Maresme Medieval: 2017\nNou article sobre les pedreres de Montjuic a les actes de «BELLA PEDRA VELLA: explotació, usos i conservació en l'àmbit de la Corona d'Aragó»\nAquest mes de desembre s’han publicat les actes de la 10 trobada d’Egipcíaques «BELLA PEDRA VELLA: explotació, usos i conservació en l'àmbit de la Corona d'Aragó» que es va celebrar els passats 3-4 de novembre de 2016 i en la qual vaig tenir el plaeer de participar. Aquest trobada va ser organitzada en el marc del grup de recerca consolidat “Edificis i escenaris religiosos medievals a la Corona d'Aragó” (Ref: 2014 SGR 110, Generalitat de Catalunya) i va tenir lloc a la residència d'investigadors, carrer Hospital, 64 Barcelona.\nEn aquest volum vaig participar en l’article:\nGRAUPERA, Joaquim (2017). «Materials prefabricats en pedra de Montjuïc (Barcelona) en època gòtica. Artífexs i mecanismes d’explotació». GIRÁLDEZ, Pilar; VENDRELL, Màrius (Coord).«BELLA PEDRA VELLA: explotació, usos i conservació en l'àmbit de la Corona d'Aragó». Barcelona: Patrimoni 2.0 Edicions, 2017. P.149-166. [Per baixar en pdf, l’article complert]\nEl contingut del volum intenta reflexionar sobre el treball de la pedra en la construcció catalana. Segons expressen els Pilar Giráldez i Màrius Vendrell, coordinadors del volum:\n“La pedra forma part de la nostra història i de fet, part de la història s'escriu havent-la llegit en les velles pedres que l'han transmès fins els nostres dies. Bona part de les edificacions històriques són de pedra, que va ser triada, extreta, treballada, col•locada amb la tècnica i els coneixement empírics del moment i d'una manera o altre, conservada fins avui. La nostra obligació és preservar-la per poder-hi seguir llegint les pàgines del passat i transmetre-la als nostres nets de forma que ells també hi puguin llegir, i puguin aprofundir encara més en l'anàlisi històrica. De tot això i alguna cosa més va la 10a trobada de les Egipciaques”\nEl llibre, a part del meu article, esta compost pels següents treballs:\nPilar Lapuente. Marbres en època romana: transport, mercat, identificació\nEtiquetes de comentaris: Art Gòtic, Pedreres, Publicacions\nIX Diada Puig i Cadafalch (2017) i ofrena floral al monument\nEl passat diumenge 17 de desembre de 2017 va tenir lloc la IX Diada Puig i Cadafalch, organitzada per l’Associació Amics de Puig i Cadafalch. L’acte es va realitzar a les 12 del migdia al Parc Central davant l’escultura de l’il·lustre mataroní. En aquesta edició hi van assistir les autoritats municipals de Mataró i Argentona i els representants de diverses entitats de la ciutat que col·laboren amb l’ofrena floral. L’acte va consistir, a banda de l’ofrena, en diversos parlaments i la col·laboració de la Coral Primavera per la Pau, que entre d’altres cançons, van interpretar la nadala “A Nadal no hi volen pobres” de Jordi Mas, professor de l’Institut Puig i Cadafalch Mas i membre de la coral.\nManuel Cusachs presentant l'acte [Fotografia Quim Graupera]\nParlament de Esteve Mach, president de l'associació APC [Fotografia Quim Graupera]\nActuació de la coral Primavera per la Pau [Fotografia Quim Graupera]\nPúblic asssitent a l'acte [Fotografia J.F. Clariana]\nPresentació a Malgrat i Palamós de la biografia de l’historiador Fèlix Paradeda\nEl passat 17 de novembre de 2017 a les 12 del migdia es va presentar a l'Arxiu Municipal de Malgrat el llibre "L'obra de mossèn Fèlix Paradeda (1865-1936). Història, folklore i tradició a Palamós i a Malgrat". Aquest treball recull bona part de la seva producció escrita en una edició que intenta defugir el format de facsímil, ja que s'ha adaptat lingüísticament al català actual per poder fer una lectura més comprensiva. L’acte de presentació van estar conduit pel cap del Servei d'Arxiu Municipal, Josep Maria Crosas, que és també coautor del pròleg, juntament amb la cap del Servei d'Arxiu de Palamós, Carme Adroher.\nEl llibre és fruit del treball conjunt que han portat a terme els col·laboradors del Servei d'Arxiu Municipal de Malgrat, Joan Piña i Anna Maria Anglada, i, dels del Servei d'Arxiu Municipal de Palamós, Pere Trijueque i Gabriel Martín, amb el suport del filòleg i professor Emili Roig. El llibre es pot comprar per 24 euros a l'Arxiu Municipal i a les llibreries del poble.La publicació recull, a banda de l’obra malgratenca, tres treballs realitzats per mossèn Fèlix Paradeda en la seva estada a la parròquia de Santa Maria, a Palamós, entre 1894 i 1911. Entre aquestes cal destacar la primera monografia històrica de Palamós editada el 1901.\nAquesta reedició pretén commemorar que el passat 2015 es van complir cent anys de la publicació de l’obra original “La Vila de Malgrat i sos contorns” de Mossèn Fèlix Paradeda. Tal com vàrem difondre a la notícia de Maresme medieval el 2013, el llibre “La Vila de Malgrat i sos contorns” ha estat durant anys el llibre de referència a nivell històric del municipi. Paradeda hi recull la informació que tenia sobre la història, costums, i morfologia del municipi al principi del segle XX. Segons va explicar al diari digital el malgratenc l’investigador local Joan Piña, les activitats que es realitzen al voltant de la figura de Paradeda representen “un acte de justícia ja que calia reconèixer d’una vegada per totes la importància de la seva feina”, que va ser cabdal per descobrir una part de la història de Malgrat de Mar. Piña ha subratllat que “era una obligació” que el municipi tenia pendent amb l’historiador.\nA part de l’edició del llibre es va inaugurar una mostra a l’arxiu municipal que inclou objectes personals de Paradeda, explicacions sobre la seva vida i obra i un audiovisual realitzat per Sílvia Marré. Pot visitar-se fins el 10 de maig i s’ha realitzat gràcies a la col·laboració entre l’arxiu municipal i investigadors locals com Joan Piña i Anna Maria Anglada. També ha estat possible per les cessions d’efectes personals fetes per Joaquim Colomé i les famílies Arigós i Bosch i Arigós i Borrell. Entre els objectes més destacats, hi ha el diari personal que el mossèn va escriure durant la seva estada a Terra Santa, i que el Bisbat de Girona està interessat en publicar. També l’escrit que Paradeda va redactar el 1936 -l’any que va ser assassinat- per al programa d’una Festa Major que, finalment, no es va celebrar degut a l’esclat de la Guerra Civil (Un text que conservava i ha cedit la impremta Montalt). Entre altres actes de divulgació de la figura de Paradeda s inclouen visites guiades per racons de Malgrat de Mar relacionats amb la vida o amb la obra de l’historiador\nEl llibre també es va presentar a Palamós, el passat dissabte 2 de desembre de 2017 a les 18h a la Capella del Carme, on també s’hi va poder veure una part de l’exposició «El llegat de mossèn Fèlix Paradeda». L’acte, aquest cop, va anar a càrrec dels coautors Joan Piña, Ana Maria Anglada i Gabriel Martín Roig. L’endemà diumenge, a les 11h a la plaça de l’església, es va realitzar una visita guiada, dirigida per Gabriel Martín Roig, pels escenaris on va transcorre la vida i l’obra d’aquest rector.\nEl Malgratenc: https://elmalgratenc.cat/2016/04/11/felix-paradeda-una-figura-maltractada/\nArxiu de Malgrat de Mar http://www.ajmalgrat.cat/actualitat/noticies/larxiu-municipal-publica-un-llibre-sobre-mossen-felix-paradeda-que-descobreix-la-seva-etapa-a-palamos-i-apropa-la-seva-obra\nServei d'Arxiu Municipal de Palamós: http://www.serveiarxiumunicipalpalamos.cat/lobra-mn-felix-paradeda/\nIntervenció del cap del Servei d'Arxiu Municipal, Josep Maria Crosas\ndurant la presentació el llibre a Malgrat, al costat dels autors del llibre\n[Fotografia : Ajuntament de Malgrat]\nPúblic assistent a la presentació del llibre a Malgrat.[Fotografia : Ajuntament de Malgrat]\nPresentació del llibre a Palamós.[Fotografia : Servei d'Arxiu Municipal de Palamós]\nConferència sobre els referents de Puig i Cadafalch organitzada pels Amics de Puig i Cadafalch.\nEl passat dimarts 7 de novembre de 2017 vaig realitzar la conferència sobre els referents de Puig i Cadafalch a nivell artístic a la sala d'actes de la Fundació Iluro organitzada pels Amics de Puig i Cadafalch. L'acte va ser presentat pel president de l'enteitat organitzadora Esteve Mach.\nAquesta conferència va ser la mateixa que vaig pronunciar amb motiu del 150 aniversari del naixement de Josep Puig i Cadafalch, el passat dilluns 6 de febrer de 2017, a la sala Nicolau d’Olwer de l’Institut d’Estudis Catalans organitzada per Amics de l'Art Romànic.\nA l'acabar la conferència vaig ser obsequiat per la medalla de l'entitat en agraïment de la participació en els actes de l'entitat dissenyada per l'escultor Manuel Cusachs i XIvillé.\nMoment de la conferència [Fotografia : Rosa Bassas]\nPresentació a càrrec d'Esteve Mach, President d'Amics de Puig I Cadafalch [Fotografia : Rosa Bassas]\nMedalla de l'entitat realitzada per l'escultor Manuel Cusachs [Fotografia : Quim Graupera]\nMoment del lliurament de la medalla [Fotografia : Rosa Bassas]\nEntre els passats 18 i 21 d’octubre de 2017 va tenir lloc el Congrés “Puig i Cadafalch. Arquitecte de Catalunya”. El congrés va estar organitzat per la Universitat de Barcelona (grup de recerca GRACMON), l’Institut d’Estudis Catalans i la Direcció de Cultura de Ajuntament de Mataró i va tenir com president el Doctor Xavier Barral i Altet (Institut d’Estudis Catalans, Universitats de Rennes i de Venècia, Bibliotheca Hertziana-Max Planck Institut, Roma).\nEl comitè científic va estar integrat per Albert Balcells, Institut d’Estudis Catalans, Universitat Autònoma de Barcelona Mireia Freixa, Universitat de Barcelona, Reial Acadèmia Catalana de Sant Jordi Ramon Graus, Universitat Politècnica de Catalunya Manuel Guardia, Universitat Politècnica de Catalunya Lucila Mallart, University of Nottingham, Regne Unit Joan Molet, Universitat de Barcelona Olivier Poisson, Direction générale des Patrimoines, Ministère de la Culture, França Eduard Riu-Barrera, Servei de Patrimoni Arquitectònic, Generalitat de Catalunya Judith C. Rohrer, Emory University emerita, EUA i Teresa-M. Sala, Universitat de Barcelona .\nLa Generalitat de Catalunya ha proclamat el 2017 Any Puig i Cadafalch per a commemorar el 150è aniversari del seu naixement i el centenari del seu accés a la Presidència de la Mancomunitat de Catalunya. Entre els actes de caire acadèmic es va convocar aquest congrés des del que es va proposar obrir nous camins d’exploració d’aquest personatge per interpretar-lo en tota la seva complexitat, com a arquitecte, urbanista, arqueòleg, historiador de l’art i també com a figura pública rellevant en la Catalunya de la primera meitat del segle XX.\nL’objectiu del congrés va ser el de fer aflorar recerques inèdites tant d’investigadors consolidats com dels joves que s’inicien en la recerca. El congrés va tenir un caire internacional ja que també es va obrir a recerques, tant les relacionades amb en Puig i Cadafalch d’una manera directa, com aquells treballs sobre personatges o fets que ajuden a entendre la seva dimensió internacional.\nLa presencia maresmenca es va poder sentir en diverses comunicacions:\nJoan Miquel Llodrà i Assumpta Dangla: Sobre els orígens. Puig i Cadafalch i les randes\nJoan Banús, Mariona Gallifa i Carles Marfà: Puig i Cadafalch. La casa Sisternes, punt de partida\nHéctor López Silva: Puig i Cadafalch i la seva parròquia. Les intervencions a Santa Maria de Mataró (1917-1946)\nJoaquim Graupera: Puig i Cadafalch i l’Associació Artística Arqueològica Mataronesa\nOliver Poisson i Xavier Barral\na la clausura del congrés a Mataró\n[Fotografia Quim Graupera]\nMaria Ribas, Marià Ribas i Bertran: exemple de l’impacte i difusió de l’Escola Catalana d’Arqueologia\nLa presència maresmenca també es va deixar veure en la visita comentada a l’exposició del Museu de Mataró “Josep Puig i Cadafalch: visió, identitats, cosmopolitisme”, a càrrec d’Anna Capella i Lucila Mallart. També l’últim dia , l’alcalde de Mataró, Il·lm. Sr. David Bote, va rebre els congressistes al Saló de Sessions de l’Ajuntament de Mataró. Posteriorment es va poder visitar en una ruta urbana els edificis més significatius de Mataró: el Saló de Sessions, la casa natal, el mercat del Rengle, La Confiança, Can Sisternes, Casa Parera, La Beneficència i Casa Coll i Regàs. Posteriorment, amb untrasllat amb autocar a Argentona es va visitar la casa d’estiueig de Puig i Cadafalch i Casa Garí del Cros.\nLa clausura del congrés a Mataró després de la conferència de l’Oliver Poisson es va veure interrompuda ja que l’ Honorable Sr. Lluís Puig i Gordi, Conseller de Cultura va haver de tornar a Barcelona ràpidament com a conseqüència de l’aplicació de l’article 155 de la Constitució per part del govern espanyol que posava a la Generalitat en un moment difícil.\nPrograma del Congrés: http://cultura.gencat.cat/web/.content/commemoracions/puig-i-cadafalch/05-noticies/docs/PROGRAMA-CONGRES-PiC-.pdf\nHéctor López durant la seva conferència [Fotografia: Ruth Garcia)\nUn moment de la meva conferència [Fotografia: Ruth Garcia - Quim Graupera)\nMaria Ribas durant la seva intervenció [Fotografia: Quim Graupera)\nLucilla Mallart explicat l'exposició de Mataró [Fotografia: Quim Graupera]\nMireia Freixas i Eduard Riu-Barrera, comissaris de l'Any Puig amb l'alcalde de Mataró en la recepció al Saló de Plens [Fotografia: Quim Graupera]\nEls oranitzadors del congrés amb l’Honorable Sr. Lluís Puig i Gordi, conseller de Cultura de la Generalitat de Catalunya i l'alcalde d'Argentona Eudald Calvo a Can Gari del Cros [Fotografia: Joaquim Graupera]\nEtiquetes de comentaris: Historiografia, Pobles: Argentona, Pobles: Mataró\nVisita matinal al monestir romànic de Sant Pau del...\nConferència sobre els referents de Puig i Cadafalc...\nPresència maresmenca en el Congrés Internacional s...


