Ponten Pie - ttp\nLa companyia Ponten Pie va néixer l’any 2009 de la mà del seu director Sergi Ots, amb la vocació de crear projectes personals relacionats amb les arts escèniques, tenint així un espai personal i independent per a la creació i la recerca teatral.\nPonten Pie busca l’originalitat d’una forma no habitual dins de la interpretació i posada en escena en els seus projectes; busca arribar d’una manera particular a l’espectador implicant-lo directament dins de la història que estan presenciant. Treballa d’una manera molt minuciosa la potència estètica i visual en els seus muntatges, buscant en el treball dels seus intèrprets una peculiar veritat dramàtica, ja sigui des del vessant del text com del cos, convertint cada peça en un petit món real i autèntic. L’estil dels seus projectes, on es barregen diverses disciplines teatrals, s’ha denominat com un dels nous llenguatges teatrals.\nCarrer Milton 10-12 2º2º,


Noves normatives sobre lloguer d’habitatges | coopsetanta\nNoves normatives sobre lloguer d’habitatges\nTant el govern de l’Estat com la Generalitat han realitzat recentment modificacions a les respectives legislacions sobre aquesta matèria.\nEl Consell de Ministres va aprovar el passat 1 de març RDL 7/2019 de mesures urgents en matèria d’habitatge i lloguer. Recull un conjunt de mesures, la majoria d’elles ja incloses en el RDL 21/2018 que fou derogat. Es destaquen les següent novetats:\nExtensió dels terminis de pròrroga obligatòria dels contractes de lloguer dels 3 anys actuals a 5 (7 anys si l’arrendador és persona jurídica)\nAmpliació del termini de pròrroga tàcita que passa d’un any a 3 (5 anys quan l’arrendador sigui persona jurídica)\nLimita a l’IPC l’actualització de la renda en un mateix contracte.\nLes despeses de gestió immobiliària i de formalització del contracte seran de càrrec de l’arrendador, si és persona jurídica.\nEs limiten les garanties addicionals a la fiança fins a un màxim de 2 mesos.\nLes comunitats de propietaris podran limitar o condicionar el lloguer turístic per una majoria qualificada de 3/5 parts dels propietaris.\nEn casos de desnonament de famílies vulnerables, l’òrgan judicial haurà de comunicar el llançament als serveis socials i el procediment podrà ser suspès fins que aquests adoptin les mesures que considerin oportunes.\nPel que fa a la Generalitat, el passat 5 de març es va aprovar el Decret llei de mesures urgents per millorar l’accés a l’habitatge. Entre les novetats més importants hi ha:\nMecanismes d’adquisició preferent a favor de la Generalitat en el cas de transmissions oneroses de sòls privats que formin part de les reserves de protecció pública o d’immobles amb habitatges arrendats que es venguin sencers.\nEls ajuntaments i la Generalitat podran adquirir sòl mitjançant el dret de tanteig i retracte o mitjançant l’expropiació forçosa.\nAls municipis amb demanda residencial forta s’impulsarà la construcció d’habitatges de protecció pública per destinar-los al règim de lloguer.\nEs podran posar multes coercitives o expropiar els pisos de persones jurídiques que portin més de dos anys buits i els que formen part d’edificis en construcció pendents d’acabament des de fa més de dos anys amb obres executades en més del 80%.\nEn els contractes de lloguer i en la seva publicitat s’haurà de consignar l’Índex de Referència del preu del lloguer en la zona per a habitatges de característiques similars.\nNomés els arrendadors dels habitatges llogats amb rendes inferiors a aquest índex es podran beneficiar dels ajuts públics adreçats al foment del lloguer.\n*Article consultat, copiat i adaptat parcialment de https://www.diba.cat/es/web/consum/-/noves-normatives-sobre-lloguer-d-habitatg-1 a data 10 d’abril de 2019


Si bé durant aquest període el paviment de la zona queda acabat amb la subbase convenientment compactada, encara no està finalitzat i per això no es permet el trànsit provisional de vehicles. Alhora tampoc es permet estacionar a tota la zona afectada pels treballs: la zona no està en condicions per poder-ho fer. Alhora, cal recordar que es pot continuar estacionant vehicles a l’aparcament municipal situat a la banda est del nucli, al carrer Sant Ponç, conegut popularment com a Can Juanola.\nL’Ajuntament de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l’Heura seguirà informant de totes les novetats. En aquest sentit aquesta setmana s’ha enviat un ban informatiu municipal a la ciutadania.\nAquesta obra compta amb una subvenció de 250.000 euros per part de la Generalitat de Catalunya. L’Ajuntament de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l’Heura va presentar diverses propostes al PUOSC (Plà Únic d’Obres i Serveis de Castalunya) i aquesta va ser l’escollida. L’objectiu del Pla és impulsar accions per tal de fer possible implementar les estratègies territorials que han de permetre als ens locals consolidar els criteris de desenvolupament que afavoreixin la generació d’oportunitats i la creació de sinergies amb els valors i els agents de cada indret.


CCOO presenta un pla per a la campanya fructícola | Lleida.com\nCCOO presenta un pla per a la campanya fructícola\nComissions Obreres va presentar ahir un pla amb què pretén dignificar, va assenyalar, la campanya de la fruita. Un punt de partida i de debat entre els diferents agents implicats i per al qual és necessari comptar amb dotació pressupostària.\nLa secretària general del sindicat a Lleida, Cristina Rodríguez, va presentar el pla que, per exemple, advoca perquè el Servei Català d’Ocupació (SOC) sigui l’encarregat d’organitzar una borsa de treball de persones interessades a treballar com a temporer. En cas que les organitzacions agràries o patronals mantinguin les seues, haurien d’estar coordinades amb les del SOC. Un altre dels puntals del seu programa és delimitar l’actuació de les empreses de treball temporal (ETT) que es fan servir a la campanya, incloent-hi exigències com que han de tenir presència física al territori i que acrediten no només que paguen el salari segons el conveni, sinó que tenen on allotjar dignament als temporers. El sindicat també vol que els agricultors i les centrals redueixin en la mesura possible els contractes temporals apostant, per exemple, per la figura del treballador fix-discontinu.\nEl sindicat fa una crida al consumidor a favor de preus justos al pagès\nEl punt quart del seu pla passa per la regularització dels immigrants que són al territori i no tenen la documentació en regla. Es tractaria d’acabar amb una situació que impedeix que siguin contractats.\nCristina Rodríguez també va defensar que es recuperin les subvencions per al manteniment i la millora dels allotjaments agraris, així com crear un mapa d’albergs municipals i una xarxa perquè ningú, va assegurar, hagi de dormir al carrer.\nEl sindicat reclama també una campanya per donar a conèixer la recollida de la fruita de Lleida i sensibilitzar la població.\nEn aquest punt, defensa que “és necessari buscar un equilibri entre tots els agents de la cadena de producció perquè ni agricultors ni intermediaris ni clients no en surtin perjudicats”. “Els preus justos per a la fruita són necessaris per poder dignificar el treball del camp”, conclou.\nEl Govern assegura que tots els inscrits al registre d'autònoms que compleixin amb els requisits cobraran


Una invitació per celebrar Santa Cecília amb la Banda | FET a TARRAGONA\nPublicat el 15 de Novembre, 2015\nImatge d’un concert de la Banda Unió Musical de Tarragona (foto: cedida)\nS’acosta Santa Cecília, patrona dels músics, el dia gran de la Banda Unió Musical de Tarragona. Enguany el 22 de novembre cau en diumenge i el concert tradicional de la BUMT tindrà lloc el mateix diumenge a les 18,30 h. al Teatre Tarragona i amb la participació de totes les seccions de l’entitat. Banda Simfònica, Banda Juvenil, Banda infantil i la Big Band Bumt, que s’estrena aquest 2015.\nOscar Miguel Losada, Carles Lorente Femenia i Núria Ferrer Pinyol seran els encarregats de dirigir els prop de 150 músics de les diverses seccions que celebraran el dia de la patrona de la música amb un concert especial i un repertori molt variat. El concert servirà també per donar la benvinguda als músics que s’han incorporat a la banda durant els darrers mesos.\nSi voleu anar convidats al concert de Santa Cecília de la Banda Unió Musical de Tarragona, tenim dues entrades per regalar entre els subscriptors de la revista. Podeu participar en el sorteig enviant un correu electrònic a l’adreça subscripcions@fetatarragona.cat abans de la nit de dijous 19.\nRecordeu que el concert tindrà lloc diumenge 22 a les 18,30 al Teatre Tarragona.


El mosquit i el camell: La presó de Lleida\nLa versió de “La presó de Lleida” que vaig posar ahir, jo no la coneixia. De fet, estava buscant per Internet la típica, la que canta el Joan Manuel Serrat i que és més o menys la que jo coneixia, i em vaig trobar aquesta. Vaig patir una mica per endreçar-la, perquè entre altres coses qui la va copiar s’havia saltat alguns dels versos que es repeteixen, i no quadrava amb la música. Aquesta mena de romanços ho fan força, això de repetir versos, i vaig haver d’endevinar com devia ser la versió correcta… Però el més curiós va ser que de tant en tant apareixia la paraula “animador”, que no tenia cap sentit en aquest text, i que de fet havia de ser “aimador”. I és que havia actuat aquesta mena de malvat manipulador de textos que s’anomena “corrector automàtic”, i com que això d’“aimador” no li sonava ho havia substituït sistemàticament per “animador”. Jo crec que caldria fer una llei prohibint els correctors automàtics, que són un dels grans instruments de desnaturalització de la llengua…\nBé, doncs com he dit, aquesta versió no la coneixia. I és obvi que la intencionalitat del text és radicalment diferent de la que s’ha popularitzat més, i que s’acaba amb allò de “a cada cap de forca poseu-hi un pom de flors…”. És a dir, que s’acaba amb un to de romanicisme tràgic i resignat, que poetitza la mort per amor.\nI en canvi, la versió llarga, que certament deu ser l’original, el que fa és rebel·lar-se contra l’autoritat amb tot l’enginy del món, utilitzant “dormitori del bo” (que bé que sona!), i aconseguint que els presos fugin. És molt millor això que el romanticisme tràgic i resignat… Tot i que també té un final molt romàntic, però no gens tràgic ni resignat, obert a fer que la història continuï: “Girat cap endarrere, guaitava el seu amor…”.\nM’ha agradat, descobrir aquesta versió llarga i de to tan diferent. En quin moment es devia popularitzar la versió escurçada i “redireccionada”? (Josep Lligadas)\nPublicat per Mercè Solé a 19:27


