà llengua de signes alemanya llengua de signes americana llengua de signes argentina llengua de signes australiana llengua de signes boliviana llengua de signes britànica llengua de signes colombiana llengua de signes coreana llengua de signes cubana llengua de signes equatoriana llengua de signes espanyola llengua de signes finesa llengua de signes hongaresa llengua de signes italiana llengua de signes japonesa llengua de signes mexicana llengua de signes paraguaiana llengua de signes peruana llengua de signes polonesa llengua de signes quebequesa llengua de signes russa llengua de signes sud-africana llengua de signes veneçolana llengua de signes vietnamita llengua de signes xilena llengua de signes zimbabuesa lomwe luganda lunda luo luvale macedoni macua maia malai malaiàlam malgaix maltès mam mambwe-lungu mapudungun marathi marshallès mazatec (huautla) mixe mizo mongol moré navaho ndau ndebele ndebele (Zimbàbue) ndonga neerlandès nepalès ngabere ngaju ngangela nias noruec nsenga nyaneka nyungwe nzema nàhuatl (Guerrero) nàhuatl (Huasteca) nàhuatl central okpe oromo osset otetela otomí (vall de mezquital) palavà pangasi panjabi panjabi (alfabet xahmukhi) papiament (aruba) papiament (curaçao) persa pidgin anglès de Nigèria pidgin anglès del Camerun pidgin de les illes Salomó polonès ponapeà portuguès portuguès (portugal) quiche quítxua (Bolívia) quítxua (ancash) quítxua (ayacucho) quítxua (chimborazo) quítxua (cusco) quítxua (imbabura) quítxua (pastaza) romanès romaní (Macedònia) romaní (Macedònia, alfabet ciríl·lic) romaní (sud de Grècia) rotuman runyankore rus rutoro samoà sangir sango sena sepedi serbi serbi (alfabet llatí) sesotho (Lesotho) sesotho (Sudàfrica) setswana shona sidama silozi singalès sranan tongo suahili suahili (congo) suec sundanès swati tadjik tagal tahitià tai tandroy tankarana tarascan telugu tetun dili tiv tlapanec tojolabal tonga (Zimbàbue) tongalès toraja totonac tshiluba tshwa tsonga turc turcman tuvaluà twi txec tzeltal tzotzil tàmil tàtar ucraïnès uigur (alfabet ciríl·lic) umbundu urdú urhobo uruund uzbek uzbek (alfabet llatí) valencià venda vezo vietnamita wallisià waray-waray wayuunaiki we wolaita xhosa xinès mandarí (simplificat) xinès mandarí (tradicional) yacouba zande zapotec (Lachiguiri) zapotec de l'Istme zulu àrab àzeri àzeri septentrional (alfabet ciríl·lic)\nSi vols ser més atractiu, no només t’ha d’importar el teu aspecte físic.\nImagina’t aquesta situació: encara que els pares i amics de la Júlia li diuen que està prima com un fideu, quan es mira al mirall es veu grassa i pensa: «Necessito aprimar-me!».\nFa un temps que vol prendre mesures extremes per tal de perdre «només un parell de quilos». L’única cosa que ha de fer és deixar de menjar durant uns dies.\nSi et sentissis com la Júlia, què faries?\nLa imatge que tens de tu mateix pot ser com el reflex d’un mirall distorsionat\nNo hi ha res de dolent a pensar en el teu aspecte físic. De fet, la Bíblia diu que alguns homes i dones eren atractius, com Sara, Raquel, Abigail, Josep i David. La Bíblia també diu que Abisag «era una noia d’una gran bellesa» (1 Reis 1:4).\nAixí i tot, molts joves estan obsessionats amb el seu físic, i això els pot portar greus problemes. Tingues en compte això:\nEn un estudi realitzat, el 58% de noies afirmava tenir sobrepès quan, en realitat, només el 17% en tenia.\nEn un altre estudi, el 45% de les dones que estaven molt primes pensava que estaven massa grasses.\nQuan alguns joves s’han intentat aprimar han acabat patint anorèxia, un trastorn alimentari que pot portar les víctimes a deixar de menjar fins al punt d’arribar a morir.\nSi creus que tens símptomes d’anorèxia o algun altre trastorn alimentari, demana ajuda immediatament. Per començar, parla amb un dels teus pares o amb algun altre adult de confiança. La Bíblia diu: «L’amic és afectuós en tot moment, i es torna un germà en moments d’angoixa» (Proverbis 17:17, BEC).\nEl que fa atractiva una persona és el seu interior. Pensa en el fill del rei David, Absalom. La Bíblia diu:\n«No hi havia ningú tan ben plantat com Absalom ni tan admirat: de cap a peus no tenia defecte» (2 Samuel 14:25.)\nPerò era un noi orgullós, ambiciós i traïdor. De fet, la Bíblia no descriu una imatge gaire bonica d’Absalom. Tot al contrari, diu que era descaradament infidel i un assassí ple d’odi.\nPer això, la Bíblia ens dóna consells molt oportuns:\n«Heu de revestir-vos de l’home nou» (Efesis 4:24, BEC.)\nQue la vostra bellesa no sigui l’exterior, sinó la persona interior (1 Pere 3:3, 4).\nÉs cert que no hi ha res dolent a voler tenir una bona aparença, però la teva personalitat és molt més important que el teu físic. Amb el temps, el que et farà més atractiu són les teves qualitats boniques, no pas estar molt fort o tenir un bon cos. «Ser atractiva crida molt l’atenció», diu una noia que es diu Patrícia, «però el que més recordarà la gent són les teves qualitats i el teu interior».