L’anàlisi d’Antoni Bassas: ‘No ha de ser la ciutadania la que dirimeixi una qüestió tan important com l’autodeterminació’\nL'anàlisi d'Antoni Bassas 12/09/2019\n"El que més costa de pair és la frenada brusca, la lentitud dels esdeveniments d’ara, la falta d’un horitzó engrescador. Ara l’horitzó és una sentència. El veritable caràcter de les persones es veu quan les coses van malament, el veritable caràcter de l’independentisme haurà de ser d’una perseverança admirable"\nSi això que diuen que el veritable caràcter de les persones es veu quan les coses van malament ho apliquem a la manifestació d’ahir, el veritable caràcter de l’independentisme és d’una perseverança admirable.\nL’independentisme llança un senyal d’alarma als partits polítics\nQue enmig de la desunió dels partits i de la repressió de l’estat espanyol, centenars de milers de persones sortissin el carrer té molt de mèrit. Té mèrit perquè no hi havia res a celebrar, ni a cridar, ni a cantar. Es tractava de ser-hi, i centenars de milers de persones hi van ser, per sentit de la responsabilitat, amb actitud d’anar per feina, van aparèixer, van estar al seu lloc a l’hora que permetia captar les imatges de la gentada i van tornar a cap a casa.\nQue hi hagués menys gent que altres anys és lògic. Hi ha un cert dol ambiental, i sortir a expressar el dol és molt menys engrescador que expressar alegria o esperança. La desunió i la repressió fan pagar peatge. Igual que el fa pagar la constatació que per més que la gentada sigui espectacular, Madrid fa veure que no la veu.\nSense anar més lluny, ahir Pedro Sánchez, quan va formular la tradicional felicitació a Catalunya per la Diada, s’hi va referir com “un dels nostres territoris”. ¿Saben què em fa gràcia d’aquest menysteniment? Es passen el dia dient que el Procés és un desafiament. Més encara, que és el desafiament més gran de la història de la democràcia espanyola! Bé, doncs si això és així, si Catalunya té aquesta capacitat de capgirar-ho tot, ¿no deu ser perquè Catalunya és molt més que una simple comunitat autònoma? ¿No deu ser hora de seure a la taula per negociar una sortida política?\nI parlant dels socialistes, ahir la portaveu del PSC al Parlament, Eva Granados, va dir-li a Laura Rosel, a Catalunya Ràdio, una frase que passarà a la història. Va ser quan la Laura li va fer notar que la manifestació i els partits independentistes estan per l’autodeterminació. Granados considera que això és tan important que no pot decidir-ho la gent: "Nosaltres creiem que el problema que puguem tenir a sobre la taula passa perquè els polítics ens posem d'acord entre nosaltres i oferim una proposta d'acord a votació, en cap cas creiem en cap cas creiem ni en l'autodeterminació, ni creiem que hagi de ser la ciutadania la que dirimeixi una qüestió important com pot ser aquesta."\nGranados (PSC), sobre l'autodeterminació: "No creiem que la ciutadania hagi de dirimir una qüestió com aquesta"\nEl plantejament no pot ser més ranci: que la gent no decideixi sobre el seu futur. Que això sigui cosa dels polítics. D’això se’n diu despotisme il·lustrat. Tot pel poble però sense el poble. Això que ho decideixin uns polítics. Com es pot dir això l’any 2019?\nPotser el que més costa de pair per a una part de la societat que anava llançada és la frenada brusca, la lentitud dels esdeveniments d’ara, la falta d’un horitzó engrescador, imminent, comparat amb aquella velocitat del 2012 al 2017. Ara no hi avenços i l’horitzó és una sentència. Torno al principi: si això que diuen, que el veritable caràcter de les persones es veu quan les coses van malament ho apliquem als manifestants d’aquests anys, el veritable caràcter de l’independentisme haurà de ser d’una perseverança admirable.\nL'anàlisi d'Antoni Bassas: 'Per si hi havia algun dubte'\nDiada 2019 11 de setembre Pedro Sánchez Judici presos polítics


Poesia Archives - Èxit21\nNadal 2020: tot i això cantarem ben fort!\nPublicat a 20 de December de 2020 per Beatriz Ruiz\nPer Nadal torrons i molt d’amor. Ballarem en acords d’una veu feta de flor. Les faldilles volaran com papallones plenes de goig. Aquest any per Nadal no hi ha gaire alegria. Tot i així cantarem ben fort. Les… Continuar llegint\nCategoria: Poesia Tags: Nadal\nFAN DE LLETRES\nPublicat a 22 de November de 2020 per Beatriz Ruiz\nSi llegiu en algun moment un llibre d’ aquells que escriuen la seva vida, I s’arrisquin a fer la seva biografia, No m’ importaria Si fos algú que hagi admirat des de sempre. Encara que sigui un escriptor,… Continuar llegint\nL’ESTIUET DE SANT MARTÍ\nPublicat a 12 de November de 2020 per Beatriz Ruiz\nEn aquest estiuet somric. Intento riure amb alegria, amb el camp pintat de la rosella més fina. L’estiuet de Sant Martí m’ ha donat el bon dia, en regals càlids d’ un arc embruixat i ric. En aquest… Continuar llegint\nUN TOC D’AGULLES DE RELLOTGE\nPublicat a 8 de November de 2020 per Beatriz Ruiz\nTic tac tic tac sona la cançó del rellotge. Tic tac tic tac canta amb el seu pèndol penjat. Tic tac tic tac passen les hores xiuxiuejant, mussitant. Tic tac tic tac recita molt breument, sembla que no… Continuar llegint\nARPA POÈTICA DE TARDOR\nPublicat a 23 de October de 2020 per Beatriz Ruiz\nEra tardor quan cantava la cançó de la poesia. Cada forma de la corda era un moviment oceànic, es doblegava i desprès tornava a ser com era. Aquell instrument era l’ arpa de la vida. Era tardor quan… Continuar llegint\nCategoria: Poesia Tags: Arpa, Tardor\nNIT DE MUSICAL\nPublicat a 5 de October de 2020 per Beatriz Ruiz\nCantaré al so de les estrelles en un aire musical. La festa seguirà donant el seu pas la negre nit i la perla de la lluna miraran. Observaré la melodia dels estels com una cançó nova de llum… Continuar llegint\n(Español) EN ESA LUNA BLANCA\nPublicat a 23 de September de 2020 per Beatriz Ruiz\nHo sentim, aquesta entrada nomes es en Español.\nUN VIATGE A TRAVÉS DEL MAR\nPublicat a 27 de July de 2020 per Beatriz Ruiz\nNavegaré en un vaixell molt suau on el cor del sol neix i creix arran de mar. L’ estiu comença a enxarxar i cada onada és un tros de sal, que lleugera surt per esquitxar. Et salpica a… Continuar llegint\nPublicat a 24 de July de 2020 per Beatriz Ruiz\nDolces son les peres que tu menges. Verdes i sucoses es fonen a la boca. Et sacies de la fruita de l’estiu que tant t’agrada. Gustosa i saborosa. Ja et poden posar al davant un kiwi o un… Continuar llegint\nMORIR ENTRE VIOLES\nPublicat a 15 de July de 2020 per Beatriz Ruiz\nMoriré en solitari, ja no m’importa res. Llenço a la boira un petó de sang encès; I una carta escrita del meu puny i lletra I veuré com s’ho emporta el vent. Moriré en solitari, sense viure un… Continuar llegint\nOdile Fernández: “El teatre m’ha servit per molt”\nUrpada dels lleons a la Supercopa\nLA FICCIÓ QUE DISTORSIONA LA REALITAT\nCursos online per trobar feina\n“L’ACTIVISTA QUE VA ALÇAR LA VEU A L’ONU”\nEntrades anteriors Selecciona el mes gener 2021 desembre 2020 novembre 2020 octubre 2020 setembre 2020 juliol 2020 juny 2020 maig 2020 abril 2020 març 2020 febrer 2020 gener 2020 desembre 2019 novembre 2019 octubre 2019 setembre 2019 juliol 2019 juny 2019 maig 2019 abril 2019 març 2019 febrer 2019 gener 2019 desembre 2018 novembre 2018 octubre 2018 setembre 2018 agost 2018 juliol 2018 juny 2018 maig 2018 abril 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 novembre 2017 octubre 2017 setembre 2017 agost 2017 juliol 2017 juny 2017 maig 2017 abril 2017 març 2017 febrer 2017 gener 2017 desembre 2016 novembre 2016 octubre 2016 setembre 2016 agost 2016 juliol 2016 juny 2016 maig 2016 abril 2016 març 2016 febrer 2016 gener 2016 desembre 2015 novembre 2015 octubre 2015 setembre 2015 juliol 2015 juny 2015 maig 2015 abril 2015 març 2015 febrer 2015 gener 2015 desembre 2014 novembre 2014 octubre 2014 setembre 2014 agost 2014 juliol 2014 juny 2014 maig 2014 abril 2014 març 2014 febrer 2014 gener 2014 desembre 2013 novembre 2013 octubre 2013 setembre 2013 juliol 2013 juny 2013 maig 2013 abril 2013 març 2013 febrer 2013 gener 2013 desembre 2012 novembre 2012 octubre 2012 setembre 2012 juliol 2012 juny 2012 maig 2012 abril 2012 març 2012 febrer 2012 gener 2012 novembre 2011 octubre 2011 setembre 2011 agost 2011 juliol 2011 juny 2011\nCantautors imprescindibles a la teva llista d’Spotify 8.6k views\nEquip de redacció 6.2k views\nQuè és ÈXIT21? 4.1k views\nLes meves vacances d’estiu 4k views\nCopyright © 2021 · Tots els drets reservats · © Fundació Catalana Síndrome de Down.


Jesús mor en el Gòlgota | Lliçons de la Bíblia per als xiquets\nJesús mor en el Gòlgota\nEls grans sacerdots van dur Jesús al palau del governador romà, Pilat, qui els va preguntar: «De què acuseu este home?». Ells li van respondre: «Diu que és un rei!». Pilat li va preguntar a Jesús: «Eres el rei dels jueus?». Jesús li va contestar: «El meu Regne no forma part d’este món».\nLlavors Pilat va enviar Jesús a Herodes, el governador de Galilea, per a vore si ell el trobava culpable d’alguna cosa. Herodes no va vore que Jesús fóra culpable de res i li’l va tornar a enviar a Pilat. Llavors Pilat li va dir a la gent: «L’alliberaré, perquè ni Herodes ni jo trobem que este home siga culpable de res». Però la multitud cridava: «Mata’l! Mata’l!». Els soldats van assotar Jesús, li van pegar, li van escopir, li van posar una corona d’espines al cap i es van burlar d’ell dient-li: «Bon dia, rei dels jueus». Pilat, una altra volta, li va dir a la multitud: «No veig res de mal en este home». Però ells xillaven: «Executa’l en el pal!». Així que Pilat el va entregar per a que l’executaren.\nVan portar Jesús a un paratge que es deia Gòlgota, el van clavar al pal i el van alçar. Jesús orava: «Pare, perdona’ls, perquè no saben què estan fent». La gent es burlava de Jesús dient-li: «Si eres el Fill de Déu, baixa del pal i salva’t!».\nUn dels delinqüents que estava penjat al costat d’ell li va dir: «Recorda-te’n de mi quan entres en el teu Regne». Jesús li va prometre: «Estaràs amb mi en el Paradís». Per la vesprada, va caure sobre el país una foscor que va durar tres hores. Alguns deixebles es van quedar a prop del pal, entre ells Maria, sa mare. Jesús li va demanar a Joan que cuidara de Maria com si fóra sa mare.\nFinalment, Jesús va dir: «S’ha complit!». Va inclinar el cap i va respirar per última volta. En aquell moment, va haver un terratrémol molt fort. En el temple, la cortina grossa que separava la cambra sagrada del lloc santíssim es va esgarrar per la mitat. Un oficial de l’exèrcit va dir: «Realment era el Fill de Déu».\n«En Jesucrist, totes les promeses de Déu han trobat un “Sí”» (2 Corintis 1:20)\nTe’n recordes?: Per què va permetre Pilat que mataren Jesús? Com va demostrar Jesús que es preocupava més pels altres que per ell mateix?\nMateu 27:11-14, 22-31, 38-56; Marc 15:2-5, 12-18, 25, 29-33, 37-39; Lluc 23:1-25, 32-49; Joan 18:28–19:30\nHauràs sentit que va morir pels nostres pecats. Però pot un sacrifici beneficiar milions de persones?\nCompartix Compartix Jesús mor en el Gòlgota