els beneficis per a la salut de ser amables amb tu mateix - Salut Mental, Agost 2021\nEl camp emergent d’investigació d’autocompatió està demostrant que ser amable amb vosaltres mateixos és una de les millors coses que podeu fer per a la vostra salut.\nTindràs menys estrès\nTots som prou difícils amb nosaltres, criticant tot, des de les cuixes fins a la nostra feina d’aparcament, fins als nostres comentaris fora de la feina. I no té conseqüències. Una dura autocrítica activa el sistema nerviós simpàtic –la baralla o el vol– i eleva les hormones de l'estrès com el cortisol al nostre torrent sanguini, afirma Emma Seppala, doctora, directora de ciències del Centre de Recerca i Educació de la Compassió i Altruisme de la Universitat de Stanford i autora de La pista de la felicitat . Massa cortisols poden provocar problemes que van des de l'augment de pes fins a problemes cardiovasculars. Introduïu l’autocompatió, cosa que significa tractar-vos de la manera com tracteu a un amic que passa una estona difícil, amb suport i comprensió, en lloc de criticar. Els estudis han demostrat que l'ús de tècniques d'auto-compassió pot revertir la tendència negativa de la crítica i el cortisol. “Quan practiqueu l’autocompatió, reduïu la cortisola de l’hormona de l’estrès, que elimina l’estat d’estrès”, diu Deborah Serani, psyD, guardonada autora de Viure amb depressió i professor de psicologia a la Universitat Adelphi. Com més us quedeu amb els pensaments positius, més dopamina augmenta, que inunda el vostre cos amb hormones de bona sensació. Com podeu practicar l’autocompatió? En lloc de dir coses com com podria fer això? Sóc un idiota! ”, Podríeu dir, he tingut un moment d'absència de pensament i està bé, podria passar a qualsevol , diu el doctor Seppala. Apreneu 15 estratègies de cinc segons per disminuir l'estrès.\nBaixarà el ritme cardíac\nEn mode de lluita o de vol, el cor li bola i les pressions artístiques. La gent està amenaçada quan lluita, de manera que la resposta natural a l'amenaça és atacar el problema, que en aquest cas és tu mateix, diu Kristin Neff, doctora, professora de la Universitat de Texas d'Austin, autora de Autocompensa i pioner en el camp. Aquest mecanisme instintiu és per això que som tan capaços de ser durs amb nosaltres mateixos. Però reduint la resposta a la lluita o al vol del cos amb amabilitat, reduireu la freqüència cardíaca i la pressió arterial, cosa que us ajuda a la salut cardiovascular. Quan la freqüència cardíaca és flexible, cosa que significa que pot ajustar-se a qualsevol cosa que passi, això és un signe de no estar en aquesta baralla o fugir, així que no sou tan reactius i sou capaços d'ajustar-vos més, va dir el doctor Neff. diu. A continuació, es mostren 9 maneres d’aturar els danys de l’autoconeixement negatiu.\nPotenciarà la vostra funció immune\nLa investigació està creixent sobre el vincle entre la ment i la salut corporal; una revisió d’estudis de la Universitat de Kentucky va comprovar que l’estrès té un impacte en el sistema immune. Això es deu al fet que en el mode de lluita o de lluita, altres sistemes s’alenteixen temporalment per donar l’oportunitat al cos d’afrontar l’amenaça, però amb estrès crònic es mantenen alentits. Podeu contrarestar aquesta dinàmica sent més amable amb vosaltres mateixos. La funció immunitària sembla millorar-se per l'auto-compassió, afirma el doctor Neff. Hi ha informes que la gent presenta menys símptomes com la tos i el refredat. Tot està relacionat amb la reactivitat a l’estrès. ”En un estudi es va mostrar un mètode per practicar l’autocompensa,“ meditació de la compassió ”, per reduir la resposta immune provocada per l’estrès. Però el doctor Neff diu que la meditació completa no ha de ser part de l’autocompatió per obtenir els beneficis. Com a part del nostre programa d'autocompensa conscient, ensenyem una 'pausa d'auto-compassió', en què us dirigiu cap a vosaltres mateixos i la vostra lluita per recordar-vos que és amable, que tingueu humanitat comuna i que sou conscients, afirma el doctor Neff. . Esbrineu nou hàbits innocents que podrien arruïnar el vostre sistema immune.\nSeràs menys inquiet i deprimit\nNo és d’estranyar que ser dur amb nosaltres mateixos ens condueixi cap a problemes de salut mental com l’ansietat i la depressió. Hi ha una literatura realment robusta que l'augment de l'autocompatió redueix la depressió, afirma el doctor Neff. Amb la compassió de si mateix, recordes la humanitat comuna: els errors, el fracàs i la lluita formen part de la condició humana, la qual cosa allibera un sentiment d'aïllament, afirma el doctor Neff. En realitat és la sensació d'aïllament que sembla ser la més responsable de la depressió. L'autocompatió ajuda a protegir-nos de la depressió ajudant-nos a estar més connectats. La investigació demostra que l'auto-compassió aprofundeix en l'empatia, afirma el doctor Serani. Molts que practiquen l'auto-compassió denuncien que tenen connexions més significatives amb altres que els que no. Juntament amb la reducció de la depressió es redueix l'ansietat. Una de les característiques clau de l'autocompatió és que us proporciona més perspectiva, afirma el doctor Neff. En realitat podem sortir de la nostra pròpia història i això permet que et perdis menys en el drama de l'ansietat quan passin coses difícils. Aquí hi ha 12 maneres d'ajudar algú amb depressió.\nEt compliràs amb els objectius de baixar de pes\nSer amable amb tu mateix i en un bon lloc emocional pot ajudar a trencar la connexió d’estrès-alimentació. L'auto compassió ajuda les persones a mantenir-se en els seus objectius de pèrdua de pes, ja que l'ajuda a gestionar les vostres emocions i, sovint, els nostres comportaments alimentaris poc saludables es veuen motivats per dificultats amb la regulació emocional, afirma el doctor Neff. L'autocompatió està relacionada amb comportaments alimentaris més saludables; les persones solen aturar-se quan estiguin plens, per exemple, si són més autocompatibles, mentre que les persones mantenen la seva alimentació excessiva com a manera de treure emocions negatives. amable amb tu mateix et proporciona la motivació per seguir endavant, encara que tinguis desnivells de dieta. Un estudi disfressat de prova de gust va tenir que els participants que anaven a dieta mengessin un bunyol. A la meitat se'ls va dir que no se sentís malament en menjar-se el bunyol, i els dos grups es van posar a una habitació amb un bol de caramels. La meitat que es deia que era autocompatible en realitat menjava menys caramels que el grup que no se li va dir, amb la qual cosa s'adapta millor a la seva dieta. L’auto compassió també pot fomentar una imatge corporal sana, de manera que hi ha menys vergonya al voltant de la pèrdua de pes sana. “La investigació diu que l’alta autocompensa prediu menys preocupacions d’imatge corporal”, afirma el doctor Serani. Quan es tracta de la confiança de la imatge corporal, més compassió en si mateix, més s'accepta qui està dins i fora. Llegiu 50 maneres de baixar de pes sense una mica d'exercici.\nVostè millor gestionarà la diabetis\nPla de menjar de 21 dies per a la pèrdua de pes\nTot i que l’auto-compassió pot beneficiar-se d’una àmplia varietat de condicions de salut, una de les específiques que presenta el doctor Neff és la diabetis. Una companya nostra només va fer un estudi amb pacients amb diabetis i com els afecta l'auto-compassió, diu. No només va trobar que els va ajudar a afrontar la dificultat de patir diabetis, sinó que va trobar que estabilitzava els nivells de glucosa. Això té sentit perquè, segons la Clínica Mayo, l'hormona de l'estrès cortisol augmenta la glucosa a la sang. Per tant, reduir l’estrès mitjançant l’autocompatió podria ser una forma d’ajudar a gestionar la diabetis. La mentalitat emocional de l'auto-compassió ajuda realment a les persones a no tenir aquests picos constants de glucosa, que és un dels majors problemes amb la diabetis, afirma el doctor Neff. Quina és la sorprenent nova raó de l’augment de la taxa de diabetis?\nAfrontareu millor el dolor crònic\nSi canvieu la vostra mentalitat des de la crítica a la compassió, en realitat podeu canviar la manera de reaccionar el vostre cos al dolor. La gent reporta menys dolors i experimenta menys dolor físic, afirma el doctor Neff. El dolor és sovint causat per la tensió i la resistència, de manera que quan ens suavitzem una mica en contra de la dura reacció, tendeix a reduir la quantitat de dolor que experimentem físicament. Canviar la seva mentalitat sobre el dolor pot ajudar-vos a afrontar-ho tot. problemes crònics d’esquena al treball. La meditació també pot ajudar a relaxar el cos perquè pugui controlar millor el dolor. La ciència sap des de fa molt temps que la consciència i la meditació faciliten el dolor alliberant endorfines, afirma el doctor Serani. La meditació també us pot ajudar a acceptar les sensacions tal com són, i aquesta perspectiva pot ajudar-vos a replantejar la manera de pensar del dolor. Descobriu set maneres de millorar la vostra postura i alleujar el mal d’esquena.\nReclamaràs el teu cervell\nSi feu servir la meditació conscient com a part de la vostra pràctica d’auto-compassió, en realitat pot ajudar a canviar el vostre cervell per a millor. La meditació ajuda absolutament al cervell a funcionar de manera més eficaç; en realitat canvia l'estructura i la redirecciona, afirma el doctor Neff. Augmenta el gruix cortical, que és la part del cervell que ajuda a la comunicació entre cervells, de manera que ajuda al cervell a estar més integrat i funcionar més en el seu conjunt. La doctora Seppala assenyala que les seves investigacions han demostrat que la meditació amb amabilitat amorosa té un impacte en les àrees del cervell relacionades amb la connexió social, i un dels principals motius d’autocompatió és trobar la nostra humanitat comuna i sentir-nos menys sols. En recalcular el cervell per observar en lloc de perdre's en el flux d'emocions, sensacions i sentiments, estàs canviant el teu circuit cerebral, diu. A continuació, es mostren els avantatges més convincents de la meditació.\nDeixareu de fumar\nL’autocompatió pot literalment ajudar-vos a deixar de fumar un hàbit de fumar. Hi va haver un estudi que va demostrar que formar persones en autocompensa durant tres setmanes va ajudar a la gent a deixar de fumar, afirma el doctor Neff. A l'estudi, els investigadors van trobar que l'auto-compassió era especialment eficaç si els participants tenien poca predisposició a canviar i autocrítica, de manera que l'auto-compassió pot motivar-nos i convertir la nostra mentalitat sobre nosaltres mateixos. Com que molts fumadors saben que no els va bé, la incapacitat de deixar-se pot sentir vergonya, però tractar-se amablement amb el reconeixement que deixar de fumar és difícil pot ajudar-te a tenir més èxit. Aquesta actitud és una manera de mirar qualsevol mal hàbit que busqueu frenar, per exemple, un altre estudi va demostrar que va ajudar a reduir el consum d'alcohol, afirma el doctor Neff. Els ex-fumadors revelen què els va ajudar a deixar-se bé.\nSeràs més motivat a fer exercici\nQuan et sents bé, tens més sort per sortir i ser actiu físicament, i et sents bé si et tractes amb amabilitat. Si us preocupa vosaltres mateixos i no voleu patir, estareu més motivats a fer coses com l'exercici, afirma el doctor Neff. Quan la gent fa exercici perquè gaudeix i vol ser saludable, és més probable que sigui un hàbit de tota la vida. L'exercici és molt més sostenible si voleu fer-ho; és intrínsecament més satisfactori, a diferència de només intentar semblar millor amb els vostres texans, diu. I, tot i que ser amable vol dir que és fàcil amb tu mateix si saltes un dia, això no vol dir que no et responsabilitzis. La gent creu que l'auto-compassió va a minar la seva motivació o fer-los esclafar i no ser responsable de les seves accions, però el contrari és cert, afirma el doctor Neff. La crítica vergonyosa i destructiva soscava la vostra motivació perquè perds la fe en tu mateix i tinguis por del fracàs, per la qual cosa et rendeixes. Ella diu pensar com animaria a un nen, no dient-los que són un perdedor que no val la pena, sinó que dient que creus en ells i que poden fer-ho. A continuació, es presenten 14 beneficis subtils però potents per a la salut de fer exercici.\nEls vostres cuidadors no es cremaran\nL’autocompatió també podria afectar indirectament la vostra salut si els seus cuidadors, inclosos membres de la família o treballadors sanitaris, tracten ells mateixos amb amabilitat. Per a les persones la professió o la vida de les quals consisteix en donar als altres, l'autocompatió els ajuda a mantenir la donació sense cremar-se, diu el doctor Neff. És com si carregueu les bateries pròpies. Si un cuidador continua donant sense ajudar-se, definitivament es quedaran sense els seus propis recursos, segons ella. Segons un estudi de Portugal, practicar l’autocompatió per reconèixer les seves pròpies necessitats permetia a les infermeres afrontar millor la “fatiga de la compassió” o l’esgotament de tenir cura dels altres. Llegiu més consells per evitar la crisi dels cuidadors.\nPots afrontar els reptes de la vida millor\naliments per a una dieta positiva del grup sanguini\nEls estudis demostren que l’autocompatió us pot ajudar a fer front a qualsevol cosa que us passi la vida, des del càncer fins a la infertilitat fins a la criança d’un nen amb autisme. En prevenir els efectes derrotadors de l'autocrítica, l'autocompensa ens permet mantenir la tranquil·litat i retenir la nostra energia, diu el doctor Seppala. A més de tenir consciència de com parles a tu mateix, suggereix altres estratègies d’autocompensa com escriure una carta, desenvolupar un mantra o frase com: “Puc ser amable amb mi mateix en aquest moment de patiment” o fer un dia a dia llista d’agraïments. En aprendre a afrontar les adversitats, podeu ser prou resistent en el cos i la ment per fer front a qualsevol repte de salut. L'auto compassió és una força, afirma el doctor Neff. En realitat l'ajuda a afrontar les dificultats de la vida. Obteniu més beneficis d'agraïment per a la salut.\nPublicat A Salut Mental\ndr hyman 10 dies de sucre desintoxicació\nquant suc de remolatxa haureu de beure al dia\nquè s’ha d’utilitzar per a les ungles trencadisses