\nPenses sovint que no t’agrada el teu físic?\nHas pensat mai d’operar-te o fer alguna dieta extrema per millorar la teva aparença?\nSi poguessis, què canviaries del teu cos? (Tria les teves respostes.)\nSi has contestat sí a les primeres dues preguntes i has triat tres o més parts del cos a la tercera, pensa que molt probablement els altres no et veuen tan malament com tu et veus. És fàcil anar a l’extrem i preocupar-te de manera excessiva per la teva aparença (1 Samuel 16:7).\nCom puc cuidar més la meva salut?\nQuè hauria d’incloure un programa d’exercici físic adequat per a mi?\nQuè faré si una amiga m’explica que està prenent mesures extremes per aprimar-se?\nMira el vídeo Què en pensen altres joves: El físic a www.jw.org.\nEt costa menjar bé i fer exercici? En aquest vídeo alguns joves expliquen què fan per tenir bona salut.


La bandera sollerica (1673)\nMiquel Ferrà i Martorell | 13 abril 2000\nCom era la bandera de Sóller? O en altres paraules, ha tingut Sóller bandera o senyera pròpia? Sembla que a la documentació municipal es parla d'un «penó» però no s'especifica com era ni quins colors tenia. El que sí resulta clar és que el concepte de penó, segons Fabra, no admet dubtes: «Pendó o penó, especial insígnia d'una església, confraria, etc. que consisteix en un tros rectangular de tela que penja d'una barreta horitzontal suspesa d'una asta».\nÉs clar que la significació pot ser més àmplia i així, el Larousse ens explica que «Pendó, del llatí penno, és una bandera antiga més llarga que ampla, i també, un estandard de doble bec que és portat en desfilades i processons». Consta, també, que aquesta casta de bandera té un dels seus orígens en la vida cavalleresca de l'Edat Mitjana i, des d'aquest punt de vista, ens diuen que era el «pendó cavallaresc, rectangular, el que tenien dret a emprar els senyors que portaven més de deu cavallers i menys de cinquanta. Així mateix, el pendó posader, llarg i punxarrut, era per als senyors que portaven més de cinquanta i menys de cent cavallers».\nPerò tornant a Sóller i fent una miqueta d'història, ens diuen que el 24 de maig de 1553 el virrei conferia el càrrec d'alferes a Antoni Soler, disposant a tal efecte Gaspar Marrades, que Melcior Miró fes entrega a Canals de la bandera. El 28 el capità Canals entregava la bandera a Antoni Soler. Era aquesta la bandera que fou portada per les tropes cristianes a la jornada de Sant Pons, contra els pirates berberescs i turcs, el maig de 1561? De quina mena de bandera es devia tractar? Bé. La qüestió és que investigant infructuosament al llarg d'una partida d'anys hem pogut trobar un altra dada històrica que potser sigui vàlida. Primer de tot haurem d'acceptar el concepte de pavelló, que segons Fabra es tractaria, entre d'altres accepcions, d'una bandera, entre d'altres accepcions.\nEl Larousse especifica un poc més i diu que pot ser la bandera gran dels vaixells de guerra, places d'armes, països, etc. I això quan no consisteix en una tenda de campanya de forma cònica o un penjoll de llit, altar, etc. Admetem que en llegir l'inventari de la parròquia de Sóller i trobar-nos amb la nota «Item un pavelló de tabí taronjat ab fresos del mateix» estam al davant d'un penó, pavelló o bandera. El material, anomenat tabí és un tipus de teixit de seda que era treballat a Mallorca des de l'any 1611 i potser no trobaríem, per a Sóller, un color més simbòlic i adient que el de la taronja.\nCom ens explica Àlvaro Santamaria en el seu llibre El valle de Sóller y Mallorca en el siglo XVI, quan es refereix a la antiga riquesa agrícola de la contrada, que «la vall de Sóller ha estat famosa pels seus tarongerars; però, des de quan? Sens dubte, el taronger, a la Vall, posseeix antiquíssima executòria, donat que dins ella es donen les condicions de terra, clima i aigua que el taronger demana. Referències als tarongers de Sóller es donen documentalment al llarg dels segles XIV i XV, sense que això vulgui suggerir que els tarongerars no existissin a la Vall molt abans del segle XIV».\nDit això, aquesta hipotètica bandera sollerica seria un drap de color taronja amb l'escut del municipi, un drap preferentment de material sedós i voltat del que aleshores fressos, fets del mateix teixit. Això de «fressos», singular «fres», sinònim de «franja» o guarnició en forme de banda sobreposada, era molt típic de les banderes antigues. S'anima el consistori solleric a «ressuscitar» aquesta bandera del nostres avantpassats. Parl així perquè jo també ho som, solleric, i per aquest motiu, perquè me pica, he investigat la cosa. Que us sembla?