Articles Esbós, Personatges, No-canònic,\nRevisió de 07:03, maig 13, 2012 (modifica)\nRevisió de 19:13, maig 20, 2012 (modifica)(desfés)\nEn''' Zenny''' és un home gran que viu a l'[[Illa de les cabres]]. Era un cobrador de deutes que va quedar atrapat a aquesta illa. Pateix d'una malaltia mortal, tot i que va rebre una medicina d'en [[Chopper]]. Tenia un somni d'infància: ser un pirata, i va decidir, tot i que era vell, navegar per el mar amb les cabres que ell havia entrenat perquè l'obeïssin. Ell està molt feliç d'haver tingut l'oportunitat de complir el seu somni, gràcies a els [[Pirates del Barret de Palla]].\nRevisió de 19:13, maig 20, 2012\nEn Zenny és un home gran que viu a l'Illa de les cabres. Era un cobrador de deutes que va quedar atrapat a aquesta illa.\nObtingut de «https://onepiece.fandom.com/ca/wiki/Zenny?oldid=42768»


Desmunten la mitjanera acabada de posar al passeig Rafael Casanova de Tarragona\nAspecte que ofereixen les obres, amb el forat destinat a la mitjanera al centre de la calçada.\nL’Ajuntament diu que l’empresa efectua «un procés de millora de diferents aspectes del carril bici»\nActualitzada 17/07/2018 a les 20:39\nLa mitjanera que s’ha posat gairebé en la seva totalitat al llarg del traçat del passeig Rafael Casanova, entre el Fortí de la Reina i la platja de l’Arrabassada, està sent desmuntada, davant l’estranyesa de les persones que passen per la zona tant a peu com en vehicle. Les obres es corresponen amb la reforma del passeig, on es construeix un espai destinat a la circulació de bicicletes, mentre que només hi haurà un carril per a vehicles a motor.\nL’Ajuntament de Tarragona va informar a aquesta redacció que «l’empresa adjudicatària de l’obra, d’acord amb la conselleria d’Espais Públics, està efectuant un procés de millora de diferents aspectes del carril bici». El comunicat afegeix que «els treballs segueixen el calendari previst». De l’explicació donada es desprèn que, un cop iniciades les obres de construcció de la mitjanera, s’ha procedit a la introducció de modificacions en el projecte inicial.\nEl pressupost del projecte que va licitar l’Ajuntament ascendeix a 224.359 euros i l’objectiu és que el carril bici en construcció es connecti amb el que farà l’Autoritat Portuària en el passeig Marítim, també en obres des de fa unes setmanes, que, a més, enllaçarà amb els ja existents a l’escullera i el Moll de Costa. Molts ciclistes es desplacen pel passeig Rafael de Casanova. Amb el futur carril bici, tindran més seguretat, ja que l’espai que se’ls destinarà estarà diferenciat del que hauran d’utilitzar els vehicles a motor. En un principi, cotxes, furgonetes i motos només circularan en sentit ascendent, entre l’Arrabassada i el Fortí de la Reina.\nComenta el contingut : Desmunten la mitjanera acabada de posar al passeig Rafael Casanova de Tarragona


Sol.licitud d'autorització o comunicació d’ocupació del domini públic per a la realització de rodatges audiovisuals i/o reportatges fotogràfics\nSol·licitud d'autorització d'ocupació del domini públic (vies públiques, espais enjardinats i terrenys d'ús públic) per a la realització de rodatges audiovisuals i/o reportatges fotogràfics, sempre que concórrega algun dels següents suposats establits en l'article 136 de l'Ordenança reguladora de l'Ocupació del Domini Públic Municipal (Cas 1):\n1. Necessite fitar una superfície en domini públic.\n2. Interrompa la circulació de vehicles o vianants.\n3. L'equip de treball supere les 10 persones.\nAixí mateix, hauran d'efectuar-se a través d'aquest procediment les comunicacions de realització de les referides activitats que no requerisquen autorització, al no concórrer cap dels supòsits esmentats (Cas 2).\n-Estar al corrent en els pagaments a l'Ajuntament per qualsevol concepte.\n-Tenir subscrita pòlissa d'assegurança de responsabilitat civil que cobrisca els danys que, amb motiu de la utilització del domini públic, es puguen produir en els béns o en les persones.\nAmb una antelació mínima de 30 dies naturals a la data prevista de l’inici de l’ocupació.\nCAS 1: Sol.licitud d’ocupació del domini públic per a la realització de rodatges audiovisuals y/o reportatges fotogràfics quan concórrega algun supòsit de l'article 136 de la ORODPM:\nMemòria descriptiva d'activitat:\nDocument imprescindible per a iniciar la tramitació del procediment.\nHaurà de contindre una enumeració detallada de cada ocupació, que inclourà els elements següents:\n- Dates i horaris (inclosos muntatge i desmuntatge).\n- Descripció de l'activitat a realitzar.\n- Indicació de necessitats del rodatge: Talls de trànsit, zones de reserva d'estacionament de vehicles (amb indicació del nombre de metres lineals que caldrà ocupar), encesa/apagada de l'enllumenat públic i fonts ornamentals, retirada de mobiliari urbà, unes altres.\n- Si escau, descripció i especificacions tècniques de les instal·lacions i elements auxiliars que s'utilitzaran (envelats, decorats, bastides, grups electrògens, grues, vehicles, camera car, russian arm o altres estructures anàlogues).\n- Plànol acotat i a escala dels emplaçaments on es realitzarà l'activitat així com, si escau, representació gràfica de les instal·lacions que ocuparan el domini públic i els elements preexistents (arbres, mobiliari urbà, fanals…).\nDeclaració responsable d'escassa complexitat tècnica de les instal·lacions i memòria.:\nS'aportarà en cas d'instal·lacions provisionals d'escassa complexitat que no requerisquen projecte tècnic. Haurà d'estar subscrita per tècnic competent i acompanyar-se de memòria descriptiva de la instal·lació, amb especificació de les seues característiques tècniques.\nCertificat final de muntatge de les nstal·lacions d'escassa complexitat.:\nUna vegada conclòs el muntatge i abans de l'inici de l'activitat, el sol·licitant haurà d'estar en possessió del corresponent certificat final de muntatge subscrit per tècnic competent, que haurà de presentar al més prompte possible per a la seua aportació a l'expedient. S'hi acreditarà que les instal·lacions s'ajusten a la memòria presentada i reunixen les mesures necessàries que garantisquen l'adequada solidesa, resistència, estabilitat, flexió i altres condicions tècniques constructives exigibles en el Codi Tècnic de l'Edificació.\nCertificat d'instal·lacions elèctriques:\nQuan la sol·licitud incloga instal·lacions elèctriques, qualsevol que siga la seua potència prevista, l'entitat organitzadora haurà de disposar de certificat d'instal·lació elèctrica subscrit per instal·lador autoritzat i segellat per la Conselleria amb competències en matèria d'Indústria.\nCAS 2: Comunicació de realització en el domini públic d'un rodatge audiovisual i/o reportatge fotogràfic que no requereix autorització:\nDec. resp. compliment normativa realització de rodatges/reportatges que no requereixen autorització:\nPer al seu càlcul s'aplicarà el que establix l'article 5.7 de l'Ordenança Fiscal Reguladora de les Taxes per Utilització Privativa o Aprofitament Especial de Béns de Domini Públic Municipal amb Mercaderies, Materials de Construcció, Llocs, Barracons, Espectacles i altres Instal·lacions Anàlogues; amb les bonificacions previstes en l'article 6.\nDes del moment que es remet el document d'ingrés previ per al pagament i abans d'obtindre l'autorització municipal.\n-A través de la Seu Electrònica de l'Ajuntament de València: cal omplir i firmar el formulari de sol·licitud que apareix en clicar el botó “iniciar el tràmit” i adjuntar la documentació establida en l'apartat “Documentació a presentar”.\n-A més, les persones físiques podran optar per realitzar el tràmit presencialment en les Juntes, Registres Municipals i Alcaldies de Barri. Per a això, hauran d'omplir i signar l'imprés de sol·licitud i presentar-lo juntament amb la documentació que s'hi indica.\nSi escau, pagament de la taxa corresponent abans de retirar l'autorització\nA l'efecte d'agilitzar la tramitació, en la sol·licitud s'haurà d'indicar un telèfon de contacte i una adreça de correu electrònic.\nEn qualsevol moment es podrà demanar a la persona sol·licitant documentació complementària a la inicialment presentada que resulte necessària per a la continuació del procediment.\nTelèfon: 963 52 54 78. Extensions: 3061-3065-3057-5260.\nSol·licitud autorització rodatges. Annex Declació responsable rodatge no requerix autorització\nSol·licitud autorització rodatges\nSol·licitud autorització rodatges. Annex Memoria d'activitat\nSol·licitud d'ocupació del domini públic municipal. Annex Declaració responsable d'instal.lacions provisionals d'escassa complexitat tècnica i memòria\n- Llei 14/2010 d'Espectacles públics, Activitats Recreatives i Establiments Públics, i Decret 143/2015 d'11 de setembre del Consell, pel qual s'aprova el seu Reglament de desenvolupament.\nSERVICI D'OCUPACIÓ DEL DOMINI PÚBLIC\nAmadeo de Savoia, 11. Pati A, 2ª planta.\nTel.: 963 525 478. Extensiones: 2274-3061-2324-3064-3444-3448-3057.


⚡ La vacuna de la grip, en el punt de mira: Moren 25 persones després de vacunar-se\nLa notícia ha fet saltar totes les alarmes en plena campanya de vacunació a tot el món\nper Jordi Cumplido 23/10/2020 15:29h\nLes autoritats sanitàries de tot el món, i també d'Espanya, fa setmanes que estan llançant la recomanació de vacunar-se de la grip per minimitzar el risc de col·lapse dels hospitals en plena segona onada del coronavirus. Les recomanacions s'adrecen sobretot a la gent gran, malalts crònics i nens.\nLa vacunació de la grip és una de les grans armes dels metges per fer front als durs mesos que venen des d'ara. Per això, resulta encara més preocupant la notícia que arriba des de Corea del Sud, on 25 persones han mort després de vacunar-se contra la grip estacional. Les autoritats del país han obert una investigació per aclarir si hi ha alguna relació entre el medicament i les morts. Si es confirmés aquesta relació de causa-efecte, seria un dur cop a la vacuna de la grip en plena campanya de vacunació.\nPer ara, les autoritats sud-coreanes han rebutjat suspendre la campanya de vacunació de la grip, que seguirà en marxa en aquest país, malgrat que diversos sectors, inclosos alguns metges, havien demanat la suspensió de la vacunació massiva fins que no es descobrís el perquè d'aquestes morts. Però, segons l'agència 'Reuters', el govern ho ha rebutjat.\nEl que sí que van fer va ser obrir una investigació després de confirmar-se la mort de sis persones amb una mateixa característica: acabaven de vacunar-se de la grip. No obstant això, no van trobar cap relació entre la vacuna i les morts, així que van decidir seguir endavant amb la campanya de vacunació, tot i que després hi ha hagut altres morts.\nDescarten la relació directa\nPer la seva banda, l'Agència de Control de les Malalties i la Prevenció de Corea (KDCA) assegura que la vacuna no conté cap tòxic encobert i que 7 de les persones que han mort patien patologies prèvies. «El nombre de morts ha augmentat, però els nostres equips veuen una possibilitat baixa que les morts siguin resultat de les vacunes», ha afirmat el director de l'agència, Jeong Eun-kyeong.\nDescartada la relació directa entre la vacuna de la grip i la mort d'aquestes persones, la investigació ara se centra a aclarir si es tracta d'una fatal coincidència o hi ha algun factor que influeix en les morts. A més d'investigar les causes de les morts, les autoritats del país prometen examinar detalladament tot el procés de vacunació, des de la producció fins a la distribució.\nAlguns morts, almenys 22, inclòs un jove de 17 anys, formaven part del programa per vacunar adolescents i ancians de forma gratuïta. A més, deu dels morts van rebre productes de 'SK Bioscience', cinc de 'Boryung' i 'GC Pharma', un 'Korea Vaccine' i quatre de 'Sanofi'. No obstant això, els metges insisteixen que la vacuna de la grip és segura i recorden la importància de vacunar-se en un moment excepcional com aquest.