Foc i Modernisme a Les Borges del Camp | Salou.com | Oci, turisme i cap de setmana\nLes Borges del Camp és un municipi d’uns 2200 habitants que es troba estratègicament situat al peu dels darrers contraforts de la serralada prelitoral de la Mussara, i s’obre a la plana del Camp de Tarragona i la platja. És la porta natural per endinsar-se al Priorat i a les Muntanyes de Prades però es troba a 15 minuts de les platges daurades de Salou. Ben comunicat amb les principals poblacions de la Costas Daurada (Reus, Salou, Cambrils, Tarragona, la Pineda Platja) és un municipi que ofereix una bona varietat de serveis comercials, gastronòmics, sanitaris i socials, bancaris, educatius i culturals. A més, celebra unes festes de caràcter ancentral i el Modernisme està representat en la seva singular ermita.\n- Sant Antoni, el tercer dissabte de gener\n- Capvuitada: al juny 8 dies després de Corpus\n- Mare de Déu de la Riera: el 8 de setembre, encara que l'acte principal és l'Arribada el 7 de setembre a la nit\n- Coca a recapte\n- Oli d'oliva verge extra DOP Siurana\nLes Borges del Camp disposa d’una excel·lent coca en recapte, amb diferents varietats i tamanys, que es pot adquirir en els diversos forns de pa del municipi. Aquests establiments gaudeixen de fama per la qualitat de les seves coques i del pa, sobretot de pagès, sense desmerèixer altres productes dolços típics com pastissos o tortells.\nEn l’apartat dels productes alimentaris de qualitat, en la visita a les Borges del Camp no es pot oblidar l’agrobotiga de la Cooperativa on es pot adquirir oli verge extra de la Denominació d’Origen Protegida (DOP) Siurana, un oli d’excel·lent qualitat procedent d’oliva arbequina. A l’agrobotiga també es pot adquirir vi de qualitat de la zona (DOQ Priorat, DO Montant, DO Tarragona) i altres productes artesanals com melmelades o fruits secs.\nEls embotits, i sobretot les llonganisses fresques i seques, també artesanals, són altres productes que han donat cert renom a les Borges del Camp, i que es poden tastar en els restaurants del municipi i adquirir en els diferents establiments d’alimentació del poble.\nErmita modernista d'un col·laborador de Gaudí\nMés enllà dels productes agroalimentaris, les Borges del Camp és l’únic municipi de la zona que té una ermita modernista. Consagrada a la patrona de localitat, la Mare de Déu de la Riera, està edificada sobre l’antiga ermita dedicada a Sant Bartomeu, antic patró de la vila, del segle XII. Es troba situada a uns 800 metres a ponent de la vila i es va edificar a principis del segle XX (1903-1904) per l'arquitecte Francesc Berenguer i Mestre, un dels col·laboradors més directes d'Antoni Gaudí, màxim exponent del Modernisme. Les obres foren finançades pels marmessors de Magdalena Martorell, filla de la vila i benefactora. Durant la Guerra Civil, l’ermita va ser reconvertida en polvorí i parcialment destruïda. La reconstrucció es va realitzar en 1954.\nL’ermita guarda la talla romànica policromada de fusta de 90 cm, datada del segle XIII, que és la protagonista de la Festa Major de les Borges del Camp que se celebra en honor de la Mare de Déu de la Riera, el 8 de setembre. L’acte més emblemàtic és l’Arribada, que en 2010 va se declarada Festa Tradicional d’Interès Nacional per la Generalitat de Catalunya.\nFesta tradicional: la lluita entre el bé i el mal\nL’Arribada consisteix en un romiatge multitudinari des del poble fins a l’ermita de molts borgencs i borgenques, i persones de fora vila, per anar a buscar la Mare de Déu a les 21.30 h del 7 de setembre. En iniciar el camí de tornada al poble, els Diables precedeixen la comitiva i encenen les seves carretilles en una simbòlica lluita on el foc, les espurnes i els trons volen evitar l’Arribada de la imatge al municipi. Aquesta lluita continua durant tota la processó fins a arribar a l’església parroquial de l’Assumpció, al mig del poble, on finalment la Mare de Déu venç els Diables i pot entrar a l’església per a ser venerada per tot el poble, Diables inclosos.\nPrecisament els Diables són un dels elements més característics de l’Arribada, ja que preserven la forma més ancestral de fer el Ball de Diables, i és el màxim exponent a la zona. De la participació regular del Ball de Diables en aquest acte de la Festa Major de les Borges del Camp hi ha constància des de 1880, tot i que es coneix la seva existència amb anterioritat. Per aquests motius, el Ball de Diables va ser declarat Element Festiu Patrimonial d’Interès Nacional, també en 2010.\nPer tot plegat, l’Arribada, és una festa singular arrelada en la llunyana veneració a la Mare de Déu trobada i amb el característic element festiu tan tradicional i autèntic dels Diables, que aporta una plàstica, uns colors i un ambient únic a la Costa Daurada.\nCatifes de flors i la història de les calamarçades\nL’altra festa típica de les Borges del Camp és la Capvuitada, que també té més de 200 anys d’història, i que se celebra al juny, 8 dies després de Corpus. En aquest cas la singularitat ve per la tradició de guarnir els carrers per on ha de passar la processó amb catifes fetes artesanalment amb flors i d’altres materials, i de penjar domassos als balcons per saludar el pas del Santíssim Sagrament sota pali.\nL’origen de la festa se situa el 1796 quan una forta pedregada va destruir bona part de la collita del poble. El cas és que aquest fet es va repetir durant 5 anys seguits,fins que el 29 de juliol del 1800 la pedregada va ser tan forta que a més de perdre tota la collita també es va destruir bona part de les vinyes, les oliveres, els avellaners i altres arbres fruiters i hortalisses del municipi.\nEl mal va ser de tal gravetat que els caps de casa es van reunir i, després de debatre el tema, l'única solució que saberen trobar va ser la d'encomanar-ho tot a Déu, i així va ser que decidiren, unànimement, votar la festa de Capvuitada, que començà a celebrar-se l'any següent, és a dir, el 1801, per tal d'imposar la divina protecció de la vila contra les pedregades. Des de llavors, cada any, els dijous de la vuitada de Corpus, se celebra una processó pels carrers guarnits amb catifes de flors, i des d'aleshores no ha fet cap més calamarsada greu a les Borges del Camp.\nEtiquetes: les borges del camp, costa daurada, què veure, què visitar, modernisme


CASES DE PAGÈS: Degollats, a Sant Pere de Torelló – La Vall del Ges i el Bisaura\nCASES DE PAGÈS: Degollats, a…\nSituada al bell mig del congost del Forat Micó, en uns planells on el riu Ges fa una grossa revoltada, envoltada de marges i cingleres, la casa de Degollats és del tot pintoresca.\nLluny de tot arreu, fa molt de temps que està en ruïnes, si bé no ha sigut fins fa pocs anys, que hi ha arribat una pista forestal des de la veïna casa de La Vall, apte només per vehicles tot terreny o maquinaria agrícola, que va vorejant el camí ral per sobre seu fins travessar-lo, poc abans d’arribar a la tosca de Degollats, des d’on comença a baixar cap als plans de la casa. Abans, per arribar a la casa, només hi havia el camí de ferradura, que passa pel davant mateix de la tosca, i que superava Lo Grau de Degollats, també anomenat Pas de Degollats, un corriol difícil, especialment per cavalleries, que encara avui travessa la cinglera a una alçada considerable sobre el riu Ges. Era el camí que anava de Sant Pere a Vidrà, dit de La Portella, que feien servir també els que havien d’anar a moldre al molí del Salt.\nLa casa ja la trobem anomenada així en un cens de La Vola i Curull de l’any 1780, i a principis del segle XIX consta com una de les quinze masoveries de El Cavaller de Vidrà.\nEl seu amo, la va descriure així en aquells anys, en el seu: llibre d’agricultura:\n«Se compon de unas 4 quarteras (…) Ama lo fangarse sovint, y en los Estius lo sol acostuma atropellar la vianda, però com és terra dolsa ama molt lo blatdemoro, y fasols. Y se acostum a fer bon blat… En ningun paratge pot transistarse ab carretas. Lo Masover deu fer quiscun any, posanthi lo Amo la llavor, uns pochs de pèsols, faves amplas, estirabechs, y ensiam primarenchs, y después alguns clots de melonar, y carabassas rebaquetas, per ser un clima més calurós que Vidrà… La casa és petita y dolenta, e igualment lo corral (…) Està ben afruiterada de pomeras, pruners y cirers, y plantada de olms, y freixes.»\nRamon Vinyeta també ens descrivia el camí ral que passava per Degollats l’any 1951, a 15 minuts a peu des de La Vall.\n«Tosca de Degollats, arran mateix del camí. L’aigua es despenja de la corcada tosca formant nombrosos regalims o degotalls, oferint, sobretot en períodes d’humitats, un sorprenent efecte. La seva original estructura, contemplada de lluny aparenta talment un descomunal orgue de pedra. A la propera font que proveeix la cascada, s’hi puja per un dreturer viarany. S’aixeca al dessobre l’encinglerat turó de Degollats, talaia immillorable de tot el congost del Ges. El paisatge, en general, és feréstec i escabrós. El riu, que passa poc més avall del camí, descriu constants revoltades, enfonsat entre balsos de penyes i atapeïda vegetació.\nDegollats. Rònega masia edificada en un replanet damunt del riu. Queda a curta distància a la dreta. El camí s’enfila en ziga-zaga pel repeu de les cingleres que reclouen la vall».\nDegollats consta en el cens de la Vola i Curull de 1780, i en el llibre d’amillarament de la Vola de 1851.\nReferent a l’origen del nom de la casa existeix una bonica llegenda que explica en Ramon Vinyeta en el seu llibre Llegendes i Tradicions de la Vall del Ges i dels seus contorns, editat l’any 1979.\nPropers a la casa, hi podem trobar trobar el roure de Degollats i la tosca de Degollats.\nPreviousPrevious post:CASES DE PAGÈS: Torbat, a Sant Pere de TorellóNextNext post:CASES DE PAGÈS: El Güell, a Sant Pere de Torelló