DOP Les Garrigues compleix 40 anys – AGROactivitat\nDOP Les Garrigues compleix 40 anys\nLa Denominació d’Origen alimentària més antiga de l’Estat espanyol, la DOP Les Garrigues, va començar a moure’s per la inquietud de diferenciar el seu oli d’oliva d’altres elaborats en zones diferents però que es comercialitzaven a doll sota el seu mateix nom. Aquests primers treballs van ser previs, fins i tot, a l’arribada de la democràcia i, a dia d’avui, la DOP celebra el 40 anys demostrant que és una organització viva i amb un producte de gran qualitat.\nMés de 250 persones van participar en un acte entranyable que es va fer a La Llotja de Lleida i en el qual van ser presents des dels primers presidents de l’organització i les cooperatives sòcies fins als representants de les administracions que han treballat amb el sector, el conseller actual i sis exconsellers d’Agricultura i el president i quatre expresidents de la Diputació de Lleida.\nFent un repàs de la història de l’entitat, el president de la DOP Les Garrigues, Joan Segura, va recordar com, en els inicis, tenien la necessitat d’explicar al mercat la qualitat de l’oli i com van trobar el seu “valor afegit” en el producte envasat.\nActualment, entre un 30 i un 40% de les cooperatives que integren la DOP venen tot l’oli envasat. La resta de cooperatives envasen una part de l’oli i l’altra, la destinen a Itàlia a granel.\nEl gran consumidor d’aquest oli continua sent el mercat català, però també està començant a arribar a països com la Xina, Holanda i França. En els darrers vint anys, la denominació ha invertit més d’un milió i mig d’euros en promoció.\nLa gala va comptar amb reconeixements a algunes de les persones, entitats i autoritats clau per a la DOP i també a totes i cadascuna de les cooperatives sòcies.\nEntre els homenatjats hi havia el primer president provisional, Pere Bofias; el primer president electe, Ramon Flix, i l’actual, Joan Segura, que no s’ho esperava. També es va fer un reconeixement a les persones que van formar part del primer consell regulador elegit entre els productors i les cooperatives elaboradores i envasadores.\nAltres persones a les quals l’organització va recordar especialment van ser Francesc Esquerda, la cara més visible de la plataforma en defensa de l’olivera arran de les gelades de l’any 2001; l’aleshores conseller d’Agricultura, Josep Grau; diversos periodistes i mitjans de comunicació i les institucions, Generalitat i Diputació, pel seu suport durant aquesta trajectòria de la DOP.\nL’aigua és el futur\nDurant l’acte de celebració dels 40 anys, la DOP Les Garrigues va recordar un dels moments més difícils, les gelades de 2001. Es va deixar de produir a 37.000 hectàrees i moltes oliveres van morir. Les pèrdues, tant per a les cooperatives com per als productors, van ser molt elevades.\nAvui, el sector, que va sortir al carrer per reclamar suports, ha recuperat el seu potencial i té la vista posada en la incorporació de joves i l’ampliació de la superfície de regadiu. Asseguren que “el futur passa per l’acceleració del Canal Segarra Garrigues, que encara no ha arribat a la zona, perquè només l’aigua permetrà garantir la viabilitat de moltes explotacions i estabilitzar les collites”.