Axel Honneth a València de la mà de la Institució Alfons el Magnànim | País Valencià, Segle XXI\nPublicat per Redaccio el 28 març 2017 en Article del dia · 0 comentaris\nL’any 1999 es va publicar a València, a l’editorial Tàndem, el llibre d’Axel Honneth Desintegració. Fragments per a un diagnòstic sociològic de l’època. Enguany, divuit anys després, ha aparegut del mateix autor, també a València, un llibre igualment significatiu: La idea del socialisme. Assaig d’una actualització, publicat per la Institució Alfons el Magnànim. La relectura (o la lectura, en el seu cas) del primer i la lectura del segon són summament il·lustratives i mereixen algunes reflexions.\nSi el primer plantejava les perplexitats només incipients del que ja s’apreciava com un canvi d’època, perquè -publicat originalment el 1995- encara debatia temes com la postmodernitat o la individualització en un context analític ple de cauteles però més aviat “estàtic”, el segon aborda directament la reformulació de la idea de socialisme, en una època disruptiva, com una necessitat peremptòria per a passar de la indignació irritada a imaginar “un estat social més enllà del capitalisme”.\nAxel Honneth (nascut a Essen, República Federal Alemanya, el 1949) és un dels grans intel·lectuals europeus de referència. Pertany de ple a la tradició de la Teoria Crítica, a l’Escola de Frankfurt, ja en tercera generació. Va fer estudis de filosofia, sociologia i germanística a Bochum i Berlín i començà el seu llarg camí acadèmic com assistent a l’Institut de Sociologia de la Universitat Lliure de Berlín. Posteriorment fou ajudant de Jürgen Habermas a la Universitat Johann Wolfgang Goethe de Frankfurt i més endavant catedràtic de filosofia social en aquesta mateixa universitat. A hores d’ara és director de l’Institut de Recerca Social, la matriu institucional de l’Escola de Frankfurt, i ja emèrit de la universitat alemanya, ha passat a ser catedràtic d’Humanitats a la Columbia University de Nova York.\nEntremig ha anat publicant obres substancials i se’l considera el teòric més destacat del “reconeixement”, un concepte d’arrel hegeliana que ha donat molt de joc com a eina per analitzar i situar alguns dels conflictes socials clau del nostre temps. De fet, va compilar amb Nancy Fraser un volum amb el títol Reconeixement o Redistribució? que reprenia el debat, molt viu, a propòsit de la contradicció –o la complementarietat- d’ambdós enfocaments: el reconeixement moral de l’altre o la lluita social per la redistribució econòmica. Honneth havia publicat abans una de les seues grans obres, titulada La lluita pel reconeixement: gramàtica moral dels conflictes socials. I abans encara Crítica del poder, la primera obra important, i més recentment Patologies de la raó i Patologies de la llibertat. En fi, una obra extensa que actualitza els plantejaments de l’Escola de Frankfurt, que mira d’anar més enllà de l’acció comunicativa de Habermas i que aporta un pensament obert, d’arrel filosòfica i intenció crítica amb l’anàlisi social com a centre d’atenció. Darrerament ha publicat Reificació, una obra cabdal sobre i a partir d’un concepte clau del marxisme occidental.\nÉs una afortunada avinentesa poder escoltar Axel Honneth a València en un acte organitzat per la Institució Alfons el Magnànim-Centre Valencià d’Estudis i Investigació. Una iniciativa que cal saludar i que recorda –permeteu-me que ho diga– aquella ocasió, fa ja anys, en què la IVEI (Institució Valenciana d’Estudis i Investigació) organitzà una conferència de Jürgen Habermas en un saló d’actes de la Facultat d’Econòmiques ple de gom a gom. La història es reivindica.\nLa història de l’Escola de Frankfurt és ja prolongada i apassionant. Per descomptat, també contradictòria i complexa. Hi han pertangut alguns dels grans noms de la cultura occidental, dels més interessants (Max Horkheimer, Theodor W. Adorno, Herbert Marcuse, Walter Benjamin, Friedrich Pollock, Leo Löwenthal, Siegfried Kracauer, Erich Fromm, Hendryk Grossman, Franz Neumann, Jürgen Habermas, Axel Honneth, Seyla Benhabib, Helmut Dubiel, Wolfgang Streeck…). Ha tingut un paper clau en el procés de “civilització” intel·lectual d’Alemanya i d’Europa després de la guerra mundial. La seua influència entre nosaltres ha estat desigual. Però sempre ha exercit un magnetisme innegable, per raons que seria llarg d’explicar. També aquesta qüestió és apassionant. Com un tast per a pensar tantes coses com suggereix el llibre i la trajectòria d’Axel Honneth, dijous 30 tenim una cita inexcusable amb ell. Gràcies, de nou, al Magnànim.\n(Publicat a eldiario.es/cv, 28 de març 2017)\nArticle anterior La miopia com a problema polític Article següent L'Espill a l'IVAM divendres 31


ANTONI En bona fe, no sé esplicarme la raó de la meva tristesa. Me preocupa, y a vosaltres també, segons diheu. Mes no puc endevinar com m'ha vingut, perque de mí s'ha apoderat, d'aon naix, ni de quina fusta es feta. Lo cert es que'm té aturdit fins a tal punt, que quasi jo mateix me desconec.\nTot dient això, tenia els ulls vermells, no feia posat de facècia; tampoc els altres no reien. -I voldria- afegí, tot aixecant el dit, -que tota la vila i la rodalia tinguessin un gran respecte per la meva estimada, baldament no fos de la meva categoria, del meu estament i de la meva fortuna: el més petit blasme sobre ella comportaria una terrible batalla.\nLa ciència mèdica era aleshores en una fase bastant menys avançada que avui en dia, i s'atribuïa a la peresa la meva desplaença vers el treball. -Apa, dolent, gandul! Lleva't i mira de fer qualque cosa per guanyar-te la vida- em deien, sense saber que jo era un malalt. Tothom, segurament, ha pogut remarcar sovint una cosa semblant.


CCOO reclama posar fre als operadors turístics a la Costa Brava - Diari de Girona\nCCOO reclama posar fre als operadors turístics a la Costa Brava\nxavier pi/acn 12.10.2018 | 00:08\nCCOO reclama posar fre als operadors turístics a la Costa Brava Diari de Girona\nCCOO (Comissions Obreres) reclama que es limiti la presència dels operadors turístics a la Costa Brava perquè impulsen un turisme «caduc i basat en la precarietat laboral». El secretari general del sindicat a Girona, Bartomeu Compte, va assegurar dimecres que el seu model de paquets turístics, que es recolza a aconseguir cada vegada preus més baixos, incrementa les males condicions que pateixen molts treballadors del sector.\nCCOO va treure xifres per demostrar que el turisme basat només en sol i platja, cada cop més, ja no té sortida a la demarcació perquè hi ha altres destins que competeixen amb la Costa Brava i aquest 2018 han baixat les pernoctacions. Per això, Compte va demanar anar a buscar «el turista 'premium'» (és a dir, aquell que deixa diners al territori). CCOO també va reclamar al Govern que impulsi un Pacte Nacional del Turisme.\nEl sindicat va tirar d'estadística per assegurar que el turisme «s'està esgotant» i que cal repensar-ne el model. Entre gener i agost, les comarques gironines van rebre 2.823.713 turistes (més de la meitat dels quals, estrangers). Són un 2,86% més en comparació amb el 2017, però per contra, aquest increment no es tradueix en les pernoctacions, que han caigut un 1,12% (se n'han fet 102.329 menys).\nPer al sindicat, això marca «un punt d'inflexió» i demostra que cal avançar cap a un nou model. Per això, CCOO va reclamar que es posi fre a la presència d'operadors turístics a la Costa Brava, que ofereixen paquets turístics.


August | 2010 | nunca nueve\n80 jardins del món\nPosted on 2010-08-21, Saturday by mai9\nFa un any vaig recomanar la sèrie “Around the World in 80 Gardens”, doncs, oh!, ja la podem veure a TV3!\nSud-àfrica – Televisió de Catalunya\nL’Hereu i el Montilla es fan Gràcia\nPosted on 2010-08-20, Friday by mai9\nAhir poc abans que plogués em vaig creuar els dos bucs insígnies del catalanisme socialista. En José i en Jordi. (la Chacón no va poder venir perquè tenia un compromís personal)\nEls vaig fer 10 fotos intentant tenir-ne alguna que fos presentable. Però mirat a l’ordinador, aquesta amb un Montilla borrós és la que em sembla millor. I a més es veu la gent, i es veuen les panxes.\nEs veia que estaven allà com uns funcionaris qualsevols sense cap ganes de fer res. Sempre juntets fent veure que escolten i responent qui sap què.\nL’altre que també és calvet deu ser de l’aparell del partit i era l’únic que estava atent al que passava. De manera que em va clavar una mirada que deia “eps, fas massa fotos”. Els altres dos estaven totalment aïllats fent veure que escoltaven la dona del cabell frondós quan en veritat no volien saber res del món real.\nSi us he de ser sincers, fa uns anys vaig trobar el Xavier Trias sopant en un d’aquests sopars veïnals que fan. Se’l veia molt més natural i no feia veure que escoltava.\nPensant-ho ara, allò feia tota la pinta de ser un “posado”.\nmúsica bilingüe tolerant\nPosted on 2010-08-19, Thursday by mai9\nSi us agrada el pop dolcet adolescent, no podeu deixar d’escoltar la següent ràdio. És una radio social. D’una noia anglesa de 25 anys.\nrebeccaclaire’s Music Profile – Users at Last.fm\nAmb cançons tan logrades com…\nI dont know what it is, That makes me feel like this,\nI dont know who you are, But you must be some kind of superstar,\nFins aquí la música bilingüe tolerant. Ara passem a la música preferentment en català, que com ja sabreu: és inconstitucional.\nEls Surfing Sirles – Han atropellat el gat\nPastorets Rock – El noi de la mare\nAixí en gravació sonen una mica distants, però en concert (i a Gràcia) són brutals ambdós.\nuna Caipirinha amb Gràcia\nAvui ha estat la millor festa a/de Gràcia. Què l’ha feta millor? Arguably la caipirinha que m’he pres. És que era molt bona? No. Però de cop tothom s’ha tornat molt simpàtic. Fins i tot les persones que ja coneixia. 😆\nI així he acabat fent aquesta foto:\nUna amiga (que és lesbiana) quan l’ha vista em diu “però què és això?”. Jo li he respost: “és un home i una dona”. Si em permeteu, crec que la broma transcendeix els límits de la nit. 😆\nFaria bé el Montilla de sentir-los en directe, així sabria quin poble l’aixeca d’enxaneta.\nPosted on 2010-08-17, Tuesday by mai9\nEl meu descobriment de la nit: no és el mateix el sushi que una paella marinera, encara que els dos portin arròs i peix.\nExemple que algun dia faré servir quan algú no entengui què són les diferències culturals.\nQuè saben els raves?\nPosted on 2010-08-14, Saturday by mai9\nPot ser que en un llibre del Quim Monzó trobem la frase “cada cop costa més trobar raves que sàpiguen a rave”?\nPosted in bi20\t| 14 Replies