Grup d’1 a 3 anys – 7 estrelles\nGrup de 3 a 6 anys\nGrup d’1 a 3 anys\nA partir de les 8:30 van arribant els infants. Entren a la sala i comença el seu joc lliure. Donem temps i espai per al joc ja que creiem que és una activitat vital per al creixement de l’infant. El fet que els nens i nenes puguin estar amb ells mateixos i puguin crear el seu propi joc sense la direcció o la intervenció d’un adult és molt valuós. Durant aquestes estones de joc, s’estableixen fonaments importants d’autonomia, autoestima i creativitat; és ell qui decideix a què jugar i de quina manera, sense dependre de l’ajuda d’algú extern. No hi ha expectatives del què ha de fer, tal sols ha de SER.\nEs proporcionen joguines senzilles que sempre tenen a l’abast, fetes de materials naturals diversos (fusta, llana, seda, etc.) que permeten un joc ric i creatiu. S’intenta cuidar l’harmonia de l’espai i de les joguines, tant amb els colors, la forma o la posició dels objectes, per tal de fer més agradable l’ambient.\nCap a les 10 van sortint cap a fora al jardí, on hi ha material divers per afavorir un altre tipus de joc (còrrer, saltar, enfilar-se, tocar la terra, les fulles, etc.)\nEn el grup d’1 a 3 anys el moment dels àpats és un moment d’intimitat entre l’educadora i la nena o el nen. Cada infant menja sol o amb l’ajuda de l’educadora en un moment reservat únicament per a ell, o en un petit grup quan són més grans, donant d’aquesta manera l’atenció i el temps perquè mengi amb tranquil·litat.\nEl canvi de bolquers o de roba és un moment íntim entre l’infant i l’adult. Durant aquests moments es va creant un vincle que pot afavorir l’aprenentatge i l’autoestima del nen o la nena. Partim de la base que un infant és una persona en procés de creixement (com totes nosaltres) i com a tal, el tractem amb cura i respecte. En aquests espais d’intimitat li oferim seguretat i afecte; mantenim una comunicació tant visual com física per tal que senti que el tenim en compte; respectem els seus moviments; fem servir un to suau; demanem la seva col·laboració i deixem temps perquè actuï si és que ho vol; el canviem sempre al mateix lloc i ho fa sempre la mateixa persona. Dediquem temps i presència a l’infant.\nEl moment d’anar a dormir és diferent per cada infant en funció de les seves necessitats, ritmes i hàbits. Aquest acompanyament en el moment de dormir també es fa, doncs, adaptat a les particularitats de cada cas. Les educadores coneixem el moment del dia en què aquell infant sol tenir son i és llavors que l’acompanyem al seu llitet.\nAmb freqüència, si no hi posem atenció i intenció, el món dels grans (preocupacions, dubtes, converses, etc.), pot eclipsar el món dels infants. A 7 estrelles, doncs, procurem estar presents quan acompanyem els infants en l’atenció diària de les seves necessitats, ja siguin necessitats emocionals, cognitives o fisiològiques. L’adult mira d’estar tranquil i no envair l’infant amb massa paraules. Som conscients que aquestes petites persones, si les hi deixem l’espai i el temps, tenen la possibilitat de desplegar el que duen a dins.


Rubalcaba a Rajoy: "En quin país viu vostè?"\nAcusa el president espanyol d'utilitzar la crisi com a "coartada" per aplicar tot allò que la dreta "mai s'havia atrevit a plantejar"\n2 min. Barcelona 25/02/2014 16:14\n651x366 Rubalcaba durant la seva intervenció en el debat de política general / EFE Rubalcaba durant la seva intervenció en el debat de política general / EFE\n"En quin país viu vostè?", ha etzibat el líder del PSOE, Alfredo Pérez Rubalca, al president del govern espanyol, Mariano Rajoy, durant la seva intervenció en el debat de política general al Congrés. El cap de l'oposició ha acusat el president espanyol de parlar sobre les "percepcions" de millora de l'economia però no sobre la "realitat" que viuen els ciutadans.\nRubalcaba ha subratllat que és "fals" que el pitjor de la crisi ja ha passat i que el govern espanyol ha fet l'únic que podia fer. El dirigent socialista, que podria estar encarant l'últim debat de política general com a líder del partit, ha retret a Rajoy que els ciutadans estan "pitjor" i que el PP sempre ha optat per polítiques que van en "contra dels més dèbils". De fet, al seu parer, el que ha fet l'executiu ha estat utilitzar la crisi com a "coartada" per fer "el que la dreta sempre havia volgut fer i mai va gosar plantejar".\nCom a exemple, ha detallat que en els darrers anys s'ha perdut un milió de llocs de treball, el deute ha augmentat en 250.000 milions d'euros i els autònoms i petites i mitjanes empreses tenen 250.000 milions d'euros menys de crèdit. També ha recordat que la reforma laboral aprovada pel PP ha provocat una baixada de sous, que els malalts han de pagar una part de la medicació hospitalària, que les dones han vist retallats els seus drets amb la llei de l'avortament, que són molts els estudiants que han perdut les seves beques i que cada cop hi ha més ciutadans en risc de pobresa.\nMés d'un centenar d'imputats per corrupció\nRubalcaba no s'ha estat de recordar els grans casos de corrupció que esquitxen el PP. "Molta gent pensa que vostè es va finançar il·legalment durant 20 anys", ha etzibat a Rajoy, i ha recordat que els populars ja sumen més d'un centenar d'imputacions pel cas Gürtel i el presumpte finançament irregular del partit.\nEl líder del PSOE també ha titllat de "cacicada" la modificació que vol fer el PP de l'Estatut de Castella-la Manxa per reduir el nombre de diputats. Al seu parer, l'únic que busquen els populars és una fórmula per dificultar l'accés de la tercera força parlamentària i facilitar que María Dolores de Cospedal torni a guanyar les eleccions. "Transformaran un sistema electoral proporcional en un de majoritari", ha alertat.\nRubalcaba: "No votarem a favor del dret d'autodeterminació, votarem que no"


Incuba BCN – Incuba\nIncuba Dones Barcelona és un projecte d’intervenció social per la millora de la convivència ciutadana i la cohesió social i que fomenta l’emprenedoria social femenina i l’autoocupació.\nAquesta acció, de 400 hores, ofereix un espai de formació i creixement d’idees emprenedores de caràcter comunitari, controlat i protegit, per a que dones d’escàs poder adquisitiu de diferent precedència i nacionalitat puguin construir la seva pròpia iniciativa comunitària, promocionant la interculturalitat i l’auto-ocupació dels col·lectius més vulnerables.\nPer fer-ho,el projecte ha creat una formació de qualitat, a través de la potenciació de l’acció comunitària, dels talents personals, l’empoderament i la creativitat, així com oferir les eines adequades per crear el seu projecte comunitari, la recerca de finançament i sostenibilitat de la iniciativa.\nAquesta acció està dirigida a dones d’escàs poder adquisitiu, de diferents procedències i orígens culturals, residents a la ciutat de Barcelona, amb capacitat de lideratge i motivació per formar-se en participació social i enfortiment comunitari a través de l’auto-ocupació i l’emprenedoria comunitària. Per poder accedir a la formació les candidates hauran de complir els requisits següents:\nSer dones majors d’edat residents a Barcelona\nTenir un projecte emprenedor.\nDomini del català o castellà.\nAssistència mínima del 80% de les sessions.\nPer tal de difondre la formació, s’han preparat els següents materials\nIncuba BCN 2018\nLes persones que vulguin inscriure’s a Incuba Dones Barcelona han d’omplir el formulari de contacte que trobaran a continuació. Les persones organitzadores del projecte es posaran en contacte amb les participants per poder realitzar una entrevista personal abans de començar el curs.