Max Bill - Col·lecció Gelonch-Viladegut\nCol·lecció Gelonch-Viladegut Max Bill\nMax Bill va néixer el 22 de desembre de 1908 a Winterthur i va morir el 9 de desembre de 1994 a Berlín va ser un arquitecte, pintor, escultor, dissenyador gràfic, tipogràfic i industrial, publicista i educador suís. Va estudiar a la Kunstgewerbeschule de Zuric i a la Bauhaus de Dessau. Va ser el primer rector de l’escola HfG d’Ulm i va formar part del grup “abstraction-création” entre 1932 i 1937. Va organitzar l’exposició circulant “Die gute Form” (1949).\nEntre 1924 i 1927 va estudiar orfebreria a la Kunstgewerbeschule de Zuric, on va ser influït pel dadaisme i el cubisme. De 1927 a 1929 va estudiar arts a la Bauhaus de Dessau, on es va aproximar al funcionalisme del disseny, amb professors com Wassily Kandinsky, Paul Klee i Oskar Schlemmer.\nQuan va acabar els seus estudis, va tornar a Zuric per dedicar-se a la pintura, l’arquitectura i el disseny gràfic. El 1930 crea el seu propi estudi d’arquitectura i ja com a membre de la Deutsche Werkbund realitza la finca de Nuebühl d’estil modern, a prop de Zuric. El 1931 va adoptar la teoria de l’ “art concret” de Theo van Doesburg, segons la qual era possible arribar a la universalitat amb la claredat. El 1932 va treballar com a escultor i es va adherir a algunes organitzacions artístiques com l’Abstraction-Création, el grup d’artistes Allianz de Suïssa, el Congrés Internatonal d’Architecture Moderne (CIAM) i la Union des Artistes Modernes (UAM), de París.\nEl 1944 Bill va iniciar una sèrie d’incursions en el disseny industrial, amb el disseny d’un rellotge d’alumini per Junghans, firma amb la qual va col·laborar durant diversos anys dissenyant rellotges de paret, de cuina i de polsera amb estil racionalista i d’estètica industrial. Un d’aquests rellotges de paret està exposat al Museu d’Art Modern de Nova York. Els rellotges de polsera Junghans “Max Bill” es segueixen produint. Va dissenyar un tamboret minimalista, Ulmer Hocker (1954), un dels seus dissenys més coneguts. També va organitzar l’exposició “Die gute industrieform“, que pretenia fomentar l’alta qualitat dels objectes de disseny industrial.\nEl 1951 va fundar, al costat d’Inge Scholl i Otl Aicher, la Hochschule für Gestaltung a Ulm, Alemanya (HfG Ulm), una escola de disseny que continuava la tradició de la Bauhaus. En aquesta institució va ser rector i director dels departaments d’arquitectura i disseny de producció entre 1951 i 1956. Bill va defensar el funcionalisme i el formalisme geomètric de la Bauhaus, ja que creia que les formes basades en les lleis matemàtiques posseïen una puresa estètica, i per tant, universalitat.\nEls seus projectes intentaven representar la complexitat matemàtica de la Nova Física de principis del segle XX. Va tractar de crear objectes per tal que aquesta nova ciència de la forma pogués ser entesa pels sentits. Un bon exemple d’això és la seva feina amb la banda de Moebius. Aquesta aproximació al disseny després va ser continuada per Hans Gugelot en la mateixa HfG d’Ulm.\nEl 1957, i després d’abandonar la HfG d’Ulm, va fundar el seu propi estudi a Zuric i es va dedicar a l’escultura, la pintura i l’arquitectura. El 1964 va ser nomenat arquitecte en cap del pavelló d’Educació i creació a l’Exposició Nacional de Suïssa i membre honorari de l’American Institute of Architects.\nEntre 1967 i 1971 es va convertir en membre del Consell Nacional de Suïssa, i després es va convertir en professor a la Staatliche Hochschule für Bildende Künste d’Hamburg i president de Disseny Ambiental, del 1967 al 1974. El 1973 es va convertir en membre associat de la Reial Acadèmia de Ciències, Literatura i Art de Flandes, a Brussel·les El 1976 es va convertir en membre de l’Acadèmia d’Arts de Berlín.\nSan Lazzaro i els seus amics


Us recomano...: Ressenya Ana y Froga, vol. 2. ¿Qué hacemos ahora?\nTítol: Ana y Froga, vol. 2. ¿Qué hacemos ahora?\nAquesta tardor estem d’enhorabona!! L’editorial Blackie Books ens porta el segon volum de les divertides aventures d’Ana i Froga. Després de ¿Quieres un chicle?, que el gener de 2013 inaugurava la col·lecció infantil Blackie Little Books, ara ens arriba ¿Què hacemos ahora?\nAquest volum està format per una col·lecció de set històries curtes: El concurso, Tenis, El muñeco de nieve, La foto, El primo, La película i El lago. En elles, descobrirem les habilitats de l’Ana com a intrèpida fotògrafa; coneixerem al Jonathan, el cosí insolent del Quique; riurem amb les habilitats ballarines de la Froga i el Cristóbal; i ens divertirem amb la passió del Bubú pel tenis d’alt nivell. Petites aventures quotidianes que faran les delícies de nens i grans.\nAmb només quatre pàgines per historieta, Anouk Ricard és capaç d’articular unes trames divertides, entranyables i gamberres. Cada historieta compta amb un colofó a doble pàgina que complementa, matisa o amplia l’argument amb una il·lustració lliure, prescindint de les vinyetes. Amb un to innocent i un humor intel·ligent, l’autora ens parla de l’amistat incondicional tenyida també, com és natural, de malentesos, pulles i retrets.\nA nivell plàstic, Ricard es caracteritza per un dibuix fresc de línia fina. Fa ús de colors bàsics, saturats i intensos, que són emfatitzats pel blanc del paper, el qual té un paper actiu dins la il·lustració. El dibuix i el color estan acompanyats per una tipografia clara i infantil que és ideal per a primers lectors.\nLa sèrie d’Ana i Froga va començar a publicar-se a França l’any 2004, primer com a tira còmica en la revista Capsule Cosmique i després en format llibre. La bona acollida per part del públic i la crítica es tradueixen en tres nominacions al Festival d’Angoulême. Actualment, la col·lecció compta amb cinc volums publicats, per tant, tenim Ana i Froga per estona!\nEtiquetes de comentaris: Blackie Books, Blackie Little Books, Còmic, granotes, Històries, infantil, Mireia Martínez, Parlem de Còmic


Vi Vinyes Singulars Xarel·lo Àmfora: totes les anyades a Uvinum\nVi Vinyes Singulars Xarel·lo Àmfora\nCompra Vinyes Singulars Xarel·lo Àmfora al millor preu\nVinyes Singulars Xarel·lo Àmfora - Catalunya\n“Les aromes de flors blanques predominen sobre la resta. Es notava molt fresc en boca. Un dels vins amb més caràcter de Catalunya.”\nFitxa tècnica · Vinyes Singulars Xarel·lo Àmfora\nVinyes Singulars Xarel·lo Àmfora 17,30€\nQuina és la valoració de/d' Vinyes Singulars Xarel·lo Àmfora?\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Vinyes Singulars Xarel·lo Àmfora?\nVinyes Singulars Xarel·lo Àmfora 2017 - Catalunya\nVinyes Singulars Xarel·lo Àmfora 2016 - Catalunya\n“Té un color groc clar. Em va semblar que el Vinyes Singulars Xarel·lo Àmfora feia olor de mango, plàtan i pera.Predominen els fruits vermells. Està bé per acompanyar un formatge provolone. Vi especial per a parelles.”\nVinyes Singulars Xarel·lo Àmfora 2015 - Catalunya\n“Vaig comprar el Vinyes Singulars Xarel·lo Àmfora al celler. Color viu i bonic. Presència de llimona i aranja. Em va agradar la seva acidesa.”


Reconeix que va mossegar el cul i petonejar l'engonal de les nenes que cuidava - Diari de Girona\nReconeix que va mossegar el cul i petonejar l'engonal de les nenes que cuidava\nNega que obligués les menors, de 6 anys, a practicar-li una fel·lació\nUna de les petites és la filla de la seva exparella i l'altra, una amiga\ngirona | martí santiago 01.06.2011 | 02:00\nL´acusat, ahir a l´Audiència mentre se celebrava la vista oral. martí santiago\nLes contradiccions entre les declaracions d'Instrucció i les del judici oral són d'envergadura però Rafael Vera Marruecos va sostenir ahir a l'Audiència de Girona que mai va obligar la filla de la seva exparella i a una amiga d'aquesta -ambdues de sis anys- a practicar-li una fel·lació la nit del 30 d'abril de 2007 quan van quedar-se a casa seva a dormir.\nEl seu testimoni exculpatori el va apuntalar amb la ingesta d'alcohol i el consum de cànnabis que hauria realitzat amb la mare d'una de les menors, que ho va negar rotundament. Efectivament, aquella nit la va passar amb les menors, que s'haurien quedat a dormir per iniciativa pròpia i amb el beneplàcit de les respectives mares, però nega que els donés cervesa per beure sinó licor de menta i admet que abans d'anar a dormir, quan les nenes encara tenien ganes de tabola, els va fer pessigolles a la panxa i els va mossegar el cul i petonejar l'engonal. Elles li haurien intentat abaixar els pantalons sense èxit, segons va explicar, i li haurien vist el membre poca estona abans, mentre era al lavabo orinant. Tampoc els hauria mostrat pornografia sinó que un anunci publicitari de contingut sexual hauria aparegut a la pantalla just quan una de les menors se li va enfilar a l'esquena en un moment en què consultava el seu ordinador portàtil.\nL'expressat en el judici representa una variació exorbitada respecte a les declaracions policials i judicials on va reconèixer haver llepat els genitals a les menors i haver-los fet pessigolles a l'entrecuix. En aquestes queda constància com les nenes li haurien abaixat els pantalons i ell hauria realitzat moviments obcens cridant "trompa, trompa", en clara referència a una sèrie infantil de dibuixos animats emesa a la televisió. A més, en el disc dur del seu ordinador haurien quedat registrats uns enllaços a pàgines web de contingut pornogràfic i pedòfil. En el seu descàrrec va confessar haver comprat el disc dur a un company de feina de qui no recordava el nom.\nL'aleshores parella del processat i mare d'una de les menors va trobar-se'ls tots tres dormint al mateix llit però no va sospitar res estrany. En canvi, la mare de l'altre nena va posar en coneixement de les autoritats el que havia succeït després que la menor li expliqués que durant la nit van ser obligades a practicar una fel·lació a l'acusat, entre altres situacions.\nL'acusat s'enfronta a 20 anys de presó i al pagament de 50.000 euros en concepte d'indemnització.


