Esperit olímpic (res a veure amb el poema) o l’aventura promesa | Reflexionem-hi\n← De comiat\nLo desenllaç →\nOne response to “Esperit olímpic (res a veure amb el poema) o l’aventura promesa”\n9 Desembre 2012 a les 13:18\nStel_ada el 24/08/2008\nMarieta, semblava una nova aventura de l’Indiana Jones!! hahaha\nai, pobreta… ara fes bondat i no surtis de casa, que no vull marxar sola cap al nord! Dos dies i cap a Escòcia!!! 🙂\nLa xerrada va anar força bé, però em vaig fotre MOLT nerviosa. Tot i així vaig saber dissimular el parquinson i la sequedat de la boca prou bé… xD\nPS: Ja diràs a quina hora vols que trepitgi casa teva dimarts.\nAranel_eowyn el 21/08/2008\nJeje, quin èxit aquest fotolog,tu… Només us fan gràcia quan jo tinc desgràcies eh, desgraciats??? (no m’ho tingueu en compte, ara tinc el tic d’explotar les paraules que sonen igual, mira, em fa gràcia)\naPA, ara sí que marxo i ja fins al setembre (perquè dimarts ja en tindré prou a fer la maleta a corre cuita). A veure com va per Escòcia! (quin estiu més perru que porto, mon Dieu)\nNurietus el 21/08/2008\nAh, per cert! El jersey aquí el portava penjat perquè havíem pujat però…la majoria d’estona el portàvem posat!\nEs que em falta molta ràbia que deixin comentaris d’aquest tipus,jajaja. Per això et defenso! MARIA POWER XD. Si es que se t’acut fer cada cosa que mare meva però bueno, una experiència més i ja està!\nCalanuria el 21/08/2008\nquè fort que els teus pares no la trobessin!!!\nestà clar que aquest hivern…….quan anem a Masella, com marca la tradició, ens hauràs de portar a veure aquesta ruta!!!\namics fotologuers, us faig saber que tot el que explica la Maria és ben cert!\nAhir vaig tenir el plaer d’estar amb ella, i m’ho va explicar tot ben detalladet……….i les proves de foc són les seves cames que semblen d’un gos dàlmata! mare meva, té més blaus que dents a la boca! perque de dents no en vas perdre cap, no??\nespero que un dia, amb uns pantalons texans llargs i un bon calçat muntanyenc et tornis a endinsar al bosc i trobis sa teva apreciada bicicleta!!!\nTaterp el 21/08/2008\nPer cert, sento dir-te també que llegint-ho m’ho he passat bé… clar que a costa teva… :P!\nCuida’t i vigila per on vas amb la bici!\nAra et diré una cosa que et farà molta, MOLTA, MOLTÍSSIMA ràbia, però és que a mig llegir la teva parrafada que ahir no vaig llegir ja l’he pensada i quan l’he acabat no he pogut evitar deixar-te-la per escrit: PIXAPINA!\nJejejejjeje, ho sento Marieta, però t’hi has lluït! Jejejjejeje. Un petó ben fort (i no t’enfadis amb mi…)!!!\nCarai, quin comentari més maco el de la Sandra… jojo. Nena, déu ni do! Jo es que no acostumo mai anar amb bici(només la del gym que aquella no es mou d’allà i no em perdo) i sola encara menys!!Això sí, a Amsterdam en vam llogar!!\nTaterp el 20/08/2008\nBuffff, la Maria i les seves parrafades que a les dotze de la nit no tinc pas ganes de llegir… sí, els ulls de la meva cosina i els meus són igualets… tothom ho diuŽ;)!\nAnychance el 20/08/2008\nGràcies pels consells! Però ejem… ets una mica “a saco/hardcore/bèstia” no?\nNo portaves ni un mapa ni una referència? Tota sola? Que feliç… “a veure la carretera… aixecaré el dit moll a veure si el vent m’indica el camí…” XD\nTu rai que ets mig Claire Benett… sí, he vist que t’agrada la sèrie d’Herois, jo sóc seguidor també … augment de frikisme en aquest àmbit ho sé, perdré tota credibilitat aviat… 😦


Economia col·laborativa: Ambigüitat i falta de concreció des del punt de vista legal | Món Empresarial\nDivendres, Set 25, 2020\nÉs un fet consumat que l’economia col·laborativa ha aconseguit de revolucionar el mercat fins al punt de plantejar una sèrie de nous problemes (o ampliar-ne d’existents) quan comença a créixer i a operar de manera generalitzada. Des de qüestions de control, fins i tot pel que fa als aspectes tributaris, fins a problemes laborals (subocupació), de protecció del consumidor o de seguretat sanitària. La alegalitat d’aquestes plataformes en ocasions ha creat efectes indesitjables i ha arribat a originar importants crisis en diferents sectors afectats.\nLuis leis. Professor d’IE Law School.\nDavant d’aquesta situació, la qüestió se centra ara a veure com ha de ser la regulació del sector, començant per saber quin ha de ser-ne l’abast. Tot i que ha estat criticada per la seva ambigüitat i falta de concreció, la veritat és que hi ha un document de la UE del juny del 2016, l’Agenda Europea per a l’Economia Col·laborativa, que segueix constituint el text de referència per abordar aquesta qüestió crucial: com s’ha de regular l’EC des del punt de vista legal? La nota de premsa emesa en el seu dia per Brussel·les aclaria que la Comissió Europea presentava aquesta “agenda” amb una sèrie d’orientacions per tal que els consumidors, les empreses i les autoritats públiques puguin participar amb confiança en l’economia col·laborativa. I tot seguit s’indicava que el document proporciona orientacions sobre com hauria d’aplicar-se la legislació vigent de la UE a aquest dinàmic sector en ràpida evolució. Però no és l’únic.\nDes de setembre del 2016, les anàlisis, treballs, casos i suggeriments han estat continus, fins al punt de dificultar-ne el seguiment. Els organismes de la UE (en concret, la DG Grow) han publicat diversos estudis sobre aquest tema, com ara: More than profit: a collaborative economy with a social purpose o Impact of regulatory approaches to the collaborative economy in the tourism accommodation sector: Barcelona, Berlin, Amsterdam & Paris. Així mateix, el Parlament Europeu, des de la Comissió d’Ocupació i Assumptes Socials, va llançar a l’octubre una anàlisi en profunditat relativa a qüestions laborals, un dels punts més sensibles dins de l’EC: The situation of the workers in the collaborative economy. I altres organismes, com el Comitè Econòmic i Social Europeu (CESCE) i el Comitè de Regions (CDR), a més del Parlament i la Comissió, també han generat recents estudis i documentació relativa a l’EC. A més, el Tribunal de Justícia de la Unió Europea també s’està ocupant de casos amb gran transcendència per al sector (per exemple, Uber), tractant de delimitar la diferència entre “servei digital” i “proveïdor de serveis”, amb totes les conseqüències que d’això se’n poden derivar.\nLa nota de premsa emesa en el seu dia per Brussel·les aclaria que la Comissió Europea presentava aquesta “agenda” amb una sèrie d’orientacions per tal que els consumidors, les empreses i les autoritats públiques puguin participar amb confiança en l’economia col·laborativa. I tot seguit s’indicava que el document proporciona orientacions sobre com hauria d’aplicar-se la legislació vigent de la UE a aquest dinàmic sector en ràpida evolució\nCom veiem, innombrables estudis i suggeriments, i dues postures antagòniques. D’una banda, els qui consideren que s’ha d’establir una regulació estricta i exigent que impedeixi la competència deslleial i els efectes perniciosos d’aquest nou model de negoci. De l’altra, els qui pensen (i sembla que per aquí van la UE i les últimes resolucions) que s’ha de coordinar una regulació addicional a l’existent per controlar aquest nou sector, però sense ser especialment restrictiva i permetent, en línies generals, el seu desenvolupament al marge dels estrictes controls administratius que s’imposen a les persones i entitats dels sectors afectats (hostaleria o transport, per exemple).\nArticle anteriorCom s’ha de regular l’economia col·laborativa? Marc fiscal i tributari adaptat als diferents agents\nArticle següent Com s’ha de regular l’economia col·laborativa? Competència, igual per a tots


Escurabutxaques Bellmunt del Priorat - Millor servei tècnic per escurabutxaques a Bellmunt del Priorat - Recreatius PenedèsSEO - Landing Escurabutxaques - Máquinas recreativas y tragaperras. Mejor servicio técnico en máquinas recreativas para bares y locales - Recreatius Penedès\nLES ESCURABUTXAQUES A BELLMUNT DEL PRIORAT AMB MÉS RENDIMENT ECONÒMIC\nLes escurabutxaques a Bellmunt del Priorat s'han convertit en els jocs tradicionals dels bars i locals, aporten diversió i entreteniment al públic i, el més rellevant és la seva rendibilitat. La rendibilitat que aporten a propietaris de bars i locals és molt alta.\nLes actuals màquines escurabutxaques a Bellmunt del Priorat determinen els resultats del joc mitjançant una computadora que genera números aleatoris. Cal destacar que el bar sempre juga amb avantatge per davant del jugador.\nOferim les últimes versions d’escurabutxaques a Bellmunt del Priorat amb premi perquè tinguin èxit en els bars, cafeteries, cerveseries i locals d'oci. La finalitat de la nostra empresa és distribuir a hostalers i propietaris de bars i locals la major selecció de màquines escurabutxaques amb premi amb major rendibilitat del mercat assegurant una recaptació alta. A Jocs Recreatius Penedès trobaràs l'oferta més àmplia de màquines escurabutxaques a Bellmunt del Priorat amb la millor condició econòmica per tenir el nivell de recaptació més alt que el mercat pot oferir. A més, ens convertim en un valor afegit per als establiments en aportar diversió i entreteniment als jugadors.\nEl nostre assessorament professional ajuda al client a realitzar una planificació prèvia del local, realitzar una selecció de les màquines que més s'ajusten al local i que majors beneficis poden aportar gràcies a la nostra àmplia experiència en el sector. Així doncs, analitzem detalladament les característiques i ubicació del bar o local, l'oferta de escurabutxaques a Bellmunt del Priorat i el target habitual de l'establiment.\nMultiplicar els beneficis dels negocis, restaurants bars i locals de la zona de Tarragona és un dels objectius quan s'instal·la una escurabutxaques. Nosaltres ens comprometem a analitzar i renovar contínuament l'estat de les escurabutxaques i, així, mantenir el nivell de recaptacions el més alt possible. La varietat de jocs que vénen instal·lats en les màquines escurabutxaques a Bellmunt del Priorat asseguren l'entreteniment de qualsevol públic. Al nostre catàleg disposem d'una àmplia selecció de models i fabricants de màquines escurabutxaques per cridar l'atenció de nous clients en els establiments i així aportar ingressos extra amb l'explotació de l'espai lúdic del local. Els nostres professionals estan informats de les últimes novetats del mercat per garantir la rendibilitat dels productes.\nLes màquines escurabutxaques a Bellmunt del Priorat poden significar un valor afegit per al negoci ja que es converteixen en un reclam per a públic nou, així com un estímul per als clients habituals sense requerir esforç extra per part del propietari i treballadors del negoci. El nostre equip de professionals és qui s'encarrega del correcte manteniment de les escurabutxaques a Bellmunt del Priorat i cuiden el seu funcionament per mantenir els beneficis més alts possibles.