trastorn desafiant oposició (estrany) i nens\nQuè és el trastorn desafiant opositiu (ODD)?\nEl trastorn desafiant oposat (ODD) és un problema de comportament infantil.\nUn nen amb ODD:\nno farà el que la gent demani\ncreu que el que se li demana és poc raonable\ns'enfada i es mostra agressiu pel fet que se li demani que faci coses.\nDe vegades tots els nens són desobedients i cruixents, sobretot si estan cansats, molestos o frustrats. Però un nen amb ODD es comporta molt així, i el comportament ODD és tan greu que el nen té problemes per fer coses habituals i quotidianes.\nDiagnòstic de trastorn desafiant opositiu (ODD)\nPer obtenir un diagnòstic de ODD, el nen ha de tenir un estat d’ànim constant i irritant constant, juntament amb un comportament negatiu i desafiant que molesta a les altres persones. Un nen també ha de tenir almenys quatre símptomes de la llista següent.\nperd el clima\nargumenta amb els adults\nes nega activament a fer allò que els adults demanen i desobeeix les regles\nsovint molesta deliberadament a la gent\nsovint culpa als altres d’errors o comportaments desafiants\nse molesta fàcilment pels altres\nés sovint desagradable o no afectat.\nUn nen amb ODD mostra els símptomes:\nde manera que interfereixi amb les activitats habituals diàries\ncom a mínim durant sis mesos.\nSi creieu que el vostre fill pot tenir ODD, comenceu a parlar amb el vostre metge de capçalera per derivar-lo a un pediatre, psiquiatre o psicòleg. Aquests professionals sanitaris poden diagnosticar trastorn desafiant opositiu (ODD).\nPlans de gestió de la conducta pel trastorn desafiant contrari (ODD)\nControlar el trastorn desafiant d’oposició (ODD) en els nens es tracta d’acceptar primer que el seu fill es comportarà de manera desafiant.\nEl següent pas és treballar amb professionals de la salut per desenvolupar un pla de gestió de la conducta, que pot facilitar el comportament del vostre comportament - per a vosaltres i el vostre fill.\nUn bon pla serà ajuda al vostre fill:\naprendre a millorar el seu comportament i comprendre com afecta a altres persones\ngestionar emocions fortes com la ira i l’ansietat\nmillorar la forma de resoldre els problemes, comunicar-se i seguir amb altres nens.\nAquestes coses ajudaran el vostre fill a fer i mantenir amics, a dir el que pensi sense enutjar-se, a acceptar no per a una resposta i a jugar bé amb els altres.\nUn bon pla de gestió del comportament també ho serà l'ajudarà a afrontar el comportament desafiant del teu fill ajudant-vos:\ncomprendre les causes del comportament del seu fill\nbusqueu com podeu augmentar el comportament positiu del vostre fill i gestionar-lo\najudar al vostre fill a gestionar emocions fortes i millorar les habilitats socials\ntreballar per reforçar les relacions familiars.\nÉs normal esperar que el vostre fill creixi per ODD, però l’ODD no desapareixerà per si sol. El vostre fill necessita un diagnòstic i un tractament professional a primera hora. Això ajudarà al vostre fill a desenvolupar les habilitats que necessita per mantenir i mantenir amics, aconseguir i mantenir un lloc de treball i crear una xarxa de suport més endavant a la vida.\nTreballar amb el trastorn desafiant opositiu (ODD) a casa\nA continuació es mostren algunes estratègies per treballar el comportament del vostre fill a casa:\nUtilitzeu elogis per fomentar un comportament positiu.\nMireu d'utilitzar un sistema de recompenses estructurat com un gràfic de recompenses. Funcionen especialment bé per a nens de 3-8 anys.\nDoneu instruccions curtes, breus, directes i específiques, per exemple, 'Voleu fer els deures ara o després del proper programa de televisió?'\nProveu d’evitar l’ús de conseqüències negatives, però feu un seguiment immediatament del comportament no cooperatiu. Així, si el vostre fill no fa el que demaneu, demaneu-ho de nou i digueu: “És la darrera vegada que us ho explico”. Si el vostre fill encara no coopera, estigueu a punt amb una conseqüència com la pèrdua de privilegi.\nEl vostre fill ha de saber que és important per a vosaltres. Una de les millors maneres d’enviar aquest missatge és dedicant temps positiu junts fent coses que gaudeix el seu fill. Això ajudarà a enfortir la relació amb el vostre fill.\nTreballar amb l'escola del teu fill en trastorn desafiant contrari (ODD)\nPodeu treballar amb l’escola del vostre fill per millorar el comportament de l’aula i el pati del vostre fill. Per exemple, podeu parlar amb el personal sobre:\nprogrames de gestió del comportament a l’aula (per exemple, asseureu el vostre fill a la part davantera de l’aula lluny de distraccions\nactivitats estructurades a l'aula, per exemple, tenir un planificador diari al mur que tothom pot veure i dir als nens quan les activitats estan a punt de canviar\nestratègies de pensament alternatiu, per exemple, que permetin als nens oferir les seves pròpies idees sobre formes de resoldre problemes\nprogrames de regulació emocional que ensenyen als nens a gestionar emocions fortes com la ira i la frustració\nprogrames d'intervenció de benestar i benestar\nrecompensa per un bon comportament, de manera que el vostre fill no senti que sempre està sent castigat per un comportament inacceptable.\nTenir cura de si mateix quan el seu fill té un trastorn desafiant contrari (ODD)\nPot ser un desafiament equilibrar-se amb la cura de si mateix i tenir cura del seu fill amb trastorn desafiant opositiu (ODD) i d’altres nens de la família.\nA continuació hi ha alguns consells sobre com pots cuidar-te:\nFeu temps que cada dia estigueu pel vostre compte per llegir un llibre, veure un programa de televisió o anar a passejar. Comença amb cinc minuts al final del dia si és tot el que tens.\nPregunteu a la família, amics o membres de la vostra xarxa d’assistència que tinguin cura del vostre fill una estona perquè tinguis temps per a vosaltres mateixos.\nFeu temps per realitzar alguna activitat física, com per exemple, passejar, ioga o nedar. Una mica d’exercici us pot donar més energia per treballar amb el vostre fill.\nFeu temps per fer activitats divertides amb la vostra parella. El comportament difícil del vostre fill pot ser estressant en la vostra relació, sobretot si vosaltres i la vostra parella no esteu d’acord sobre com tractar el comportament del vostre fill.\nSol·liciteu ajuda professional d’un metge de capçalera o d’un conseller si sentiu que no podeu fer front.\nCompartir suport, consells i experiències amb altres pares pot ser de gran ajuda. Podeu provar d’iniciar una conversa en un fòrum en línia o unir-vos a un grup de suport de pares.\nFactors de risc de trastorn desafiant opositiu (ODD)\nÉs difícil dir per què els nens desenvolupen ODD. Probablement no sigui per alguna cosa. Però hi ha alguns factors de risc que estan relacionats amb l’ODD:\ntemperament (per exemple, si els nens mantenen les regles o els agraden molt les regles)\nla relació entre fills i pares, per exemple, si els fills i els pares no han estat capaços de vincular-se o respondre els uns dels altres de maneres amoroses de manera constant\nbaix rendiment acadèmic a l’escola, per exemple, si els nens tenen dificultats d’aprenentatge\nproblemes de parla i llenguatge en la vida quotidiana\npobres habilitats socials, pobres habilitats de resolució de problemes i problemes de memòria\nfactors parentals i familiars (per exemple, una disciplina incoherent i dura i molta estrès familiar)\nFactors ambientals escolars (per exemple, les escoles amb càstigs durs o normes, expectatives i conseqüències clares)\nFactors comunitaris (per exemple, influències negatives dels companys, violència de barri i manca de coses positives amb el temps lliure).\nEls nens amb ODD sovint tenen altres dificultats com ara discapacitats en l’aprenentatge, trastorn d’hiperactivitat amb dèficit d’atenció, trastorns d’ansietat, trastorns de l’estat d’ànim o problemes de llenguatge.


aulesgirona@gmail.com 27 de febrer de 2022 Comentaris tancats a El viatge del so: anatomia de l’audició. 22-2-2022\nPer arribar a tenir una sensació auditiva cal un procés complex, que es desenvolupa en dues etapes:\nEn primer lloc cal captar i processar mecànicament les ones sonores. Posteriorment cal convertir el senyal acústic de caire mecànic en impulsos nerviosos (electrofisiologia), i portar-los fins als centres sensorials del cervell. Per tenir no ja una sensació auditiva sinó una plena percepció auditiva cal, després d’aquestes dues etapes, processar a nivell cortical la informació codificada, continguda en aquells impulsos nerviosos. Només llavors es podrà identificar aquell so com una determinada paraula, una determinada frase,..\nPercebem el so més ràpid que la visió. L’audició es molt important ja que ens permet gaudir de la música, del silenci, de la gent… Perdent el so perdem la capacitat de relacionar-nos amb els altres.\nA l’oïda ens arriben molècules d’aire a diferents freqüències. Els sons, son conjunts d’ones, o sigui que nosaltres sentim una combinació d’ones que composen el so.\nL’estudi histològic i anatòmic de l’orella en delimita tres parts: orella externa, orella mitjana i orella interna. La part més important de l’aparell auditiu te la mida d’un pèsol.\nL’ orella externa es la part exterior que tots veiem. Es compon de:\nPavelló auricular, col·loquialment també orella, i és la única part visible. El pavelló auricular és una estructura cartilaginosa que té la funció de captar les vibracions sonores i redirigir-les cap a l’interior de l’oïda a traves del timpà.\nMolts animals són capaços de moure a voluntat el pavelló auricular cap a la direcció de la qual procedeix el so, per exemple, els gossos. En canvi, el pavelló auricular humà és molt menys mòbil, perquè no posseïm aqueix control voluntari sobre la seva orientació.\nEl timpà és una membrana elàstica, semitransparent, tensa i una mica cònica que comunica el conducte auditiu extern amb l’orella mitjana. Te una mida de 1 cm de diàmetre. Aquesta es mou a conseqüència de les vibracions de l’aire que arriba a través del canal auditiu extern.\nLa part mitjana de l’orella, externament limita amb l’orella externa i internament amb l’orella interna. És on el so passa d’un mitjà aeri a un mitjà líquid i l’amplifica 200 vegades des de la seva arribada al timpà. Es compon de:\nCara interna del timpà. Els moviments de la membrana timpànica es transmeten a l’oïda interna per mitjà del moviment dels ossos de l’orella mitjana. Caixa timpànica, que es comunica amb la rinofaringe amb la trompa d’Eustaqui. Dins la caixa hi ha els: Ossicles o cadena d’ossets composta per tres petits ossos (martell, enclusa i estrep), lligaments i moguts per músculs especials.\nEl martell presenta un cap, un coll, un manubri i dues apòfisis, una lateral i una altra anterior. Està connectat amb la membrana timpànica i transmet les vibracions sonores a l’enclusa, mitjançant l’articulació incudomalear. Aquest darrer es comunica alhora amb l’estrep. L’enclusa la seva forma recorda a una enclusa de ferrer. Connecta amb el martell mitjançant l’articulació incudomalear i amb l’estrep mitjançant l’articulació incudoestapedia. L’estrep uneix l’enclusa a la finestra oval, que és adjacent al vestíbul de l’orella interna. És l’os més petit del cos humà.\nPrimària: Convertir les ones de so en vibracions mecàniques, que són ampliades i són transmeses a l’orella interna per mitjà dels ossicles.\nLa part interna de l’orella, externament limita amb l’orella mitjana. L’orella interna es troba dins de l’os temporal. Pot dividir-se morfològicament a laberint ossi i laberint membranós. Laberint: Conductes semicirculars en forma de tres tubets arquejats en semicercles, implantats al vestíbul i situats en tres plans rectangulars, segons les tres dimensions de l’espai. Els canals semicirculars ens donen la noció de l’espai i, per tant, contribueixen al manteniment de l’equilibri del cap i del cos. Vestíbul és la regió mitjana de l’oïda interna, ja que té en un extrem el cargol i en l’altre els canals semicirculars. En el seu interior hi ha l’utricle (en relació amb els conductes semicirculars i el sàcul) i el sàcul (en relació amb l’ utricle i el conducte coclear). Aquests dos elements s’encarreguen de l’equilibri estàtic.\nLimitant amb l’orella mitjana hi ha la finestra oval i la finestra rodona.\nCòclea o caragol és un sistema de tubs en espiral, amb tres tubs diferents, un al costat de l’altre anomenats rampa vestibular, rampa mitjana i rampa timpànica. La rampa vestibular es relaciona amb la finestra oval mitjançant el vestíbul i la rampa timpànica limita amb la finestra rodona. Tots dos conductes comuniquen obertament en el vèrtex del cargol. Còclea òssia és un tub lleugerament cònic enrotllat sobre si mateix en 2,5 voltes, d’aspecte molt similar al d’un cargol, la seva longitud total aproximadament és de 32 – 35 mm.\nLa membrana reticular constitueix una barrera entre l’endolimfa que banya la superfície de l’òrgan de Corti i els seus espais extra cel·lulars interiors.\nLes cèl·lules ciliades es divideixen en 2 tipus, externes i internes. Els nervis, el vestibulo-coclear en entrar en el conducte auditiu intern es divideix en dos branques: el nervi vestibular i el nervi coclear. La còclea és molt prima, i no dificulta el pas de les vibracions sonores des de la rampa vestibular a la rampa mitjana. Per tant pel que fa a transmissió del so, la rampa vestibular i mitja es consideren com una única càmera.\nTé dues funcions: El sentit de l’equilibri amb els conductes semicirculars. L’ utricle i el sàcul detecten canvis d’acceleració rotacional i de la posició del cap, senyal nerviós que envien amb el nervi vestibular.\nEl sentit de l’oïda per les modificacions del senyal mecànic (procedent de les ones de so) dels ossicles, es transmet com a ones en el medi líquid de la còclea, i és en l’òrgan de Corti (de la còclea) que es transforma finalment en senyal nerviós que envia al cervell amb el nervi coclear.\nPer a la mesura del so s’utilitza una escala logarítmica. Es tracta de l’escala decibèlica que expressa la magnitud del so en decibels.\nL’origen de l’escala, el valor 0, correspon al llindar auditiu humà , de manera que els valors negatius correspondrien a sons imperceptibles per l’home.\nFrancisco de la Torre Reina es Professor d’anatomia humana i embriologia de la UdG i coordinador del grup de recerca NEOMA.\n← Àgata Christie, de reina del crim a arqueòloga 15-2-2022 Montserrat, un univers al cor de Catalunya 1-3-2022 →