Actes en contra de la normativa europea sobre els materials pirotècnics també al País Valencià\nInforma: Rafel Pérez Sorlí, Botafocs\nDijous, 29 de gener de 2009 a les 18:26\nCastelló de la Plana (La Plana Alta) - Les entitats vinculades al voltant del món del foc estan convocades el 7 de febrer a una acte de protesta vers la normativa europea que vol regular de forma restrictiva l'ús dels materials pirotècnics.\nDiferents entitats del món dels dimonis, de bestiari, associacions culturals, etc. assistiran el proper dia 7 de febrer als actes prevists a la ciutat de Castelló de la Plana en contra de la normativa europea que posa en perill moltes activitats de cultura popular pròpies de les nostres comarques.\nLes entitats més afectades per la normativa europea, colles de dimonis, entitats amb bestiari de foc, pirotècnies, casals, colles festeres, etc. estan força preocupades per la possible aplicació d'eixa normativa l'any 2010, sense que hagi cap adaptació als trets de l'Estat espanyol, i especialment en aquells territoris on l'ús de la pirotècnia és un element bàsic de la seua cultura i forma d'entendre la festa.\nCercavila-manifestació contra aquesta normativa.\nEixirà de l'antic recinte del Mercat del dilluns a les 17.00 h i acabarà a la plaça Major amb una gran encesa conjunta de totes i tots els dimonis participants.\nMés informació: http://www.dimonispv.cat/www/not/icia-7febrer.htm


Burjassot acollirà el Campus de Futbol de Dani Parejo aquest mes de Juliol – RiberaTV\nBurjassot acollirà el Campus de Futbol de Dani Parejo aquest mes de Juliol\nAquest estiu, concretament de l’1 al 12 de juliol, el futbol inundarà el Poliesportiu Municipal de Burjassot que acollirà la celebració del Campus del famós jugador del València CF Dani Parejo. El jugador ha triat la localitat burjassotense per la gran qualitat de les seues instal·lacions esportives i per ser un gran punt de trobada d’esportistes gràcies a l’oferta esportiva que ofereix a la ciutadania el municipi.\nPer a presentar aquest gran esdeveniment esportiu, que compta amb la col·laboració de la Regidoria d’Esports de l’Ajuntament de Burjassot, dirigida per Manuel Pérez Menero, Parell visitava el Consistori per a departir amb l’Alcalde de Burjassot, Rafa García, sobre l’esdeveniment i agrair el suport del municipi.\nLes inscripcions poden realitzar-se ja a través de la web del campus, www.campusdaniparejo.com, en la qual també es pot trobar tota la informació sobre les activitats que es desenvoluparan i sobre els preus del campus que varien depenent de la data en la qual es faça la inscripció.\nA més, han posat a la disposició de tots els interessats un correu electrònic, campusdaniparejo@gmail.com on es resoldran tots els dubtes que els puguen sorgir als papàs i mamàs a l’hora de realitzar les inscripcions.\nBurjassot acollirà el Campus de Futbol de Dani Parejo aquest mes de Juliol added by Ribera Televisió on 13 Juny, 2019


Maribel Coll Fité | Paraules\nL’aplicació que he utilitzat és el Quik GoPro. L’he emprat perquè és una eina molt intuïtiva i per tant fàcil d’utilitzar. Permet gravar a 1080p així que la qualitat del vídeo és alta. El fet d’utilitzar eines digitals sempre resulta motivador per a l’alumnat ja que permet anar canviant el ritme de la classe i això fa que es capti la seva atenció amb més facilitat.\nPublicat a Que faig\nEtiquetat CDDB, Llengua Castellana, Secundària\nPublicat a Què veig\nEl 12 d’abril de 1633 Galileu va ser detingut per un tribunal de la Inquisició, a instàncies del papa de Roma, per haver gosat transformar la teoria geocèntrica del món -que era la teoria oficial de l’església- per una teoria heliocèntrica, que avui dia ja no val, tampoc, si ens referim a l’Univers. Com que, segons la Bíblia, l’home havia estat creat a la Terra, semblava natural que aquest planeta fos el centre de l’Univers en la mesura que l’home havia estat creat “a imatge i semblança de Déu”. És una teoria que no s’acaba d’entendre ni tan sols des del punt de vista del dogma perquè, essent Déu algú que es troba a tot arreu i pertot, el més lògic hauria estat suposar que el centre de l’Univers era Ell, no la Terra. A més a més, l’assimilació de moltes cultures religioses, antigues, entre el Sol i la màxima divinitat, hauria avalat aquesta hipòtesi. Però Galileu era un home d’estudi, i havia arribat a la seva conclusió des d’un punt de vista experimental, físic i matemàtic.\nEl procés va ser breu perquè Galileu, que era un busca-raons contumaç, davant la possibilitat d’anar a parar a la foguera va abjurar de totes les seves teories científiques, agenollat i humil davant les autoritats eclesiàstiques, amb aquestes paraules: “Amb el cor ple de sinceritat i una fe no fingida abjuro, maleeixo i execro els meus errors i heretgies i juro que d’ara endavant no afirmaré ni de paraula ni per escrit coses sobre les quals pugui elevar-se contra mi cap sospita, i que, si conec cap heretge o algú sospitós d’heretgia, el denunciaré davant aquest Sant Ofici”. Com a penitència, van obligar-lo a resar cada dia, durant tres anys, els set salms penitencials. La llegenda diu que, acabat el judici, Galileu va pronunciar unes paraules a sota veu que s’han fet famoses, i que serveixen per a les causes més diverses de disputa entre el dogma i l’evidència:Eppur si muove, és a dir: “Ja podeu dir el que vulgueu, que el fet és que la Terra es belluga”.\nAl cap de poc temps es va traslladar a Siena i es va allotjar al palau episcopal, a la casa de Francesco Piccolomini, jesuïta i avantpassat del gran humanista Eneas Silvio Piccolomini, que va ser, temps enllà, el papa Pius II: una monja, filla del bisbe, s’encarregava de fer recitar Galileu, cada dia, els salms penitencials que ja hem dit.\nNo ens ha d’estranyar que Galileu es refugiés en aquella seu bisbal de la ciutat de Siena, perquè els Piccolomini -etimològicament homes menuts, perquè tot el llinatge devia ser-ho- van ser, des del temps de l’humanisme, gent d’enorme cultura i, de passada, amiga de la gresca. Per això avui puc aconsellar el llibre Cintia, història de dos amants, d’aquest Papa quan encara no ho era, en què es descobreix un home d’insòlita liberalitat que, per decòrum, no arriba mai al llibertinatge.\nSóc la Maribel, treballo de professora de llengua catalana i castellana de primer fins a 4t de secundària. Com veieu la meva afecció són les paraules, m’agrada entendre-les, aprendre’n de noves, explicar-les, jugar-hi… M’agrada fer el que faig, treballar amb adolescents és un repte per a mi que em permet aprendre sempre coses noves i això és gratificant per a mi.


19, setembre del 2021\n38a Diada de Cerdanya a Valcebollère\nLa plaça Nova de les Dones Tèxtil acollirà la celebració d’una IX edició de la Fira d’Entitats del Masnou plena d’activitats.\n13a edició de la Fira Mercat Modernista de Canet de Mar\nEl Celler Llivins rep la certificació Biosphere Tourism\n9 setembre del 2021\nEl Salt d’Aigua de Cara de Boc Es tracta d’una cascada escalonada situada a la riera de Merlès. Aquesta riera transcorre pels municipis de Sant Jaume de Frontanyà, Les Llosses, Borredà, La Quar, Lluçà, Sagàs, Santa Maria de Merlès i Puig-reig, abans de donar les seves aigües al riu Llobregat. En con …\nL’Avetosa de les Bagues de Riu, és una de les sortides que ofereix el programa Cerdanya Senderisme de Salut. Les activitats, organitzades per Guies de …\nEl Festival In-Somni celebrarà la seva 18a edició els dies 17, 18 i 19 de setembre


El Menorca passa per sobre del CBT al Serrallo\nL'Ibersol CBT no ha pogut entrar mai en el partit i ha caigut davant del Bàsquet Menorca (49-83)\nImatge d'arxiu del partit Ibersol CBT - Bàsquet Menorca disputat avui al Pavelló del Serrallo CBT\nDissabte, 17 Octubre 2020 23:36\nEl Bàsquet Menorca ha demostrat aquesta tarda a Tarragona la seva superioritat i que és un dels clars candidats a l’ascens. El seu pas pel Serrallo s’ha saldat amb un domini de principi a fi, i s’han emportat el partit per més de 30 punts de diferència (49-83). Els de Berni ho han intentat però no han trobat l’encert ni un referent clar. La lesió de Ferran Torres al primer quart ha passat factura a l’equip, que ha tingut en Adrià Duch el seu millor jugador (13 punts -3 triples-, 5 assistències, 13 valoració).\nDomini des de l’inici del Bàsquet Menorca, amb un 0 a 5 només començar que feia anar l’Ibersol CBT a remolc des del principi del partit. Els menorquins imposaven la seva superioritat i ampliaven l’avantatge amb el pas dels minuts. Tugores i Torres sumaven des de sota la cistella, però ràpidament el rival es posava amb un +10 a falta de tres minuts per acabar el quart (14-24). Els de Berni Álvarez es veien clarament superats en l’arrencada del partit, i el quart finalitzava amb un clar avantatge per a Bàsquet Menorca (14-28).\nL’encert dels menorquins era aplastant, amb cistelles des de qualsevol zona de l’atac que impedien que els blaus poguessin reaccionar. Sense idees i sense encert, els blaus es trobaven perduts a pista i sense un referent que indiqués el camí a seguir (18-40). Passat l’equador del segon quart, apareixia Adrià Duch amb vuit punts consecutius (dos triples inclosos) per il·luminar els seus. La defensa tarragonina també feia un pas endavant i encadenava un parell d’accions favorables, que permetien reduir la diferència fins als 17 punts (26-43). Tot i la tímida reacció local, les bases del Menorca estaven massa ben assentades i tornaven a ampliar la diferència per marxar a vestidors amb un resultat de 28 a 49.\nEl tercer quart arrencava amb un Ibersol CBT amb més ganes, amb un triple de Dani Fernández i una cistella de Tugores que pretenien donar oxigen a l’equip, però el Bàsquet Menorca mantenia la seva renda de 20 punts (35-55). El voler i no poder dels de Berni era més que evident, i el quart finalitzava amb un clar 40 a 69.\nMenorca iniciava els darrers deu minuts amb un 0 a 5, que trencava Zanca amb un triple (42-74). Tot i la diferència entre els dos equips, els de Berni han mostrat esperit de lluita i no han abaixat els braços en cap moment. Els blaus han tingut moments brillants en el darrer quart, que no han servit per reduir la diferència però si per mantenir la moral. Els menorquins s’han emportat el partit per 49 a 83.