Elefant Trompeta » » Els orígens de… EL PARE NOEL (part 1: De Nicolau de Bari al Sinterklass)\nEls orígens de… EL PARE NOEL (part 1: De Nicolau de Bari al Sinterklass)\nAvui comencem uns orígens que dividirem amb tres parts i en els que us anirem desgranant la figura del Pare Noel. La primera part que comença amb Nicolàs de Bari i acaba amb la festa del Sinterklass, una segona part on s’explicarà com Sant Nicolau s’acaba convertint en Pare Noel, i una tercera part no menys interessant en la que us parlaré d’algunes de les figures nadalenques predecessores a Sant Nicolau. Aquest any el Trompeta té moltes coses nadalenques per explicar-vos i comencem ben d’hora per poder portar-vos-les totes abans del Nadal.\nEls orígens del Pare Noel es remunten a molts i molts segles enrere, i és complicat parlar-ne sense parlar de molts països i moltes tradicions nadalenques que es duen a terme ja des de fa molt temps a diferents contrades.\nComençant pel principi, abans de ser un personatge cristià, el conegut actualment com a Pare Noel formava part de diferents festes que s’organitzaven entorn del solstici d’hivern. Es tractava de festes paganes que tenien com a inspiració antics Déus. De fet hi ha qui diu que el Déu nòrdic Odin hi tenia certs paral·lelismes, ja que en un inici el Pare Noel viatjava damunt del seu cavall blanc, cavall de característiques similars al que utilitzava la deïtat del Nord. Ja a Roma, en l’antiguitat a mitjans de Desembre es realitzaven festes en honor al Déu Saturn en les quals els nens rebien regals i obsequis per part dels adults. I en èpoques posteriors, abans que la figura de Sant Nicolau es cristianitzés i popularitzés, en diversos indrets d’Europa hi havia festes entorn dels infants i la seva rebuda de regals, com pot ser el Tió de Nadal a Catalunya, l’Olentzero al País Basc o la fada Befana a Itàlia.\nAmb l’arribada del cristianisme, la figura del Pare Noel es va lligar de manera unilateral i ja per sempre amb la figura del bisbe cristià Nicolàs de Bari, que va viure durant el segles III-IV a Anatòlia, a les Valls de Lícia (en l’actual Turquia). I d’ell us explicaré, la seva història on vida i llegenda van ben agafadetes de la mà.\nNicolau de Bari, vida i llegenda\nNicolau de Bari neix l’any 280 a Lícia, fill de família acomodada. La seva mare volia que fos sacerdot, com el seu tiet que era en aquell moment Bisbe de Mira; el seu pare en canvi, volia que seguís les seves passes com a comerciant naval. La pesta però va acabar amb aquest dilema, ja que el seu pare i la seva mare varen morir a mans d’aquesta malaltia, i ell va decidir donar les seves riqueses als més necessitats i anar amb el seu tiet per convertir-se en sacerdot amb només 19 anys. Al morir el seu tiet, el van anomenar bisbe de Mira.\nD’ell es varen explicar moltes històries, i llegendes, i tal va ser l’admiració que aquest personatge va despertar sobre molts feligresos que va ser decretat patró de moltíssimes ciutats europees i va gaudir de gran veneració durant l’Edat Mitjana.\nParlem però de la seva relació amb els infants per poder entendre que en ell s’inspirés la figura de l’actual Pare Noel. Una de les històries explica que algú va atacar a ganivetades a un grup de nens i que el bisbe va resar amb tanta intensitat per ells que aquestes es varen curar d’immediat.\nPerò la seva fama de repartir regals entre les criatures es fonamenta en una altra història que ens explica que un home molt pobre no tenia dot per casar a les seves tres filles, i al no tenir dot estaven condemnades a ser solteres per la resta dels seus dies. Al assabentar-se d’això, Nicolau, quan van tenir edat per casar-se, va entregar a cadascuna d’aquestes joves donzelles una bossa plena de monedes d’or, però ho va fer d’amagat, entrant a casa de les joves noies, i posant dins dels mitjons de les noies, que estaven penjats a la xemeneia per assecar-se, la bossa plena d’or.\nTambé fou anomenat patró dels mariners perquè en una nit de tempesta, un grup de mariners que es trobaven en alta mar lluitant contra una mort segura van començar a resar al seu bisbe perquè els ajudés, i diuen que fou aleshores quan les aigües es van calmar.\nNicolau de Bari i Nicolau de Mira són la mateixa persona, no us ha de confondre la diferència de noms, i és que Nicolau de Mira és com se’l coneix a Orient, ja que va ser el bisbe d’aquesta ciutat, però en canvi, a Occident se’l coneix com a Sant Nicolau de Bari ja que quan els musulmans varen envair Turquia els cristians van aconseguir treure de la ciutat les seves relíquies i portar-les a la ciutat italiana de Bari l’any 1087.