Uns desconeguts dobleguen la creu de ferro del cim d'Estela - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUns desconeguts dobleguen la creu de ferro del cim d'Estela\nd.c/d.p. 09.01.2018 | 08:17\nLa creu ha quedat en aquest estat ceb\nSet anys després que uns desconeguts serressin la creu de ferro del cim d'Estela, enguany els vàndals han tornat a fer malbé aquest símbol de l'excursionisme berguedà. Uns brètols han doblegat la creu, que ha quedat tal com es pot veure a la fotografia cedida pel Club Esquí Berguedà (CEB). L'entitat, que és qui la va col·locar al seu dia, ha presentat una denuncia davant dels Mossos d'Esquadra.\nMiquel Batriu, president del CEB, ha explicat a Regió7 que els fets van tenir lloc «entre els dies 4 i 5 de gener», ja que el dia 3 uns excursionistes hi havien pujat i la creu estava intacta. Doblegar un element com aquesta creu no és una tasca senzilla. Mesura uns 3 metres d'alçada i és de ferro. «És una malifeta que està pensada», ha dit Batriu. «No és donar un cop de peu a una porta», això sense tenir en compte que per pujar al cim d'Estela, situat a 1.869 metres, cal caminar unes dues hores tant si s'hi puja pels Rasos com per Puigventós o per Espinalbet.\nBatriu ha indicat que «estudiarem com es pot reparar» la creu i veure si es pot desblegar». Batriu ha lamentat aquesta actuació vandàlica. «És una llàstima que estiguin passant coses com aquestes», en referència als atacs que al llarg de la seva existència ha experimentat la creu.\nLa història de la creu\nEl 8 de desembre del 1961 el club va coronar amb una creu un dels cims més representatius del muntanyisme local. Segons va explicar a aquest diari el desembre del 2011 Josep Maria Pujol, un dels membres més antics de l'entitat, «la idea original de la iniciativa va ser de Jordi Torrentaller, que ho va proposar a altres socis». Segons Pujol, es volia aconseguir una creu «original però senzilla; rústica i actual i de materials vulgars, forts i barats però adequada a l'espai». La creu la van pagar membres de l'entitat. Es podia col·locar al cim d'Estela o a la Figuerassa. Finalment, per la «dificultat que representava la seva ascensió, la personalitat i per ser més representativa, es va col·locar a Estela». Després de ser transportada amb un jeep de l'exèrcit i instal·lada, el dia 17 va ser beneïda. La creu va ser dissenyada per Jordi Viola i Josep Lluís Dorna. Va ser pintada pel mateix Josep Maria Pujol i hi van col·laborar una vintena de persones en la seva instal·lació.


Notícia: Jornada central de la Festa Major amb la festivitat de la patrona, Santa Anna\nJornada central de la Festa Major amb la festivitat de la patrona, Santa Anna\nNoticia publicada a la web el 07/26/2017 05:14:17 PM\nAvui al matí s'ha fet la tradicional sortida de la comitiva oficial, la missa en honor a Santa Anna, el Ball de Morratxes i Sardanes\nBlanes viu aquest dimecres la jornada més destacada de la Festa Major amb la celebració de la festivitat de Santa Anna, patrona del municipi. Avui al matí s’ha viscut la primera part de la jornada més especial de tot el cicle festiu, ja que és quan se celebren els actes més tradicionals. Un dels més històrics que enllacen amb el més pur estil popular és el què han protagonitzat a quarts de 12 del migdia els representants polítics municipals.\nSortida de la comitiva oficial - Fotografies: Joaquim Llorens\nEs tracta de la sortida de la comitiva oficial que es fa des de porta de l’Ajuntament de Blanes fins arribar a l’Església Santa Maria. Tal com marca la tradició, la cercavila l’ha encapçalat l’alcalde de Blanes, Miquel Lupiáñez, que avui portava la característica vara de batlle a les mans en ocasió de la festa central a la patrona.\nL’acompanyaven els membres de l’equip de govern, regidors i regidores de l’Ajuntament i representants de les forces de seguretat que operen al municipi. La comitiva anava precedida per la música que interpretaven els membres de la Banda Musical de Blanes i Mossèn Joan Batlle, així com pels balls dels dos gegants de la vila, en Gastó i na Caterina, portats pels membres de la Colla Gegantera.\nLa cercavila ha finalitzat el recorregut a l’Església Santa Maria, on s’ha fet un ofici solemne concelebrat en honor a la patrona. Després, un cop acabada la missa, la comitiva ha tornat a refer el camí a la inversa fins el lloc de partida: l’Ajuntament de Blanes.\nUna gentada cada cop més nombrosa s’ha estat esperant la tornada de la comitiva perquè comencés el següent ingredient destacat amb què compta des de fa temps el dia de Santa Anna. L’Esbart Joaquim Ruyra ha interpretat el tradicional Ball de Morratxes acompanyat per la música en directe de la cobla La Principal d’Amsterdam.\nAquesta dansa compta amb una història que es remunta a l’època feudal, quan els comptes de Cabrera primer i els senyors de Blanes després governaven de manera feudal aquesta vila. La gent del poble podia sentir la música al so de dolçaina que s’interpretava des dels salons d’estiu del palau, que avui dia allotja la parròquia Santa Maria.\nAmb el pas del temps i la decadència feudatària, aquest ball va passar al poble i era costum dansar-la el dia de l’Aplec del Vilar. Hi ha dos grups de personatges ben diferenciats, fins i tot en la manera de vestir. Per una banda, els representants de l’Obreria amb l’alcalde al davant i per l’altra els representants dels vilatans més humils. El Ball de Morratxes va formar part del dia de Santa Anna durant molts anys, però cap a la meitat del segle vint va deixar de fer-se.\nAmb la intenció de recuperar els trets identitaris blanencs perduts en el temps, l’any 2003 es va tornar a recuperar aquesta tradició 100% blanenca. S’ha seguit mantenint des de llavors, i cada any s’espera amb més expectació per la vistositat i la música que acompanya les evolucions dels dansaires.\nFa sis anys s’hi va incorporar una novetat que s’ha mantingut des de llavors. Un cop finalitza l’execució del ball, els espectadors també poden provar de fer un tram del Ball de Morratxes. Ajudats per membres de l’esbart, el públic no s’ha fet de pregar i ha ballat durant una estona.\nSardanes i actuacions de l’Orquestra Selvatana\nLa invitació a dansar l’han acceptat l’alcalde de Blanes, Miquel Lupiáñez, acompanyat de regidors i regidores, així com el públic que omplia el passeig on també s’han ballat sardanes a càrrec de La Principal d’Amsterdam. L’animació i la gatzara han tancat una primera part de la jornada que seguirà a la tarda amb un concert amb L’Orquestra Selvatana.\nAquesta nit de dimecres la formació musical de Cassà protagonitzarà un esperat ball de nit que promet complaure tots als qui els agrada aquest tipus de música. Tal com els agrada auto-definir-se, l’Orquestra Selvatana no pot faltar en una festa major de prestigi, ja que ofereix un ample ventall de possibilitats musicals i d’espectacle que van des del concert clàssic fins al ball de gala.


▷ ⭐El temps a Albanyà⭐ - eltemps24.cat\nEl temps 24 » El temps a Albanyà\nA continuació tens la previsió del clima de Albanyà per demà, si desitges trobar la informació més actualitzada del temps a Albanyà en aquest moment tindràs la possibilitat de veure totes les dades perquè aconsegueixis organitzar la teva setmana.\nAlbanyà és una població de la província de Girona a Catalunya precisament forma part de la comarca Alt Empordà, i disposa de 196 pobladors segons el cens més actualitzat. A continuació tens la informació del clima per a les hores següents a Albanyà. Tens tota la informació de temperatura, vent i temps i cal ressaltar que la temperatura màxima va a ser de graus i la temperatura mínima serà de graus.\nPrevisió del temps a Albanyà avui\nara tens les dades meteorològica per a les properes hores a Albanyà tens tota la informació de temperatura, vent i temps i cal Posar èmfasi que la temperatura màxima serà de graus i la temperatura mínima es preveu que sigui de ºC.\nPrevisió del temps a Albanyà demà\nEn aquesta part de la web pots veure les dades de la previsió meteorològica de Albanyà per demà, tenim informació de les pròximes hores i pots veure la previsió global per al dia de demà.\nMeteorologia a Albanyà per als propers dies


Descoberta - Projectes per a la cultura, l'educació i el lleure - Dinamització || i participació\nLes administracions públiques o entitats socials i culturals tendeixen a consensuar decisions a partir de la participació de la ciutadania o bé dels seus socis. Fet que fa que aquests ens esdevinguin més forts ja que recullen en el seu treball la participació de diferents agents que aporten punts de vista diferents i sovint enriqueixen a la pressa de decisions o planificacions d'accions concretes. És per aquest motiu que Descoberta posa a l'abast de les organitzacions les seves eines i experiència en processos participatius.\nLa participació ciutadana tant adulta com infantil o juvenil és un valor que les societats lliures i democràtiques exerciten per tal de que els membres de comunitats diverses se sentit partícips i responsables del seu entorn més immediat així com a exercitar habilitats socials. A participar se n'ha de saber i tant sols hi ha una manera d'aprendre'n: Participant! A partir d'una llarga trajectòria de diferents jornades de participació diversa Descoberta proposta diferents dinàmiques adreçades a diferents col·lectius amb aquest objectiu, apropar la participació a tots i totes.\nPartim de dinàmiques lúdiques, engrescadores i dinàmiques que provoquin a la reflexió i creació d’opinió personal tot promovent el diàleg i si s’escau concretant accions per al desenvolupament d’un pla més general.\nContem amb un alt ventall de propostes de tallers temàtics per a joves, aquests es poden portar a terme tant als diferents espais juvenils com ens els instituts de secundària. Entre aquesta proposta trobem: grafittis, cupcakes, estampació de samarretes, ioga, cuina senzilla saludable, fotografia, xarxes socials...