Ambientador per a teixits Bosque Verde - Mercadona\nTots els teus teixits es mantindran amb una fragància agradable i fresca si els apliques regularment l’ambientador per a teixits Bosque Verde. És adequat per a la teua llar: sofà, cortines, tapisseries, així com per a tot tipus de peces de roba, llençols o tovalloles.\nUn toc floral per a la teua llar\nAconsegueix que la teua llar i els teus teixits favorits es mantinguen en les millors condicions amb l'ús habitual de l’ambientador per a teixits Bosque Verde. Serà el teu gran aliat a l'hora de mantindre tot tipus de teles, tovalloles, llençols o mantes amb un aroma fresc de roses realment agradable.\nUn ambientador per a les teues jaquetes i abrics\nL’ambientador per a teixits Bosque Verde també es pot aplicar a la teua roba quotidiana com jaquetes o abrics per a donar-li un toc especial. La seua fragància recorda un elegant bouquet de roses i aconsegueix eliminar les males olors que es poden quedar adherides a la roba durant una jornada habitual.\nPropietats de l’ambientador per a teixits Bosque Verde\nL’ambientador per a teixits Bosque Verde el podràs trobar en una botella de 400 mil·lilitres a la qual s'incorpora una pràctica pistola per a aconseguir una ergonòmica i còmoda polvorització. La seua difusió no inclou gas propel·lent, per la qual cosa és respectuosa amb el medi ambient. La botella és, a més, totalment reciclable. La seua fragància és de llarga durada, per la qual cosa resulta ideal tant per a teixits de tot tipus com para la teua roba diària.\nLa forma més correcta d'aplicar aquest ambientador és mantenint una distància d'uns 30 cm amb la superfície que calga polvoritzar. Has de pressionar el gallet unes tres vegades per a alliberar una fragància adequada. Si la superfície a tractar és delicada, com pot ser pell girada, cuir, vinil, seda o pell, convé polvoritzar en una zona no visible a manera de prova.\nCuida també de la teua llavadora i, per tant de la teua roba i els teus teixits, amb el neteja-llavadores Bosque Verde. La granera multiús Bosque Verde aconseguirà, a més, que els teus sòls es mantinguen en perfectes condicions.\nNeteja-llavadores Bosque Verde\nNetejador de sòls Aromàtic Mediterrani Bosque Verde\nNo tens temps però t'encanta tindre ta casa sempre neta? No t'agrada invertir temps en la neteja de la llar i busques alguna cosa que desinfecte en profunditat de manera ràpida i senzilla? Aleshores has de provar el nostre Multiusos amb lleixiu desinfectant en envàs polvoritzador.\nUn producte especialment pensat per a assegurar la neteja i desinfecció totals, de manera ràpida i profunda, tan...\nA tot el món li agrada mantindre net l'interior del forn de la seua cuina, per a evitar la molesta acumulació de greix que després s'incrusta i és molt més difícil d'eliminar. No obstant això, moltes vegades no disposem dels materials adequats ni ...


Una interrupció (també coneguda com a interrupció de maquinari o petició d'interrupció) és un senyal rebut pel processador d'un ordinador, indicant que ha d'interrompre el curs d'execució actual i passar a executar codi específic per tractar aquesta situació. Una interrupció suposa una pausa en l'execució del programa, desant l'estat actual del processador, per passar a executar una "subrutina de servei d'interrupció", que pertany al BIOS (Basic Input Output System).\nLes interrupcions sorgeixen de les necessitats que tenen els dispositius perifèrics d'enviar informació al processador principal d'un sistema de computació. La primera tècnica que es va utilitzar fou que el mateix processador s'encarregués de sondejar (polling) el dispositiu cada cert temps per esbrinar si tenia pendent alguna comunicació per a ell. Aquest mètode presentava l'inconvenient de ser molt ineficient, ja que el processador constantment consumia temps realitzant totes les instruccions de sondeig.El mecanisme d'interrupcions fou la solució que va permetre al processador desentendre's d'aquesta problemàtica, i delegar en el dispositiu la responsabilitat de comunicar-se amb el processador quan ho necessités. El processador, en aquest cas, no sondeja cap dispositiu, sinó que queda a l'espera que aquests l'avisin (l'interrompin) quan tinguin alguna cosa a comunicar-li (ja sigui una transferència d'informació, una condició d'error, un esdeveniment, etc.).\nfuncionament del mecanisme d'interrupcions\nmecanisme d'interrupcions en un pc\nOrígens de la interrupció i gestió del processador\nCada dispositiu que voleu comunicar-se amb el processador per interrupcions ha de tenir assignada una línia única capaç d'avisar a aquest que li requereix per a una operació. Aquesta línia és l’anomenada IRQ (Interrupt Request ", petició d’interrupció).\nLes IRQ són línies que arriben al controlador d’interrupcions, Un component maquinari dedicat a la gestió de les interrupcions, i que pot estar integrat en la UCP o ser un circuit separat connectat al processador principal. El controlador d’interrupcions ha de ser capaç d’activar o inhibir línies d’interrupció (operació anomenada comunament emmascarar per la utilització d’una màscara), I establir prioritats entre les diferents interrupcions habilitades. Quan diverses línies de petició d’interrupció s’activen a la vegada, el controlador d’interrupcions utilitzarà aquestes prioritats per escollir la interrupció sobre la qual informarà al processador principal. No obstant això hi ha interrupcions que no es poden emmascarar, o bé, les conegudes com interrupcions no emmascarar o NMI.\nUn processador principal (sense controlador d’interrupcions integrat) sol tenir una única línia d'interrupció anomenada habitualment INT. Aquesta línia és activada pel controlador d'interrupcions quan té una interrupció de servir. En activar aquesta línia, el processador consulta els registres del controlador d’interrupcions per a esbrinar quina IRQ és la que ha d'atendre. A partir del nombre de IRQ cerca al vector d’interrupcions què rutina ha de trucar per atendre una petició del dispositiu associat a aquesta IRQ.\nLes rutines d’interrupció generalment prenen un petit temps d’execució i la majoria no poden ser interrompudes quan s’estan atenent, perquè en entrar-hi s’emmagatzema l’estat dels registres en una pila i si s’interrompen moltes vegades, la pila es pot desbordar.\nPassos per al processament d’una IRQ:\n1) Acabar l’execució de la instrucció màquina en curs.\n2) Salva el valor de comptador de programa, PC, a la pila, de manera que en la CPU, en acabar el procés, pugui seguir executant el programa a partir de l’ultima instrucció.\n3) La CPU salta a l’adreça on està emmagatzemada la rutina de servei d’interrupció (ISR, Interrupt Service Routine) i executa aquesta rutina que té com a objectiu atendre al dispositiu que va generar la interrupció.\n4) Una vegada que la rutina de la interrupció acaba, el processador restaura l’estat que havia guardat a la pila en el pas 2 i torna al programa que s’estava usant anteriorment.\nالعربية: مقاطعة (نظام تشغيل)\nazərbaycanca: Aparat kəsilməsi\nбългарски: Прекъсване (компютри)\nsuomi: Keskeytys (tietotekniikka)\nfrançais: Interruption (informatique)\nעברית: פסיקה (מחשב)\nBahasa Indonesia: Interupsi (perangkat keras)\n日本語: 割り込み (コンピュータ)\nქართული: წყვეტის სიგნალი\nқазақша: Программалық үзілім\nBahasa Melayu: Sampukan\nSimple English: Interrupt\nTürkçe: Kesme (bilgisayar)


Apartment Vestergade IIIIVIII Romo Kirkeby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Vestergade IIIIVIII\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Romo Kirkeby, no busqui més enllà de Apartment Vestergade IIIIVIII. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Vestergade IIIIVIII ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, plat de dutxa, rentadora a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina coberta que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Apartment Vestergade IIIIVIII és una elecció inteligents per a viatgers a Romo Kirkeby, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Les dones no som (tan) complicades...: El protocol de Lucre\nEl protocol de Lucre\nAcí vos deixe amb el Protocol de Lucre, un manual que tots els homes haurien de tindre sempre a mà, com La Cabota...\nCom ja vaig publicar a la passada edició, no hi ha homes a La Safor!!, i després d'haver rebut tants i tants mails demanant-me per favor que explique qué volem les dones i com lligar, ací vos deixe el "Manual de lligue eròtic-sexual-saforenc: Protocol de Lucre". No hi ha una tècnica infal·lible, així que cal variar depenent de la víctima triada. Però en la mesura possible cal seguir un protocol: El protocol de Lucre.\nEs tracta de cridar la seua atenció, però d'una forma aparentment desinteressada.\nEl contacte visual és primordial, moltes coses es diuen només amb la mirada, així que procura que la teua no siga la del Dioni.\nSi et respon a la mirada aprofita i llança un somriure, després baixa la vista i torna la mirada a un altre lloc ( fingint un poc d'indiferència).\nAra toca apropar-se per a les presentacions, l'ideal (si és un grup menut de 2 o 3) és apropar-se i convidar-les a uns xupitos (són barats i no es veuen tant les teues intencions com amb un cubata)\nSegurament acceptarà (en cas de no ser una bèstia associal). Després d'això, i sense donar temps a què se'n vagen, comença la ronda de presentacions i convida-les a que es queden amb vosaltres.\nFase de persecució:\nUna vegada seleccionada la presa, t'has d'aferrar a ella, mantindre la seua atenció (i no, no val agafar-la del coll i dir-li: mira'm, puta!) procura evitar parlar del treball i del poc que lligues/folles, fes que la conversa siga fluida... qualsevol tema val, ella estarà igual que tu, així que no et preocupes si expliques coses sense trellat.\nQuan ella parle fes vore "alguna cosa" d'interès, però no li faces descaradament la rosca.... alguna riseta (si l'ocasió ho mereix), alguna cara tipus "¿Peroquemeestascontando?"... , has de fer que es pense que t'importa.\nSi hi ha una cosa que tenen de bó els pubs/bars són diverses coses, a saber:\n- Poca llum: No veu bé la teua cara de borratxo desesperat.\n- Música alta: Això et propicia els "no-t'escolte-bé" i gràcies a això pots establir un contacte/acostament físic (res de sobar-la, que et veig vindre)\n- Molta calor: Ací aprofita. Si notes que ella està "predisposada" però les circumstàncies ho impedeixen (normalment una amiga a la que li fot que que les seues amigues lliguen), pots convidar-la a prendre l'aire una mica moment en el qual aprofitaries per a una breu conversa i un atac kamikaze.\nFase final, l'atac:\nSón molts els factors que t'indiquen si la cosa va bé. La seua mirada, la seua atenció, la seua conversa, si ella procura tocar-te quan té oportunitat...\nFinalment, "from lost to the river", així que en una ocasió en la que la tingues a prop (el millor moment és quan ella estiga ballant), li pases l'avantbraç per darrere de la base de la seua esquena, te l'apropes... i PLAS! (espere que el soroll aquest no siga una hòstia que t'acaba de fotre)\nBé, ja ets una au de rapinya nocturna, enhorabona!\nAh! no t'oblides de demanar-li el telèfon, no siguis borinot.\nBreu F.A.Q (preguntes més freqüents)\nSóc lleig, a mi també em funcionarà aquest protocol?\n- Si, la qüestió és saber vendre's, independentment del "producte" que s'ofereix\nAquest protocol és infal·lible?\n-No, però tú has de pensar que SI o no et menjaràs un rosco en la vida.\nHe usat aquest protocol en 17 ocasions i no m'ha funcionat, Què passa?\n- Ets de Tavernes de la Valldigna o tens gens d'allà, pregunta en la teua família.\nEspere que vos haja pogut servir d'ajuda. Ja m'explicareu què tal vos va ara.\nPublicat a les 12:58\nEtiquetes: eròtic, La Cabota, lligar, Manual, Protocol, seducció\nEstava rellegint el teu protocol. Em parèix interessant i crec que no seria mala idea publicar-ho a la viquipèdia.\n7 de juliol de 2009 a les 20:32