"Resulta fonamental, primordial i urgent conèixer l'opinió dels veneçolans que viuen en un país castigat per l'escassetat material i amenaçats per la violència"\nper Joan Antoni Guerrero Redactor 26 de gener de 2019 16:39\nVeneçuela viu moments convulsos després que el president de l'Assemblea Nacional —institució anul·lada per Nicolás Maduro, en un operació criticada per la majoria d'organitzacions de drets humans— s'hagi autoproclamat "president encarregat" del país fins a la convocatòria d'unes noves eleccions. L'autoproclamació —que fonamenta en la interpretació de dos articles constitucionals— va venir acompanyada d'una cascada de suports internacionals: bona part dels governs de Llatinoamèrica i dels Estats Units, principalment. En canvi, altres països, com la Xina, Rússia o Cuba s'han alineat amb el govern chavista i han denunciat que es tracta d'un "cop d'Estat". Alguns partits a casa nostra, com ara la CUP i ERC, han adoptat també aquest posicionament.\nEl Govern, per la seva banda, va tenir una reacció discreta; de fet, sabem l'opinió que el nostre president té sobre l'assumpte perquè l'endemà de l'anunci de Juan Guaidó, Torra va ser entrevistat en una ràdio i allí li ho van preguntar. La ràdio va fer un tuit amb la resposta i el conseller d'Afers Exteriors, Alfred Bosch, el va retuitejar: "Em sembla —va dir Torra— que a qualsevol país del món la fórmula sempre és la mateixa: democràcia, drets civils i drets humans. No pot ser que s'autoproclamin presidents ni que s'engarjolin dissidents. La UE té aquí una gran oportunitat per fer de mediador".\nAbans de valorar la iniciativa de Guaidó caldria saber si el que ha passat a Veneçuela abans que Guaidó s'autoproclamés president entra dins el conjunt de coses que, com diria Torra, "no poden ser", és a dir, si l'acció del govern de Maduro ha implicat una vulneració de drets o no. És massa el consens sobre el país que s'exposa en els informes d'organitzacions com Human Rights Watch, Amnistia Internacional o Front Line Defenders per pensar que a Veneçuela les coses funcionen amb un respecte escrupolós als drets humans. Fins i tot des de formacions politiques com Podemos, una de les seves fundadores, Carolina Bescansa, va dir que l'anul·lació de l'Assemblea Nacional per part de Maduro havia estat "un cop institucional".\nPerò, més enllà de Nicolás Maduro, de Juan Guaidó, de Pedro Sánchez, de Donald Trump, de la UE o del que en pensin Torra, la CUP o en Joan Tardà, més enllà de si el que passa en aquell país respon o no als interessos pel petroli, el que resulta fonamental, primordial i urgent és conèixer l'opinió dels veneçolans que viuen en un país amenaçat per la violència i castigat per l'escassetat material tot i tractar-se d'un dels principals productors de petroli.\nCatalunya ha d'adoptar una posició de més vehemència i no tan discreta, tenint en compte els milers de veneçolans que han escollit el nostre país com a segona pàtria. Més de 5.000 veneçolans —que viuen amb nosaltres, que son veïns nostres i els nostres amics— van ocupar el centre de Barcelona després de l'anunci de Guaidó dimecres i en van celebrar la iniciativa. Es tracta d' un volum de persones remarcable, persones que esperen que allà on se'ls ha acollit se'ls reconegui i es pugui obtenir la solidaritat necessària per trobar la solució pacífica i democràtica que reclamen pel seu país.


França i Alemanya es mostren preocupats per l'escalada de tensions a l'est d'Ucraïna\nPublicat 04/04/2021 13:44CET\nOCHA UCRANIA - Archivo\nFrança i Alemanya han manifestat aquest diumenge les seves preocupacions per l'augment de les tensions a l'est d'Ucraïna.\nL'ambaixada d'Alemanya a Ucraïna ha compartit un comunicat conjunt en què s'assenyala la preocupació "pel creixent nombre de violacions de l'alto el foc a l'est d'Ucraïna".\n"Estem seguint la situació i demanem moderació i una desescalada immediata de les tensions", ha compartit l'ambaixada alemanya. Així mateix, ha afegit en el comunicat que "donen suport a la sobirania i a la integritat territorial d'Ucraïna" i han sol·licitat que "continuïn els esforços perquè s'implementin els acords de Minsk".\nAquest comunicat se suma a les recents "preocupacions" dels Estats Units que va mostrar dimecres passat el secretari d'Estat dels Estats Units, Antony Blinken, i el ministre de Relacions Exteriors d'Ucraïna, Dmytro Kuleba, quan van mantenir una conversa telefònica.\nA l'est d'Ucraïna hi ha hagut conflictes des de fa anys per les tensions entre Ucraïna i Rússia. En el cas de Crimea, Rússia es va annexionar aquest territori durant el conflicte del 2014 amb Ucraïna abans que la població decidís la seva incorporació en un referèndum, mentre que la regió del Donbass viu des de fa anys un conflicte armat que enfronta les tropes del Govern ucraïnès i els separatistes prorussos.\nEls Acords de Minsk, subscrits al setembre del 2014 i al febrer del 2015, van acordar les bases per a una solució política al conflicte, però no han derivat fins ara en un cessament de la violència. Les hostilitats han deixat fins avui uns 13.000 morts, segons estimacions de l'ONU.\nDes del 27 de juliol del 2020 està en vigor a la zona un alto el foc que, tot i que ha reduït significativament la violència, no ha evitat que hi continuïn havent incidents esporàdics que fins i tot ocasionen morts.


Com desactivar les videotrucades a WhatsApp ▷➡ IK4 ▷➡\n1 Mètode 1: Rebutjar la trucada de vídeo\n2 Mètode 2: Desactivar l'accés a la càmera\n2.1 Opció 1: aplicació mòbil\n2.2 Opció 2: Versió per a PC\n3 Mètode 2: Desactivar el vídeo durant una trucada\n3.1 Opció 1: aplicació mòbil\n3.2 Opció 2: Versió per a PC\nMètode 1: Rebutjar la trucada de vídeo\nLa forma més bàsica de desactivar una videotrucada a WhatsApp és simplement restablir la trucada. No cal que expliquis exactament com rebutjar una videotrucada a cap dels usuaris: tothom ho fa ja moltes vegades cada dia. Si consideres una situació en què reps una trucada de vídeo, però en aquest moment o en general no desitges parlar amb la persona d'aquesta manera, pots restablir i tornar a trucar immediatament amb àudio, explicant que el lloc o l'hora no són adequats per connectar la càmera.\nMètode 2: Desactivar l'accés a la càmera\nUn mètode radical, però molt factible, per als que mai no volen negociar amb la càmera encesa. D'aquesta manera, independentment de si rebeu una trucada d'àudio o de vídeo, la vostra càmera sempre estarà desactivada sense possibilitat d'activar-la durant la conversa. Tingues en compte que fins i tot amb la càmera desactivada al teu costat, podràs veure el teu interlocutor quan facis una videotrucada.\nA l'aplicació mòbil de WhatsApp, l'accés a la càmera es concedeix durant la primera configuració. A les versions de iOS i Android del missatger, els paràmetres d'accés a la càmera o al micròfon es poden canviar en qualsevol moment segons les preferències.\nTingues en compte que si utilitzes WhatsApp com a missatger per a dos o més números (tancant periòdicament la sessió del teu compte), no podràs fer videotrucades des de cap número una vegada desactivat l'accés. Haureu de restablir la configuració del vostre telèfon mòbil manualment.\nLa desactivació de l'accés a la càmera no es fa a través de l'aplicació Watsap, sinó a través dels paràmetres principals del telèfon.\nDesplaceu-vos per la llista de paràmetres. Als telèfons intel·ligents Android, has de trobar WhatsApp a la subsecció Apps..\nPremeu el programa adequat.\nAl costat de la icona. «Cambra». Poseu el botó lliscant en el mode d'apagat.\nDe la mateixa manera, l'accés es pot reobrir en qualsevol moment.\nDesprés de fer els passos anteriors, aquest missatge apareixerà quan rebeu o feu una trucada de vídeo. La persona a qui truquis no podrà veure la imatge de la teva càmera, però tu podràs fer la trucada.\nOpció 2: Versió per a PC\nBloquejar l'accés a la càmera a WhatsApp en un PC és una mica més complicat que en un telèfon mòbil. És important tenir en compte per endavant que en les últimes versions del sistema operatiu Windows, no és possible desactivar laccés a la càmera per a una aplicació específica. L'accés es cancel·la per a totes les sol·licituds idèntiques. És a dir, una vegada que hagis desactivat el vídeo per a un missatger, tampoc serà possible fer videotrucades en altres missatgers fins que hagis restablert la configuració original.\nAl vostre ordinador, obriu «Ajustos» a través de «Inici».. Premi el botó «Privadesa»..\nAl menú de l'esquerra, desplaceu-vos a la línia «Cambra».\nA la part inferior, trobeu la columna «Permet que les aplicacions clàssiques accedeixin a la càmera». Moure la icona «On». al mode d'apagat. En aquest paràmetre es pot veure quins programes, a més a més de WhatsApp, també han tingut accés recentment a la càmera integrada de l'ordinador. Tingues en compte que la desactivació no només afectarà el missatger, sinó també totes les altres aplicacions.\nDesprés de fer els passos anteriors, veuràs un missatge similar quan intentis fer una videotrucada a qualsevol usuari. Si rebeu una trucada d'aquesta manera, podreu rebre-la, però només podreu veure el vostre interlocutor.\nMètode 2: Desactivar el vídeo durant una trucada\nUna de les peticions més comunes és precisament apagar la càmera durant una conversa per un curt període de temps, amb l'opció de tornar el vídeo en qualsevol moment. Aquesta necessitat pot ser deguda a diverses raons. A l'aplicació mòbil ia la versió per a PC de Whatsapp, igual que a la resta de missatgers, una persona pot desactivar la seva pròpia càmera o micròfon durant una trucada.\nPensa en una situació en què es fa una videotrucada per WhatsApp, però no et sents còmode o simplement no vols parlar amb la persona daquesta manera. Pots rebutjar la trucada, o pots acceptar-la però apagar immediatament la càmera. En aquest cas, la persona que truques veurà que has desactivat el vídeo. Un gran avantatge és que en qualsevol moment de la conversa pots tornar la imatge. Les instruccions són adequades per a tots els telèfons mòbils amb qualsevol sistema operatiu.\nDurant la trucada, premeu la imatge de la càmera al menú inferior.\nLa icona que es mostra a la següent captura de pantalla indica que la persona que truca no pot veure la imatge de la seva càmera. Pots reactivar el vídeo en qualsevol moment.\nIgual que laplicació mòbil, la versió descriptori del popular missatger té una opció incorporada per apagar la càmera durant una trucada, però el botó necessari només apareixerà una vegada que la trucada hagi començat. Això s'ha de tenir en compte si no teniu previst encendre la càmera en absolut. En aquest cas, podeu simplement cobrir la lent del dispositiu amb alguna cosa abans que aparegui l'opció.\nDurant una trucada, feu clic amb el ratolí a la icona de la càmera.\nEn qualsevol moment, pots reactivar el teu propi vídeo fent clic de nou al botó indicat.


El diputat Jordi Turull ha presidit l’acte, amb una cinquantena d’assistents.\nEl PDeCat s’ha presentat oficialment al Pla de l’Estany, agafant el relleu a CiU\nEl diputat Jordi Turull ha presidit l’acte, amb una cinquantena d’assistents, on s’ha fet una crida a recuperar la confiança de l’electorat “amb una nova eina per servir millor a la gent” i buscant mantenir l’hegemonia a la comarca.\nEl Museu Darder de Banyoles ha acollit aquest dimarts la presentació oficial del Partit Demòcrata Europeu Català (PDeCAT) al Pla de l’Estany. El partit, creat l’estiu passat, substitueix CiU i es declara independentista, europeista, humanista i republicana “que serveix al progrés i la llibertat de Catalunya i dels ciutadans”. El de dimarts ha estat el primer acte públic del partit al territori, on s’ha presentat l’executiva comarcal i s’han detallat les línies d’actuació a nivell català.\nEl membre del PDeCAT i diputat de Junts pel Sí al Parlament, Jordi Turull, ha assegurat que el país es troba en el compte enrere d’una decisió molt important, el referèndum, però també ha de mirar més enllà. Per això defensa que el PDeCAT és una nova eina per tenir “el millor país possible”. Considera que s’han de mantenir les actituds que CiU defensava, però adaptant-se a “les noves exigències de la societat i poder servir millor a la gent”.\nEs van creant les formacions locals\nEn els darrers mesos s’han anat configurant les formacions locals i comarcals del partit. A l’executiva del Pla de l’Estany hi ha representants dels 11 municipis de la comarca, bàsicament càrrecs electes als diferents ajuntaments que fins ara formaven part de CiU. El president comarcal de la formació és Lluís Costabella, que ha fet una crida a la transparència, la participació, la constància i l’esforç. Costabella també ha volgut refermar la voluntat de govern del PDeCAT, amb l’objectiu de mantenir l’hegemonia a les administracions locals de la comarca.\nLa regidora Joana Vilà és la cap local del PDeCAT a Banyoles, i en obrir l’acte ha fet una crida a recuperar la confiança dels electors. Al Darder hi han assistit unes cinquanta persones, la majoria membres del partit a la comarca.\nTAGS: PDeCat, Turull