Què som - Vorasenda - Agroecologia i Pensament Crític\n‘Debemos retomar el camino hacia la naturaleza y desde ella debe partir nuestra lucha’.\nLa producció i la distribució a nivell local, l’agricultura basada en els sabers tradicionals i agroecològics, la sobirania alimentària, la divulgació i la conscienciació són els nostres principis d’actuació.\nVorasenda ofereix caixes al detall constituïdes per productes agroecològics i de temporada. El nostre punt de distribució és el nostre lloc de producció: Carpesa, a escassos deu minuts de la ciutat de València.\nEntenem la nostra activitat com un espai de confiança i de compromís ciutadà dins de l’àmbit de l’agricultura. Recuperant i enfortint els nostres vincles socials recuperarem i enfortirem els sistemes agrícoles que ens envolten. Per això el nostre mètode de distribució es basa en la venda tancada -no fem venda oberta al públic-, oferint la possibilitat de recollida de la caixa setmanal o quinzenalment, en funció dels requeriments de cada unitat familiar. Per a gaudir del nostre servei haureu de posar-vos en contacte amb nosaltres i ingressar com a clients regulars.\nPer a ingressar-hi, rebre més informació o aportar algun suggeriment, contacta’ns.\nSalut i consciència.\nItalo Calvino, ‘Las Ciudades invisibles’


Mas adverteix que podem acabar com Grècia - Notícies Economia - Notícies Economia - e-notícies\nEconomia · 13 d'Abril de 2011. 13:39h.\nEl president alerta contra el "col·lapse de l'Estat del Benestar"\nEl president, Artur Mas, ha defensat les retallades que aplica el seu govern, perquè si la Generalitat no afronta el dèficit de 7.500 milions d'euros deixats pel tripartit "això va cap al col lapse com Grècia (...) al col.lapse de l'Estat del Benestar i de les classes més modestes ".\nLes polítiques d'austeritat han protagonitzat la sessió de control del Parlament sobre el govern català, en la qual els grups de l'esquerra han demanat a Mas que "rectifiqui", feu cas als seus principals assessors i "comenci de zero" en les seves retallades pressupostàries per no fer malbé la qualitat dels serveis públics, principalment els de salut i educació.\nEn la seva rèplica a la intervenció en aquest sentit del president del grup del PSC, Joaquim Nadal, el president de la Generalitat ha afirmat: "Si es manté la línia que s'estava seguint, això va cap al col lapse com Grècia. L'hi dic així. Prenguin consciència. Volen l'exemple de Grècia? Saben el que significa? Col·lapse del servei públic, col lapse de l'Estat del Benestar i col·lapse de les classes més modestes".\n"Nosaltres no portarem a aquest país al col lapse, a diferència del que vostès pretenien", ha asseverat Mas, que ha recordat que va ser CiU, durant els seus 23 anys de govern en l'etapa de Jordi Pujol, que ha tingut més participació en la construcció de serveis públics com el de sanitat.\nMas, durant una sessió de control\n#5 Bacus, Sort, 13/04/2011 - 22:04\nAquests convergents i en Mas al capdavant son uns veritables irresponsables, els del Tripa ens van portar a la vora del precipici i els convergents ens llençaran a l'abisme.\n#4 Josep Portero, Terrassa, 13/04/2011 - 21:49\nHem sembla d'una irresponsabilitat molt greu aquesta comparació, que es totalment falsa.\n#3 Thiago, Vic, 13/04/2011 - 21:15\nDe moment Mas amb les retallades Mas ens porta per un camí tot estrany cap al concert econòmic (ara pacte fiscal). A veure si retalla ara per deixar-nos més endavant com estavem. Si volem un finançament propi hem de pulir-nos (en serveis públics) tot el que Catalunya recapta.\n#2 Montse, Barcelona, 13/04/2011 - 18:01\nSi Catalunya fos independent i evidentment membre de l'Unió Europea, ara estaríem discutint de futbol i no de crisi.\nI al Parlament es debatria si cal o no augmentar el nombre de plantes de generació d'energia eòlica.\n#1 Juanc, Barcelona, 13/04/2011 - 13:45\nSi Cataluña fuera independiente y estuviera en la C.E., con una población de 7,5 mio y la enorme deuda que tiene, la intervención hubiera sido automáticay y cuando decidiera la Merkel, fuera embajadas, ñoquis catalanistas, patronatos para los amigos, y todo el amplio PER Catalá.\n#1.1 Thiago, Vic, 13/04/2011 - 21:11\njajajaja...no t'ho creus ni tu que ho dius. Si resulta que som de les CCAA que aportem més al conjunt d'Espanya, vivim per sota de les nostres possibilitats. No es pot ser més papista que el papa, que com a català que ets, també n'estas perjudicat d'això.


Esquerra condiciona l'abstenció en la investidura en una taula de negociació "d'iguals" entre Catalunya i Espanya - À Punt\nEsquerra condiciona l'abstenció en la investidura en una taula de negociació "d'iguals" entre Catalunya i Espanya\nEl coordinador nacional d'ERC assegura que la posició de la formació ha canviat des de juliol, quan apostava obertament per facilitar un govern d'esquerres.\nEl coordinador d'ERC Pere Aragonès (esquerra) i el diputat al Congrés Gabriel Rufián, en un míting / Toni Albir (Efe)\n13 de novembre 2019 - 13:18\nEsquerra Republicana de Catalunya votarà "no" a la investidura del socialista Pedro Sánchez, i només variarà la posició si s'assoleix el compromís d'activar una taula de negociació "d'igual a igual" entre les institucions catalanes i l'estat espanyol per a abordar el "conflicte polític".\n"O hi ha una taula de negociació política (sobre Catalunya), o nosaltres no podem abstindre'ns", ha advertit el vicepresident del govern català i coordinador nacional d'Esquerra, Pere Aragonès, en una entrevista a Catalunya Ràdio hores després del preacord entre el PSOE i Unides Podem per a un govern de coalició.\nAragonès ha criticat durament el sobtat preacord. En la seua opinió evidencia que s'ha "pres el pèl" als espanyols i la "frivolitat" dels dos partits, que segons ha explicat encara no l'han contactat per a negociar la investidura ni el paper dels 13 diputats d’ERC.\nAssegura, a més, que la posició de la formació republicana ha canviat des de juliol, quan apostava obertament per facilitar un govern del bloc d'esquerres, perquè ja no existeix "marge per a la confiança". A més, ha retret al PSOE que haja "abraçat el relat de Ciutadans sobre el que està passant a Catalunya".\nA l'octubre el Tribunal Suprem va condemnar els líders del 'procés' per sedició i malversació, sentenciant a la pena màxima, tretze anys de reclusió, el president d'Esquerra, Oriol Junqueras. A més, el Tribunal Constitucional ha fet diverses advertències al Parlament de Catalunya i al president de la cambra, el també republicà Roger Torrent, per les possibles conseqüències penals per tramitar mocions sobre l'autodeterminació.\nDurant l'entrevista, Aragonès ha mostrat suport als membres de la mesa del Parlament, ha deplorat que l'Estat insistisca en la via "penal" per a abordar "el conflicte polític" a Catalunya, i ha reclamat a Sánchez que mantinga "una via de comunicació oberta" amb el president de la Generalitat, Quim Torra.\nAixí mateix, Aragonès ha fet una crida a la ciutadania per a "no afluixar" en les mobilitzacions contra la sentència del procés per a aconseguir que "el govern [espanyol] es moga" i ha relativitzat les pèrdues econòmiques derivades d'aquestes protestes.


Museu de les Terres de l'Ebre Archives - Buscaciència\n17 set. 2015 - 18 oct. 2015 Buscaciència\nExposició “Plomes i colors. Il·lustradors d’aus a les Terres de l’Ebre”, organitzada pel Museu de les Terres de l’Ebre i l’Ajuntament d’Amposta. De fa segles, els estudiosos i amants de Llegeix-ne més…\nTesting de biodiversitat a les terres de l’Ebre\nIV Testing de Biodiversitat de les Terres de l’Ebre, organitzat pel Museu de les Terres de l’Ebre, Fundació Fotografia i Biodiversitat i Ajuntament de Godall. El diumenge 5 de juliol Llegeix-ne més…\nVisites guiades a la Carrova\nVisites guiades gratuïtes a la vil·la romana i la torre de la Carrova d’Amposta en motiu de la celebració del Dijous Jarder. Aquestes visites, organitzades per l’Ajuntament d’Amposta i el Llegeix-ne més…


Acaba el Pla de Mallorca amb sorpresa al Pla Gran |\nAcaba el Pla de Mallorca amb sorpresa al Pla Gran\nBy miquelsineuer / Juny 18, 2018 / Esports / Deixa un comentari\nAhir, Diumenge, es va disputar la 5a i darrera etapa del Pla de Mallorca 2018 a Ariany. El més destacat és l’enfonsament del fins ara líder del Pla Gran, Sebastià Vila (Bicimetrics), en benefici del seu company d’equip, Francisco J. Salmeron. Sebastià Vila havia estat líder del Pla Gran des de la 1a etapa de Muro.\nLlorenç Ferriol i Xema Estela\nSebastià Vila i Columbiano\nSortida Pla Gran\nLLorenç Ferriol (A.C. Sineu) va fer una bona etapa ja que va formar part de l’escapada bona del dia, on no hi havia el líder, i va arribar en la 26a posició. En el darrer quilòmetre el grup capdavanter es va desfer. El mallot groc va arribar a 2’12” del guanyador de l’etapa.\nXema Estela també va disputar aquesta etapa i va entrar a meta amb el grup del mallot groc. Llorenç Ferriol ha acabat en el lloc 18è de la classificació general, dels només 38 corredors que han puntuat per a la general.\nPla Petit a 1 quilòmetre de Meta\nToni Jofre, Joan P. Crespí, Jaume Camps i Marc Pons\nEn el Pla Petit, en canvi, no hi va haver cap sorpresa i el líder, Jaume Mas, va mantenir el mallot groc. Pel que fa als corredors de l’A.C. Sineu, Jaume Camps va entrar en el lloc 13è de l’etapa. José Porcel ha acabat el 7è de la general, Toni Sales el 26è i Jaume Camps el 44è. En el Pla Petit, la general ha estat conformada per 70 corredors.