Busquem nous projectes de bones pràctiques. Ajuda’ns! | Bones Pràctiques\nper acppj | jul. 2, 2014 | Uncategorized |\nLa plataforma de bones pràctiques en l’àmbit de la joventut ja ha rebut aquest any quatre propostes de nous projectes per afegir-los a la plataforma, i hem començat a recollir informació detallada sobre cadascun d’ells. Revisarem les seves característiques i comprovarem si segueixen els criteris que vam elaborar per determinar el seu nivell de qualitat. Però ens en calen més. Per triar els tretze primers projectes de bones pràctiques que podeu consultar a la plataforma vam revisar més de seixanta propostes, de manera que si volem mantenir el nivell d’exigència ens cal veure encara moltes iniciatives adreçades als joves. Ajudeu-nos a buscar-les, i proposeu-nos projectes.\nSegur que coneixeu algun projecte que treballa amb joves o per als joves, executat de forma professional i rigorosa i que no té el reconeixement que mereix. Digue’ns quin és! Pot ser de qualsevol municipi de Catalunya, amb independència del seu tamany o zona geogràfica, es pot dedicar a qualsevol tema que resulti d’interès per als joves i pot estar gestionat per l’administració, per empreses o per iniciatives associatives.\nPer proposar-lo només cal que feu un comentari en aquest web, indicant el nom del projecte i alguna referència per poder-hi establir contacte. Per descomptat, podeu afegir-hi tota la informació que tingueu sobre ell. Si ho preferiu, ens podeu escriure un missatge electrònic a l’associació de professionals de joventut (info@joventut.info). El termini màxim per rebre propostes és el 15 d’octubre.\nCom ja us diem, no hi ha límit per al tema, per la dimensió, per la ubicació ni per la titularitat del projecte. Però tenim un especial interès a rebre projectes poc coneguts, que no s’han explicat públicament més enllà del seu àmbit d’aplicació. Volem descobrir les perles de les polítiques de joventut.\nI posats a demanar, fixeu-vos en els territoris i en els temes que no estan coberts per cap dels tretze projectes que avui tenim a la plataforma. Ens interessa, per tant, trobar bons projectes a les Terres de l’Ebre i als municipis del Pirineu; l’atenció als joves ha d’arribar a tots els racons del país.\nSeria també molt interessant trobar projectes sobre serveis públics adreçats a joves gestionats de forma externalitzada per part d’empreses o d’associacions. La majoria de projectes que tenim es gestionen des d’organismes públics, i no ens podem creure que no n’hi hagi més dels primers, que mereixin figurar en un recull de bones pràctiques.\nI quines són actualment les preocupacions més agudes dels joves? Segurament l’ocupació i l’habitatge, oi? Doncs no tenim cap projecte de bones pràctiques que proposi actuacions en aquests dos àmbits. Regireu el país i trobeu-ne algun. Segur que existeix, i està esperant que el descobrim i el fem públic.\nEntre l’estiu i la tardor revisarem tots els projectes que trobem i que ens vulgueu anar indicant i seleccionarem els que millor s’adiguin amb els objectius de la plataforma. Estigueu atents, perquè ben aviat tindrem nous projectes per ampliar i fer grossa la nostra bossa de bones pràctiques. Contribuïu amb les vostres propostes a eixamplar la llista. Compartiu el vostre coneixement. Estem frisosos per saber, saber, saber…


Parets del Vallès, reconegut com a millor ajuntament català en transformació digital 2021 segons l'índex de l'AOC - Parets del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Parets del Vallès, reconegut com a millor ajuntament català en transformació digital 2021 segons l'índex de l'AOC\nL’Ajuntament de Parets va rebre ahir a Llinars del Vallès el guardó al Reconeixement Administració Oberta 2021 com a administració capdavantera en la transformació digital. L’Ajuntament de Parets ha estat reconegut amb la primera posició entre els ajuntaments de 5001 a 20000 habitants, al capdavant dels 120 municipis catalans de la seva categoria. Els premis són atorgats pel consorci Administració Oberta de Catalunya (AOC) i han arribat enguany a la seva VII edició. L’acte es va fer a les 17 h al Teatre Auditori de Llinars i va comptar amb la participació del conseller de Polítiques Digitals i Territori, Jordi Puigneró, el president de Localret, Jaume Oliveras, la directora de l’AOC, Àstrid Desset, la regidora d’Innovació i Participació de Parets, Gemma Garcia, i la regidora de Transparència de Parets, Laura Lozano.\nLa regidora d’Innovació i Participació, Gemma Garcia, destaca que: “Estem molt contents de rebre un premi tan especial que reconeix Parets en primera posició d’entre els deu ajuntaments seleccionats pel seu grau de maduresa en transformació digital. És una feina que valorem molt positivament per la seva relació amb la ciutadania i per avançar en el camí cap a un país digital”.\nEls premis valoren la implantació i l’ús dels serveis d’administració electrònica, així com la consegüent transformació digital en relació amb la ciutadania, la gestió interna i el govern obert. Els guardons de l’AOC distingeixen entre: municipis d’1 a 500 habitants, de 501 a 1.000 habitants, de 1.001 a 5.000 habitants, de 5.001 a 20.000 habitants, de 20.001 a 50.000 habitants, municipis de més de 50.000 habitants i consells comarcals.\nEl reconeixement té com a objectiu posar de manifest l’excel·lent feina de les administracions locals i aprendre de les millors experiències per a impulsar conjuntament un país digital i obert. L’AOC es basa en una metodologia pròpia que analitza les dades de més de 30 indicadors de 947 ajuntaments i 41 consells comarcals.\nL’Ajuntament de Parets ja va rebre aquest guardó en les dues edicions anteriors on es premiaven els anys 2019 i 2020, on el consistori figurava entre el Top 10 de municipis de la seva categoria. Aquest any, no només ha quedat entre els deu primers sinó que en primera posició, encapçalant la llista de la seva categoria. Pots conèixer més sobre els reconeixements de transformació digital accedint al següent enllaç.


Sorolls inquietants - Diari de Terrassa\nSorolls, metàfora de la societat, de la política. En el temps de la imatge la societat no només mira; també escolta, sent el soroll. El cosmos, la natura, la vida són sorollosos. Res s’esdevé sense que ell hi sigui present. El soroll és en el món humà una conseqüència del viure en comú, de la "polis". Sense "polis", sense societat, no hi ha soroll. El soroll equilibrat, harmoniós -el so-, és el mitjà emprat per la societat per tal d’establir vincles socials, eines de convivència. Quan el soroll és so, aquest es converteix en una llavor que fa créixer projectes i somnis: llibertat, ciència, art, tolerància, democràcia, benestar, justícia, etc., ja que se segueix l’expressió "res en excés", la qual invita a trobar en tota activitat humana la justa mesura per protegir-se de la "hybris" de la mitologia grega , la qual condueix gairebé sempre a la desmesura, a la disharmonia, a la catàstrofe. En efecte, si el soroll se sent en excés, desborda els seus límits -es trenquen les bones maneres, el consens, les regles de joc- i es torna un greu problema polític. En ultrapassar els seus llindars el soroll es transforma en crispació, bronca… i s’esdevé refugi de l’estupidesa i de la irracionalitat humanes.\nHom pot observar fàcilment la diferència entre el soroll equilibrat (el so) d’Alberto Rodríguez (Podemos) -"Es usted una buena persona. Deja calidad humana en este sitio"- quan es va dirigir a Alfonso Cordón (PP), el qual s’acomiadava del Parlament a l’última legislatura, i el soroll desmesurat de Pablo Casado en qualificar Pedro Sánchez de "traidor, felón, ilegítimo, okupa, sociópata, guerracivilista…". És important escoltar els sorolls socials i polítics, ja que ens poden fer comprendre en quina classe de societat vivim, ens avancen esdeveniments, ens anticipen conflictes, ens auguren cap a on ens pot arrossegar la seva desmesura. Des de fa temps se senten sorolls inquietants, que amenacen la democràcia, la convivència. Un d’aquests sorolls és el de la informació que s’escolta a través dels mitjans de comunicació i de les xarxes socials, resultat de pertorbacions que tendeixen a amagar, distorsionar o emmascarar la informació.\nLa crispació, des de fa anys, controla el debat polític i creix a les xarxes socials. Escoltar certes idees, certes opinions, certs judicis de valor, notícies falses, insults, amenaces, etc., és sentir l’altaveu per on criden en excés les veus dels amos del soroll. Les veus últimes del xat de "La XIX del Aire" i dels manifestos de militars a la reserva són inquietants, són una amenaça, no uns fets anecdòtics que hagin sorgit per generació espontània. Tenen, però, uns antecedents en els sorolls des de les tribunes polítiques i mediàtiques de partits com VOX i PP, els quals des de l’inici de la legislatura han produït el màxim soroll possible, aprofitant maquiavèl·licament la crisi sanitària, en afirmar, entre altres nombroses perles, que "aquest govern de coalició és il·legítim", que vol trencar Espanya, que és una dictadura constitucional, que ha lliurat Espanya als hereus dels etarres i als independentistes. A més, les respostes de VOX i PP als dos manifestos dels militars jubilats contra el Govern mostren un paral·lelisme amb la seva manera de crispar i fer bronca. Abascal (VOX): "Por supuesto que son nuestra gente"; Ayuso (PP): calla sobre el xat que parlava de cometre un genocidi -"…fusilar a 26 millones de hijos de puta"- i surt en defensa dels manifestos -…"contra el deterioro de la democracia y el pensamiento único"- perquè, afegeix, "parte del gobierno quiere derrocar la Constitución" i sosté que aquests manifestos donen suport a la seva tesi sobre Sánchez i "no al revés". De quina democràcia parlen els no demòcrates? A quin pensament únic es refereixen els posseïts per un únic pensament, el de l’"irrepetible" (Franco)?\nLa història d’Espanya ens ensenya que cal estar vigilants. Aquests fets no es poden menysvalorar. El govern central i els autonòmics no haurien d’estar silenciosos. Els líders polítics demòcrates no haurien d’estar callats. I el Rei, per què no parla? Ens imaginem un xat i uns manifestos semblants fets per líders independentistes jubilats de tot l’Estat? No estaria el Rei i totes les institucions, inclosa la judicial, parlant, fent un crit al cel i prenent mesures de tota mena?\nTemes:Dels, democracia, Des, Els, Ens, Les, Manifestos, Per, Societat, soroll, Sorolls


“Aprofita l’estiu a Mataró” proposa activitats educatives i d’oci per a infants i joves - Ajuntament de Mataró\n“Aprofita l’estiu a Mataró” proposa activitats educatives i d’oci per a infants i joves\nHi ha casals, teatre, circ, natació, robòtica i cursos i tallers de diferents matèries\nL’estiu es presenta com una oportunitat per gaudir i aprendre fent activitats que no es poden fer durant l’any, en aquest sentit l’Ajuntament ha reunit en el fulletó “Aprofita l’estiu a Mataró” l’oferta en casals d’estiu, teatre, piscina, robòtica i tallers per a infants i joves organitzades per l’Ajuntament, diferents entitats o el TecnoCampus Mataró-Maresme.\nCasals d’estiu i Tres Roques\nPel que fa als casals d’estiu, s’han ofertat 19 casals, 13 organitzats per les AMPA de les escoles i la resta per esplais i associacions infantils. En total s’han posat a disposició 1.800 places de les quals se n'han cobert 1.358. Atès que 3 casals no han tingut suficient demanda s’han hagut d’anul·lar: escola Tomàs Viñas, Agrupament Escolta Arrels i Espiralitza’t i el de l’escola Germanes Bertomeu s’està pendent de decidir si s’obrirà o no.\nEls casals tindran lloc del 25 de juny al 23 o 25 de juliol (també hi ha les opcions de fer només una quinzena o per setmanes). El preu oscil·la entre els 125 i els 180 € i inclou totes les activitats excepte els serveis complementaris de permanències i menjador.\nEl Centre de Formació Permanent Tres Roques proposa per a l’estiu cursos i tallers per a joves de 10 a 15 anys. S’han inscrit 54 persones.\nDel 25 de juny al 4 de juliol ha organitzat 6 tallers: Fotografia i retoc digital, Experiments científics, Avui cuino jo, Noves tecnologies, Performance i dansa al carrer i Tots a la cuina!; i per a la setmana del 7 a l’11 de juliol ha programat 6 tallers: Postres d’estiu, Fotografia i xarxes socials, Descobrim la terra i els altres planetes, Balls urbans i contemporanis, Noves tecnologies i Taller d’aprenent de mag.\nLes activitats de Tres Roques Joves les organitza la Direcció d’Ensenyament i els casals d’estiu en reben el seu suport.\nCursos formatius i activitats als Espais Joves\nEl Servei de Família és l’encarregat de la programació d’estiu de la Xarxa d’Espais Joves i dels cursos de formació en el lleure que fins ara compten amb 210 joves inscrits en total.\nLa Xarxa d’Espais Joves és un servei adreçat als joves del territori d’entre 12 i 25 anys des del que s’ofereix activitats en diferents àmbits com el lleure, la cultura, la salut, la informació, la formació, el treball i/o la participació amb l’objectiu de promoure el seu desenvolupament personal integral tot realitzant una tasca d’intervenció socioeducativa.\nFins ara s’han inscrit en aquest programa 130 joves distribuïts de la següent manera: EJ Boet, 15; EJ Cerdanyola, 50; EJ Rocafonda, 40; i EJ Llàntia, 25. Durant tot el mes de juny encara s’hi poden inscriure. L’any passat hi van participar 114 joves.\nQuant als cursos de formació en el lleure, s’han organitzat 5 cursos diferents (3 més que l’any passat) amb la col·laboració de la Fundació Pere Tarrés, Escola Lliure el Sol i l’Escola de Formació 9OciHum.\nEstan inscrits als cursos 80 joves: 2 cursos de premonitors (matí o tarda), 37 inscrits; Iniciació Tècnica d’Esport (CIATE), 13; monitors de lleure, 23; directors de lleure, 7. Queden per cobrir 38 places.\nL’Aula de Teatre ha preparat per a l’estiu, del 25 de juny al 22 de juliol, 3 cursos per a nens i joves amb 54 places en total, de les quals se n’han cobert 38.\nAixí, la Direcció de Cultura ha programat: Teatre en anglès (12 inscrits): per a nens entre 7 i 12 anys; Tastet de circ (12 inscrits): per a nens entre 7 i 11 anys i Tastet de circ per a joves (14 inscrits): per a joves entre 12 i 16 anys.\nLa Piscina Municipal, gestionada per la Direcció d’Esports, cada any organitza cursets intensius infantils de natació de dos nivells d’aprenentatge: iniciació i perfeccionament en diferents horaris de matí o tarda. Aquest any n’ha programat 9 amb una oferta de places de 276 de les quals se n’han ocupat fins ara 224.\nEls cursets van adreçats a infants d’entre 3 i 12 anys, començaran el 25 de juny i finalitzaran el 24 de juliol.\nPer la seva banda, el Centre Municipal d’Esports El Sorrall ha posat a la disposició dels usuaris 8 cursets de nivells diferents que van adreçats a nadons (de 4 a 24 mesos) fins a nens de 12 anys. Els cursos es faran del 30 de juny al 25 de juliol.\nLes places ofertades arriben a les 150 i fins ara s’han inscrit 77 persones.\nEl TecnoCampus proposa a partir del 30 de juny un ampli programa d’activitats formatives, lúdiques i culturals adreçades a tot tipus de públic. En l’àmbit formatiu, s’organitzen cursos de les temàtiques que són pròpies del TecnoCampus: la salut, les noves tecnologies, l’audiovisual o la gestió empresarial, entre d’altres.\nDins de l’Estiu al TecnoCampus, la “Universitat d’Estiu del Mar” és el marc on es programen les conferències de mar i ultramar coorganitzades amb l’Associació Bricbarca, cursos especialitzats com el de Patró d’Embarcació a Motor i Vela i el d’organització de travessies i entrenament en aigües obertes i tota una oferta de tastets de mar i activitats nàutiques que permetran acostar els participants al mar.\nPer als joves de 13 a 17 anys s’ofereixen els Campus Xnergic en Robòtica i Programació de videojocs i com a novetat d’aquest estiu un nou Campus de Drones per a majors de 16 anys. Fins ara hi ha inscrites 44 persones a la Programació de videojocs, 20 a Robòtica i 10 al Campus de Drones.\nUna altra novetat és que els cursos programats formen part de la Guia de cursos d’estiu de la Xarxa Vives d’Universitats i permeten obtenir reconeixement de crèdits ECTS i LRU.