Elodia Zaragoza, l'escriptora oblidada que va néixer en una presó franquista - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nElodia Zaragoza, l'escriptora oblidada que va néixer en una presó franquista - Diari de Barcelona\nDONES I FRANQUISME\nElodia Zaragoza, l'escriptora oblidada que va néixer en una presó franquista\nFilla d'exiliats espanyols, va morir als 81 anys amb els tres passaports que identificaven la seva vida\nElodia Zaragoza, o Elodia Turki pel seu nom de casada, la prolífica escriptora, poeta i editora que va néixer el 1939 a una presó franquista d'on va fugir la seva mare amb ella en braços, va morir el 30 de novembre a Tunísia als 81 anys.\nLa seva vida és una història de superació i oblit, perfecta per una pel·lícula: filla d'un marí de l'armada republicana que va escapar a Tunísia i d'una militant anarquista, atleta en les olimpíades de Roma, escriptora i editora reconeguda a París.\n“Als anys cinquanta vaig ser campiona de totes les disciplines de natació a Tunísia. Així vaig conèixer el meu marit, un dia banyant-nos a la platja de Hammam Lif (al sud de la capital). Em va veure i es va enamorar”, explicava amb un somriure. “És normal, era maca”, deia després, recordant amb modèstia aquells anys del protectorat francès en els quals va guanyar, a més, un títol de bellesa, i va participar en salt d'altura a les Olimpíades de Roma, on va representanr a França, encara que els seus pares fossin espanyols.\n“A mi no em van robar la vida, als meus pares sí”\nEs va enamorar del seu marit al mar, el mateix mar que va haver de creuar en braços de la seva mare, com a migrant, per fugir de la repressió i la sevícia. El seu marit, de cognom Turki, es va fer després diplomàtic i junts van recórrer el món, especialment París, on Elodia va començar una prolífica carrera literària.\nLa Xiqueta, l'odissea de la mare d'Elodia Zaragoza\nLa Xiqueta es deia Amelia Jover, una militant anarquista, capturada al port d'Alacant pels rebels en les raneres de la Guerra Civil, i tancada en una presó en avançat estat de gestació, d'on va poder fugir disfressada d'infermera amb l'Elodia just nascuda en braços.\nEn ple hivern, ambdues van creuar els Pirineus i al gener del 1940 van arribar a la platja d'Argelers de la Marenda, al sud de França, on va saber que el seu marit no havia mort en combat i que es trobava a Tunísia, amb els gairebé 2.000 marins de l'Armada Republicana que el 6 de març del 1939 van escapar del port de Cartagena.\nCementiri d'exiliats republicans a Tunísia\nSempre donava a entendre que el seu pare era oficial de codis xifra de l'únic submarí d'aquella armada que Franco va ordenar recuperar, i que el caràcter reservat del seu treball també feia que tota la seva vida fos gairebé secreta.\nLa seva mare, anarquista, va poder fugir de la presó franquista disfressada d'infermera amb l'Elodia just nascuda en braços\nCom recorda en el seu obituari el filòsof Santiago Alba Rico, que va conèixer Elodia a Tunísia, on ell també viu, “la història d'aquests 4.000 refugiats republicans és mal coneguda fins i tot pels historiadors”.\nFilla d'exiliats espanyols amb tres passaports\nFilla d'exiliats espanyols, Elodia Zaragoza, va morir als 81 anys amb els tres passaports que identificaven la seva vida —l'espanyol va ser l'últim que va aconseguir, el 1976— en un dels pobles més bonics de Tunísia, on passava els seus últims dies passejant i escrivint com podia.\nParlava un francès exquisit, un àrab envejable i un castellà ranquejant que barrejava amb el valencià, que li va llegar la seva mare, professora a Tunísia. En francès va escriure La Xiqueta, de la qual hi ha una versió en castellà mal traduïda, i la resta de llibres que va publicar.\nAmant dels jocs de paraules —va compondre un preciós lipograma titulat L’infini désir de l’ombre—, mantenia un sentit de l'humor penetrant: l'artritis li havia deformat tant les mans que a penes podia agafar objectes, però seguia teclejant l'ordinador amb esforç i perícia, fins els últims dies. Segons ella, s'estava transformant en ocell.\n“Cal estimar la vida. A mi no em van robar la vida. Als meus pares sí, i als espanyols també”, va dir Elodia Zaragoza en una de les últimes xerrades, abans que la pandèmia li robés les visites.


La companyia Baró d'Evel torna al Mercat de les Flors sota una carpa de circ | Barcelona Cultura\nLa companyia Baró d'Evel torna al Mercat de les Flors sota una carpa de circ\n"Bèsties", una tribu imaginària on tots es transformen en acròbates, ballarins i comediants\nDe l'11 al 20 de desembre, la companyia Baró d'Evel torna a proposar-nos un espectacle insòlit al Mercat de les Flors. Es tracta de "Bèsties", una tribu imaginària on podem trobar acròbates, ballarins, comediants, cavalls, aus i molt més. A través de les seves particularitats podem viatjar a un món bell, oníric i delicat que interpel·la al jo profund de l'ésser humà.\nEl moviment del cos s'encarrega de meravellar-nos amb aquesta representació que té lloc sota una carpa de circ. Així, podem assistir a la gestació d'aquesta peça que la companyia franco-catalana ha creat sota la direcció de Camille Decourtye i Blaï Mateu Trias.\nBaró d'Evel sempre ha presentat les seves creacions al Mercat de les Flors, com una de les companyies associades més fidels d'aquests últims anys. Entre els espectacles recordem la bona acollida que va tenir "Mazùt" i "Obras", al 2012 i 2013 respectivament.\nDies: del 11 al 20 de desembre, a les 20.30h (diumenges, 18h)


Un lloc anomenat Borderi (Celestí Alomar)\nUn lloc anomenat Borderi\n5 min. 18/04/2015 20:53\nLawrence Durrell va escriure que a Sicília es pot apreciar com la Mediterrània va evolucionar al mateix ritme que l’home: ambdós varen créixer junts. Havíem de visitar l’illa i, com no, el ‘Sicilian Carousel’ de Durrell em va aparèixer a la memòria. Els granets de sorra particulars que vaig aportar a la planificació del nostre viatge eren inspiració seva. L’escriptor anglès també té una novel·la titulada ‘Cefalú’, a la qual anomena “el fantàstic con de conglomerat”; però no, en aquest cas, va ésser Toni Tarabini qui m’havia dit “no t’ho perdis”.\nJa posats en marxa, vàrem partir amb una agenda, planificada durant setmanes, que incloïa deu indrets per a visitar. El primer era Catània, on aterrava l’avió. L’inici del nostre carrusel particular. Anàrem al mercat de peix; abans, sopar a la Trattoria De Fiore, una insuperable ‘pasta alla Norma’, i desdejuni en un bar enfront de les parades de verdures situades davall els arcs del viaducte: pasta de full farcida de brossat i suc d’’arancia rossa’, la nostra taronja de la sang. Un producte amb indicació geogràfica d’origen sicilià que a Mallorca està pràcticament desaparegut. També hi ha vogamarins; al mercat de peix els obren per la meitat i els preparen per menjar allà mateix. Hi ha un estudi sobre les veus guturals dels pastors que assenyala que els sons són similars a tot el món, de tal manera que si a un ramat d’ovelles li canviessin el pastor per un d’un altre país, aquestes no s’adonarien del canvi. El mateix passa en els mercats de la ribera de la Mediterrània, el codi gutural és similar. Ara bé, si fos així, el mercat del peix de Catània seria el Festspielhaus de Bayreuth de la música dels mercats.\nDes de la plaça del Duomo, si deixes que la vista enfili la via Etnea, veus, en el fons, blanc, majestuós, el volcà Etna. De la seva vessant baixa un aire fred que el sol no aconsegueix apaivagar del tot. Segueixes caminat fins al jardí Bellini. A l’entrada del parc, està inscrita, en lletres i números de gespa retallada, la data del dia, mes i any en curs. Asseguts en un dels bancs del jardí, en plena primavera banyada pel vent de la muntanya, decidírem treure dues fulles de la margarida de la nostra agenda. La ‘tournée’ adquiria un altre ritme: un ‘allegro’ sostingut que creixeria al ritme de la nostra relació amb l’illa. Primer dia, primera gran decisió, el nostre viatge ja no era només nostre.\nCom el metge que vol prendre el pols al pacient, a Siracusa, també, cercàrem el mercat. N’hi ha un a l’illa d’Origia, la part antiga de la ciutat, a la vora del port. Aquest era el nostre objectiu i, de bon de veres, no ens va decebre. No és molt gran, uns pocs carrers, al llarg dels quals els comerços obren les portes de les cotxeres dels magatzems i instal·len els llocs de venda fora, a la via pública. Al final del carrer principal hi ha un lloc de menjars, un magatzem com els altres, amb una barra interior de frenètica activitat i, a l’exterior, un tendal de lona que no dóna per protegir del sol totes les taules que hi ha instal·lades. Sota del tendal, per si no eren pocs, hi ha un taulell on Andrea, el propietari, prepara uns entrepans inaudits, fets de formatges, verdures i herbes, que remata amb un sostre superior que consisteix en un rotllo de pernil farcit de formatge ‘tricotta’, maduixa, sucre i suc de taronja de la sang. Un espectacle que genera l’admiració dels nombrosos clients que esperen el seu torn, amb el quals Andrea, mentre oficia de mestre d’entrepans, manté animada conversa. Crida l’atenció, a pesar de la mida descomunal i l’exuberància del producte final, la facilitat amb què la gent se’l menja.\nEl lloc es diu Borderi. Quan hi arribàrem, Mario, el fill d’Andrea, ens va oferir una taula que just aquell moment quedava lliure. Ens va servir el que tenia per menjar. En el lloc no hi ha carta, es menja el que hi ha. I es beu un excel·lent vi, barreja de raïm de nero d’Àvola, shyra i merlot. Acabant, observàrem com el cap de família preparava minuciosament un plat amb formatge i maduixes, tallat tot en porcions quasi mil·limètriques, serien les nostres postres, obsequi de la casa. Duit el plat ja a la taula, hi va espargir sucre fi i un raig d’’arancia rossa’, i ens va recomanar que agaféssim amb la cullereta una mica de tot i ho deixéssim fondre a la boca, podríem notar al paladar el sabor de tots el components. Efectivament, el cap s’omplí de sensacions. Ens demanaren si volíem cafè i el portaren del bar que hi ha voltant la cantonada. Andrea, amb les seves hàbils mans cerimonioses, va embolicar una peça de formatge, que també ens va regalar. A l’hora de pagar, un més que raquític compte, vaig pensar que el mínim que podia fer era deixar propina. Mario, amb cara seriosa, el primer i únic cop que mostrà un rostre no amable, em va fer entendre que ells no ho feien per a això. Ràpidament vaig comprendre que encara quedava molt per aprendre durant el viatge. Em vaig sentir el bàrbar per civilitzar, l'antítesi del príncep Salines, però l’afectuositat del comiat em va fer sentir còmode un altre cop.\nCaigueren més fulles de la margalida de la nostra agenda, en la mateixa mesura que el viatge es feia llarg i ric. Hi haurem de tornar una altra vegada.