Cinta de descàrrega automàtica - Zermat - Máquinas de envasado al vacío\nOpció disponible per a les envasadores de la gamma Medium+\nInicio » Cinta de descàrrega automàtica\nEn què m'ajuda la cinta de descàrrega automàtica:\nEls models de les envasadores de la gamma Medium+ permeten la fabricació amb cinta de descàrrega automàtica. D'aquesta forma en acabar el procés d'envasament, les bosses s'expulsen de la cambra de forma automàtica.\nAquest accessori està disponible per als models de la sèrie Medium+ .\nLes bosses de l'interior de la cambra ja envasades, es descarreguen després del temps programat.\nAquesta opció permet incorporar també la cinta de càrrega automatitzada.\nNecessita més informació sobre la cinta de descàrrega automàtica?\nVegi la gamma Medium+\nVegi la cinta de càrrega automàtica\nConsulti amb els nostres assessors per a més detalls


Ja coneixíem el resultat del partit avançat entre el C.P. Malgrat i l'H.C. Montbui, jugat el passat dilluns dia 10 de febrer. El conjunt local va apallissar els de Santa Margarida per un contundent 11 a 2, al pavelló de Malgrat, venjant la derrota que van patir a Can Passanals en el debut a la màxima categoria de la LCV.\nEl partit més esperat, entre el campió, el C.F. Cuatro Vientos, i el líder, el F.C. Barcelona, no va defraudar i va ser molt equilibrat. L'1 a 2 final relfexa la igualtat entre els dos equips. El partit es va decidir en els petits detalls, com és propi en l'hoquei del més alt nivell.\nEl Noia va golejar el Calafell en un partit que es va decidir en la segona meitat. En el primer temps, el conjunt verd-i-blanc va plantar cara (3-1). Però el 6 a 2 enfonsava els calafellencs i el Noia ho va aprofitar per ampliar l'avantatge.\nEn el duel per a sortir de les posicions perilloses, el C.P. Vilafranca es va imposar a un Cerdanyola C.H. que anava amb baixes sensibles a disputar el partit. El conjunt local va fer bo el factor pista i, com era de preveure, en un partit amb pocs gols.\nEl Ripollet "A" va "jugar com mai i va perdre com sempre", tal i com destacaven en el seu Facebook, davant el Mollet H.C., en el derbi vallesà. Els de Mollet van anar amb l'equip al complert i no van deixar escapar l'ocasió de sumar tres punts importants en un desplaçament difícil, tot i ser el cuer.\nFinalment, el Sant Celoni i l'Horta van jugar el 4 d'abril i van empatar a dos gols, en un partit molt igualat. Els dos equips ocupen una zona tranquil·la de la classificació i ja els anava bé l'empat.


Les expectatives per al 2018 són bones, encara que cal advertir que poden aparèixer algunes dificultats.\nSi, com desitgem, es confirma la bonança econòmica, s'haurien d'impulsar mesures que suposin un salt qualitatiu en el benestar i la cohesió de la societat.\nFRANCESC RAVENTÓS. EXDEGÀ DEL COL·LEGI D'ECONOMISTES DE CATALUNYA\nDilluns, 25/12/2017 | Actualitzat el 26/12/2017 a les 20:04 CET\nEl 2018 pot ser un bon any per a l'economia. No es tracta d'il·lusionar-nos més del compte i somiar com si féssim la carta als Reis, sinó de tenir unes expectatives raonables del que podem esperar si les coses no es compliquen. En l'àmbit mundial s'estima que el creixement econòmic serà del 3% del PIB, i el de la Unió Europea d'un 2,1%, fet que confirmaria que ja s'ha sortit de la crisi. Si l'economia creix, permet millorar el benestar de la societat i resulta més fàcil resoldre els problemes existents, cosa impensable en períodes de recessió.\nPerò no fóra honrat si no deixés constància que hi ha un conjunt de factors que poden fer variar aquestes expectatives favorables. Existeixen riscos polítics, que poden afectar l'estabilitat; econòmics, que creen incertesa, o socials, que generen convulsions. Per posar uns exemples: la sortida de la Gran Bretanya de la Unió Europea, segons l'acord a què s'arribi, tindrà conseqüències econòmiques, com en tindria també si Donald Trump compleix el seu programa electoral d'impulsar el proteccionisme comercial, fet que seria un greu factor de distorsió per a l'economia mundial. Un altre factor rellevant és la política que seguirà el Banc Central Europeu sobre la compra de deute i el tipus d'interès, ja que molts estats, empreses i particulars estan molt endeutats.\nLa llista de riscos es podria allargar esmentant, per exemple, que la UE no avanci cap a una integració més gran, atès que estem en un món global que obliga a competir amb les grans potències; que no s'apliquin els Acords de París per lluitar contra l'escalfament del planeta; que l'emigració segueixi augmentant, o que apareguin fortes tensions per la creixent desigualtat social.\nPer part nostra, el 2018 s'haurà d'encarar un repte vital que ens afecta molt directament: resoldre la relació Catalunya-Espanya per poder recuperar la tranquil·litat d'esperit que es necessita per conviure en pau i impulsar l'economia i el benestar. Les expectatives de l'any 2018 tant per a Espanya com per a Catalunya són bones. S'espera un creixement del PIB al voltant del 2,3%, amb la consegüent reducció de l'atur, una inflació controlada, i un tipus d'interès encara baix, però aquesta millora només serà possible si hi ha voluntat política de consensuar acords que donin sortida al problema més greu que actualment tenim.\nPerò a més de riscos i reptes, també hi ha expectatives positives i bones notícies. La humanitat, especialment en les darreres dècades, ha progressat en tots els camps i el 2018 no serà una excepció. A Espanya, si no hi ha noves retallades en els pressupostos, la qualitat de l'educació, la prevenció de la salut, un sistema sanitari de qualitat i una millor alimentació permetran allargar amb bones condicions l'esperança de vida. També ens podria sorprendre gratament posant un impost sobre els robots, de manera que ajudés a finançar la deficitària Seguretat Social, que és la que paga les pensions.\nTambé l'any 2018 veurem com se segueix avançant en molts camps. El progrés científic i tecnològic és acumulatiu, de manera que s'aprofiten els esforços i els descobriments dels períodes anteriors. Els avenços mèdics i farmacològics permeten curar malalties i salvar vides. Els avantatges de la quarta revolució industrial, que s'anirà introduint, crearan riquesa abaratint el sistema productiu. La digitalització ens seguirà sorprenent oferint immenses possibilitats. També en el nou any s'hauria de donar un impuls a les energies alternatives, que contribueixen a reduir la pol·lució, disminueixen la generació de CO2 i l'amenaça de l'esgotament de les energies no renovables.\nEls humans hem avançat molt i aquest nou any hem de seguir-ho fent, però voldríem que aquest progrés científic i tècnic anés acompanyat del progrés moral i social. Per això, si es confirma la bonança econòmica que desitgem, s'haurien d'impulsar mesures que suposessin un salt qualitatiu en el benestar i la cohesió de la societat.\nEls bons desitjos per al nou any els podem resumir dient que voldríem un bon creixement econòmic que permetés crear ocupació, corregir les grans desigualtats, millorar les remuneracions i les condicions de treball, augmentar les pensions i dotar de més recursos l'educació, la sanitat i l'atenció a les persones. Però ha de ser un creixement econòmic sostenible, respectuós amb la natura, que es desenvolupi en un marc d'estabilitat política i social i en un món solidari i en pau. Un món en el qual avanci la globalització, però tenint en compte els efectes socials que produeix. En definitiva, que cadascú de nosaltres i tots junts contribuíssim a fer una societat més justa i més humana.\nTemes: Creixement econòmic


La Fundació ONCA presenta ‘Passió i Tangos’ a Escaldes i continua amb el cicle ON-Carrer i l'Engordany a duo | BonDia Diari digital d'Andorra.\nL'espectacle 'Passió i Tangos' a l'Auditori Nacional.\nDl., 09/08/2021 - 14:05\nLa Fundació ONCA presenta ‘Passió i Tangos’ a Escaldes i continua amb el cicle ON-Carrer i l'Engordany a duo\nAgències / Foto: M.P\nLa Fundació ONCA, impulsada pel Govern i la Fundació Crèdit Andorrà, representarà l'espectacle 'Passió i tangos' a Escaldes-Engordany. L'actuació serà el pròxim 12 d'agost a les 21.30 hores als exteriors del Prat del Roure i s'emmarca dins el cicle Colors d'Estiu. La fundació també continua amb els cicles ON-Carrer i Engordany a duo, els dies 9, 10, 11, 12 i 13 d'agost\n'Passió i tangos' es va estrenar a l'Auditori Nacional d'Andorra dins el festival Ordino Clàssic, la temporada passada. L'espectacle situa l'acció en un bar de Buenos Aires, amb uns ballarins que reviuen les trifulgues de l'amor més punyent al compàs de la passió tanguera. El relat parla d'una història d'amor i desamor ballada al so d'un quartet protagonitzat pel so de l'acordió, la guitarra, el violí i el contrabaix a càrrec de l'ONCA. L'entrada és gratuïta, però amb aforament limitat. Les reserves es poden fer a l'Oficina de turisme trucant al telèfon 890 881 o bé enviant un correu electrònic a oficinaturisme@e-e.ad.\nPel que fa al cicle ON-Carrer, també a Escaldes-Engordany, les actuacions seran del 9 al 13 d'agost, a les 19 hores, en diverses ubicacions del Prat del Roure. La primera actuació serà avui a càrrec del duet JAMP, format pel Jonhy (guitarra i veu) i l'Amparo (veu). El grup es caracteritza per tenir un estil prop-rock en què es poden escoltar versions de tots els temps i en diversos idiomes.\nEl dimarts, 10 d'agost, hi haurà l'actuació del Trio Goldberg, format per Francesc Planella (violí), Laia Capdevila (viola) i Mireia Planas (violoncel). La formació presenta un recorregut per la música pop-rock de la segona meitat del segle passat, repassant alguns dels grans èxits del gènere. S'hi podran sentir temes d'Elvis Presley, els Beatles o ABBA entre d'altres. El programa vol mostrar que el trio de corda és una agrupació versàtil i amb una gran capacitat d'adaptació a qualsevol gènere musical.\nTrio D3, format per Juli Barrero, Naiara Lorente i Adam Brightley, actuaran el dimecres 11 d'agost. El grup proposa un repertori farcit dels èxits dels darrers anys amb versions d'artistes com Aitana, Miki Nuñez, Txarango o Malú, interpretades en format acústic, és a dir, veu principal, guitarra, 'cajón' i cors.\nEl dijous, 12 d'agost, serà el torn de Lady Scarlett, un trio acústic format per Robert Pujol (guitarra), Elias Porter (Violí) i Laura Estiarte (veu, guitarra, ukelele). El trio ha preparat un repertori eclèctic i que farà viatjar als assistents per diferents estils de música: boleros, swing, blues, folk, fins a estils més moderns i amb alguns temes propis, sempre amb arranjaments elegants i un toc personal.\nFinalment, la darrera actuació del cicle d'estiu de la Fundació ONCA serà el divendres 13 d'agost amb el duet 'Messin' with the keys', duet de piano i harmònica, format per Carles Alsina i Àlex Bagaria. El duet interpretarà versions de jazz clàssic, blues, boogie- woogie, de Ray Charles a Fats Waller i Nat King Cole, amb alguna incursió al country swing al més pur estil Moon Mullican, Floyd Cramer amb pinzellades de Jerry Lee Lewis.\nQuant al cicle Engordany a Duo, el dimecres 11 d'agost, a les 19 hores, a la plaça d'Engordany, hi haurà l'actuació del grup I Fratelli La Strada amb el títol del concert 'Digue Dingue Don Dene... Cançons amb les dents d'or...'. El grup està compost per l'Anna Garcia i l'Antonino d'Antoni i es caracteritza per ser un duet musical polièdric (violí, guitarra i veus principalment) que experimenta i es mou en l'àmbit del nou folk amb incursions en el món del teatre, del cabaret i de les titelles.