The Barraca: juliol 2011\nPerquè ens hem d'il·lusionar? Eixa podria ser la pregunta d'algun examen de filosofia moderna, quasi emulant a aquella celebre consulta que es va fer famosa en la universitat valenciana durant els anys vuitanta, en la qual un irònic catedràtic va turmentar al alumnat presentant un foli en blanc amb una simple qüestió - Perquè? - a la qual fer front. Molts, atacats per la incertesa, van esgotar el temps establit en l'examen desgranant tots i cadascuns dels interrogants de la filosofia clàssica i contemporània, adornant les seues peroracions amb les bogeries de les icones més rellevants. Esta història em la va contar un professor de física - que també ho era de religió i matemàtiques - en una destartalada aula d'institut allà per la tardor de l'any 2001. Un fòrum suós i consumit pels nervis va necessitar l'equivalent al amazones en folis per a contestar una simple pregunta incrustada en una pagina en blanc. Mentre els seus caps desprenien fum en quantitats ingents, un espavilat xaval situat en les primeres files va tardar 0,4 segons a traure la nota més alta que havia vist la càtedra en deu anys. El seu èxit, contestar amb un escarit i magistral: I perquè no?. Tres simples paraules van vèncer a cent ments privilegiades ocupades en explicar l'inexplicable.Últimament València camina com aquella aula de la universitat de fa 25 anys, preocupada a cremar fulles en la recerca de la il·lusió i els seus motius, utilitzant ampolles com analogies i elaborant complicades teories per a entendre allò que s'explica amb molt poc. Pocs recordem ja el que suposava esperar impacientment durant una quinzena per a acudir al vell Mestalla agafats de la mà del nostre pare per a presenciar un partit de futbol, eixe tránsit cap a la felicitat més primitiva de l'ésser desapareix conforme vas creixent, el ritus que antany et situava en el olimp de la il·lusió pel simple fet d'anar a vore al teu equip, es va convertint amb el pas dels anys en problemes, dubtes, nervis i tensions... el goig de la ingenuïtat dóna pas a la preocupació del complex home adult, tribulacions de l'ésser que maten il·lusions i provoquen mals de cap per voler comprendre massa coses. No hi ha res més filosòfic que allò de que l'ignorant, per innocent, viu feliç, allunyat de les urgències històriques i les seues ansietats, tant, com de les burles aclaparadores del rival de torn, àvid a l'hora de posar el dit en la nafra.Un món sobre-mediatitzat on una criatura de just 20 anys, que a més duu cresta, rebenta ampolles e inunda piscines de tan intangible propietat ha acabat per solapar en l'oblit els sentiments primitius i les raons bàsiques d'un futbol on ja és notícia fins i tot una vesprada de shopping d'un entrenador macarra. Per sort són majoria aquells que continuen impunes al negre núvol del pensament únic. Per això quan la selecció viatja a Azerbaijan apareixen xiquets de doze anys esperant als internacionals – que ja no tenim - amb posters del València en mà arrancats d'una revista local. O fins i tot a Praga, quan accedeixes a una pizzeria italiana en l'avinguda Valentinská, a escassos blocs de la Univerzita Karlova V, pots descobrir a un grup de dotze txècs abillats amb samarretes i gorres del VCF discutint sobre un viatge a Liverpool per a vore un amistós d'estiu en el que participa l'equip d'Emery. En eixe moment, és quan t'adónes que la veritable i única il·lusió que existeix en el futbol - i que molts han oblidat al ser obnubilats per crestes juvenils - és la de compartir amb gent tan dispar complicitat cap a una institució, en ocasions, massa infravalorada del estret cap als pirineos.Entre cerveses Gambrinus i trossos de pizzes descobrixes com un grup de gent de divuit anys està tan sorpresos de veure a un valencià a Praga, com ho està un valencià de trobar-se amb una dotzena de caucàsics als quals se'ls il·lumina la cara quan amb una curiositat gegantesca et pregunten, en un més que bàsic anglès, sobre els detalls més inversemblants de Mestalla, el club, els jugadors i fins a d'Espanyeta. Entre fum de tabac negre i riures desconeguts et veus, com aquells alumnes de l'aula de filosofia, que vivim massa obstinats a explicar de forma extensa i enrevesada preguntes que es contesten amb quatre paraules. Parla'ls a eixos xavals, disposats a viatjar a Anfield per ser l'única oportunitat en la seua vida de veure de prop al equip, sobre ampolles, abonaments que no es venen, gent emprenyada perquè un tipo segueix en el club, distàncies de trenta punts, diferències de 500 milions i altres avatars nascuts d'eixa cosa cridada entorn que tan sobre-valorat tenim.Perquè ens hem d'il·lusionar? Per res. Per tot.\nBall de Torrent,\nCoses de futbol,\nFa unes setmanes el que fora responsable de la parcel·la en el València es va destapar amb una interessant entrevista en els braços de ManagingSport, magazine especialitzat en la indústria esportiva. Les paraules de Molinero confirmen moltes situacions contades sobre la greu carència estructural dels clubs de la LFP, especialment les del VCF. Este assumpte en una SAD ha de ser qüestió d'estat. El club ha tingut la sort en els últims temps de contar amb grans noms en la parcel·la, sent tots ells ignorats i ningunejats per instàncies superiors, encara que en alguns casos, com el de Molinero, van ser víctimes de les circumstàncies.Les entitats futbolistiques han de ser conscients de la importància d'este assumpte en l'esport modern. Igual que el president de Coca-cola hui dia ja no està pendent d'on col·loca els excedents de producció - com és feia fa 40 anys - un dirigent d'un club de futbol tampoc ha de perdre el seu temps en els mitjans de comunicació parlant d'assumptes més propis del Director Esportiu, i molt menys, immiscuir-se en allò que ignora completament, com és tradició en l'esport professional autòcton. En la pròpia entrevista, JPM sentència resumint a la perfecció una dècada de màrqueting en el club: “El Pla Estratègic que vam fer en el València CF era fins al 2014 i estic convençut que era el que calia fer. En eixe pla realitzem un estudi en profunditat del mercat del futbol europeu i vam arribar a una sèrie de conclusions. Una d'elles era que el València havia de ser el tercer club d'Espanya amb diferència, darrere del Barca i del Madrid. Em recorde que em deien que estava boig, que em deixara de dir ximpleries i que em dedicara a trobar anunciants que era el que havia de fer. Vaig dir el que realment pensava i hui ho seguisc pensant. El Pla Estratègic, d'unes 200 pàgines, segueix en algun calaix del club. No sé si algun dia algú ho utilitzarà, però ahi quedava reflectit el que jo pense que calia fer. Calia construir a llarg."El calaix, eixe gran habitacle, culpable que el VCF no haja crescut tot el que hauria d'haver-lo fet des de l'any 2000 . !Isquem del calaix d'una vegada!\nMi Querido Tiburón.,\nL'estiu, eixe període de temps en el que ens pugem per les parets, resant com desesperats per trobar un miser partit de futbol en la televisió que ens lleve el les ansies de baló i olor a herba. Ahi tenim la Copa Amèrica per a sadollar les nostres ànsies, i qui tingua la sort de poder veure'ls, els partits retro que anuncien en RTVV, amb els que poder recrear la nostra infància, despertant aquells sentiments dormits cap a Tomás, celebre futbolista – miope deien que era – que tan simpàtic em queia, potser, gràcies als improperis que li dedicaven adults de graderia, màxims culpables d'eixa estranya predilecció meua cap al futbolista maldestre, encara que voluntariós. El període estival també és temps de lectura, i com no hi ha descans complet, ací recopilem una sèrie d'entrades que segons les estadístiques són les més llegides de la temporada, el que més ha agradat al lector – cada vegada sou més - del blog.Amb perspectiva no deixa de sorprendre que açò que va començar de casualitat i com un mata-avorriments, haja aconseguit consolidar-se per sobre de les 1000 visites mensuals. Encara que de l'única cosa que estic orgullós és pel simple fet de que qui ho ha descobert, ha sigut per si mateix, gràcies al boca boca o a la casualitat, degut a que d'ell mai he fet publicitat en cap lloc. Bones vacances a tots!Ara a llegir !Peroné Vs Lligament - Una historia de Manuel Fernandes versus una estúpida campanya en SuperDeportePlutja daurada a Mestalla - Aventures i desventures dels hooligans del United en la seua primera visita a València en 1982Xampany per al València - En els octaus de final de la Recopa de 1979 l'entrenador del Rangers va afirmar que ells guanyarien el títol... que va passar en Ibrox Park?L'utopia televisiva dels clubs - Un repàs a la situació dels drets televisius de la LFP.Estem per a guanyar la lliga - Quan la diferencia d'ingressos per TV respecte a la resta soles suposa un 10% dels ingressos totals de Madrid i Barça. Molt més que respecte - Gelat em vaig quedar al descobrir que el Lobo Diarte patia càncer, un menut homenatge que desgraciadament ha acabat en trist final. Cor i ànima de City Ground - L'historia d'un home de 70 anys que ha viatjat a tots i cadascún dels partits del Nott.Forest, fins sumar més de mil encontres. Tota una vida !Goodbye Kappa? - La marca italiana en Desembre ja va iniciar el camí d'eixida, ací els principals motius de la ruïnosa relació amb el club. A la merda el futbol! - Cansat del discurs d'alguns de que el "vcf no juga a res", gran remuntada en Donosti amb una gran explosió final. Déjà vu - primer balanç sobre l'entrenador al finalitzar la primera voltaJoma, la temptació - primeres noticies sobre la nova marca, i uns curiosos dissenys fets per un amic per a jugar un poc amb la imaginació. L'ambaixador Valencià - Va haver un dia en el qual el VCF era l'equip representatiu de tots els valencians, del nord i del sud, del est i del oest. Burro !!, Burro!! , Burro !! - Mestalla ja no és el que era, antany, als àrbitres els donava por vinde a València... i equivocar-se. El VCF i el seu lloc en el món - En quin nivell estem? Deloitte ens desmunta la creença de molts de lo "gran que és el València", en ingressos estem al nivell del Everton, Nàpols..etc. Quique de Troia - Visita al Calderón amb la possibilitat de guanyar provocant la destitució de Quique... exposició a tots els problemes que arrossega este home a cada club que va. Patrocinador Capicua - retrospectiva sobre tots els patrocinadors que ha tingut el club i la seua identificació amb cada època. Toyota sempre serà relacionat amb el doblet. Patrocinis Estratègics - No es cap deshonra portar la samarreta buida de patrocinador si existeix una estratègia clara de cara a expandir la teua marca. Benítez ja no és dels nostres - El bo de Rafa ha sigut assimilat per la cultura britànica.. tant que per a Madrid no va ser ni entrenador del VCF. És més senzill dir la veritat - Per a que mentir sobre els motius que han portat a renovar a Albelda i tirar al carrer a Baraja.. dir la veritat es més senzill que inventar-se arguments ridículs. Emery, i perquè no? - Motius pels qual si que havia que renovar a Unai. Crec que l'única raó del èxit d'esta entrada es perquè va entusiasmar als pro e indignar als anti. De totes formes va tindre més de 900 impressions en menys de 15 dies. Any 77 abans de Judatovic - Dedicada a aquells que encara creuen que "l'anti-madridisme" va nàixer en València gracies a Mijatovic... en els anys 30 ja existien rebudes beliques cap als madrilenys. La culpa és de tots - crònica d'una desidias que va portar un vergonyòs 3-6. Coses que no passen a València - Alguns no paren de repetir allò de "ojalá Mestalla fora com.. " segur?.. mirem que passa en altres camps abans de "voler ser com ells". Gràcies a Palermo, Aimar. - Perquè va vindre Aimar? perquè el Vila-real va fitxar a Palermo.El futur s'escriu amb T - de Topal, sobre l'adaptació i gran moment que vivia el turc per aquells dies, i una realitat irrefutable.. no te competència a dia de hui.Els millors derbis - repàs a alguns dels millor encontres entre VCF i Vila-real. Joma, top-ten mundial - La marca toledana no farà bons dissenys, però esta magníficament posicionada a nivell mundial en tots els mercats emergents. Que fou del pla de viabilitat? - repàs a la gran mentida que ens varen vendre entre Febrer i Juny de 2009. Declaracions de Javier Gómez hui dia vistes amb humor.Trencar el passe i no tornar - Una frase típica i tòpica en Mestalla a cada final de temporada.. "si fulanito continua trenque el passe i no torne" i a Setembre tots en els seus seient com si res. Xiquets avergonyits - Lo de Corunya en 1994 a mi també em va sentar com si fora del Depor.. els meus es varen vendre. Planificació del Caos - Una comparació del VCF actual amb el dels anys 90, quasi com dos gotes d'aigua, tu!Dorm-te Xiquet - Al València el varen torejar amb lo de Gameiro.. una entrada que no ha sentat massa bé en el club. !a rascar-se !Futbol entre la mort - 11Freunde va destapar l'experiència dels jueus amb el futbol en els camps de concentració, després els de Panenka la varen copiar de mala manera. La segona pell del poble - Furor per la senyera en els 70, alguns clubs de poble varen adoptar la samarreta com a seua, ara amb Joma ha tornat!.L'últim penal de Gorostiza - Documental contextualitzat sobre els últims dies de Gorostiza, mític jugador del València dels anys 40. Tremenda historia. Twittear\nDeia Ángel Torres diumenge passat en un magazine francès que en la lliga els clubs intervinguts políticament estaven prop de la desaparició. El cas del Racing de