SERGI NOTARIO JA VIU A HOLANDA – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nSERGI NOTARIO JA VIU A HOLANDA\nBy Paul Marca|2014-02-15T21:12:32+02:0015 de febrer de 2014|Sense categoria|Comentaris tancats a SERGI NOTARIO JA VIU A HOLANDA\nTanquem els 5 articles encarregats a l’especialista ganxó en motor, Joan Martín, per tal de donar visibilitat als pilots, cinc nens/nois, que despunten en el panorama nacional i internacional del motocross que passegen el nom de Sant Feliu pels pòdiums d’arreu:\n“Feu-vos per un moment aquesta pregunta com a pares i penseu la resposta, aquesta és la situació en la qual es van trobar els pares d’en Sergi Notario. Pares: vull ser pilot professional de Motocross!.. i l’únic lloc on es pot aconseguir és el país on aquesta modalitat és l’esport nacional: Holanda. Però en Sergi viu i estudia aquí amb la seva família com qualsevol nen de 12 anys.\nAquest estiu, i un cop acabat el curs escolar, ja va marxar durant tres mesos a viure a Holanda tot sol. Allà el va acollir una família, una gran família, que el va tractar des del primer moment com un fill més dels seus. Es van involucrar tant i tant que van fer tot el possible perquè en Sergi pogués córrer totes les curses que es van disputar durant aquests tres mesos. Van tramitar les llicències, els certificats metges i els permisos de sortida. Era un petit pas més perquè en Sergi aconseguís, o toqués amb la punta dels dits, el seu somni.\nAquests tres mesos d’estiu va córrer curses molt importants: el campionat d’Alemanya ADAC, els campionats Holandesos NK i ONK… Cada cursa era més experiència, coneixent altres tipus de circuits dels que estava habituat a córrer aquí i altres terrenys com la sorra. El gran repte de l’estiu va ser anar a córrer el campionat del món a la República Txeca, on no es va poder classificar per la final arrel d’una avaria de la seva moto. Sempre va estar al davant amb pilots de molt nivell que el feien superar-se a cada volta.\nAl setembre, quan en Sergi tornava cap a casa per començar el nou curs escolar, es va produir una sorpresa que va trasbalsar els plans dels seus pares, la família que l’havia acollit li va proposar i oferir que aquest any 2014 tornés a casa seva per poder córrer tots els campionats possibles d’allà. El nivell dels pilots que hi prenen part és altíssim i en Sergi ha demostrat maneres per ser amb els capdavanters.\nUs diré que en Sergi porta més de 15 dies adaptant-se a la vida d’Holanda i que la data d’inici d’aquesta aventura ja té número i dia, el proper 7 de març s’instal·là definitivament a Holanda. Allà acabarà els seus estudis, en un col·legi internacional, per acabar el tercer trimestre escolar, atès que els dos primers els ha cursat aquí. Entrenar molt i molt fort cada dia, per arribar al cim del Motocross, el seu somni.\nEls somnis ens marquen objectius i ens esforcen per arribar-hi, la il.lusió ens mou per aconseguir-los. Aquest és el somni d’en Sergi, no li trencarem, sinó que des d’aquestes ratlles l’encoratjarem perquè ho aconsegueixi.\nAquest és el calendari que seguirà: els campionats holandesos de Motocross NK i el ONK, el campionat Europeu i el campionat del Món. Per fer-vos una idea de la competència que hi ha en aquests campionats, per accedir-hi s’han de fer classificacions degut al alt nombre de pilots inscrits, es fan prèvies on els 40 millors pilots passaran a poder-lo disputar.\nLa família Notario està molt agraïda doncs, després de molt de temps. els espònsors comencen a comptar amb ells i els estan ajudant: Flow Motion, Speed Carbono, PP’S PARK, Alpinestars, SBS, HNR, Thor, Vrooam, Acerbis, MX Factory i XC 10. Son les firmes que amb material, equipament, preparació, escola, etc. ajuden a tirar endavant aquest projecte tant engrescador”.


L'actor britànic, conegut sobretot per haver interpretat James Bond, ha mort aquest dimarts als 89 anys. Abans de ser conegut com a James Bond, ja s'havia convertit en l'actor més ben pagat de la televisió\n2 min. Barcelona 23/05/2017 16:39\n651x366 Roger Moore en el paper de James Bond a 'Panorama per matar' Roger Moore en el paper de James Bond a 'Panorama per matar'\nRecordem Roger Moore, que ha mort aquest dimarts als 89 anys, a través dels seus papers més emblemàtics:\nRoger Moore va debutar a la televisió l'any 1950 amb un paper a la sèrie 'Drawing room detective', però no es va fer famós a nivell mundial fins una dècada després, quan es va posar dins la pell de l'heroi d'acció Simon Templar, el protagonista de la sèrie també televisiva 'El sant', basada en les novel·les de Leslie Charteris. 'El santo' va durar nou temporades i es va convertir en una de les sèries més llargues de la televisió britànica.\nDesprés d''El santo' Roger Moore es va embarcar en una altra sèrie televisiva d'èxit. A 'Los persuasores!' va formar amb Tony Curtis un duet de milionaris que recorrien Europa. Amb aquesta sèrie Moore es va convertir en l'actor més ben pagat de la televisió mundial, ja que rebia 1 milió de lliures per capítol. Malgrat tot, la sèrie no va triomfar als Estats Units.\nL'agent secret 007 va arribar a la vida de Roger Moore després que Sean Connery l'hagués abandonat per obrir nous camins en la seva carrera i del fracàs comercial que va suposar el Bond de l'australià George Lazenby. Roger Moore el va interpretar per primera vegada l'any 1973, quan tenia 45 anys, i el va deixar 12 anys després amb 'Panorama per matar'. Aleshores Moore tenia 57 anys i els productors el trobaven massa gran per seguir amb el personatge. Així i tot, és l'actor que l'ha interpretat en més ocasions, i el 2004 va ser votat com el millor Bond. L'última aparició de Moore com a James Bond no es va produir al cinema: el 2012 va recuperar el personatge momentàniament amb motiu de l'anunci de la candidatura olímpica de Londres.\nRoger Moore no va tenir les coses fàcils per continuar amb la seva carrera després d'interpretar James Bond. A més, la seva vida va fer un gir durant el rodatge a l'Índia de la pel·lícula 'Octopussy'. Colpit per la pobresa que hi va veure, va decidir convertir-se en ambaixador de generositat de l'Unicef. Des d'aleshores, Moore va treballar de manera esporàdica en el cinema i la televisió. Un dels seus papers més destacats, malgrat que la pel·lícula no és gaire coneguda, és el que va fer a 'Boat trip: Este barco es un peligro', on va interpretar un homosexual madur, Lloyd Faversham.


Don Quichotte sur le Yangtsé – Caràcter xinès\nOn 19 Mai 2016 18 Mai 2016 Per sifuroIn 3 estrelles\nBi Feiyu. Don Quichotte sur le Yangtsé.\nTraductora: Myriam Kryger.\nÉditions Philippe Picquier, març 2016.\nTítol original: 苏北少年堂吉诃德.\nEn aquest llibre, Bi Feiyu ens explica la seva infantesa. Això no seria interessant si no fos que els seus primers anys van coincidir amb una època especialment convulsa en el món xinès: va viure la part més dura del maoisme i les seves campanyes. I, en lloc d’explicar-nos-ho fent servir la ficció, ha decidit utilitzar les seves pròpies vivències perquè veiem com eren les coses aleshores.\nTrobareu que el llibre està estructurat com si fos un manual, amb una divisió clara en parts com ara\nque al seu torn es divideixen en capítols dedicats a coses concretes com ara “apedaçar la roba”. És una manera molt atractiva de presentar-nos aspectes concrets de la vida quotidiana, com si escrivís un diari, una mena de mosaic que cobreix la pràctica totalitat de la seva infantesa. Hi veiem, per exemple, la Revolució Cultural, o les campanyes contra els “dretistes”, que van afectar de ple el seu pare i, de retruc, tota la família.\nÉs un llibre que ens presenta la realitat sense gaires ornaments, i ens ofereix un retrat especialment vívid de la vida al camp. Tal com diu ell:\n"Les veus dels pagesos no s'han pogut fer sentir mai per explicar els seus drames. Els seus cadàvers no són més que números en una estadística. Les seves veus no surten a la història. I cal fer-les sentir."\n"Tenir propietat privada era un delicte. Tot era de l'estat."\nI podríem seguir amb moltes altres.\nAixí, doncs, tot i que jo, veient el títol del llibre, m’esperava una altra cosa, considero que ha estat enriquidor llegir-me’l i que Bi Feiyu és un dels autors que millor sap explicar-me les coses. Si voleu llegir-ne una mostra, al web de l’editorial, Editions Philippe Picquier, hi trobareu un pdf per anar fent boca.\nBi Feiyucampanyes contra els dretistesrepressióvida quotidiana


BEN A PROP – CETR\n(Viena, 1878 – Israel, 1965)\nAls deixebles que se li acostaven per primer cop, el rabí Bunam acostumava explicar-los la història d’Eisik, fill de Jeckel, de Cracòvia. Aquest, després d’anys de grans penes i treballs que, però, no havien fet pas trontollar la seva fe en Déu, havia rebut en somni l’ordre d’anar a cercar un tresor a Praga, sota el pont que condueix al palau reial. Després que el somni es repetís tres vegades, Eisik va posar-se en camí i marxà cap a Praga. A la vora del pont, però, hi havia guàrdies dia i nit i ell no gosava posar-s’hi a cavar. Així, cada matí, se n’anava cap al pont i hi donava tombs fins al vespres. Finalment, el capità de la guàrdia que s’havia fixat en el seu continu anar i venir li demanà en to amistós si és que cercava alguna cosa per allí o si hi esperava algú, Eisik li explicà el somni que l’havia dut des d’una terra llunyana fins allí. El capità va riure:\n– I així que tu, pobre diable, per creure un somni has vingut amb les soles espellifades en pelegrinatges fins aquí! Si es fa cas dels somnis, rai! També jo hagués hagut de posar-me en camí quan un somni em va manar anar cap a Cracòvia i cavar per cercar un tresor sota els fogons de la cambra d’un jueu que diu que es deia Eisik fill de Jeckel. Eisik fill de Jeckel! Ja m’ho imagino com jo, allà on la meitat dels jueus es diu Eisik i l’altra meitat Jeckel aniria fent forat a totes les cases.\nI va tornar a riure. Eisik feu una reverència, va marxar cap a casa, va desenterrar el tresor i va construir el temple que duu el nom d’Escola Reb Eisik Jeckels.\n– Recorda’t bé d’aquesta història –solia afegir el rabí Bunam- i aprèn-ne el que et diu. “Que hi ha quelcom que no pots trobar enlloc del món i que, altrament, sí que hi ha un lloc on ho pots trobar”.\nAquesta és una vella història que coneixem a través de diverses literatures populars, però que per boca hassídica se’ns reconta d’una forma nova.\nHi ha quelcom que es pot trobar en un únic lloc del món, És un gran tresor; li’n podem dir la plenitud de l’existència,. I el lloc on es pot trobar aquest tresor és el lloc on un és.\nLa majoria de nosaltres arribem només en moments ben rars a ser completament conscients del fet que no hem arribat a assaborir la plenitud de l’existència; que la nostra vida no participa de l’existència autènticament plena i que, de fet, hi vivim al marge. Amb tot, però, en sentim tothora la mancança i, en certa mesura, ens esforcem per trobar en algun lloc allò que trobem en falta, Creiem que ho trobarem en algun lloc d’alguna part del món o de l’esperit, però no allà on ens trobem o bé on hem anat a parar, Però justament allà i enlloc més és on es pot trobar el tresor, L’entorn que ho sento com a natural, la situació que el destí m’ha deparat, allò que em passa en el meu dia a dia, les exigències quotidianes, aquí és on hi ha el meu deure essencial i aquí hi ha la plenitud de l’existència que se m’ofereix i a la qual puc accedir. D’un mestre talmúdic ens ha arribat la notícia que els camins del cel se li il·luminaven com els carrers de la seva ciutat natal Nehardea. El hassidisme capgira aquesta dita: més gran és encara que a un se li il·luminin els carrers de la seva ciutat natal com els camins del cel. Perquè aquí, on ens trobem, és on cal fer-hi resplendir la vida divina que s’hi amaga. (…)\nAlgunes religions neguen el caràcter de vida autèntica a la nostra estada a la terra. O bé ensenyen que tot el que tenim davant en aquest món és només una aparença que hem de saber penetrar, o bé que tot és només una avantsala que hem de recórrer sense fixar-nos-hi gaire. (…) En la seva veritat més íntima els dos móns en són un de sol. Només és que, a la vegada, s’han anat apartant l’un de l’altre. Però volen tornar a ser de nou la unitat que són en la seva veritat profunda. I amb aquesta finalitat ha estat creat l’ésser humà, per tal que uneixi els dos móns. L’ésser humà contribueix a la unitat vivint sàviament amb el món en el qual se l’ha posat, en el lloc en el qual es troba. (…)\nEl rabí Mendel de Kozk va sorprendre una vegada uns erudits que havia convidat a casa seva amb la interpel·lació:\n– On habita Déu? –ells se’n van riure- De quina manera parleu! El món sencer és ple de la seva glòria!\nEll però, va respondre a la seva pròpia pregunta:\n– Déu habita allà on se’l deixa entrar.\nAixò és al capdavall el que compta: deixar entrar Déu. Però només se’l pot deixar entrar allà on un és, on un és realment, allà on un viu, on un viu una vida veritable. Si solem tenir un tracte sant amb el petit món que ens ha pertocat, ajudem en l’àmbit de la creació amb la qual vivim a la substància anímica a arribar a la seva perfecció; llavors establim en aquest lloc nostre un habitacle per a Déu; llavors, deixem que Déu hi entri.\nMartin Buber (Viena, 1878 – Israel, 1965). Text extret de la seva obra El camí de l’home: la persona humana segons l’ensenyança hassídica. (Pagès editors, 2007)