La Diagonal no tindrà llums de Nadal\nLa Diagonal és una de les artèries que l'oposició veu mancada d'il·luminació / JORDI PLAY\nL’associació Diagonal Barcelona denuncia que el proveïdor del servei ha fet fallida i vol obrir un debat de ciutat sobre l’enllumenat nadalenc\nper Xavi Fernández de Castro 29 de novembre de 2018 15:09\nLa Diagonal no tindrà llums de Nadal aquest any. L’empresa que havia de fer la instal·lació de l’enllumenat va fer fallida fa tres setmanes i els proveïdors certificats per l’Ajuntament de Barcelona tenen llista d’espera. “El més aviat que poden venir és a partir del 6 desembre i hem decidit plantar-nos”, explica al Tot Barcelona Àlex Miró, el gerent de l’Associació Diagonal Barcelona, que agrupa els comerciants de l’avinguda entre Francesc Macià i passeig Sant Joan. “Posar els llums de Nadal és un gran esforç pel petit comerç i, si anem tan tard, ja no ens surt a compte”, diu.\nElls llums de Nadal de la Diagonal l'any 2016 / Wikimedia/Jordi Ferrer\nLa fallida de l’empresa subministradora i el retard en la instal·lació dels llums, que ha avançat RAC1 aquest matí, ha estat el detonant d’una reflexió més general sobre el model de l’enllumenat de la Diagonal i, per extensió, de Barcelona. “La il·luminació de Nadal no està a l'altura d’altres ciutats europees i no és un atractiu turístic per si sola”, lamenta Miró. El motiu? La instal·lació té un cost molt elevat i els comerciants han de demanar subvencions municipals perquè no tenen el suport de les grans cadenes. “Fem un esforç econòmic que no és compartit per les grans botigues i no tenim prou suport de l’Ajuntament”.\nMés info: Les grans empreses no contribueixen a l'enllumenat de Nadal, segons Barcelona Comerç\nUn conflicte recurrent\nÉs una polèmica que es repeteix cada any. Els eixos comercials gasten grans quantitats de diners per enllumenar els carrers al Nadal, però es troben que moltes botigues no afiliades i marques internacionals no participen i, en canvi, es beneficien dels resultats. Això fa que els llums de Nadal no siguin tan estesos com els agradaria. A la Diagonal, per exemple, el cost de posar l’enllumenat nadalenc és de 50.000 euros i l’Ajuntament es fa càrrec del voltant d’un terç a través d'una subvenció, igual que passa amb la majoria d'eixos comercials. “La il·luminació de la Diagonal beneficia tota la ciutat”, insisteix Miró, que considera que Barcelona necessita un nou impuls després d’un any fluix per culpa dels atemptats i la inestabilitat política.\nEl conflicte, que ve de lluny, s’ha agreujat aquest any amb la suspensió de pagaments d’una gran empresa instal·ladora de llums i no hi ha marge. Segons Miró, l’Ajuntament de Barcelona, que no ha volgut fer declaracions, ha de certificar a les companyies que presten el servei perquè manipulen caixes de llums, tensen cablejat i pengen elements a sobre de fanals, façanes i edificis protegits. Miró entén que és un sistema necessari per preservar el patrimoni, però també es queixa que una “subvenció que està demanda des del juliol es queda en no res a l’últim moment i no tenim opcions”.\nEl petit comerç barceloní demana un Black Friday propi\nBarcelona encendrà els llums de Nadal el 22 de novembre amb una festa a la Verneda\nEl comerç reivindica accions per recuperar el prestigi de Barcelona\nEl comerç dona feina a 150.000 persones a Barcelona


“El virus té una estratègia per atenuar els danys” | IRENE CASELLAS | Entrevista | La República\n“El virus té una estratègia per atenuar els danys” “El virus té una estratègia per atenuar els danys” “El virus té una estratègia per atenuar els danys” “El virus té una estratègia per atenuar els danys” + “El virus té una estratègia per atenuar els danys” E-mail\nEl doctor Josep Quer, a l’Institut de Recerca de la Vall d’Hebron. VHIR.\nL’equip que estudia el SARS-CoV-2, d’esquerra a dreta: Andrés Anton, Damir Garcia, Tomàs Pumarola, Josep Quer, Gema Codina, Ariadna Rando, Juliana Esperalba, Cristina Andrés, Mercedes Guerrero (amb jaqueta beix) i Maria Piñana. VHIR.\n“El virus té una estratègia per atenuar els danys” “El virus té una estratègia per atenuar els danys” “El virus té una estratègia per atenuar els danys” “El virus té una estratègia per atenuar els danys” “El virus té una estratègia per atenuar els danys” E-mail\nQuin és l’àmbit principal de les seves investigacions en relació amb el nou coronavirus?\nEl que fem és estudiar el seu genoma. En concret, n’investiguem la variabilitat, la capacitat que té de canviar i d’adaptar-se. El nostre és un grup de recerca en malalties hepàtiques que fa més de trenta anys que treballa amb el virus de l’hepatitis C, i el que hem fet ara, arran de la pandèmia, ha estat col·laborar amb altres grups de l’Institut de Recerca de la Vall d’Hebron, en concret amb el grup que estudia els virus respiratoris –que porta el doctor Andrés Antón– i amb el grup de microbiologia –que porta el doctor Tomàs Pumarola–. Treballem conjuntament, aplicant els coneixements que havíem desenvolupat anteriorment amb l’hepatitis C. Una de les estratègies que hem seguit ha estat seqüenciar el genoma sencer del coronavirus, de manera que podrem veure com va canviant al llarg del temps. Fem una recerca d’epidemiologia molecular estudiant els virus de pacients que han anat arribant a l’hospital en diferents moments. Hem d’esbrinar què va passar en la primera onada i què estan passant en la segona. Això és una línia de recerca. A més, també estem estudiant algunes parts del virus amb molta profunditat. Ens hem centrat sobretot en l’spike, en el gen que codifica i que dona lloc a la proteïna de l’espícula, que precisament és la proteïna que dona nom al virus perquè forma la seva corona. Estudiar-ho en profunditat vol dir que de cada pacient estudiem 200.000 virus concrets, o fins i tot més. És a dir, que investiguem l’espícula de tots aquests virus que es troben en una sola persona i mirem si hi ha variants.\nPer variants es refereix a mutacions?\nSí, estudiem quina variabilitat de virus hi pot haver. I el que hem vist és que es tracta d’un virus que varia molt poc, això ja se sap. És un virus molt gran, de 30.000 nucleòtids, podríem dir que està codificat amb 30.000 lletres. És com tres vegades més gran que el virus de l’hepatitis C. A més, és un virus que té un mecanisme que fa que quan es va copiant a si mateix, quan copia el seu propi material genòmic, té un sistema corrector al darrere que repara els errors. Com una mena de corrector ortogràfic que repassa les faltes en un text escrit. Hi poden haver errors molt puntuals, però són difícils que es deixin passar. Seguint el mateix exemple, en el cas d’aquest virus hem vist que per cada milió de lletres que utilitza s’equivoca una vegada. I això vol dir que canvia molt poc. Per poder-ho comparar, podem recordar que en el cas de l’hepatitis C, cada cop que aquest altre virus copia el seu genoma apareixen entre una i deu mutacions, i això equivaldria a una mutació cada 10.000 lletres. És a dir, molt més que en el cas del coronavirus.\nAquesta poca variabilitat són bones notícies per poder tractar la malaltia de la covid-19?\nEn principi sí, ja que si el virus varia poc podem pensar a dissenyar vacunes i tractaments antivirals per fer que li sigui més difícil escapar-se. Però s’ha de tenir en compte que aquesta variabilitat quan còpia el seu propi genoma és un tipus de mutació, i n’hi ha d’altres.\nEn la primera onada vam agafar divuit pacients, deu amb una infecció lleu i vuit amb una infecció més greu. Vam mirar el genoma de l’espícula d’aquests pacients per mirar de buscar algun element que pogués relacionar-se amb el fet que haguessin desenvolupat la malaltia amb més o menys gravetat. Curiosament, el que vam descobrir estudiant les respectives poblacions de virus de cada pacient –estem parlant de tots els virus que pots aconseguir en una mostra d’aspirat nasofaríngic– és que en tots els pacients lleus i en la meitat dels greus hi ha una part d’aquesta població de virus que presenta el que s’anomena una delecció, és a dir que han perdut una part del seu genoma, podríem dir-ne un trosset molt petit, entre 3 i 34 nucleòtids.\nNo sembla pas un canvi gaire gran si tenim en compte que acaba d’explicar que el virus té fins a 30.000 nucleòtids...\nÉs cert que d’entrada no sembla una variació gaire gran, però el que passa és que en perdre aquesta part de l’ADN, també canvia la pauta de lectura i apareix, on no hi hauria de ser, un senyal de parada, una mena d’estop. Hem d’entendre que el material genòmic s’ha de traduir a proteïna, i la proteïna forma l’espícula. El genoma té la informació, i la proteïna –l’espícula–, fa la feina, que bàsicament consisteix a enganxar el virus a la superfície de la cèl·lula que tingui el receptor adequat per poder-la infectar i replicar-se. Però resulta que en perdre aquest trosset i canviar la pauta de lectura, es produeix aquesta senyal d’aturada, i vam descobrir que això, en tots els pacients que vam estudiar, sempre passava a la mateixa regió, en el mateix fragment genòmic, que està relacionat amb la separació de les dues subunitats de l’espícula. L’espícula té dues subunitats, l’S1, que permet al virus enganxar-se a la cèl·lula que tingui el receptor ACE2; i l’S2, que és el peu que enganxa la proteïna a la superfície del virus. Normalment, la proteïna se sintetitza tota sencera de manera que s’enganxa al virus i també es pot enganxar a la cèl·lula. Però què passa si, com hem descobert, talles pel mig i només se sintetitza la part externa, l’S1?\nÉs a dir, el virus s’automutila?\nSabem que això ja passa en altres virus, com el de l’hepatitis B o el virus respiratori sincitial, que són virus que alliberen part del seu receptor a l’exterior com si fos un esquer... La nostra hipòtesi, que intentem demostrar, és que si el coronavirus allibera aquesta proteïna truncada la pot exportar fora de la cèl·lula i llavors podria fer diverses coses. Una seria fer allò que sap fer millor: enganxar-se a un receptor ACE2, però sense danyar la cèl·lula. En aquest cas, ens trobaríem que el virus competeix amb si mateix.\nPerò aquesta estratègia de què li serveix, al virus?\nDoncs li serveix de molt. Aquesta autocompetència seria el que explicaria que hi hagi tants casos asimptomàtics i molts de lleus. Veiem que és un virus amb una gran capacitat d’enganxar-se a moltes cèl·lules de l’epiteli, però no sempre ho fa. És el que nosaltres hem anomenat l’estratègia de no cremar casa teva. Aquesta estratègia fa que el virus sigui més silenciós.\nL’ajudaria a no causar tant de dany sobre l’epiteli, per tant a passar més desapercebut sobre el pacient. Això explicaria per què dos dies abans de tenir símptomes la persona ja és contagiosa. Seria una manera d’autocontrolar el dany que fa per poder-se escampar millor. En general, si els virus són molt i molt virulents i maten els pacients, llavors ja no es transmeten. Un virus molt virulent que matés els infectats el detectaríem ràpidament, com passa amb l’Ebola. Llavors el pots aïllar i evitar que es transmeti. El que solen fer els virus en una pandèmia és anar-se atenuant amb el temps per passar tan desapercebuts com sigui possible i poder-se transmetre, que és la seva feina.\nAquesta possibilitat d’anar-se atenuant ja s’ha produït en altres casos d’infeccions per virus?\nVa passar amb la grip del 1918. Aquella pandèmia va durar dos anys, llavors no hi havia ni tractaments ni vacunes, i el que s’ha vist després amb la recerca és que el virus va anar mutant i es va anar atenuant. En el cas d’aquest coronavirus, el que ha passat és que des d’un primer moment s’ha trobat una població sense cap memòria immunològica. S’ha trobat un camp d’infecció net sense cap pressió selectiva i s’ha pogut estendre ràpidament. Evidentment, sempre hi haurà gent, gràcies a la variabilitat entre les persones, que no el contraurà. Però el virus s’ha trobat aquest camp de transmissió enorme. Ara bé, a mesura que la gent es va infectant i es va curant, el coronavirus comença a trobar més barreres. Si aconseguim antivirals i vacunes i podem tractar millor els pacients farem que la pressió encara sigui més gran. Si a les persones que tinguin més símptomes les podem anar tractant i curant, al final el virus que es va seleccionant és el que fa menys mal. Això és el que seria normal pensar, que s’anirà atenuant.\nÉs el que va passar amb el SARS-CoV-1 que va sorgir el 2003 al sud-est asiàtic?\nEn aquell cas, la situació va ser una mica diferent. Aquell coronavirus també va passar d’un animal als humans, però el contagi entre humans era més difícil perquè infectava el tracte respiratori inferior. Causava una mortalitat del 10%, que és molt alta, però li costava força transmetre’s. Si s’estan infectant els pulmons, per transmetre el virus has de fer una tos molt forta. El MERS, que també és un coronavirus zoonòtic –és a dir que el transmet un animal– també ha tingut una evolució semblant. El transmeten els camells, però costa que després passi d’humà a humà, i per això està contingut a l’Orient Mitjà i no ha provocat una pandèmia com aquesta.\nEl nou virus, per tant, és diferent...\nEl que ha passat amb aquest coronavirus és que ha saltat també des d’un animal –encara no sabem exactament quin, però tot indica que té el seu origen en un ratpenat– i al mateix temps ha trobat una combinació de mutacions idònia que faciliti la infecció al tracte respiratori superior de les persones, que és el lloc a partir d’on resulta més fàcil la transmissió. Sobre la procedència animal, de vegades pensem que pot haver estat un salt únic, però en realitat pot haver estat molt anys saltant de l’animal a l’humà i de l’humà a l’animal fins que ha trobat aquesta combinació que ara ha causat la pandèmia.\nLa severitat de la infecció en el cas de la covid-19 depèn d’aquestes mutacions?\nNo, en aquesta pandèmia tenim dos factors: els pacients i el virus. I el que estem veient fins ara és que el dany és més una qüestió del pacient que no pas del virus. Els factors que determinen si la malaltia serà greu o no estan relacionats amb els individus particulars, amb si tenen altres malalties i amb el tipus de resposta immunitària que donarà el seu organisme i si serà una resposta exagerada pel que fa a la inflamació. Les mostres que nosaltres hem estudiat eren de l’inici de la pandèmia, per tant el virus ja portava l’estratègia d’atenuar els danys des de l’inici, no és que l’hagi adquirit passat el temps. Des del primer moment, el virus ja té aquesta estratègia d’intentar fer el mínim dany possible en els teixits, perquè això l’ajuda a transmetre’s amb més facilitat.\nPel que fa a la comparació de diferents poblacions de virus al llarg del temps, què heu descobert?\nEstem veient que aquestes delecions són una característica més habitual del que pensàvem. Es tracta d’estudiar-ho amb més profunditat, i això vol dir que de cada pacient mirem unes 200.000 espícules senceres perquè la investigació sigui fiable. Ho fem a través de la seqüenciació massiva, amb filtres de seguretat per poder assegurar que aquestes variacions són reals. Ara estem estudiant més mostres que s’han agafat en diferents moments per poder-les anar comparant. I en alguns pacients també estem agafant mostres dels pulmons. La veritat és que estem fent molts estudis en paral·lel, però encara no podem avançar els resultats, és una recerca molt exhaustiva.\nTotes aquestes investigacions us ajuden a saber quin serà el pronòstic de cada pacient?\nDe moment, no. Estem fent un estudi amb molts més pacients comparant els lleus amb els greus, per mirar si trobem alguna mutació o alguna característica que permeti diferenciar-los. Però de moment encara no tenim cap informació concreta en aquest sentit, i el que sembla és que, com deia, l’evolució de cada pacient és més una qüestió de la persona que no pas del virus. S’estan buscant alguns biomarcadors de resposta immune i s’està fent molta recerca en molts equips.\nEl virus muta poc, però té capacitat de canviar, per tant el que pot passar a partir d’ara no ho podem saber. Quan comencem a pressionar-lo amb tractaments o amb vacunes veurem si el virus és capaç d’adaptar-se i provocar noves mutacions, o bé les seves restriccions li impediran fer-ho i aconseguirem eliminar-lo, que tant de bo fos així.\nTornant a les mutacions del virus, se n’ha parlat d’algunes, entre elles una de recent que indica que hi va haver una mutació a l’estiu a Catalunya i a Aragó que després s’ha propagat per Europa...\nSí, però abans d’aquest cas ja es parlava de la mutació del virus coneguda com a D614G i es deia que estava predominant a tot el món. S’ha de saber que aquesta mutació, que implica el canvi de la D (un àcid aspàrtic) a la G, (una glicina), en l’espícula, podria fer que els virus es repliqués una mica millor, però s’ha vist que això no afecta la severitat de la infecció. A més, s’ha estudiat i s’ha vist que els anticossos que neutralitzen el virus amb la D també neutralitzen el virus amb la G, i això és una bona notícia. Pel que fa als estudis epidemiològics que s’han anat fent per seguir les variants i que s’han publicat més recentment, sembla que efectivament n’hi ha una que es va estenent, i això confirma que el virus sí que té capacitat de variació, tot i que de moment no hi ha cap prova que aquesta nova variant sigui més o menys patogènica.\nMUTACIONS PER FACILITAR LA TRANSMISSIÓ\nEl doctor Josep Quer és investigador principal del grup de malalties hepàtiques de l’Institut de Recerca de la Vall d’Hebron (VHIR), un grup que des de l’inici de la pandèmia ha posat la seva experiència al servei de la investigació del nou coronavirus SARS-CoV-2. Les seves recerques investigant genèticament centenars de milers de virus, suggereixen que el causant de la covid-19 és capaç de perdre una part molt petita del seu genoma per atenuar la infecció que provoca i, al mateix temps, fer-se més transmissible.\nDEL VIRUS DE L’HEPATITIS C AL NOU SARS-CoV-2\nLa vida dels científics que es dediquen a la recerca relacionada amb la salut ha canviat radicalment des de l’arribada de la pandèmia, a començaments del mes de març. “En el nostre cas, vam veure que calia anar ràpid, i de seguida vam decidir aprofitar la nostra experiència en l’estudi del virus de l’hepatitis C, bàsicament amb la seqüenciació genòmica i les anàlisis de variants. Afortunadament, no ens ha faltat ni suport ni finançament per poder-nos centrar en el SARS-CoV-2”, assegura Quer.\nLa República 07-11-2020, Pàgina 14