El millor caldo depuratiu per desintoxicar-nos dels tiberis de Nadal\nFoto: Comer e cutrir\nActualitzat 01/01/2021 12:32\nDesprés dels tiberis de Nadal i amb l'inici d'aquest 2021, aquest caldo detox és ideal per perdre els quilos de més que s'han guanyat aquestes festes.\nCaldo detox pels excessos de Nadal\nTal com explica Pilar Senpau, doctora especialitzada en nutrició, normalment, durant les festes de Nadal s'acostuma a guanyar entre un quilo i uns 1,3 quilos i, gràcies a aquest caldo es pot arribar a perdre fins a un quilo en pocs dies.\nEs tracta d'una recepta rica en potassi i amb una gran quantitat de minerals i vitamines ideals per eliminar els quilos de més dels excessos d'aquestes festes.\nEl tomàquet triturat del Mercadona és ideal per fer aquest caldo depuratiu / Open Food Facts\nBrou de la metgessa Pilar Senpau\nEs tracta d'una recepta recomanada per la metgessa Pilar Senpau que, a més de ser deliciosa, depura l'organisme. Per fer-la es necessita una llauna de tomàquet natural triturat, un pebrot verd, mitja col, mig manat d'api i dues cebes.\nCal tallar totes les verdures a la juliana i posar-les a ebullició durant 10 minuts a foc ràpid i, després, entre 30 i 35 minuts a foc lent per tal que s'aprofitin tots els nutrients del brou.\nSenpau recomana no llençar les verdures, ja que es poden fer a la planxa per acompanyar el caldo i, després, fer un segon plat alt en proteïnes.\nEl caldo depuratiu és ideal per perdre el pes guanyat durant les vacances de Nadal / Pixabay\nCaldo per perdre pes\nAmb aquest caldo es pot aconseguir perdre fins a un quilo. No obstant això, aquest quilo no és de greix, sinó d'aigua de la retenció de líquids. Sigui com sigui, és un caldo deliciós i ideal per començar a cuidar-se sense renunciar al plaer d'un bon caldo calentet, ideal per aquestes dates.\nIncendi a Montjuïc pels focs artificials de Cap d'Any\nUna parella morta a punyalades davant dels fills petits a Madrid\nUn noi menor d'edat mor atropellat pel tren a Ciudad Real


Pujant per la vall del riu Noguera Pallaresa, tot just passat el congost de Collegats a la comarca del Pallars Sobirà, s’obre una petita conca on, al marge esquerre del riu i a l’entrada de la gorja d’Arboló, hi destaca un edifici singular: es tracta del Reial Monestir de Santa Maria de Gerri, una joia del romànic de considerables dimensions.\nMalgrat que a l’any 807 ja s’esmenta en aquest lloc una petita ermita visigòtica, l’abadia benedictina que podem veure avui dia va ser consagrada l’any 1149 i consta de tres naus, amb volta de pedra i coronades per dues absidioles i un absis. La portalada, amb arquivolta subjectada per dues columnes i dos capitells bellament esculpits, està protegida per un magnífic porxo. Però el que realment destaca d’aquest edifici és l’espadanya de tres pisos i cinc obertures sobre la façana de ponent. Per tot plegat, aquesta abadia mostra una notable magnificència malgrat que les construccions adossades posteriorment emmascaren la seva estructura original.\nAl voltant d’aquest monestir va néixer i créixer la vila de Gerri, situada a la riba dreta de la Noguera Pallaresa, la qual ostenta l’afegitó “de la Sal” procedent de la principal ocupació d’aquesta vila i del lucratiu comerç que generava, ja que la sal era, en aquella època, un producte bàsic per al bestiar, per a la conservació dels aliments, i també per a la salut de les persones a l’hora de prevenir l’hipotiroïdisme (o goll), malaltia molt freqüent en regions muntanyenques on les comunicacions eren molt difícils, provocada per un dèficit de iode i que es manifesta per una reducció del metabolisme, obesitat, depressió i un augment desmesurat del teixit tiroïdal, la qual cosa es tradueix en un tumor al coll. La sal era tant important que fins i tot va ser moneda de canvi, i d’aquí que rebi el nom de “salari” la retribució periòdica pel treball realitzat, ja que aquesta paraula, sembla ser, que prové del llatí salarium. Es deia que la sal era el què rebien els soldats romans com a part de la seva paga, però sembla ser que el què en realitat rebien era plata (més transportable) amb la qual compraven la sal que els feia falta.\nLa sal de Gerri té el seu origen a la Font Salada, la qual brolla per una escletxa entre roques calcàries, molt a prop del nucli urbà i a uns 15 metres per sobre del nivell del riu. L’explotació d’aquesta font salada es basa en la simulació de les condicions que van tenir lloc durant el dipòsit d’aquestes evaporites, això és, s’ha d’escampar una fina làmina d’aigua salada en unes basses enllosades (anomenades eres) i deixar que el sol evapori l’aigua per tal que torni a cristal·litzar el valuós recurs que és la sal.\nAquest procediment, que sembla tant senzill, és en realitat força complicat si el que es vol obtenir és una sal de qualitat. Per això cal netejar les eres, s’han de regar i cantallejar els tolls, remullar el salí i esperar una meteorologia benigna, amb poques pluges. Si l’aigua de la font conté molts sulfats dissolts, cal que aquests precipitin abans en unes basses per tal d’obtenir unes aigües riques en clorurs les quals seran les que s’escamparan per les eres.\nUn cop obtinguda la sal, aquesta s’emmagatzemava a la Casa de la Sal (o Alfolí), un edifici fortament custodiat per tal d’evitar els robatoris. A l’Alfolí es feien els processos d’acabat: pesar, moldre i empaquetar la sal (o ensacar, segons els casos). La sal de més qualitat encara passava per un darrer i laboriós procés de assecat. Però... d’on surt la sal de Gerri si resulta que aquest poble està a més de 140 Km de la costa?\nDins els sediments de la fàcies Keuper és on es troben les evaporites (guixos i sals), dipositades per evaporació de l’aigua i posterior precipitació d’aquestes evaporites en les llacunes hipersalines dels deserts costaners que es situaven al voltant del futur oceà Atlàntic.\nAquestes evaporites es dissolen fàcilment al pas de les aigües subterrànies que s’infiltren entre les roques, i quan aquestes surten a la superfície ho fan en forma de fonts salades les quals, si són explotades, donen lloc a les anomenades salines continentals. El funcionament, quasi ininterromput, de les salines continentals de Gerri, va des del segle IX fins al 1982, moment en què els aiguats d’aquell any van arrasar les eres i l’activitat no es va tornar a reprendre. Ja des del 1970, però, la sal de Gerri amb prou feines podia competir amb la sal provinent d’altres contrades. Actualment les salines de Gerri funcionen a nivell didàctic i turístic i el Reial Alfolí s’ha convertit en la seu del Museu de Gerri de la Sal.\nEtiquetes de comentaris: Amics del Museu, Museu virtual, Triàsic


L’ACRA demana al Govern més reconeixement al sector de l’atenció a la gent gran – Fundació Integramenet\nLa presidenta de l’ACRA, Cinta Pascual, ha reivindicat “la tasca ingent” que ha realitzat el sector durant la pandèmia de la Covid-19, recordant que han fet “tot el possible” per fer compatibles la seguretat i la salut de les persones amb dependència.\nPascual també li ha recordat que a l’inici de la legislatura va anunciar “l’impuls d’una transformació social”, de la qual l’entitat es considera “destinatària”, atès el seu compromís amb el benestar dels més grans. En aquest sentit, considera que, ara per ara, els professionals “no compten amb aquest reconeixement” per part de la Generalitat, un fet que titlla “d’injust”.\nPer això, Pascual demana un “reconeixement públic” envers l’activitat del sector per tal que passi a ser considerat “com a essencial” per part de l’administració. “Es tracta d’un col·lectiu imprescindible que vetlla per la salut de les persones grans de Catalunya”, conclou.\nL’informe FOESSA revela que tres de cada deu catalans es troben en situació... 52 persones ateses en 1a acollida i 24 insercions laborals al servei d’ocupació...


La primavera de 2013 vaig estar obsessionat amb el falcó cama-roig. Una primavera visitant constantment les millors zones sense resultats, i veient a ornitho.cat cites per tot arreu de nombres considerables de flacons cama-rojos. I finalment, al juny, quan ja m'havia resignat, vaig aconseguir veure'n dos.\nDoncs bé, aquesta primavera m'ha passat una cosa semblant. No amb el falcó, que vaig poder veure a Castelló sense dificultats, si no amb un limícola més escàs i amagadís, però que sembla que ha tingut un any molt propici a Catalunya.\nÉs el becadell gros, que, tot i que ja l'havia observat una vegada als Aiguamolls, aquesta primavera les constants observacions de becadells grossos (Gallinago media) en moltes zones m'han cridat l'atenció i m'han posat aquesta espècie al cap. L'he buscat diversos cops, dos a Esclet, un a Pals i un a Delfià, fa dos setmanes. En aquest últim em vaig quedar xop repassant prats inundats, i un cop vaig haver acabat vaig resignar-me de nou a no veure'n cap aquesta primavera.\nAvui he fet una cosa que no solc fer habitualment: llevar-me a les nou. I no és que acostumi a llevar-me més tard, si no que ho faig a les set. Però avui he dormit fins a les nou. M'he aixecat i amb pijama he anat a esmorzar. I, al encendre el mòbil, he rebut un avís d'en Carles Pibernat: "becadell gros a Fontajau". Fontajau, al costat de casa! En un moment m'he vestit, he esmorzat i he marxat pitant cap a Fontajau.\nAllà encara m'esperava en Carles, que m'ha dut al lloc on feia poc havia fet volar el becadell. Era una zona entre bosc, riu, codolar i balcar, on quedaven uns clotets fangosos on sembla que es posava l'ocell. Però no l'hem vist, així que hem anat a fer un volt d'una horeta i hem tornat. El mateix: caminar una mica per allà, aixecar quatre merles (això sí, amb un breu moment d'excitació cada cop pensant que aquell moviment d'ocell alçant-se seria d'un becadell) però res. I així hem decidit que hauríem d'acabar el matí, sense becadell. I, ja desfent el camí, hem parat un moment en un últim clot, on ens hem parat a comentar: "mira, doncs ja hi quedaria bé també el becadell aquí". I, després d'un minut parats allà parlant, en Carles ha vist alguna cosa. He mirat cap a on mirava ell i, allà, a escassos 3 metres nostres el becadell s'arraulia contra el fang mirant-nos. L'hem vist parat un segon, perquè al notar que ens havíem fixat en ell i ja amb el gest d'agafar els prismàtics, ha volat, mostrant uns moments les seves rectrius blanques, per aturar-se uns 10 metres més lluny, entre les balques.\nDoncs bé, ràpid però ben vist, no puc dir que he passat la primavera sense veure cap media.\n17 de maig de 2015 a les 19:28