S'avalua a Badalona un sistema avançat per reduir la contaminació de l'aigua del mar en episodis de pluja intensa - Corporativa - Web oficial - La gestió responsable\nS'avalua a Badalona un sistema avançat per reduir la contaminació de l'aigua del mar en episodis de pluja intensa - Corporativa\nS'avalua a Badalona un sistema avançat per reduir la contaminació de l'aigua del mar en episodis de pluja intensa\nnull S'avalua a Badalona un sistema avançat per reduir la contaminació de l'aigua del mar en episodis de pluja intensa\nBadalona és una ciutat pilot per al desenvolupament d'un nou sistema de control en temps real que coordina les xarxes de clavegueram i les estacions depuradores. Així és possible prevenir que les aigües residuals i la contaminació associada arribin directament al mar sense ser tractades quan la precipitació excedeix la capacitat de drenatge. Els socis de la iniciativa, emmarcada en el projecte europeu LIFE EFFIDRAIN liderat per Cetaqua, juntament amb l'equip encarregat de supervisar-ne el desenvolupament, van visitar dijous passat el tanc de retenció l'Estrella de Badalona gestionat per Aigües de Barcelona, que emmagatzema l'excés d'aigua en episodis de pluja intensa amb la finalitat d'evitar inundacions i abocaments al mar.\nA les ciutats, les xarxes de drenatge són les encarregades de recollir i transportar les aigües residuals. Durant els episodis de pluja, les aigües pluvials que arriben al clavegueram es barregen amb les aigües residuals i viatgen conjuntament fins a les depuradores, on es tracten abans de ser alliberades al medi receptor, normalment el mar. Amb clima sec i pluja moderada, aquest sistema funciona correctament. No obstant això, durant períodes de pluja intensa, la capacitat d'aquestes infraestructures es pot veure superada, el que pot provocar una descàrrega d'aigua no tractada al medi receptor i generar un impacte ambiental negatiu.\nPer fer front a aquesta situació, el 2015 va començar el projecte europeu de recerca LIFE EFFIDRAIN, liderat per Cetaqua, centre tecnològic de l'aigua. L'objectiu d'aquesta iniciativa, finançada pel programa LIFE de la Unió Europea, és desenvolupar una estratègia integrada i coordinada de control en temps real de les xarxes de drenatge urbà i les depuradores, per tal de minimitzar la contaminació de les aigües receptores durant períodes de pluja intensa mitjançant dades hidràuliques i de qualitat de l'aigua.\nGestionar les xarxes de drenatge i les depuradores de manera integrada i coordinada, així com conèixer en temps real la quantitat i qualitat de l'aigua transportada/tractada, permetrà optimitzar l'eficiència dels processos i reduir el desbordament d'aquestes infraestructures en períodes de pluja. D'aquesta manera, durant episodis de pluja intensa, el seu rendiment milloraria notablement i, en conseqüència, es minimitzarien les descàrregues d'aigua contaminada i la contaminació associada, preservant així la qualitat de les aigües receptores.\nVisita al tanc l'Estrella de Badalona, pilot de la investigació\nEn vista dels darrers mesos del projecte, que finalitzarà al juny, el passat 14 de febrer va tenir lloc el quart Monitoring Meeting del LIFE EFFIDRAIN a les oficines de Cetaqua a Barcelona, on els diferents socis, entre els quals es troben el CSIC i SUEZ , a través d'Aquatec, Aquambiente i Le Lyre a Bordeus, van presentar els seus avenços en el desenvolupament de la investigació a NEEMO LIFE, entitat que reporta directament a la Comissió Europea.\nUn cop finalitzada la trobada, els assistents van visitar el tanc l'Estrella a Badalona. Aquest dipòsit, gestionat per Aigües de Barcelona, té una capacitat de 30 milions de litres d'aigua que s'emmagatzemen en episodis de pluja intensa amb l'objectiu de retenir les aigües residuals i pluvials per evitar inundacions i el col·lapse d'altres infraestructures, així com de descarregar l'aigua acumulada de manera controlada cap a la depuradora una vegada passat l'episodi de pluja i impedir així la contaminació de les aigües litorals.


La borsa de treball està pensada tant per a les persones que busquen feina, un canvi o millora laboral com per a les empreses que busquen professionals.\nDes del SOM facilitem la cerca i la preselecció de treballadors i treballadores que més s'ajustin al perfil professional demanat per les empreses. A la vegada, oferim a les empreses assessorament sobre el procés de selecció i la contractació posterior, així com l’espai i el suport del personal tècnic qualificat per dur a terme tot el procés.\nTant si busques feina com si necessites personal, podràs consultar i posar ofertes mitjançant la nostra borsa de treball "on line".\nPodràs accedir a totes les ofertes que gestionem des de: El club de la feina: espai de 110 m2 ubicat al c. de Francisco Herrera, 70, on hi tens lliure accés per descobrir i aprofitar les possibilitats de la plataforma multimèdia PORTA 22 Mataró, de noves ocupacions i noves formes de treballar. Ocup@ciójove, és un espai d’informació i orientació professional per a joves menors de 25 anys que està ubicat a la NAU CABOT I BARBA, a la Plaça Miquel Biada, 5 de Mataró.\nL’accés és totalment lliure i compta amb la plataforma multimèdia de Porta 22 Mataró, així com l’assessorament del personal tècnic. Està pensat perquè els joves i els grups d’estudiants puguin trobar informació sobre l’oferta formativa actual, les sortides professionals, les ofertes de feina...


Hampton Inn & Suites Tulsa-Woodland Hills Hotel Tulsa (OK) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n7141 South 85th East Avenue, Southeast Tulsa, Tulsa (OK), Estats Units, 74133 - Veure al mapa\nBen posicionat a Southeast Tulsa, Hampton Inn & Suites Tulsa-Woodland Hills Hotel és un lloc ideal d'inici d'excursions a Tulsa (OK). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Cotton Patch Quilt Store, Centre Comercial Woodland Hills, Club de Camp Meadowbrook.\nHampton Inn & Suites Tulsa-Woodland Hills Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Tulsa (OK). Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, centre esportiu, piscina exterior estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hampton Inn & Suites Tulsa-Woodland Hills Hotel la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Tulsa (OK).\nTots els tipus de viatgers (56) Parelles (26) Viatgers en solitari (9) Famílies amb infants petits (13) Famílies amb infants grans (6) Grups (2)


Com fer Flash Slideshow de presentació per a web\nva tenir una presentació i voleu sorprendre el seu públic? Què sobre fer una presentació en flash amb les teves fotos, text i més. Per aconseguir-ho, Wondershare Flash galeria la fàbrica serà un bon ajudant. És un fàcil d'utilitzar programa de slideshow de flaix que proporciona plantilles de flaix milions de possibilitats per a les presentacions amb diversos magnífic 2D i 3D.\n1 importar les fotos i música de fons\nPer afegir fotos digitals, pot o fer clic al botó "Afegeix fotos" o només arrossegar les fotos a el storyboard. Si voleu afegir música de fons d'aquesta galeria de foto de flaix, només fer clic a botó "Afegir música" per importar la seva música de fons.\n2 triar la plantilla única per a la presentació en flash\nFlash galeria la fàbrica proporciona abundants plantilles de slideshow de foto lliure. Es pot aplicar el seu un favorit per aplicar o personalitzar la seva pròpia plantilla fent clic a l'esquerra avall botó "Custom plantilla".\nHi ha 100 + transició i efectes de moviment per a que triï. Establir efectes de transició, només arrossegar els efectes de transició al mig de les dues imatges. Quan posant efectes de moviment, només arrossegar els efectes a la determinada imatge.\n"Decorar" el seu presentació flash amb textos, cliparts, animacions i sons divertits. Feu clic a "Nou Text" per afegir textos, seleccioneu font, mida, color, efecte de text, etc. de les teves fotos. De la mateixa manera, afegir altres decoracions. D'aquesta manera, la presentació de diapositives de presentació flash amb música serà més impressionant i interactiu.\n3 previsualitzar i publicar la seva presentació en flash\nSi vostè està satisfet amb el seu treball, decideix guardar en swf, html, exe o formats de screensaver. També pot enviar la flaix de diapositives als seus amics directament com a regal. A més, podeu carregar-lo al seu servidor de web i després compartir el seu diapositives flash a Myspace, Facebook, Twitter amb un clic després de carregar amb èxit.\nNota: Si voleu afegir enllaços al final de la presentació de diapositives, obriu l' "escena de publicar" i seleccioneu l'element "Acció al final del flaix".\nAquest és el final de la classe de diapositives flash. Com veieu, és tan fàcil de fer el seu nadó personalitzat slideshow, casament slideshow, slideshow familiar, etc. per presentar al lloc web. Ara comencen a fer una presentació de diapositives flash per presentació de webs!\nCom fer una presentació de diapositives de Text\nCom fer una targeta personalitzada invitació\n> Recursos > consells > com fer classe de presentació de diapositives de presentació de flaix


4 min. Madrid 22/03/2019 13:55\n651x366 Quatre operaris netejant el Big Ben de Londres, al Regne Unit, país on l’any 1905 el constructor William Willet va idear l’horari d’estiu / TOBY MELVILLE / REUTERS Quatre operaris netejant el Big Ben de Londres, al Regne Unit, país on l’any 1905 el constructor William Willet va idear l’horari d’estiu / TOBY MELVILLE / REUTERS\nLa reforma horària s'enquista a Espanya. Un problema latent al qual cap govern espanyol sap trobar resposta. Després de mig any d'estudi, el comitè d'experts a qui Pedro Sánchez va encarregar estudiar la proposta de la Comissió Europea d'eliminar el canvi d'hora no ha arribat a cap conclusió i tira la pilota endavant fins al 2021, el límit que s'ha donat Brussel·les per fixar l'horari d'estiu o el d'hivern. El consell de ministres ha analitzat aquest divendres les conclusions de l'informe, que planteja no tocar en cap cas el fus horari, que ens alinea amb Alemanya des de l'època franquista. El que no té clar és si cal tocar l'horari estacional, pel qual avancem el rellotge una hora cada primavera i l'endarrerim una altra a la tardor.