\nDe Sant Nicolau de Bari a la festa de Sinterklass o Festa de Sant Nicolau\nExplicada la història de Sant Nicolau, és impossible continuar aquest extens anàlisi sense anar-nos cap a Holanda i cap a les celebracions que es duen a terme en els Països Baixos el dia 5 de Desembre (6 de Desembre a Bèlgica)coincidint amb el dia de Sant Nicolau. Aquesta festa rep el nom de Sinterklass, nom que va lligat a la ciutat d’Amsterdam des de l’any 343. Segons la tradició Sant Nicolau ve d’Espanya i arriba al port de la ciutat en vaixell de vapor des de l’any 1934, i un cop ha desembarcat munta damunt del seu cavall blanc Amerigo i ve acompanyat d’uns ajudants de raça negre anomenats Zwarte Pieten que llencen unes galetes anomenades “Pepernoten” a la gent, però d’ells us en parlaré un altre dia. Aquest Sant Nicolau anirà vestit amb els seus símbols episcopals: capa vermella, una mitra i un bastó daurat.\nEn un inici la figura de Sant Nicolau va ser venerada només a l’Est, ja que com us he explicat és on neix l’home i la llegenda, però a partir de l’Edat Mitjana es comença a venerar a la zona d’Europa central i el dia del seu Sant es converteix en una festivitat reconeguda. Fins i tot a Utrecht hi havia la costum d’omplir aquell dia les sabates de quatre nens pobres de la ciutat amb monedes d’or.\nDesprés de la rebel·lió de les províncies holandeses contra la Corona Espanyola, els predicadors calvinistes van intentar eliminar la festivitat de Sant Nicolau perquè conservava masses elements que ells consideraven pagans, tot i estar basada tota la festa en un personatge estrictament cristià. Però no varen tenir èxit, ja que la festivitat va continuar sent extremadament popular entre tota la població.\nEn els Països Baixos existeix la costum de deixar la sabata ja des de del segle XV. En aquells temps, els més pobres deixaven el dia 5 de Desembre la seva sabata a la porta de l’església, i les almoines recollides per part dels més rics eren repartides a l’interior d’aquelles sabates el dia 6 de Desembre, dia en que va morir Sant Nicolau.\nEn el segle XVI quan la festa de Sant Nicolau es passa a convertir en una festa familiar, les sabates dels nens de la casa són deixades al costat de les xemeneies i és Sant Nicolau o el seu ajudant, de fet, que s’encarregaran d’omplir-les de dolços i joguines. Tradició que encara avui es manté ben viva.\nMés articles: « El Trompeta recomana… FELIÇ HALLOWEEN Jugant a… OOPS »


Junts reclama a Ingla «respecte d’interlocució i institucional» amb Puig | De Valldoreix\nJunts reclama a Ingla «respecte d’interlocució i institucional» amb Puig\nPublicat Per: Noticies Externeson: Dimarts,20 juliol , 2021 No hi ha comentaris\nEl grup municipal de Junts per Sant Cugat en bloc ha denunciat “el poc respecte institucional” que té l’alcaldessa Mireia Ingla. Ho han fet a la sortida del ple municipal d’aquest mes de juliol on segons la seva portaveu, Carmela Fortuny, “s’han repetit situacions que generen malestar a la ciutadania”.\nD’una banda, des de Junts reclamen que “hi hagi respecte a nivell d’interlocució i institucional” cap al president de l’EMD de Valldoreix, Josep Puig. “És un president que ha estat votat pels veïns”. “El que ha passat avui i durant el cap de setmana no té nom”, li ha etzibat a Ingla. És per això, que des del grup municipal santcugatenc “exigim una rectificació pel que fa a la interlocució que hi ha d’haver amb l’EMD entre institucions, entre alcaldessa i president i entre regidors i vocals”.\nDe l’altra banda, demanen a Ingla que rectifiqui la seva actitud. “L’excés de zel que té per fer d’alcaldessa l’ha de reconduir, és impossible a arribar a acords amb aquesta actitud” ha afegit Fortuny. En aquesta línia ha demanat respecte cap als regidors de l’oposició “però també del mateix govern, ja que en diverses ocasions no deixa respondre als propis regidors”. Per Fortuny la frase del mandat serà “vostè no té la paraula”.\nFinalment des del principal grup a l’oposició han criticat que constament es portin punts d’urgència als plens municipals, que no se’ls convoqui als actes o es faci tard i que reflexionin sobre el malestar que es respira a la ciutat.\nNo obstant això, tal com va expressar en la roda de premsa de mig mandat, Fortuny segueix estenent la mà a ERC “perquè aquest és un tripartit fallit”. “Volem incidir en el govern perquè el pacte natural és amb ERC”, ha conclòs.\nLlegeix la notícia sencera a Nació Digital: Junts reclama a Ingla «respecte d’interlocució i institucional» amb Puig\nJuan Tomás Ávila Laurel (escriptor nascut a Guinea-Equatorial): "No hi havia llibres a l'institut on vaig estudiar"\nGovern i oposició volen els CAPS i consultoris de Sant Cugat a ple rendiment tot l’any