Entrevista a Antonio Benavides: Covid-19 i registre horari | Portal de l'Empleat - TAX Economistes i Advocats\nEntrevista a Antonio Benavides: Covid-19 i registre horari\nDimarts, 8 de Setembre del 2020\nEntrevistem el Sr. Antonio Benavides Vico. Ell és advocat i exinspector de Treball i Seguretat Social. Vam preguntar-li sobre les mesures laborals per fer front a la Covid-19 i altres obligacions d’àmbit laboral que, com a empresaris, hem de tenir en compte.\n1.- Com definiria la situació en què ens trobem les empreses arran de la crisi provocada per la Covid-19?\nTotes les dades d’organismes internacionals com la OCDE, i de nacionals com els del Banc d’Espanya situen Espanya en una complexa situació econòmica amb una caiguda del PIB del voltant del 15% en el segon trimestre de l’any i amb una projecció pel 2020 del voltant de l’11% segons es produeixin els rebrots de la pandèmia. Però rere les xifres macroeconòmiques de conjunt, hi ha centenars de milers d’empreses afectades per la greu situació econòmica, el tancament de l’activitat en algunes fases de l’estat d’alarma, la situació de caiguda de la demanda i de la despesa privada; han motivat problemes financers de liquiditat, que els crèdits ICO només han pogut atenuar i, amb els rebrots del virus, els problemes econòmics es poden incrementar.\nMantenir les despeses laborals és un fet molt important a considerar; l’aplicació dels ERTO i les exoneracions de quotes només han pal·liat parcialment aquestes despeses. L’important, de cara al futur, seria que les empreses poguessin disposar d’unes mesures d’ajuda que permetessin mantenir-ne l’estructura i, amb això, l’ocupació. La situació dependrà molt de la intensitat dels rebrots i de les decisions legals que es prenguin.\n2.- Com a exinspector de Treball, què recomanaria a l’empresari que revisés de la seva empresa i que, davant d’una inspecció, pot ser susceptible de revisió o sanció?\nEn aquests moments en què moltíssimes empreses han accedit als ERTO, més de 550.000 a tot Espanya i prop de 100.000 a Catalunya, la Inspecció de Treball ja ha iniciat un programa de control sobre l’aplicació dels ERTO, amb el qual verifica tant els supòsits de reducció real de jornada com de possibles fraus. Una de les recomanacions seria disposar de tota la documentació de tramitació dels ERTO i de les prestacions per desocupació de manera que quedi acreditat el compliment de tota la complexa normativa que s’ha regulat. Amb tot, cal no descurar temes com els registres de jornada i per tant, disposar-ne i, en cas necessari, també dels resums de jornada entregats als treballadors.\nAtesa la situació de rebrots que estem patint, també és important aplicar les mesures de seguretat i salut laboral que s’han regulat per tal de garantir la salut dels treballadors (ventilació, neteja, distància interpersonal, gels, mascaretes en cas necessari, etc.) i disposar dels protocols d’actuació en cas d’infecció d’algun treballador. Cal recordar que les multes per incompliment de la normativa de prevenció de riscos laborals són molt elevades.\nFinalment, l’entrada progressiva dels plans d’igualtat a les empreses també ha de ser una matèria a la qual cal parar atenció.\n3.- Els assessors laborals estem desbordats per la complexa comunicació dels ERTOS a l’Administració (el SEPE). Quina opinió li mereix aquest tema?\nLa normativa laboral del Covid-19 és molt extensa i complexa. En molts casos, la normativa no és gaire clara i admet diverses interpretacions, de manera que es pot interpretar una cosa i la contrària, fet que motiva una important inseguretat jurídica per les decisions que els assessors laborals han de transmetre als seus clients. La dificultat interpretativa s’incrementa perquè, en moltes ocasions, les tramitacions es basen en criteris administratius inclosos en guies publicades a la pàgina web del SEPE i sense publicació al BOE, fet que motiva que davant la falta d’una regulació legal clara, els dubtes siguin múltiples; tot això, a més, tenint en compte que els organismes administratius no estan atenent, en molts casos, les consultes plantejades pels professionals. Temes amb les tramitacions de les comunicacions prèvies o calendaris, i els fitxers de períodes d’activitat, estan motivant nombroses incidències.\nLa problemàtica s’incrementa perquè en aquests temes, com en altres tipus de comunicacions amb la Seguretat Social, l’Administració ha traslladat als professionals labors administratives i de suport informàtic que realment li competirien a ella.\n4. El registre de jornada és un dels temes d’actualitat més candents des que va sortir la normativa. Què recomanaria a les empreses que encara no registren la jornada dels seus empleats? I a les que la registren?\nL’obligació legal de registre de jornada no té excepcions, totes les empreses han de comptar amb aquest registre sigui quina sigui la seva activitat, el nombre de treballadors i tant si presten serveis al centre de treball com fora. La normativa, a més, s’amplia en els supòsits que l’empresa tingui contractes a temps parcial, en establir juntament amb l’obligació de registre, la d’entregar un resum mensual al treballador.\nA les empreses que no registren encara la jornada, se’ls ha d’indicar que les multes per no portar el registre són de fins a 6.250 euros, però tenint en compte que si hi ha treballadors a temps parcial, la responsabilitat s’incrementa en presumir-se legalment que és un treballador a temps complet, excepte que l’empresa provi el contrari i, en aquests casos, juntament amb la multa hi pot haver diferències salarials i de cotització que poden ser molt més rellevants que la multa.\nA les empreses que ja registren la jornada, animar-les a què ho segueixin fent per tal d’evitar les responsabilitats legals, i mantenir els registres ben documentats perquè en cas d’inspecció quedi clar el compliment d’aquesta obligació. L’arxiu de la documentació pot ser en format digital.\n5.- Qui pot presentar una denúncia a la Inspecció de Treball?\nLa denúncia a la Inspecció de Treball la pot realitzar qualsevol persona, és un dret públic reconegut a la normativa d’inspecció. El més habitual és que siguin els treballadors qui presenten les denúncies i, en algunes ocasions, els representants legals. Les matèries més usuals de denúncia són possibles incompliments de jornada, contractes laborals i irregularitats en cotització.\nAdvocat i exinspector de Treball i Seguretat Social\nL’obligació legal de registre de jornada no té excepcions, totes les empreses han de comptar amb aquest registre


L'urbà de Lleida ingressat al Vall d'Hebron per coronavirus, ja és a planta i evoluciona bé, tot i que amb suport d'oxigen\nPANDÈMIA LA LLUITA CONTRA LA MALALTIA\n“Segur que ens en sortirem ben aviat si tothom fa cas de les recomanacions”\nX. MADRONA/J. GRAU\nBerni Tamames, l’urbà de Lleida ingressat al Vall d’Hebron per coronavirus, ja és a planta i evoluciona bé, tot i que amb suport d’oxigen || “Vull enviar un missatge de fe i optimisme”\n© Berni Tamames ahir a l'habitació de l'Hospital Vall d'Hebron on està ingressat.\n“Evoluciono bé, encara amb suport d’oxigen, però ara que ha passat el pitjor el més important és no córrer. Vull enviar un missatge de fe, esperança i optimisme perquè aquesta situació es pot superar i si tothom fa cas de les recomanacions, aviat en sortirem, d’aquesta.” Amb aquestes paraules a SEGRE, l’agent de la Guàrdia Urbana de Lleida i exjugador de bàsquet Bernardino Berni Tamames va voler agrair totes les mostres d’afecte que ha rebut des que va ser ingressat a l’UCI de l’Hospital Vall d’Hebron de Barcelona el 17 de març després de donar positiu per coronavirus.\nTamames, que ja és a planta des de dijous passat, assegura que mai ha deixat de lluitar. “Potser haver fet esport i estar en forma m’ha ajudat a superar una situació crítica, però si jo he pogut qualsevol pot fer-ho també”, va indicar l’agent, de quaranta-sis anys.\nReconeix haver-se “emocionat” amb les mostres de suport. Va voler també elogiar el personal sanitari. “És increïble, estan desbordats i ho afronten amb una professionalitat impressionant. Igual que els companys i a tothom que li toca treballar”.\nEl moment més dur va ser estar incomunicat a l’UCI. “Només un familiar rebia notícies a comptagotes, però no podia parlar amb ningú. Patia molt pels que patien per mi.” I confia que tots aprenguem la lliçó. “Aquestes coses passen per alguna cosa. És un toc d’atenció. Som més vulnerables del que pensem i hem de valorar que cada moment de la vida és extraordinari.”\nSalut fa proves a tots els policies locals de Lleida amb símptomes\nBerni Tamames va ser el primer urbà de Lleida que va donar positiu per coronavirus, però després, com va avançar aquest diari, cinc policies locals més van contreure la malaltia. Arran d’aquests casos, i després de diverses gestions de la Paeria, el departament de Salut ha començat a fer proves de coronavirus a tots els urbans de Lleida que presenten símptomes. Així ho va anunciar ahir l’alcalde, Miquel Pueyo, en una visita a la caserna de la Urbana. El primer edil va explicar als agents que, “després d’insistir constantment perquè el departament de Salut donés prioritat a la realització de proves als policies que tinguin símptomes”, a partir d’ara es duran a terme totes les que encara no s’han fet. L’alcalde va afegir que la major part del material de protecció amb què compta la Guàrdia Urbana s’ha aconseguit “gràcies a la generositat d’empreses i consultoris de Lleida”, la qual cosa demostra que la capital del Segrià “és una ciutat compromesa i solidària”.\n10.Nou descens dels contagis a Lleida, amb 28 casos més i una defunció\n1. Es reprenen les obres de millora de la xarxa d'aigües de Bonaire\n2. Reactivació del procés per al nou POUM després de l'estat d'alarma\n3. Cent anys del Mercat del Pla\n4. Unes 900 famílies\n5. La delinqüència baixa a “pràcticament zero” al Solsonès, segons Interior\n6. Peixos atrapats a la central de la Pobla\n7. La Seu reduirà el consum d'electricitat un 64% instal·lant enllumenat led\n8. El barri de Miralsot estrenarà depuradora d'aquí a tres mesos\n9. Mequinensa entrega més de 4.000 mascaretes\n10. Els jutjats només permetran passar testimonis i acusats amb cita prèvia