El núvia de dennis quaid, laura laura savoie, té cinc segles d'antiguitat\nDennis Quaid va trobar l’anell de compromís més rar per a la núvia Laura Savoie.\nL'actor, de 65 anys, va respondre a la universitat de Texas, de 26 anys i doctora. estudiant a Hawaii a principis d’aquest mes, però ha mantingut l’anell del diamant en secret. Tanmateix, el compte d'Instagram Best of Bravo va aconseguir capturar una publicació íntima i detallada de la pàgina personal de Savoie abans de suprimir el compte privat.\non és el jutge joe brown\n'T'estimo per sempre, DQ. El meu millor amic, la meva parella i la meva ànima parella ', va descriure la foto del seu anell - que presenta un diamant de coixí en una senzilla banda d'or', així com un selfie íntim amb Quaid. 'Em fan millor i el malaurador més brillant, i m'encanta fer la vida amb vosaltres.'\nVa revelar que la parella va recollir la pedra junts mentre eren a Europa. 'A la Toscana, vam conèixer i fer amistat amb Giorgio Bulgari, l'últim hereu de la família Bulgari que encara projecta i confecciona joies', va escriure.\nEl fundador de la marca de joies icòniques, Sotirios Bulgari, va morir el 1932; el seu fill Giorgio va morir el 1966, sobreviscut pels fills Paolo, Nicola i Gianni, que va fundar el 1989 la seva pròpia marca GB Enigma.\nSavoia es referia probablement al fill de Gianni Bulgari, també anomenat Giorgio, que treballa a la nova marca. El núvia de Quaid va afegir que un membre de la família Bulgari va escollir personalment diversos diamants i els va presentar a la parella al sopar a Ginebra una setmana després de reunir-se a Itàlia.\n'L'última pedra que ens va mostrar va ser una targeta salvatge que va tirar a la barreja, un antic coixí tallat de mina que tenia una antiguitat de fins a cinc segles. És tan especial i perfecte ', va escriure Savoie.\nUn cop escollits la pedra del centre perfecte, Quaid tenia versos bíblics dels romans gravats a la banda d'or.\nSegons la publicació de Savoie, les línies es diuen: “L’amor ha de ser sincer. Odia el que és dolent; aferrar-se a allò que és bo. Dediqueu-vos els uns als altres enamorats. Honoreu-vos els uns als altres per sobre de vosaltres. No us perdeu mai de zel, però manteniu el vostre fervor espiritual, al servei del Senyor. Sigues alegre amb l’esperança, pacient amb afecció, fidel a l’oració. ”\nTot i que la parella va escollir la pedra junts, Quaid va dir que va mantenir-se a la guspira durant més d'un mes, a l'espera del moment adequat per sorprendre a Savoie, a qui la primera pàgina va confirmar que l'estrella 'Parep Trap' sortia al juny.\n“Va passar al punt més al nord d’Oahu, a la badia de Turtle. Va ser una mica espontani ”, va dir Quaid a Extra. 'Va ser una sorpresa molt ... Va estar prenent un selfie de nosaltres, i vaig posar el timbre al davant i em va dir:' Us casareu amb mi? ', I després va caure'.\nPer obtenir més informació sobre el compromís de Dennis Quaid i Laura Savoie, escolteu aquest episodi del podcast de la pàgina Six, 'We Hear':\nPeta Murgatroyd es va despertar massa abans de la seva boda\nVa revelar la presumpta amant embarassada de Carmelo Anthony\nJ-Rod aporta gols de parella als Hamptons\nLa publicació 'estranya' de Facebook de aquestaWren\nEl 'pallasso' Shawn de Slipknot, Crahan, anuncia plans funeraris per a una filla de 22 anys\nConegueu el germà autoproclamat de la família Foster


Unitat i bombers, per Carles Francino\nUnitat i bombers\nExisteix una part d'Espanya -i no és petita- a la qual no li importaria que l'Estat recuperés bona part del poder transferit a les autonomies\nDiumenge, 09/06/2019 - 22:02\nNo diré que sigui un huracà, però jo noto des de fa temps un vent que bufa molt fort a favor de la recentralització d’Espanya; a tots els nivells. I no m’agrada gens ni mica. Vaig llegir amb gran interès l’article de Josep Maria Fonalleras sobre els escarafalls que s’han fet dins i fora de Catalunya pel fet que Rosalía tingués el gest de parlar en català durant la seva actuació al Primavera Sound. ¡Però si és de Sant Esteve Sesrovires! ¿En què parlarà si està cantant a Barcelona: en suahili?\nEntenc la perplexitat de l’escriptor, però és que el tema de la llengua resulta ideal perquè saltin espurnes. Un empresari del Bierzo que conec des de fa temps em va deixar anar un dia, en el més enverinat del procés, una frase que em va deixar gelat:\n–Heu anat massa lluny. Això havia d’haver-se parat el dia que es va prohibir estudiar castellà a Catalunya.\n–Ángel, ¡¿qui t’ho ha dit, això?! ¡És mentida!\nNo hi va haver manera humana que baixés del burro. La teoria segons la qual els idiomes estan per entendre’ns, i no per ser utilitzats com a arma llancívola, no acaba d’arrelar. Però més enllà del conflicte lingüístic, hem tingut un altre exemple aquests dies a propòsit de la bronca pels exàmens de selectivitat; que si són més difícils en uns llocs que en d’altres, que si en algunes comunitats es corregeix amb menys severitat... Solució: examen únic a tot Espanya.\nDe res serveix que els professors o els rectors universitaris s’esgargamellin dient que posar exàmens diferents no és sinònim de desigualtat d’oportunitats. És igual, la bresca continua brunzint: «¡Tots iguals!». I aquest mateix discurs s’aplica a la sanitat, als impostos, a la policia... a tot el que es posi a tret. Jo l’hi he escoltat a gent de dretes, de centre, d’esquerres i del córner: és transversal. I el que és subjacent en el fons és incomoditat i embafament amb el model autonòmic creat per la Constitució. Existeix una part d’Espanya –i no és petita– a la qual no li importaria que l’Estat recuperés bona part del poder transferit a les autonomies.\nHi contribueixen l’embolic català i la irrupció de Vox, però no ens enganyem: allà hi ha més fusta i un incendi en potència. Potser convindria avisar els bombers abans que el foc resulti incontrolable. Per cert, ¿algú sap si continuen existint els bombers? Perquè últimament només veig piròmans per tot arreu.\nTemes: Rosalía VOX Selectivitat Independència de Catalunya Primavera Sound 2018 Autonomies


La Universitat de Kuwait elegeix les fonts de Canaletas Prensa\nOcuparà 6 milions de m2 sent un dels centres d'educació més grans de tot el món.\nCanaletas, empresa fabricant de fonts d'aigua ubicada a El Prat de Llobregat (Barcelona) que exporta als cinc continents, està ampliant la seva presència als països del Golf Pèrsic. Un dels principals projectes de la firma ha estat la instal·lació de les seves fonts d'aigua dins la recentment renovada Universitat de Kuwait, un dels centres educatius més grans a nivell mundial. Des de la seva fundació, el 1996, el centre ha experimentat una expansió significativa, aglutinant 16 col·legis científics. Quan acabi la remodelació, el centre ocuparà 6 milions de m2.\n"Suposa un projecte important per a nosaltres–explica Paz Ausín, Export Manager de la compañía– ja que la Universitat de Kuwait és una universitat de referència, pionera, i genera confiança vers Canaletas per a d'altres projectes que s'estan portant a terme dins el país".\nCanaletas, per part seva, disposa d'una àmplia presència a l'Orient Mitjà, on les seves fons han estat seleccionades per a diferents projectes. Durant l'any anterior, la companyia va incrementar les seves exportacions un 22%, fet que va contribuir a tancar l'exercici amb un increment de vendes d’aproximadament un 14%.\nAixí doncs Canaletas, amb més de 50 anys d'experiència en la fabricació de fonts, dispensadors i refredadors d'aigua, s'ha consolidat com a reconegut fabricant mundial, amb presència en més de 50 països, i amb més de 800 distribuïdors. El desenvolupament de nous productes i l'entrada en nous mercats ha permès a Canaletas capejar la crisi en uns anys que han estat difícils per al sector. "Ens hem esforçat – explica Jordi Morera, Director general de Canaletas– per mantenir el creixement de la facturació recolzant-nos en l'exportació, sense oblidar-nos del mercat nacional, el qual durant l'any anterior ja despuntava una lleu millora" .\nCanaletas està present en més de 50 països, fet que li ha permès adquirir un gran coneixement del sector en diferents àrees, podent adaptar els seus productes als diferents hàbits de consum i requeriments de cada mercat. La companyia, que sempre ha considerat primordial l' R+D, ofereix un ventall de productes molt ampli, amb més de 40 models de fonts d'aigua, amb què cobreix les necessitats d'usos, prestacions i pressupostos del seus clients. "La capacitat d'adaptar-nos a les necessitats del client, la creativitat del nostre laboratori d'R+D i l'experiència adquirida durant més de 50 anys en el sector ens ha permès mantenir-nos i seguir creixent" assenyala Jordi Morera.


Un miler de persones han assistit a la cinquena edició del Desemboca Rock’n’roll Festival de Platja d’Aro – Rpaper – Diari digital de RPA\nUn miler de persones han assistit a la cinquena edició del Desemboca Rock’n’roll Festival de Platja d’Aro\n24 Juliol, 2017 Publicat a Castell-Platja d'Aro\nEntre divendres a la nit i ahir al migdia, han actuat al municipi set grups de l’Estat i un del Regne Unit\nMés de 700 espectadors van assistir als concerts de dissabte al vespre mentre que el divendres van seguir-los més de 300 espectadors i més de mig centenar de persones no es van perdre la clausura d’ahir al migdia.\nEn aquesta edició s’havien programat 9 grups però una incidència a la carretera quan viatjaven cap a Platja d’Aro dels Dinamita Brother de Madrid els va impedir arribar a la Costa Brava i participar en la cinquena edició del festival Desemboca.\nExcepte el concert-vermut d’aquest diumenge que es va fer a la Pizzeria La Riera, divendres i dissabte les actuacions es van concentrar a l’escenari de la Plaça dels Estanys, davant l’Estació de Busos, on també hi havia una zona de restauració amb caravanes de menjar o un mercat de discos de vinil i marxandatge.\nDivendres, entre dos quarts de deu de la nit i les dues de la matinada, van actuar el grup català Fetus, els madrilenys Biznaga i Los Bengala de Saragossa.\nDissabte, dins el mateix horari, va ser el torn dels catalans Thee Grandaddies, Los Wallas i Los Chicos de Madrid i els anglesos King Salami and the Cumberlant 3. El concert de clausura va anar a càrrec dels catalans The Flat Pack.\nEl festival s’emmarca dins la programació d’Estereofònics, la marca de festivals d’estiu de Castell-Platja d’Aro.\n9 bandes nacionals i internacionals actuaran des d’avui i fins diumenge a la cinquena edició del Desemboca Rock’n’roll Festival de Platja d’Aro\nEl Centre d’Atenció Primària de Castell-Platja d’Aro ofereix atenció continuada i urgent les 24 hores fins a mitjans setembre i cada dia, de mitjana, atén més d’un centenar de pacients


Roncar la canya | Canya de Dolçaina\n← Malaïda i encantadora materia prima!\nAltre mes →\nRoncar la canya\nPublicat el 30 octubre 2011 per ximo\nFer roncar una canya es molt important a l’hora de saber si la canya va a funcionar correctament.\nEl lloc on emboquem i la canya ronca més greu i més clarament, es el lloc optim d’aquesta canya per a tocar.\nSi la canya no ronca o ronca sense claretat, será una canya “mediocre” si no la ajustem.\nQuant una canya no ronca però si que pita, en ocasions (si el pont no es molt gros), fent-la un poc més curta (molt poc), i ajustant-la de nou es pot fer anar. Si quedara un poc més alta d’afinació (per tallar-la), ajustant-la com es relatata en els apartats d’arranjaments i raspats farem que funcione correctament.\nMolt important es no confondre que no ronca perque li sobra fusta, en perque ens hem passat raspant-la. En aquest segon cas es on farem lo descrit anteriorment.\nEn definitiva, una canya que la fas roncar greu i clarament embocant aprop del pont, es a priori, una ferma candidata a ser una bona canya.\nLa canya es fa roncar de la seguent manera:\nPossant la canya en el tudell i embocant com su anarem a tocar, sense presionar gens la canya però sense deixar que s’escape l’aire, bufem amb poca pressió i anem variant el lloc d’embocadura fins que notem que la canya comença a roncar. Una vegada trovat aquest punt, anirem jugant lleugerament en la possició fins que ronca clara i greument.\nSi no es així,caldría ajustar-la.\nLa posició per a fer roncar la canya es la de la imatge.\nSeguidament podeu escoltar com ronca la canya.\n2 respostes a Roncar la canya


Escubedo garanteix el subministrament malgrat el coronavirus\nEls sistemes de connexió d’Escubedo es distribueixen amb total normalitat a tots els clients.\nJa fa una setmana que la delegació d’Escubedo a la Xina ha reobert les seves portes i torna a estar a ple rendiment. EscuAsia, ubicada a Xangai, ha estat tancada tres setmanes per precaució i seguint en tot moment les indicacions del govern xinès. Tot i que el mercat xinès està aturat, Escubedo funciona al 100% tant a la Xina com a la resta del món i pot garantir el subministrament dels seus sistemes de connexió a tots els mercats a nivell global.\nA Itàlia, el país europeu més afectat fins al moment pel coronavirus, s’hi comencen a aplicar restriccions comercials, però a dia d’avui no estan afectant a Escubedo, que està distribuint els seus productes a tots els clients i mercats amb total normalitat.\nEscubedo dissenya, fabrica i distribueix sistemes de connexió per als mercats d’automoció, electrodomèstic i electrònic a més de 50 països. Amb sis delegacions, a més de la seu central, Escubedo pot donar un tracte personalitat i proper a tots els seus clients. Des de la seu central a Catalunya cobreix el sud d’Europa i el nord d’Àfrica, des de la filial de Suècia EscuNordic el nord d’Europa, des de Turquia amb EscuTurco arriba al Pròxim Orient, des de Brasil amb EscuBras subministra a tota Amèrica del Sud, des de Mèxic amb EscuMex distribueix a Amèrica Central, amb EscubedoUSA als Estats Units dona servei a Amèrica del Nord i amb EscuAsia dona resposta al mercat xinès.\nPrecisament, donada la seva presència en diferents països i l’abast internacional dels seus productes, Escubedo segueix atentament l’evolució del coronavirus arreu per prendre les mesures oportunes en cas necessari.