octubre ds. 22\nCercar MIRADOR DEL PONT DE LA MARGINEDA MIRADOR DEL PONT DE LA MARGINEDA Andorra la Vella\nEn aquest mirador podràs descobrir els boscos de ribera, on els arbres i els arbustos creixen vorejant els rius i els torrents. Els arbres protagonistes d’aquest bosc són principalment el vern, que posseeix un tronc dret, una escorça llisa i pot arribar a fer 20 metres d’alçada, i el freixe de fulla gran, que pot arribar a elevar-se fins als 30 metres. També s’hi podran observar el noguer i el saüc.\nUn altre punt interessant d’aquest mirador és la flora rupícola. Veuràs espècies de vida vegetal, que s’han hagut d’adaptar a la falta d’aigua i de sol i sortir per les esquerdes de les roques. Entre elles, les més comuns són les falgueres, de les qual n’hi ha 3 tipus que creixen en aquest hàbitat: la falzia roja, la falzia prima i la falguera de bosc.\nPer últim, també gaudiràs dels ocells del riu. Podràs escoltar refilar la cuereta blanca sobre les pedres del rierol i el cargolet que ho farà des dels arbustos. Un altre punt interessant de la fauna aviar d’aquest mirador és que en el mesos d’hivern podràs observar la migració del corb marí gros. Trobaràs més informació d’aquest i altres itineraris a peu guiats a la Guia de Muntanya d’Andorra.\nSant Julià de Lòria HI VULL ANAR VULL MÉS OPCIONS PROPERES\nL’itinerari 4 del Bus turístic ens portarà per aquesta ruta, per descobrir els recursos energètics\nVULL RESERVAR RUTA 2 BUS TURÍSTIC: PAISATGE I HÀBITAT URBÀ Bus turístic d’Andorra ens portarà per aquesta ruta, per descobrir els recursos energètics\nSant Julià de Lòria Llegir més HOTEL PRESIDENT\nLlegir més HOTEL CÉRVOL\nLlegir més HOTEL BELLPÍ


100 anys d'història dels Moros i Cristians d'Oliva en una exposició\nAquesta mostra està organitzada per la Federació de Moros i Cristians d'Oliva (FMiCO), amb la col·laboració de la regidoria de Festes de la localitat, i la regidoria de Cultura Oliva\nGuardat en Cap, Cultura, Festes, La Safor\nDes de la Federació de Moros i Cristians d’Oliva (FMiCO), la regidoria de Festes i la regidoria de Cultura de l’Ajuntament d’Oliva s’ha preparat una exposició que destaca els 100 anys de la seua història i que busca difondre el patrimoni material de la festa.\nA partir del divendres 30 d’abril a la Torre de la Comare, Enginy del Sucre, Museu Etnològic i Casa de la Cultura es podrà veure l’exposició, fins al dia 31 de maig.\n‘Un segle de records’ és el títol que s’ha triat amb l’objectiu de recórrer les tres etapes de celebració d’aquesta festa, a través la música, la indumentària, amb testimonis gràfics, arxius textuals, en els edificis històrics de la ciutat.\nOscar Prieto, president de FMiCO ha assegurat que: “en remuntar-se a les primeres manifestacions de les nostres Festes de Moros i Cristians, cent anys enrere, és convenient, o millor, és necessari, fer una recopilació de record i testimonis. Precisament ara, en temps de pandèmia, s’ha planificat aquesta mostra aprofitant l’absència de les activitats festives habituals i per tant, poder dedicar-li el temps i l’esforç que requereix la planificació coordinada d’una magna exposició distribuïda en diverses seus, que són espais emblemàtics del teixit ciutadà”.\nLa regidora de Festes, Yolanda Navarro, ha insistit que “malgrat estar vivint una situació extraordinària, des de la regidoria i la Federació s’està promoguen actes per tal de mantenir viva la festa”, buscant sempre la seguretat però fent valdre la tradició i la cultura. “Són moments complicats, però estem aprofitant per a realitzar llavors importants com és l’ampliació de l’arxiu històric o l’estudi històric i sociològic”.\nJulio Llorca, regidor de Cultura, Museus i Patrimoni, ha afirmat que: “hem volgut recolzar la iniciativa de l’exposició amb l’obertura de dos espais recentment restaurats, com són la Torre de la Comare i l’Enginy de Sucre. A més la celebració del centenari de la festa de Moros i Cristians coincideix amb els actes de celebració del Centenari de la declaració del Palau com a Monument Historicoartístic. Una manera d’unir el patrimoni dels Centelles amb el patrimoni festiu de la nostra ciutat, ja que podran visitar l’exposició i el resultat de la restauració de dos edificis emblemàtics”.\nEls comerciants d’Oliva comencen la campanya de rebaixes amb sortejos