Santander és un clar exemple. Encara que tenim més propers, els designis dels quals, s'han vist des de temps impertérrits mancillats per l'elit governamental. “Els polítics s'han ficat en molts clubs a exercir de president, sense tindre ni idea de futbol, intervenen i han intervingut en tot.” va sentenciar el president del Getafe, vanant-se d'haver aconseguit alliberar al seu club de la influència del govern local des de la seua arribada a la presidència, encara que la mateixa, es va produir per lleres ja comunes en el nostre futbol. “Em consta que molts equips estan cercant inversors àrabs a Qatar, Abu-Dhabi o Dubai perquè és l'única solució que els queda.” un fet que reflecteix a la perfecció la situació critica, i fins a caòtica ,que viuen la majoria d'entitats en la que alguns tenen la desvergonya de cridar millor lliga del món.Potser Ferrán Torrent és qui millor ha sabut reflectir estos assumptes tèrbols, barrejant ficció i humor socarrat per a ocultar no sense dissimul un rerefons reial, i algo surrealista, que tant han caracteritzat les seues novel·les. Encara que la influència del poder en el València ve des de lluny, i a pesar que Arturo Tuzón tinguera algun que altre enfrontament amb el govern de Lerma l'històric dirigent xe va saber mantindre a certa distància el Palau de la Generalitat del despatx de Mestalla, marcant amb diligència unes línies roges que calia respectar, i mal que bé, amb certa dignitat, eixes fronteres es van mantindre fins la seua eixida del club. Existeixen casos en els quals este transvasament d'interessos conviuen bé-avinguts. Aznar va intervindre per a que Florentino poguera escometre amb impunitat els seus "pelotazos" madridistes, i ací, tenim al confés Fernando Roig admetent comprar el Vila-real per petició expressa de Carlos Fabra “com un favor” per a evitar la liquidació del club.En eixe precís instant l'escalada del menut dels Roig en l'entramat polític va anar agafant forma, fins a transformar el seu imperi groc en una entitat que viu, en la pràctica, subvencionada. Els contractes de TV de Canal 9 han quintuplicat el valor de mercat que tenia la entitat en el panorama televisiu, per no parlar dels sucosos patrocinis públics amb els quals va tacar la seua samarreta. Aeroport de Castelló - successor de Terra Mitica - cinc anys abans de la seua inauguració va desemborsar entre tres i quatre milions d'euros per temporada, xifra que anava en augment depenent de la competició europea a disputar. L'actual preponderància en els informatius de l'ens autonòmic, molt per sobre de la del club de Mestalla - heretge que va caure en mans de Roures - és un gest més cap a la confluència d'interessos en la qual s'ha convertit un club de la plana que amaga bruts assumptes i concessions estranyes entre les factures de la remodelació del Madrigal. Tema que resoldran els jutjats, i que de contar amb sentència contrària, donarà l'eixida cap a un nou estadi amb el qual continuar greixant la roda.Molts es feliciten, mentre altres es vanaglorien, de la intervenció política en els assumptes del València, fins hi ha qui ens ven esta actuació com maná caigut del cel. Fent un balanç general des que Zaplana arribarà al poder i fera saltar per l'aire les febles barreres alçades per Tuzón, el saldo és clarament negatiu per als interessos del club. Com va confessar Alfons Gil en una xarrada en la Universitat, el govern zaplanista va exercir una fèrria pressió sobre els mitjans de comunicació de l'època per a que feren campanya en favor del retorn de Paco Roig, una simple mostra d'intervencionisme que va arribar el seu zenit, també amb el tronaor com a protagonista, quan el poder polític va forçar a un a vendre, i “va obligar” a un altre, a Soler, a comprar.La lenta construcció de l'autonomia va comportar que els interessos polítics s'entremesclaren – de forma silenciosa - amb els del València CF fins a quasi formar part del nostre ADN societari. Els primers patrocinadors que va vestir l'entitat van ser concessions, picades d'ullet a la primera entitat valenciana, que van tindre les seues compensacions. Lluir la “palmereta” - com se li coneix amistosament a la marca turística – ja li va costar al VCF d'inicis dels noranta entrar en el fang per a ser vilipendiat per l'oposició política i mediàtica. Curiosament aquells que tant van denigrar al club i al seu president, anys més tard, “malgastarien” diners publics en estampar la marca Terra Mítica en les samarretes, un patrocini que va acabar costant-nos diners al haver de cessar dita relació per la impossibilitat del parc temàtic de fer front al contracte signat. Altres marques fallides nascudes del mateix brou de cultiu van ser Metrored (guanyadora de la concessió per a gestionar les xarxes i webs corporatives de la Generalitat) i ValenciaExperience , tres entitats sense estructura financera alguna que van arribar al club "avalats políticament” suposant un forat econòmic de més de deu milions d'euros. Dels quals, no s'han recuperat ni la meitat.“La política tot el que toca ho arruïna” és una de les afirmacions més rotundes que va pronunciar el singular president madrileny en la seua entrevista. Les risibles remodelacions de l'organigrama que tant li agradava realitzar al nefast senyor Soler tenen un punt fosc del qual pocs s'han adonat. Visionant els CV d'aquells que anaven arribant a raó d'un milió d'euros per cap, en ares de “professionalitzar” el club, tenien un nexe en comú. Eren velles glòries del partit en el govern, gent en la reserva a la qual se li devien favors. Des de Társilo Piles – dels pocs que no han rebut retribució alguna – fins al president de Lo Rat Penat, van instal·lar els seus culs en els despatxos de Mestalla amb el segell polític estampat en el front. Fins i tot el propi Batiste fou una cara bonica triada per unes institucions immerses en una eixelebrada carrera per convertir la ciutat en el bressol de l'arquitectura megalomana, orientada cap al negoci especulatiu que arrosseguen les polítiques de grans esdeveniments. Rajola per rajola, que bé venut es pot disfressar com generoses ajudes a la recerca d'un bé comú, encara que en realitat, soles oculten insidiosos interessos creuats.Una relació entre mantis religioses, un matrimoni estrany, és el que han format els poders fàctics i el club. Primer l'ajuntament es va negar per activa i per passiva a la construcció d'un nou estadi, aprovant, i emetent les pertinents llicències, per a una remodelació que va resultar ser il·legal. El rigor que se li suposa a una administració ha brillat per la seua absència en les seues relacions valencianistes, transformant-se el otrora “favor polític” en un perjudici per a l'entitat. No contents amb això, forçaren al València sense remei algun a instal·lar la seua nova casa en Corts Valencianes – recordem que la família Soler sempre va proposar altres ubicacions - adquirint prèviament aquells terrenys enganyant als antics propietaris, assumpte, que de rebot, ha tornat a perjudicar a l'entitat.Les afirmacions d'Ángel Torres en So Foot no són gratuïtes. Blasco primer i Rambla després, quan no els dos alhora, han sigut els enllaços entre Generalitat i club, enviats del govern tant a discrets cafès com a intranscendents partits Mestalleros o a reunions ocultes en edificis apartats de la bullícia mediàtica, on han exposat les directrius marcades amb anterioritat en les altes esferes. La caiguda del ultim president – Soriano - i l'alçament d'altres dos – Soler i Llorente - són les ultimes decisions polítiques - sense contar l'afeir Villalonga, altre patrocinat - que han marcat els nostres esdevenirs. Els tribunals han desmuntant aquell argument manit que ens regaven les oides a principis de 2006 “transparència, màxim rigor i legalitat” amb certs punts de les operacions immobiliàries que dictava el programa de grans esdeveniments de la capital.Ara almenys, encara que es resisteixen a admetre-ho, aquells que per obligacions polítiques van concedir crèdits saltant-se tota lògica, incapaços de preveure la que estava per vindre - o millor dit, sense voler ser capaços de veure - s'han posat a gestionar el seu propi error, generant altre. Els tribunals encara ens assotaran amb un parell de resolucions més que corregisquen decisions preses pels nostres amics de l'administració pública, però ningú, mai, s'atrevirà a corregir el major error de tots. En este últim es pot aplicar allò de que seria pitjor el remei que la infermetat. A vore qui és el "guapo" que fica ma i ens allibera del jou polític d'una vegada per sempre sense provocar danys col·laterals.\nAtilio Costa va parlar de River Plate, però també del VCF. I ho va fer perquè el mal que va dur al club de Nuñez a segona ho coneixem ací, transformat en una perversa història de terror que encara no ha finalitzat. Potser la teoria del aleteig de la papallona, eixa que afirma que el moviment de les ales del invertebrat genera una reacció en l'altra part del món, haja sigut la causant de que la salvació esportiva del València haja provocat el descens de River.El dolor, el lament del senyor Costa, ho vam fer nostre fa un temps milers de persones, anònimes, sense un micro davant com altaveu per a poder relatar a milions de semblants la història d'un crim encara sense resoldre. En una cosa envege a River, el descens farà que les rates abandonen el club. En el nostre cas, aquella tragèdia soles va provocar un canvi de collars. Els nostres roedors de clavegueram arribaren a segrestar un micròfon en una roda de premsa per a seguir un guió pactat i provocar una reacció que veuria nàixer al màrtir, o millor dit, al ariet, amb el qual justificar el seu assetjament. En Buenos Aires, herois i villans es van enfrontar en una lluita desigual, mentres la nostra, va derivar en un enfrontament entre clons, entre porqueria. Calguè inventar-se un 90 aniversari per a pagar serveis prestats, llibres obscens subvencionats a preu d'or (35 mil euros), exposicions fotogràfiques on havien més fotos de Soriano renovant a Villa que de Kempes o Benítez, el qual, no apareixia en cap. Fins a alguns, els més celebres, se'ls va donar treball en el club amb contractes blindats i bones primes. Els mes llestos, ocults en l'ombra de La Fonteta, foren ungits mesos més tard com a presidents. Encara hem de donar gràcies, per sort, la que anava a ser emissora oficial dels concerts de tan magnànim aniversari no va poder ingressar els seus quasi 500 mil euros pactats, l'abnegat gestor que varen agupir al poder va fer que el club entrara en fallida a meitat camí.Els sàtrapes bonaerenses no podran tornar a trepitjar El Monumental, els nostres, engreixats per la mentida, encara s'asseuen en les nostres graderies, impunes, dins de la seua paranoia, convençuts d'estar tocats per deu, sent triats per la divinitat per a lliberar Jerusalem dels sarraïns. Milers de persones van plorar el descens de River, altres, amb anterioritat, celebraven amb champagne cada derrota del València, cada punt perdut que l'acostava al descens. La tragèdia era el seu benefici i tot valia. De reunions en redaccions i de menjars enverinats eixien publicades notícies: “Si deixen manar a Soriano, vindrà ING amb 400 milions a comprar les parcel·les.” El gran parany va veure la llum. El màrtir, el dolent i el cap de turc van ser modelats a la calor del cafè en salons transitats.Com a tots els aficionats de River, representats en la veu del senyor Atilio Costa, açò mai se'ns oblidarà a la gent del carrer que vam veure com es reien en la nostra cara, de com els uns i els altres van utilitzar el club per a benefici propi, sent capaços d'arribar a les ultimes conseqüències amb tal d'aconseguir els seus fins. Per desgràcia en Nuñez ho aconsiguierén.Mai se m'oblidarà quan als meus 23 anys vaig haver d'ingressar en un hospital creient ser victima d'un infart al vore al meu equip situar-se a dos punts del descens, observant com els voltors planejaven sobre Mestalla a riallada neta, brindant amb copes cada derrota, encoratjant des dels seus púlpits als jugadors per a que es negaren a jugar. Aquell atac d'ansietat mai se m'oblidarà, com tampoc els noms i cognoms de tots i cadascun d'estos personatges, dels que ho van recoltzar, i dels que ho van justificar. Dels que foren còmplices de la primera mentida, la de Soler i dels que van instigar la segona, la de Soriano. D'aquells que és van riure del Valencianisme, ni dels que es van fer rics amb uns i amb altres. Ojala haguera tingut un micro en Radio Mitre para poder dir-los a tots Fills de Pu...\ncultura de club,\nValverde ja és ídol\nErnesto Valverde és una d'eixes persones que cauen en peu allà on arriben. Allunyat de les excel·lències del titular de premsa s'am...\n‘Die Continentale’ y un hostión de Michael Zorc. En el Borussia 97 había más mandíbulas cuadradas que mofletes angelicales. ‘Susi’ Zorc con el 8 sobre el f...\nCon este contundente cántico pedía la afición del Valencia desplazada a Getafe el sábado la renovación del técnico valencianista, admitiendo el gran traba...\nLa cerveza unió al fútbol y el fútbol se unió a la cerveza. Dos alicientes para todo alemán, engendraron hace más de un siglo el primer equipo de la airosa...\n***Der HSV hat sein letztes Testspiel in Neuruppin mit 9:0 gewonnen. Bruma (2.), Ilicevic (5.), Rudnevs (34., 49., 51.), Beister (40., 61.), Jiracek (79.) ...\n*Ernesto Valverde* és una d'eixes persones que cauen en peu allà on arriben. Allunyat de les excel·lències del titular de premsa s'amaga en el seu treball ...