agost | 2017 | ..:: Rosa Mª Masana i Ribas::..\nPortada > 2017 > agost\nLes vacances d’estiu de l’any 1973\nL’any 1973 havia finalitzat el segon curs de la carrera d’infermeria -aleshores ajudant tècnic sanitari (ATS)- a la Residència Sanitària Vall d’Hebron i durant les vacances d’estiu vaig anar a Suïssa i m’hi vaig quedar una temporada a treballar. Els primers dies al país em vaig ocupar d’atendre al seu domicili una senyora perquè la seva cuidadora tenia tres dies de festa. Durant la convivència en aquell espai de temps vam tenir ocasió de dur a terme llargues converses, totes molt interessants, perquè ella tenia experiència de vida i havia viscut situacions colpidores. També havia treballat a l’OMS. En dir-li que el dilluns següent aniria al Centre Médical de Genolier perquè mitjançant la informació que em va lliurar la universitat, sabia que necessitaven una ajudant d’infermeria. Em va comentar que aquest centre hospitalari era el millor que hi havia a Suïssa. “Si hi pots treballar, hi estaràs molt bé”, em va assegurar.\nLa sorpresa, però, va ser que el dilluns al matí ella mateixa va trucar a l’hospital i va demanar de parlar amb la directora d’infermeria. Vaig poder escoltar com la informava de mi i li feia saber que aquell dia mateix l’aniria a veure. Vaig interpretar aquella conversa telefònica com una recomanació a la directora.\nTríptic amb informació del centre (1973)\nL’hospital era a 25 quilòmetres de Ginebra i per anar-hi s’havia d’agafar un tren de muntanya preparat per transportar esquiadors, amb un espai reservat per posar-hi els esquís. L’estació on vaig baixar era a tres quilometres de la clínica i, si no es tenia cotxe, el camí s’havia de fer a peu, de manera que, mentre caminava, anava fent amb el dit el senyal d’autoestop. Al cap de poc es va aturar un cotxe luxós, hi vaig pujar i amb l’equipatge a la falda vaig dir a l’home que el conduïa. “Je me tourne vers le Centre Genolier pour une occupation d’aide infirmière.” “Sí, n’estic al corrent”, em va respondre en francès.\nDors del tríptic, 1973\nEn el moment d’entrar a la recepció algunes persones el van saludar molt afablement: “Bonjour, monsieur! Bonjour monsieur Petitmermet!” El senyor em va acompanyar al despatx de la directora d’infermeria, va entrar ell sol i va dir-me que m’esperés. Més endavant vaig saber que el senyor Petitmermet era el director de la clínica.\nLa cap d’infermeria em va fer diverses preguntes i li vaig resumir el meu currículum professional de vuit anys d’experiència hospitalària i també li digué que a primers d’octubre feria el tercer curs d’infermeria a l’Hospital de Bellvitge de Barcelona. Em va preguntar quan volia començar i li vaig respondre que l’endemà, si els anava bé. Va telefonar a una persona que em va ensenyar tots els departaments del centre i em va presentar algunes persones, dient-los que era aide infirmière. També m’acompanyà al costurer perquè m’emprovés l’uniforme.\nTot seguit vam anar a una habitació que era la que havia d’ocupar durant l’estada en aquest centre. Era a la planta baixa de l’edifici. La cambra estava molt ben equipada i disposava de grans portes de vidre corredisses que donaven a un jardí de gespa. Vaig pensar que s’havien equivocat d’habitació, però no, perquè al cap de poc una senyora va venir a portar-me quatre uniformes blancs i un distintiu amb el meu nom en groc, color que indicava que era ajudant d’infermera. Aquest recinte estava pensat per a pacients de cirurgia cardíaca.\nLa unitat d’infermeria\nA les vuit del matí ja era a la unitat i em va rebre la infermera madame Sutter, supervisora general de l’hospital. Anava impecablement uniformada, tenia un tarannà de persona distingida i amb dots de tracte personal. Va mostrar un gest consistent a situar les mans una mica alçades i caigudes cap endavant, mentre s’acostava per llegir el meu nom a la targeta d’identificació que portava penjada i em diu, allargant les síl·labes: “Mademoiselle Masana, je vais vous montrer comment les lits sont faits en technique suisse.” Anem a una habitació i fem el llit, els llençols completament estirats i les cantoneres fetes d’una manera que no es desfan. Una mica sorpresa, em diu en francès: “Senyoreta Masana, vostè ja sap fer els llits correctament.” Li vaig respondre que sí, que hi tenia pràctica.\nLes companyes de feina em van explicar que aquest centre va ser construït per una associació de banquers i en principi acomplia les funcions de clínica de repòs, per fer-hi tractaments antiestrès, cures d’aprimament i servei de rehabilitació, però que actualment estava equipat per atendre-hi malalts de cardiologia. Tots els pacients rebien els serveis professionals d’una dietista i d’una psicòloga, que, aquesta, a més els organitzava activitats de caràcter social.\nLa reina Maria Josep (1906-2010)\nMadame Sutter, el segon dia de feina, em va dir: “Mademoiselle Masana, pouvez-vous accompagner la reine au restaurant. Elle est dans la chambre numéro …” Vaig entendre només que havia de pujar una senyora al restaurant i el número d’habitació. Entro a l’habitació i li dic: “Bonjour, madame, je suis Rosa Maria, aide d’infermerie. Je viens l’accompagner au restaurant.” Vaig ajudar-la a asseure’s en una cadira de rodes i ella em va demanar que li donés una petita manta per tapar-se les cames, un llibre i una pamela.\nEl restaurant era magnífic. Hi havia rams de flors i safates amb fruita, però el més espectacular era una terrassa plena de para-sols des d’on es veien els Alps amb el Montblanc que destacava. El maître del restaurant va venir a rebre’ns a l’entrada del menjador i va dir que m’avisaria quan volgués tornar.\nMadame Sutter em preguntà: “Vous avez déjà monté la reine au restaurant?” Li vaig respondre que sí. Sortosament, a la unitat hi havia Laura Santamaria, una infermera catalana, a qui vaig preguntar:\n-Què m’ha dit madame Sutter? Utilitza una paraula que no entenc.\n-Que si has acompanyat la reina al restaurant.\n-La reina, dius? Quina reina?\n-La reina Maria Josep d’Itàlia -va respondre.\nPer un moment vaig pensar que m’estava fent la típica broma de principiant. Però no, era veritat. Es tractava de la reina Maria Josep d’Itàlia, filla del rei Albert I de Bèlgica i d’Isabel de Baviera. Estava casada amb Humbert II d’Itàlia, d’aquí que li diguessin reina d’Itàlia. En el bloc Nobleyreal s’explica de manera molt detallada la biografia d’aquesta reina.\nSegons una nota de premsa publicada al diari El Punt de Girona del dia 20-1-201, entre d’altres aspectes relacionats amb la monàrquica, deia que M. Josepa de Savoia, filla dels reis de Bèlgica Albert i Elisabet, havia mort a l’edat de 94 anys el passat dissabte a Ginebre. Seria enterrada a França al costat del seu espòs Humbert II de qui ambdós van regnat a Espanya durant 27 dies.\nLa reina Maria Josep\nMadame Sutter em comenta que la reina li havia demanat que volia ser atesa per l’ajudant d’infermeria espanyola, de manera que me’n vaig ocupar fins que al final de la meva estada al centre. El primer dia que vaig tenir contacte amb la reina desconeixia que tingués aquesta condició i em vaig comportar amb normalitat, decisió i relativa rapidesa en fer-li les tasques que calia fer, era el meu tarannà. Possiblement com que la reina tenia un tarannà força actiu i sempre estava ocupada llegint o escrivint, devia valorar que l’hagués atès amb diligència i amb un tracte planer. Dic això perquè un dia vaig observar com un matrimoni l’anomenava Sa Magesté i li feia reverències. Desconec amb quin grat ella acceptava aquest tracte adulador, però realment era carregós. El motiu pel qual la reina estava ingressada allà era per recuperar-se d’una lesió de genoll de resultes d’un accident de cotxe. A l’habitació hi tenia una fotografia del vehicle sinistrat en què viatjava i, veient-lo, semblava impossible que s’hagués pogut salvar.\nCada dia ajudava la reina a prendre un bany de 25 minuts a la banyera, amb aigua enriquida amb extracte d’algues, després l’acompanyava al servei de rehabilitació, també al restaurant, i de vegades li servia les safates de la dieta a l’habitació. Algunes vegades rebia visites que es quedaven a sopar amb ella. Un dia que tenia festa em van dir que l’havien anat a visitar el rei Balduí de Bèlgica i la reina Fabiola. En una altra ocasió, a diversos pacients se’ls veia entusiasmats i s’arreglaven com si haguessin d’assistir a una festa. El motiu era que la reina tenia previst donar-los una conferència al mateix hospital.\nUna senyora, crec que es deia Gautier, va voler imitar la reina, que escrivia les memòries de la seva estada a la clínica, tot adjuntant-hi fotografies. Així, la senyora Gautier em va demanar si podia fotografiar els directius i treballadors del centre i ho vaig fer. Posteriorment vaig donar-li el rodet per revelar. La tasca de fer de fotògrafa va ser una experiència gratificant perquè tothom estava content de formar part de les memòries de la reina o de l’esposa d’un banquer, com era el cas de la senyora Gautier.\nRosa M. Masana a l’habitació de la reina d’Itàlia al Centre de Genolier l’any 1973. (Imatge inclosa a la memòria de la clínica i obsequi de la reina)\nLes relacions amb altres pacients\nDels pacients que vaig atendre al centre, podria dir que de tots tindria material per explicar-ne alguna cosa, perquè alguns tenien un caràcter força peculiar. Cap d’ells era com d’altres pacients que havia conegut. En aquesta clínica no es podia dir que els pacients fossin passius, ben al contrari, perquè eren ells qui decidien la majoria de vegades el tipus d’assistència que volien rebre. Es notava que eren persones avesades a prendre decisions. Cal destacar, de tota manera, la bona disposició a l’agraïment quan se’ls podia satisfer els seus desitjos. El tema de les relacions entre companys de feina, excursions i sortides lúdiques seria un altre tema força bonic d’explicar, però ens allunyaríem del tema central d’aquest relat.\nÉs força curiós que a mitjans de juliol em sentís motivada per escriure una crònica titulada “Comunicació emocional” referent a una experiència viscuda a Taizé mentre hi estava amb la Maria Lluïsa Garcia-Cascón i una altra amiga. Des de llavors, l’any 1973, només ens havíem vist una vegada, quan ella treballava d’infermera a l’aeroport de Barcelona.\nLa setmana passada vaig tornar a tenir necessitat d’explicar unes vivències a la clínica Genolier de Suïssa aquell mateix any. Mentre ho escrivia, sovint em venia al pensament la Maria Lluïsa, perquè va ser ella qui em va invitar anar a passar uns dies a casa seva, amb la sort de poder treballar una temporada d’ajudant d’infermera.\nDoncs ahir al vespre em va trucar la Marisa Calsina, una amiga que també havia treballat amb la Maria Lluïsa, i em donà la colpidora notícia que la Maria Lluïsa havia mort a Cadaqués, en concret el dia 4 d’agost del 2017.\nEstic sorpresa, tinc aquesta sensació, que dos fets així estiguin vinculats. El divendres dia 4 d’agost vaig estar força absorbida relatant vivències molt relacionades també amb la Maria Lluïsa i mentrestant ella vivia les darreres hores de la seva vida. I ara ja no hi puc fer res, com tampoc ho he fet fins ara; només recordar la Maria Lluïsa amb gratitud, vitalitat i espiritualitat.\nAdjuntem un retall del diari El Punt del dia 20 de gener de l’any 2001 que parla de la defunció de la reina Maria Josep.\nEl Punt, any 2001. Defunció de la reina d'Italia


El Lead Time, un factor clau per a la teva competitivitat | Pro Optim Blog\nUn dels pilars de Lean Manufacturing és la reducció del temps que transcorre entre que un client demana el producte fins que el rep, o Lead Time.\nEl Lead Time és un dels indicadors dels sistemes de producció més importants i més utilitzats per a la implementació de processos productius, ja que gràcies a ells es poden establir cicles de millora contínua dins del sistema de producció, a més, el Lead Time també s’utilitza com a paràmetre per conèixer la viabilitat de certs processos.\nEls Lead Times ajuden a establir cicles de producció i distribució estables per adaptar-se al cicle de comanda del client, i conèixer les possibilitats de millorar d’aquests processos en quant a la seva eficiència i productivitat. Un bon control del Lead Time i la gestió correcta poden aportar molts beneficis a l’hora d’optimitzar els processos productius i l’atenció de les comandes dins de la gestió d’inventaris.\nÉs important trobar un equilibri. Estocs i temps d’espera són desaprofitaments (per al Lean concepte Muda), i com a tal, cal eliminar-los. Es tracta que els materials, documents o persones avancin sense desaprofitaments ni incidències, per reduir el Lead Time i com a conseqüència poder satisfer les necessitats del client. Per això, hem d’evitar estocs innecessaris i reduir el circulant, ja que si reduïm el Lead Time, recuperarem abans la inversió.\nPerò no ens quedem aquí: Es tracta de reduir el Lead Time de tota la cadena de valor: desenvolupament de producte, industrialització, aprovisionaments, estocs sense esperes, vendes, administració…\nEl temps és clau per reduir els costos i millorar la productivitat de la teva empresa i són la base per aconseguir aquests nou canvis:\nReduir els terminis de producció, passant de grans lots a altres lots més petits. Menys temps, menys estoc i menys cost.\nImplantar canvis ràpids de productes i preparar les màquines amb SMED\nEliminar sobreproducció, i les tasques no necessàries\nEliminar temps d’espera\nEliminar transports innecessaris, o trajectes llargs que es poden escurçar\nSobreprocessos, on el temps de cada activitat s’estudia i es pot eliminar o reduir\nReduir estocs en estar els productes immobilitzats esperant a ser utilitzats\nEliminar moviments innecessaris, amb una gran reducció de temps\nEliminar el material defectuós, ja que cada peça defectuosa suposa pèrdues de temps.\nAvantatges de tenir un Lead Time curt\nAvantatge competitiu: Tenir un Lead Time curt permet lliurar la comanda al consumidor de manera més ràpida, fet que es converteix en un important avantatge competitiu, ja que posiciona aquesta empresa per sobre dels seus competidors quant a temps de producció, distribució i entrega .\nReducció d’inventaris: Un altre avantatge que ofereix tenir un Lead Time curt és la reducció d’inventaris. Després de les millores del Lead Time s’adquireix una capacitat de resposta més gran davant les comandes i passa a ser innecessari tenir grans quantitats d’articles en estoc.\nSentiment de necessitat de millora contínua i de resolució de problemes: En tenir un Lead Time reduït, els problemes surten abans a la llum, per tant, la capacitat de resposta és més gran. A més, en un continu procés de millora com ho és la reducció del Lead Time, s’inculquen valors de continu aprenentatge i millora contínua per arribar a optimitzar al màxim el rendiment.\nMillora la productivitat de la teva empresa. El temps és la clau. I és determinant a l’hora de reduir el lead time i aconseguir millorar la productivitat i la competitivitat de la teva empresa i la satisfacció dels teus clients. A Pro Optim ens comprometem amb els resultats, La teva empresa necessita aprofitar el temps per ser més competitiva? T’ajudem.