Una start-up catalana desenvolupa un sistema de signatura digital de documents per a l'estalvi de temps d'empreses i particulars\nAida Corón 19 de setembre de 2014 05:30\nLa tecnologia és un dels elements que ha augmentat vertiginosament la seva capacitat de desenvolupament, i és també un dels pilars que ha permès optimitzar rutines del dia a dia pesades. Un exemple és la firma de documents.\nFa 20 anys, quan calia signar algun paper, un s'havia de desplaçar fins al lloc i deixar plasmat el segell amb un bolígraf. Una mica més tard, els ordinadors van permetre estalviar-se el viatge, però van fer lent el procediment: enviament per correu de l'arxiu, descàrrega, impressió, signatura, escaneig i retorn a l'usuari original. Avui, en canvi, podem dir que s'ha fet un salt prou gran per a reduir aquest total de sis accions en tan sols tres: rebre l'arxiu –en format PDF-, descarregar-lo i signar, i finalment retornar-lo. I, per si no n'hi hagués prou, amb la possibilitat de fer-ho des del smartphone.\nSignaturit és la start-up catalana que fa possible aquesta revolució. El seu fundador i CEO és Juan Zamora, un ex treballador del sector financer que va saber interpretar la crisi econòmica com el moment idoni per a reinventar-se.\nDe Barcelona a Europa amb programes d'acceleració\n"Dia a dia, en el món de les finances, se signa una quantitat impensable de documents, com també se signen cada cop més documents a favor de canvis legislatius. Ho vaig veure gràcies a la meva experiència -al BBVA i al Banc Sabadell-, però també arran el malestar per la crisi, i em vaig adonar que no hi havia res en aquest àmbit per facilitar la feina". Així neix la idea.\nDes d'aquest punt fins al primer client hi ha un marge d'un any. En ell intervé l'acceleradora Incubio, on reben l'assessorament per desenvolupar la idea, crear un model de negoci viable i seguint el marc legal.\nHan format part també del programa europeu Startupbootcamp, on han sigut un dels onze escollits d'entre 750 empreses d'arreu del món per rebre suport durant tres mesos. "Parles amb mentors, reps el seu feedback i et veus en la necessitat de validar tot el que tens, des del model de negoci fins a l'organització interna", destaca Zamora, qui assegura que el valor afegit d'aquest tipus de programes és la visibilitat que s'obté davant inversors i clients potencials. "Però la prova final és el demo day, el gran esdeveniment on les onze start-ups ens presentem davant més de 400 inversors de tota Europa i on queda clar qui s'interessa per tu", afegeix.\nSignaturit va passar l'últim càsting amb bona nota, "en el top 3 de les empreses", remarca el CEO. De llavors ençà han pogut establir una xarxa de contactes d'ajuda per a la consolidació de l'empresa, especialment a Holanda.\nFàcil i adaptat a tots els usuaris\n"No és una app. És un servei de signatura avançada que només requereix un email", explica Zamora. L'únic que cal fer és enviar un correu electrònic amb el contracte o document adjunt i incloure al final de l'adreça de la persona a qui s'envia ".signatur.it".\nL'empresa està auditada per Auren i té la certificació de complir amb la normativa que marca la Unió Europea. En funció del servei que es contracti, es pot obtenir informació com l'hora de signatura i enviament, localització, o IP de connexió, entre altres, així com tenir-ho tot encriptat i només accessible per qui hi ha de tenir accés.\nA més a més, ofereixen la possibilitat d'integrar la seva API a qualsevol plataforma, de manera que no cal accedir al correu. També permeten fer un nombre limitat de firmes gratuïtament.\nTot i que la banca era el segment de client al qual s'enfocaven inicialment, Zamora reconeix que en Recursos Humans també han tingut bona acollida. "Ara estem pendents de l'aplicació de l'última directiva europea que obliga a tenir un contracte per escrit juntament amb els contractes telefònics", una nova línia de negoci que ja ha començat a donar els seus fruits i que, revela el CEO, ja ha fet que grans empreses com Vodafone s'interessin per Signaturit.\nA hores d'ara, compten amb uns 25 clients mensuals fixos, milers d'usuaris de 40 països diferents i han treballat amb companyies conegudes com Prisa. Tot i això, mantenen l'objectiu d'ampliar la cartera de clients, una oportunitat que tindran amb la participació al The South Summit 2014 organitzat per Spain Startup que se celebrarà el mes vinent d'octubre a Madrid.\nSuport financer de programes per a emprenedors\nLa inversió inicial va ser de 20.000 euros, provinent de capital propi i d'una part aportada per Incubio.\nAvui l'empresa està valorada en tres milions d'euros, compta amb un volum d'inversió privada on destaca l'aportació de diversos business angel, un total de 100.000 euros aportats pel Banc Sabadell amb el BStartup10 i més de 500.000 euros de la ronda que van iniciar al Startupbootcamp.\nL'equip està format per vuit treballadors, amb dos d'ells situats a Holanda per seguir enfortint l'objectiu de ser una empresa internacional. Per això, preveuen crear una oficina comercial per atendre als clients en diversos idiomes i atendre les seves necessitats.


Ximo Puig a Alcoi per a signar el conveni del parc tecnològic de Rodes\nEl cap del Consell ha signat a l'Ajuntament d'Alcoi l'acord pel qual aportarà 2,6 milions d'euros per a la creació d'un parc tecnològic-sociocultural en l’illa de Rodes.\nEnviat per Redacció en 5 de novembre de 2021.\nTags: Ajuntament Alcoi, Generalitat Valenciana, Illa de Rodes, Parc Tecnològic Alcoi\nXimo Puig president de la Generalitat Valenciana va visitar ahir Alcoi per a signar el conveni mitjançant el qual el Govern autonòmic es compromet a aportar 2,6 milions d’euros per a convertir l’illa de l’antiga fosa metal·lúrgica de Rodes en un parc tecnològic-sociocultural.\nFrancés ha agraït la implicació personal del president Puig i l’esforç de l’Executiu valencià per a fer realitat aquest projecte, que convertirà Alcoi un referent en digitalització, robòtica i intel·ligència artificial i permetrà a la nostra ciutat “liderar els processos de canvi de la nostra economia, contribuint a la transformació impulsada des del Govern valencià i per la seua aposta per l’economia real, aquella que crea riquesa i treball de qualitat”.\nSegons ha subratllat Toni Francés, “no era fàcil canviar les dinàmiques que veníem arrossegant i crear un nou sector tecnològic que aporte valor, atraga empreses, retinga talent i prepare al nostre teixit empresarial ja consolidat per a liderar eixe procés de transformació”.\nL’alcalde ha destacat que Alcoi compta per a això amb Districte Digital -part fonamental d’aquest projecte- i amb altres actors arrelats en el nostre territori com el campus d’Alcoi de la Universitat Politècnica de València; així com amb empreses i talent local.\nPer part seua, el president de la Generalitat, Ximo Puig, ha manifestat que “Alcoi ha estat sempre en l’avantguarda de l’economia valenciana i ha d’estar ara bé present en aquesta nova economia basada en el coneixement”.\nPuig ha remarcat que la Generalitat aposta per la descentralització i que per a això és important comptar amb referents a les comarques i diferents territoris, apostant per una capitalitat múltiple. En aquest sentit, el president ha subratllat el paper fonamental de la nostra ciutat. “Cal reforçar a ciutats com Alcoi a l’hora de plantejar temes que, com aquest, van més enllà de l’àmbit local. Com bé ha dit l’alcalde, aquest és un projecte per a la Comunitat Valenciana tal com l’entenem: un territori amb moltes mirades diferents i moltes capitalitats diferents”, ha conclòs.\nL’aportació total del Consell rondarà els cinc milions\nEl projecte del parc tecnològic-sociocultural de Rodes, les obres del qual començaran en els pròxims dies i tenen un termini d’execució de 28 mesos, estan pressupostades en 7.023.185’06 euros (IVA inclòs).\nLa Unió Europea, a través dels Fons Europeus de Desenvolupament Regional (FEDER), aportarà el 50% (3.500.000 euros) i el Consell cobreix un altre 37% del pressupost amb aquests 2,6 milions, per la qual cosa el consistori només haurà de finançar el 13% de les obres (900.000 euros).\nLa Generalitat té previst aportar aquest mateix any 200.000 euros, mentre que la resta es repartirà al llarg de les tres pròximes anualitats, amb 800.000 euros cadascuna d’elles.\nA aquesta inversió del Consell se sumaran altres 2,2 milions amb els quals l’Agència Valenciana de Turisme sufragarà íntegrament el Centre de Desenvolupament Turístic Interior (CDTi) projectat també a Rodes. D’aquesta manera, l’aportació total del Consell en el projecte rondarà els cinc milions d’euros.\nMónica Jover, pintant el teixit d’un gran passat a l’IVAM CADA Alcoi


Animus provocandi: NO-CLASSE\nPublicat per Pere-Màrtir Brasó a 12:27\nVeig però, que només ho has enfocat a la pintura.\nI que (perdona per ser tan fila-prim) hi ha moments que vols desmitificar-ho i altres que ho mitifiques.\nEl fet de comparar l'art amb un rastre que deixem és interessant, m'ha recordat a Richard Long i m'ha agradat.\nM'ha sorgit un dubte del curs:\nQuina diferència hi ha amb les merdes creades per motiu estètic i els quadres creats per una enrempada de l'artista?\nVull dir que, als primers els hi treus mèrits per basar-se amb l'estètica, però, perque haurien de ser més importants els segons, si l'únic que fan és tacar?\nSuposu que la resposta seria: perquè en el segon cas, el que es valora i és interessant és el criteri, la màgia com tu dius, o el discurs que crea el pintor, allò que ens farà emocionar...\nPerò jo dic que no ho entenc, que em resulta totalment aleatori i anecdòtic que TAQUIS perquè si, o perquè vols que quedi BONIC al menjador (conec poca cosa de la teva obra, però penso que queda bé al menjador), o perquè t'has begut whisky, o perquè et falta una cama i et queixes, o perquè el pèl del teu gos és increïble, o perquè l'últim viatge que t'has fet va ser una experiència, o perquè vols parlar del feminisme, o perquè estàs en contra del racisme, o perquè t'interessa la repetició, o perquè vols parlar del rastre que deixes, o perquè et fa por la mort, o perquè vols explicar-nos mil experiències, o perquè ens vols fer veure que quan surts cada matí de casa, a la cantonada, a les set en punt, hi ha un ocell taronja (amb una ploma al coll blanca) que quan es posa a volar sembla que sigui una flama, o perquè... No ho sé, jo englobo dins del mateix camp pintar per estètica que pintar per ?.\nI no només parlo per la pintura, qualsevol àmbit artístic no es pot basar en fer maco o en explicar-nos un discurs. No va d'això.\nI molt menys penso que vagi d'estar una nit fumant i bevent i pintant. (perdona'm per l'animus provocandi)\nSeguim parlant (sempre que vulguis seguir el debat, clar)\nSi faig una taca negra, és la meva taca negra, si copio, sigui un paisatge o altra cosa, faig això, copiar...\n13 de gener de 2008 a les 22:24\nsi faig una fotografia al paisatge, faig la meva fotografia...\npenso que: representar fidelment el paisatge no és copiar, i que està al mateix nivell que fer la teva taca.\n14 de gener de 2008 a les 0:48\nD'entrada agrair-te que visitis el Blog i hi facis comentaris.\nA mi m'agrada molt intercanviar opinions, discrepar, polemitzar i aprendre, però en aquest cas no entraré gaire a fons al debat que proposes, per varies raons:\n1.- Com a prèvia, recordar el nom del meu Blog: "Animus provocandi" amb tot el que això vol dir.\n2.- Aquest escrit ("No-classe") no el signo jo (Pere-Màrtir Brasó Duran, artísta plàstic) sinó "El Màrtir de l'Art" i per tant puc estar d'acord amb éll gens, una mica, bastant, molt o totalment. En aquest cas hi estic bastant. En canvi tu hi estàs "totalment d'acord" segons escrius d'entrada. Encara que a continuació et plantegis alguna pregunta, discrepis en algun punt, tinguis dubtes o facís algun matís.\n3.-D'en Richard Long subscribeixo, entre moltes d'altres, aquesta frase: "M'agrada la sensibilitat sense tècnica".\n4.-És tan dificil i subjectiu saber què queda bé al menjador (potser la meva obra?) com què queda bé en un espai com, per exemple, Can Palauet (potser la teva?)\n5.-Estic molt d'acord en que qualsevol àmbit artístic no es pot basar en "fer maco" o "en explicarnos un discurs". Però també estic d'acord amb Antoni Llena quan diu " "Allò que distingeix art de no-art és la bellesa, que n'és l'atribut decisiu".\n14 de gener de 2008 a les 1:17\nNo és el mateix fotografiar que pintar. I també es poden crear paisatges: Van Gogh, per exemple ho feia de meravella.\nNo hi ha cap inconvenient en que un faci meravelloses còpies, però són això, còpies.\n14 de gener de 2008 a les 9:18\nGràcies també per anar seguint el Blog i pels comentaris que hi fas.\nEstic d'acord en que no és el mateix fotografiar que pintar, tot i que poden ser dues formes d'art. O dues formes de fer coses "decoratives". O dues formes d'interpretar la realitat. I dues formes de copiar...\n14 de gener de 2008 a les 9:33\nSóc jo que disfruto fent comentaris, que no són més que una modesta aportació.\nJa ha arribat (per missatger) el disc d'en Vic Chesnutt, ara mateix estem gaudint de la força dels seus sons.\nNo coneixia el món dels cantautors -si se li pot dir així- nord-americans, gràcies pel consell.\n14 de gener de 2008 a les 15:23\nDestacaria, del disc d'en Chesnutt, el contrast entre la seva veu i la guitarra, i la força dels sons elèctrics.\n14 de gener de 2008 a les 15:37\nCasualment m'has "pillat" escoltant també en Vic Chesnutt...\nM'alegra de que ja també en gaudeixis. Es veritat que aquest contrast veu/guitarra és molt emotiu. I els sons elèctrics són senzillament desgarradors.\n14 de gener de 2008 a les 16:20\n14 de gener de 2008 a les 23:33\nAra si que m'has deixat fora de joc amb aquest darrer comentari teu. Puc preguntar-te si personalment ets críptic o susceptible?\n15 de gener de 2008 a les 0:32