Erkal Apartment Antalya Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nErkal ApartmentApartamentKonyaaltı Hurma Mah.223 Sokak Erkkal Apt.Kat 3 No 11, Golf Kemer-Oest, Antalya, Turquia, 07130 - Veure al mapaErkal ApartmentVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 28 fotos\nBen situat a la les platges area de Antalya ciutat, Erkal Apartment us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Erkal Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí, sala de jocs. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Erkal Apartment.


Reial decret mesures urgent de l'estat d'alarma (29 de març)\nAnunci BOE pròrroga de l'estat d'alarma fins a les 00h del dia 12 d'abril de 2020\nBan municipal sobre com s'han de passejar els gossos durant el perídode de restriccions de l'estat d'alarma\nL'Ajuntament posa en marxa un servei telefònic d'assistència per resoldre dubtes per fer tràmits telemàtics: l'OAC 360\nDecret de mesures preventives de funcionament intern de l'Ajuntament pel coronavirus 15 de març\nReial Decret de Declaració de l'Estat d'Alarma.\nSeguiu les informacions municipals sobre l'alerta de coronavirus en aquest enllaç. En cas de dubtes truqueu a la Policia Local (935552412).\nDes de la regidoria d'Educació hem creat aquest apartat per tal de poder enviar setmanalment un escrit del servei psicopedagògic municipal pel tal d'ajudar a les famílies amb infants a casa a establir pautes que ajudin a gestionar la situació de confinament i a minimitzar l'impacte que l'estat d'alarma pot tenir per als nostres fills i filles.\nPreguntes i respostes freqüents sobre el que es pot fer i que no es pot fer per restriccions decretades per tal d'evitar la propagació del coronavirus en matèria de mobilitat i establiments comercials. Frenar al #coronavirus és responsabilitat de tothom. Feu cas de totes les recomanacions.\nDel 2 al 9 d'abril el servei de transport públic de la Generalitat de Catalunya és gratuït per a facilitar la mobilitat a les persones treballadores que es desplacen per atendre serveis essencials. La decisió que ha pres el Govern de la Generalitat i l'ATM s'aplica a totes les línies de transport que passen per Alella que actualment segueixen en funcionament (les interurbanes 619 i 648 i l'urbana Alella Circumval·lació 646).\nDes de l'1 d'abril, i mentre duri el confinament, la Policia Local col·labora amb les famílies amb infants menors de 12 anys a celebrar els aniversaris dels seus fills i filles a casa, felicitant-los fent sonar les sirenes dels cotxes de policia davant dels seus domicilis. Si voleu que vagin a casa vostra a felicitar el vostre fill i filla només cal que truqueu al 935552412 o que envieu un correu demanant aquest servei a alella.policialocal@alella.cat. Cal demanar-lo amb un mínim de 24 hores d'antelació per poder planificar el servei.\nTots els grups municipals de l'Ajuntament s'han mostrat decidits a fer un front comú i a actuar de manera conjunta davant la difícil situació i els reptes que planteja per a les institucions i per a la ciutadania. AIxí es va posar de manifest durant la Comissió Informativa dedicada a parlar del coronavirus celebrada de manera virtual el dimarts 31 de març.\nEl Consell de Ministres ha aprovat aquest diumenge 29 de març el Reial decret llei de mesures urgents pel qual es regula un permís retribuït recuperable per a les persones treballadores dels serveis no essencials, que no hauran d'acudir al seu lloc de treball entre els dies 30 de març i el 9 de abril, ambdós inclosos.\nEl Departament de Salut, a través de l’Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS) ha posat a disposició de la ciutadania un lloc web per consultar la incidència de casos positius de Covid-19 al territori. Per accedir-hi, ho podeu fer a través del següent enllaç\nEls serveis d'Ocupació i de Promició Econòmica de l'Ajuntament han recollit en un document amb la informació disponible que pugui ser d'interès per a persones treballadores, autònomes i empreses en relació l'estat d’alarma decretat per coronavirus COVID19. Anirem actualitzant la informació a les noves indicacions per part de les diferents administracions.\nL'alcalde d'Alella, Marc Almendro, ha signat aquest dissabte 21 de març un nou ban amb les mesures que cal tenir en compte a l'hora de fer desplaçaments per la via pública per treure a passejar els gossos. Els recorreguts han de ser breus i curts, exclusivament per fer les necessitats fisiològiques de l’animal i no més enllà d’una distància de 100 metres del domicili.\nLa Generalitat ha aprovat aquest dijous, 19 de març, una rebaixa temporal del cànon de l'aigua per tal de pal·liar l'impacte que l'emergència del coronavirus suposa per l'economia i el conjunt de la societat. Les mesures consisteixen en una reducció del 50% del cànon de l’aigua a tots els usuaris domèstics durant dos mesos (abril i maig), indústries, petites i mitjanes empreses, comerços i autònoms.


Palazzina Sole Commezzadura Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVIa Di Sota la Cros 39 - Almazzago, Commezzadura, Commezzadura, Itàlia, 38020 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Palazzina Sole és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Commezzadura. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPalazzina Sole també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Commezzadura. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera, habitacions interconnectades disponibles a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses esquí, ping pong, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Palazzina Sole no troba competidors en cap categoria.


Els bagencs no van tenir el dia en el tir i van topar amb Shermadini. Dimarts a les 18:00, nou partit a la pista de l'UCAM Múrcia.\nEl BAXI Manresa es troba massa dificultats a Tenerife.\nEl BAXI Manresa va trobar-se amb massa dificultats en la seva visita a la complicada pista de l'Iberostar Tenerife (85-70). No obstant, cal passar pàgina ràpid, ja que aquest dimarts a les 18:00 hores hi torna a haver partit lluny del Nou Congost, concretament a la pista de l'UCAM Múrcia.\nEls vermells van fer un bon inici de partit, sobretot en defensa, i van dominar en el marcador durant els primers compassos, arribant fins els vuit punts de marge (7-15). Txus Vidorreta demanava temps mort, i tot seguit els canaris van augmentar la intensitat defensiva i van clavar un parcial de 9-0, tot i que els visitants van tancar el primer quart amb un mínim avantatge (16-17).\nEn el segon, els manresans seguien bé al darrere, i això feia que es mantingués la igualtat en l'electrònic. En aquest període Dani Garcia va tenir els seus primers minuts amb el BAXI Manresa 2020-2021. En els darrers instants de la primera meitat els locals van demostrar el seu talent i van arribar al descans amb nou punts de renda (39-30).\nA la represa l'Iberostar va sortir amb ganes d'encarrilar el partit per la via ràpida i, liderat per Shermadini, va fer un parcial de 7-0. Tot i això, els jugadors de Pedro Martínez no van deixar de lluitar, amb Sajus i Mason com a homes més destacats. Però el BAXI Manresa no trobava l'encert en el tir exterior, i això li impedia acostar-se en el marcador (65-51 al final del tercer quart). En els deu darrers minuts, els bagencs ho van seguir intentant, però els canaris es van mantenir sòlids i els van deixar sense possibilitats d'arribar al final amb opcions de lluitar per la victòria.\nMatt Janning renova amb el BAXI Manresa


Chalet Bad Berg by AlpenTravel Bad Gastein Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBadbergstrasse 21, Badbruck, Bad Gastein, Àustria, 5640 - Veure al mapa\n7 llits individuals i 8 lli...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bad Gastein, Chalet Bad Berg by AlpenTravel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Nikolauskirche, Museu Gasteiner, Felsentherme Gastein.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Chalet Bad Berg by AlpenTravel asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal·lacions per a reunions i banquets , servei de bugaderia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Chalet Bad Berg by AlpenTravel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Bad Gastein.\nTots els tipus de viatgers (12) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (5) Grups (5)