Vinaròs enceta dissabte la temporada taurina a la província | 7 DIES ACTUALITAT\nInici COMARQUES Vinaròs enceta dissabte la temporada taurina a la província\nVinaròs enceta dissabte la temporada taurina a la província\nLa plaça de bous de Vinaròs acollirà demà dissabte a les 18 hores un desafiament ramader organitzat per l’empresa Montauro. D’aquesta manera, Vinaròs serà el municipi que iniciarà la temporada taurina a la província de Castelló. En aquest desafiament ramader participaran les ramaderies Arriazu (Navarra) i Machaconses (València), de gran prestigi a nivell nacional. També ho farà Alba Atenea de Castelló.\nEls festejos taurins continuaran el dissabte 29 de maig, dia en que està està previst un altre espectacle organitzat per Montauro, en col·laboració amb la Fundació Satine en el que participaran sis ramaderies de la província i que té com a objectiu donar suport a les ramaderies de toros braus.\nFotos d’arxiu d’una anterior correguda taurina en temps de pandemia\nArticle anteriorL’Escola de Teatre Diabolus presenta “Una visita inesperada”\nArticle següentAl voltant de Morella (galeria)


Kylie jenner va donar a conèixer la col·lecció stormi a instagram - Història\nKylie Jenner va donar a conèixer la col·lecció Stormi a Instagram\nAquí teniu tot el que sabem fins ara.\njenny han cameo\nLa tan esperada Col·lecció Stormi de Kylie Jenner està gairebé al món i, realment, Kylie va oferir a les fans una mirada a cada producte a través dels seus Instagram Stories.\nEl dissabte 18 de gener, Kylie va portar als seus fans en una gira íntima a la col·lecció de bellesa anomenada per la seva filla de gairebé dos anys, Stormi Webster. La presentació es va produir hores després que ella anunciés el llançament de la col·lecció, que coincidirà amb el segon aniversari de Stormi l'1 de febrer.\nCom els fanàtics podrien predir de les tisanes anteriors, l’embalatge de la lavanda està cobert en un motiu de papallona, i els colors dels productes van des d’or brillant i brillant fins a majestuosos morats. El compte IG de bellesa TrendMood va agafar captures de pantalla de Kylie's Stories, permetent als fanàtics veure cada producte en detall.\nasiàtics rics bojos\nLa col·lecció Stormi inclou una paleta d’ombres d’ulls de nou ombres, pols de blush premsada, tres kits de llavis i una col·lecció mini brillant de sis colors. En una sèrie de fotos de primer pla, Kylie va revelar el nom de diversos dels productes, tots ells relacionats amb el bebè Stormi. Fins i tot hi ha un color d’ombra d’ulls anomenat 4:43, AKA el moment que va néixer la filla de Kylie. Aw!\nDurant la seva gira IG, Kylie va anomenar la col·lecció Stormi la seva 'col·lecció més especial fins avui', assenyalant que 'tot és mini' i va descriure la paleta com una de les seves preferides de sempre. Kylie també va compartir a la foto una magnífica caixa de flors amb una invitació enclavada a l’interior, destacant que la seva filla tindrà la possibilitat de participar en el proper llançament. 'Stormi està fent una petita celebració íntima per a la seva col·lecció amb els seus amics més propers', va dir la jove de 22 anys.\nSi hem après alguna cosa dels primers llançaments de maquillatge de Kylie, és que els seus productes es venen i ràpid. Així doncs, assegureu-vos d’establir un recordatori: la col·lecció Stormi estarà disponible a partir de l’1 de febrer a KylieCosmetics.com.


Arquitectura de terra – ELISABETTA CARNEVALE ARQUITECTURA SOSTENIBLE\nAquí trobaràs tots els projectes.\nEstàs pensant a muntar un negoci? Estàs en el lloc perfecte. Ens encarreguem de donar-li l’aire que estàs buscant perquè la teva idea sigui un èxit, i tot això amb materials naturals.\nSomies de fer-te un habitatge que t’encaixi bé? Estarem encantats d’acompanyar-te en tot el procés, tenint en compte les teves necessitats i suggeriments. Amb tu, formarem un equip i treballarem per aconseguir els objectius que t’hagis marcat.\nEts dels que creu que l’ecologia va més enllà de reciclar de tant en tant? Dissenyarem per a tu un edifici respectuós amb el medi ambient i de baix consum energètic.\nConstruir el teu habitatge tu mateix, parcialment o completament, i amb materials locals i ecològics és possible. Et proposem assessoria i seguiment de les obres per a ajuntar exigències i recursos utilitzant la terra en el teu projecte d’habitatge.\nPodem també organitzar tallers per a realitzar parts de l’obra, amb una obra-taller. Els participants dels tallers aprenen les tècniques de bio-construcció emprant-les directament en l’obra. Aquesta pot ser la millor manera per a realitzar obres menors i petites construccions, i al mateix temps transmetre coneixements sobre la construcció amb terra.\nTens un immoble amb parets de tova o de tapia i no saps com rehabilitar-lo adaptant-lo a les teves noves exigències ? Abans que hi esdevinguin danys importants, la nostra intervenció t’ajudarà a aturar el procés de degradació estalviant costos. També fem el projecte si el que vols és un canvi d’ús per continuar habitant espais plens d’història, ajuntant autenticitat i confort.