Ensisa assegura que fins l’any 2019 hi haurà un forfet conjunt - El Periòdic d'Andorra\nEnsisa assegura que fins l’any 2019 hi haurà un forfet conjunt\nLa incertesa del trencament no afecta la venda de forfets, que creix un 15% durant la Fira\nPublicat el Dimarts, 31 d'octubre de 2017 | 03:15 h\nTres esquiadors utilitzen un telecabina de les pistes del país. | MARICEL BLANCH\nLes darreres declaracions públiques fetes per l’accionista majoritari de Saetde, Joan Viladomat, (del setembre passat) mostraven que seria difícil «mantenir» el forfet únic de Grandvalira fins l’any 2019, que és quan s’ha de fer efectiu el trencament de l’entitat. Tot i això, en declaracions a EL PERIÒDIC, el director general d’Ensisa, David Hidalgo, assegura que el forfet conjunt s’haurà d’oferir, com a mínim, fins que es dissolgui la societat. De fet, així s’estableix «en els estatuts del conveni» que regula la dissolució.\nUn cop es faci efectiva la separació de les dues societats que formen Grandvalira (Saetde i Ensisa), «ja serà una altra història», remarca Hidalgo. Tot i això, el director confia en arribar a un acord perquè el forfet únic es mantingui, ja que si s’arriba «a un escenari de trencament» que no permet esquiar a tot el domini «ens acabarem fent mal tots». Segons Hidalgo, és qüestió de «posar-se d’acord, però assegura que li «costaria imaginar que gent que ha format part tants anys del món de la neu tingui una idea diferent al forfet conjunt, esperem que la cosa no vagi per aquí i que el trencament es faci de la manera més ordenada possible».\nMés venda de forfets / Malgrat que la situació de Grandvalira pugui generar incertesa, sembla que la venda de forfets no n’ha sortit afectada. I és que segons van confirmar ahir les entitats del món de la neu, Ski Andorra, Grandvalira i Vallnord, la Fira de la capital, celebrada el cap de setmana passat, ha sigut una oportunitat per mostrar que enguany la temporada anirà rodada. En total, durant els tres dies de l’esdeveniment s’han venut més de 2.000 forfets. D’aquests, aproximadament 350 s’han donat des d’Ski Andorra i 460 des de Grandvalira. I en general, les vendes han augmentat entre un 11 i un 15% en relació a l’any anterior.\nEls compradors / El 85% dels esquiadors que han adquirit el forfet a través d’Ski Andorra durant els dies de Fira són residents, mentre que la majoria dels compradors de Grandvalira (el 74%) són estrangers. Davant d’aquestes xifres, el director comercial i de màrqueting de Grandvalira, Alfons Torreño, va remarcar ahir que es comprova que la situació que està vivint Catalunya «no ha tingut un efecte directe en la venda de forfets» i que s’espera que continuï sent així.\nPer la seva part, la directora d’Ski Andorra, Montse Guerrero, va destacar que la seva entitat està «observant» els fets, però que –de la mateixa manera– espera que la situació del país veí no acabi afectant al sector d’esquí del Principat.\nLa incertesa no es bona / De la incertesa de Catalunya, Hidalgo passa a la de Grandvalira. I és que segons destaca el director general, «tots els missatges que surtin d’Andorra [en relació al trencament] que no siguin clars, són dolents. Perquè els qui estan prenent una decisió, ja no parlo de clients individuals, sinó de touroperadors, abans de tancar un acord demanaran si s’ha aclarit o no l’afer».\nEn aquest sentit, Hidalgo assegura que hi ha «una urgència» i que abans d’acabar l’any espera que s’hagi resolt la «incertesa», i és que durant el gener ja es comencen a tancar els primers acords amb els touroperadors de cara a la temporada vinent, «i quan anem a parlar amb ells no els hi podrem dir que ja els avisarem quan les coses se solucionin. Aquí veritablement és on ens estem jugant el futur del país.


Articles destacats | IES ALMUSSAFES\nInici Articles destacats\nInauguració de les II Jornades de la FP "IES Almussafes"\nDemà a les 10 hores el Secretari Autonòmic d'Educació i Investigació, D Miquel Soler farà els honors d' inaugurar les II Jornades de la FP "IES Almussafes" que anem a celebrar entre el mes de gener i juny a les nostres instal·lacions.\nA l'acte assistiran representants d'AVIA, APPI-A, FEMEVAL, SIEMENS, Fundació Bankia, a més d'altres autoritats i destacades personalitats de l'entorn.\njornades ies almussafes\nSol·licitud d'inscripció per a fer la prova d'accés a cicles formatius de grau mitjà i superior\nEs tracta del procediments d'accés i admissió de l'alumnat que desitge cursar cicles formatius de grau mitjà i de grau superior de les ensenyances professionals d'Arts Plàstiques i Disseny durant el curs acadèmic 2018-2019 a la Comunitat Valenciana.\nSENSE REQUISITS ACADÈMICS\nPublicada la resolució que regula l'admissió d'alumnat 2017-18\nEl darrer dijous 30 de març es publicà la resolució que regula l'admissió d'alumnat per al centres públics, concertats i privats. A continuació els detallem un breu resum d'allò més important:


Categoria: Hort comunitari\nSessió de curtmetratges a l’hortet #cinemalaplaça 2021\nAquest dimecres 14 de juliol a partir de les 21:30hs us convidem a participar a la sessió de #cinemalaplaça de curtmetratges que farem amb les companyes de l’hortet del forat, del Casal de barri Pou de la Figuera i de la Caixa d’Eines i Feines.\nTambé faremu un col·loqui per parlar dels projectes d’hort comunitari del Forat i de La Barceloneta i després musica per ballar una mica!\nUs hi esperem als Jardins Pou de la Figuera (c/Sant Pere més Baix, 70) No cal reserva prèvia: aforament limitat.\nPublicat el 13/07/2021 13/07/2021 per La SardinetaPosted in Activitats, Agroecologia, Hort comunitariEtiquetat Agroecologia, cinema, Horts comunitaris. Deixa un comentari\nAltar dia de morts a l’hort comunitari\nEnguany a l’hort comunitari de La Barceloneta construirem un altar pel dia de morts en conjunt amb les companyes de l’hort de Ca La Dona i de l’Hortet del Forat. Des de dissabte 31 d’octubre fins dilluns 2 de novembre podeu passar a veure’l a l’hort comunitari del barri.\nEl nostre altar està dedicat a totes les persones, comunitats i organitzacions que valerosament estan prenent una posició a favor de la defensa dels drets humans, les seves terres i el nostre medi ambient.\nL’any passat 212 d’elles van ser assassinades per això. Així també volem homenatjar als 4 bombers voluntaris que van morir en els incendis a la Chiquitania, Bolívia i en el seu nom, a totes les persones voluntàries que han deixat la seva vida lluitant per un món millor.\nRecordem els seus noms i celebrem el seu activisme:\nPABLO MIGUEL SUÁREZ NÚÑEZ\nContinua la lectura de “Altar dia de morts a l’hort comunitari” →\nPublicat el 28/10/2020 28/10/2020 per La SardinetaPosted in Activitats, Agroecologia, Hort comunitari, Sense categoriaDeixa un comentari\nContinua la lectura de “Jornada de treball i aprenentatge col·lectiu a l’Hort comunitari de la Barceloneta” →\nPublicat el 15/07/2020 28/10/2020 per La SardinetaPosted in Activitats, Agroecologia, Barceloneta, Hort comunitariDeixa un comentari\nInauguració Hort de la Barceloneta\nRecordeu que aquest diumenge és la inauguració de l’hort de la Barceloneta! Us esperem a les 11h amb música + vermut + activitats i tallers pels més petits! Teniu tota la info al nostre event del facebook 🙂\nJardí Antònia Vilàs – Carrer de Ginebra, 36\nPublicat el 07/05/2019 15/01/2021 per La SardinetaPosted in Activitats, Agroecologia, Barceloneta, Festa Sardineta, Hort comunitariDeixa un comentari


Ryanair afronta el penúltim dia de vaga a Espanya sense vols cancellats\nPublicat 27/09/2019 12:52CET\nL'aerolínia irlandesa Ryanair afronta aquest divendres la penúltima jornada de vaga convocada tant pels pilots com pels tripulants de cabina (TCP) espanyols com a protesta davant el tancament de les bases de Girona, Lanzarote, Tenerife Sud i Gran Canria que l'aerolínia té previst el mes de gener vinent.\nLa vaga estava convocada l'1, 2, 6, 8, 13, 15, 20, 22, 27 i 29 de setembre pels sindicats USO i Sitcpla dels TCP, mentre que el Sepla va establir la vaga els dies 19, 20, 22, 27 i 29 dels pilots.\nEls serveis mínims que va establir el Ministeri de Foment, considerats "abusius" pels sindicats, obliguen la companyia a garantir el 100% dels vols no peninsulars, el 60% dels peninsulars i internacionals amb un desplaament igual o superior a cinc hores i el 35% dels vols peninsulars amb temps de desplaament inferior a cinc hores.\nAplicant aquests percentatges, l'aerolínia només ha cancellat 14 vols durant els dos primers dies d'aturades dels TCP, en concret, sis el dia 1 i vuit el dia 2.\nLa companyia va catalogar aquestes aturades d'"injustificades" i "lamentables", i va mostrar la seva "disposició" a tornar a negociar amb els sindicats que, per la seva banda, han criticat l'"actitud mafiosa" de l'empresa amb els treballadors.\nEl tancament d'aquestes quatre bases, que Ryanair considera "deficitries", est atribut al retard dels 737 MAX que l'aerolínia esperava aquest estiu i que l'est obligant a recollocar les aeronaus en altres rutes. Amb aix, es perdrien més de 500 llocs de treball entre pilots i TCP.