10 suggeriments útils de primera data per a les nenes | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nUna primera cita és molt emocionant, però també és molt estressant. Vols impressionar al noi, i que definitivament no vol fer el ridícul.\nLa cosa amb una primera data és que en realitat només té una oportunitat per impressionar. Si complicar les coses a la primera cita, generalment no hi ha segones oportunitats.\nNo vaig a mentir - he estat en nombroses primeres dates del passat. Encara que alguns han desinflat em va deixar a causa del mal que han estat, altres han estat experiències realment meravelloses. I és la meva creença que no es ace una primera cita sense una mica d'assessorament d'un cap de més edat que ha estat allà moltes vegades abans. Així que per ajudar-te, anem a fer una ullada als 10 primers consells cita molt útils per a les nenes.\nImagineu tenir súper emocionada per a una primera cita, només perquè el seu esperit mort perquè l'altra persona és super negatiu? No és cool. Si desitja que aquesta data per anar bé, ha de portar la seva personalitat positiva i un somriure amb vostè.\nEvitar temes negatius i greus. Mantingui el seu llum xerrada i bon humor. Oferir una visió optimista de la vida i demostrar que ets molt divertit estar al voltant.\nNois no com fins ara presa fàcil. Ells volen que parli la seva ment i els diu que quan no ho estiguin. I quan es tracta de discutir a la primera data va tenir lloc, és molt important que vostè té la seva opinió. En cas contrari, podria fàcilment acabar en algun lloc que et fa sentir incòmode, i per tant es deixa fora del seu gambada.\nSi ell està planejat una nit en un restaurant però no estàs excessivament aficionat a la carn, assegureu-vos que vostè li diu. De la mateixa manera, si suggereix bars i pot ser un club, però es prefereix mantenir les coses baix perfil amb un cafè, és important que vostè té la seva opinió.\nReconèixer quan el cervell falla,\nSempre és incòmode quan diem alguna cosa a la primera cita que a l'instant ens lamentem. Però nosaltres empitjorar les coses quan tornem a casa sense tenir en compte l'error. Un cop a casa, l'únic que podem fer és lamentar el que vam dir.\n"Per què vaig dir això? Ell mai va a cridar-me ara! "\nEn lloc de tornar a casa amb un munt d'incerteses, tallar el problema d'arrel immediatament a l'admetre que el seu cervell li va fallar momentàniament i l'hi porti. Ell va a respectar la seva honestedat i humilitat.\nUtilitza alguna cosa còmode\nAquest és un altre dels bons consells primera data. Gaudir de tu mateix i sobresortir en una primera cita sempre es fa més fàcil si se sent còmode. Així com l'elecció d'un lloc neutral que pot relaxar-se, també és essencial que vostè fa servir una cosa que se sent còmode en.\nPer molt temptador que podria ser la de portar un vestit ajustat amb talons, si un equip no fa que se senti relaxat, la data podria fàcilment arribar a ser un desastre.\nLes primeres cites són sovint plens d'ansietat. No empitjorar les coses triant el vestit malament.\nFaci el que vols fer\nSi vostè vol acabar el dia amb una abraçada, vostè ha d'anar a per això. Què és el pitjor que pot passar? Si pares de fer - o dir - una cosa que realment vol fer o dir, si només vas a penedir en una data posterior (sense joc de paraules!).\nNo vagi amb el que en cas de - fer el que vol fer i veure el que passa. És emocionant, i pot ser la diferència entre aconseguir una segona cita o no.\nAquest és un dels més importants consells primera data. Ell no vol fer tot el parlar, però quan ho fa, el que vol saber que li està donant a la seva atenció i escoltar a ell. Si sembla com si la seva ment està vagant, va esmorteir els seus esperits.\nEn la seva primera cita, és crucial que vostè està constantment en el moment present. Escoltar-i respondre a preguntes. No deixar vagar la seva ment en qualsevol moment, ja es donarà compte - i això li va a desarmar.\nRecorda el moment en què va ensopegar fora del llit tard a la feina? Tot va sortir malament aquell matí. Vostè amb taques, el seu maquillatge, cremat la llengua en el cafè i es va perdre el seu autobús. Vostè va arribar a la feina de mal humor i no va ser vostè mateix.\nImagineu el que significa ser tard per a una primera cita pot fer per vostè? Es va a fer els nervis deu vegades pitjor. D'altra banda, arribarà nerviós i estressat. No és un bon començament.\nÉs una bona idea per planificar adequadament sempre abans de sortir. Assegureu-vos de saber a quina hora els autobusos o trens són, o el que el trànsit és igual. Sortir d'hora per evitar el desastre.\nNo beure massa\nSi vostès acaba damunt d'anar a un bar, és super important que vostè no beu en excés. Sense voler sonar com un pare preconizantes, no puc expressar amb paraules el fàcil que és aconseguir massa borratxo en una primera data - i com aquesta és desastrosa.\nQuan estàs en un bar, que és molt temptador per beure còctel després de còctel, generalment per detenir els nervis. Però abans que vostè ho sàpiga, vostè ha tingut massa. Practicar l'atenció perquè no beu beu massa, i suplents alcohòliques amb gots d'aigua. Si la data de pregunta, només dir que tens feina demà.\nLa responsabilitat de portar una conversa en la primera cita sempre cau en l'home. Però malgrat ell al capdavant, és important que fer preguntes també.\nNomés hi ha tantes preguntes que li pot demanar que sense sentir redundant i dominant. Per fer que se senti més a gust i que estàs realment interessat en ell, fer algunes preguntes.\nPer assegurar que vostè no aconsegueix enganxat per les preguntes, preparar una mica a casa abans de sortir.\nGuardar el telèfon,\nAltres consells útils primera cita és per abocar el telèfon lluny. Literalment, res arruïna l'experiència d'un home tant com una noia que forma obsessiva revisa la seva telèfon i dispara un text cada deu minuts. És groller i envia una mala impressió que vostè no està cavant això. Pitjor encara, pot ser que sembli que estàs enviant missatges de text a un altre noi que tens alineats.\nJo sé que el control dels nostres telèfons és un hàbit, i molts de nosaltres no s'adonen que ho estem fent. Si això sona com vostè, és una bona idea posar el telèfon a la bossa el moment en què compleix la seva data - i deixar-lo allà.\nQuines són les seves millors consells primera cita?\n10 línies de recollida per a noies que sutilitzen per nois\n10 signes de llenguatge corporal que el vostre nuvi et tiega


ACTUALITZACIÓ sobre la mobilitat en l’ETSINF i la volta a la presencialitat 100% – Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Informàtica\nHome / Noticies / ACTUALITZACIÓ sobre la mobilitat en l’ETSINF i la volta a la presencialitat 100%\nPublicat el: 14/Sep/2021 i 68 Consultes\nDes de de el dilluns 13 de setembre s’emportaran acabe les classes amb presencialitat al 100%, tal com ha informat la UPV (https://www.upv.es/noticias-upv/noticia-13175-nuevas-medidas-va.html ). En la web de la ETSINF, en l’apartat d’horaris en línia es recull l’assignació d’aules a grups per a aquesta nova situació.\nIncloem ací algunes preguntes freqüents (FAQs) entorn de qüestions importants respecte a la implantació del nou model.\nHem de portar màscares FFP2?\nL’alumnat i el professorat han de portar de manera obligatòria màscara FFP2. En el cas de no portar la màscara FFP2 es podrà denegar l’accés a l’aula.\nEls laboratoris “físics” dels departaments començaran a usar-se?\nSí. Seguint les restriccions imposades per les directrius publicades (http://www.upv.es/entidades/acom/infoweb/ai/directrices_generales.pdf ). Recordeu que no es poden compartir els ordinadors, per la qual cosa l’alumnat haurà de portar el seu portàtil i no compartir-lo amb ningú.\nSobre mobilitat en aules: És important destacar que el professorat i l’alumnat no poden desplaçar-se pel laboratori i les aules per a interactuar amb l’alumnat. No està permés agrupar alumnes per a treballs en grup.\nDesapareix la necessitat de setmanes L1 i L2?\nSí, efectivament, passem a la normalitat i ja pot vindre tot l’alumnat.\nDesapareix la separació mínima entre alumn@s?\nSí. Les directrius recomanen espaiar al màxim, però s’ha eliminat la separació mínima.\nJa no són necessàries la transmissió i/o enregistrament de les classes?\nNo són necessàries. El nou escenari de presencialitat màxima implica la volta a la normalitat pel que fa al format de la docència. De totes maneres els Videoapuntes i TEAMS han arribat per a quedar-se, són eines que tots/as podem usar per a ajudar-nos i millorar la docència.\nEn aquest context sol·licitarem al ASIC un canvi en la configuració: no es gravaran les classes per defecte en Videoapuntes i no serà necessari utilitzar TEAMS. El professorat podrà fer ús de TEAMS i programar enregistraments de Videoapuntes si així ho desitja.\nSempre hem d’estar atents/as a situacions de contagi i quarantena de l’algun alumne/a o grup d’alumnes per a emetre i gravar les classes (o proporcionar una solució alternativa) en un període concret.\nL’experiència adquirida en la docència en línia i la infraestructura de la qual disposem ens ajudarà en futures situacions d’alerta (taronja/roja) a no suspendre les classes i passar-les temporalment a en línia.\nEl professorat podrà requerir l’assistència presencial a classe?\nSí, el professorat podrà requerir l’assistència presencial a les seues classes. L’alumnat que no puga assistir podrà sol·licitar la dispensa acadèmica argumentant i documentat les raons que li impedeixen l’assistència.\nDavant qualsevol contagi o quarantena COVID s’ha d’informar la següent adreça:\nFinalment, recordeu que no està permés accedir ni romandre a les aules ni altres espais de l’escola fora dels seus horaris de classe.