Wikiloc - 170202 Muntanyes de Prades. Alforja-Portell Embut-Arbolí-Molí Recó-Coll d'Alforja-Sant Antoni-Alforja trail - Alforja, Catalunya (España)- GPS track\n170202 Muntanyes de Prades. Alforja-Portell Embut-Arbolí-Molí Recó-Coll d'Alforja-Sant Antoni-Alforja 59\n170405 Recorregut Cursa 'Trail Alforja' 2016. amb petita retallada final (Hiking) Alforja - el Nassot - la cova del Baleta - Alforja (Hiking) 170504 Entrenament recorregut 'Trail Alforja 2017'. Circuit expres (Hiking)\nPer veure les fotos d'aquesta caminada aneu al següent enllaç : A l'Arbolí pel portell de l'embut i tornada pel coll d'Alforja 02-02-17 VALORACIÓ GLOBAL : Seguim les indicacions de l’Arbolí pel Portell de l’Embut ( wpt 02 ). En arribar al poble ( wpt 03 ) entronquem amb el GR 7 que ja no deixatem fins el Coll d’Alforja ( wpt 06 ) on agafem una pista que davalla suaument. Ens desviem per visitar l’ermita de Sant Antoni ( wpt 07 ) tornant a la pista que ens durà fins el cotxe. Ruta fàcil per persones acostumades als generalment petits desnivells de les muntanyes tarragonines. Aquesta en concret es pot fer perfectament sense ajut electrònic per la abundant senyalització i retolació. Boira matinera des del Portell de l'embut .... APROXIMACIÓ : Deixem el cotxe a la vora de la C-242 en un gran aparcament abans de la rotonda Alforja –Vilaplana ( wpt 01 ). Podem entrar al laberíntic Alforja i anar a trobar el camí de Sant Antoni. Quan veiem un pal indicador o a la mateixa ermita podem deixar el cotxe i començar a caminar. Ens estalviem més d’un quilòmetre. ORIENTACIÓ i GPS : ( Molt fàcil) Perfectament senyalitzat o retolat a totes les cruïlles. La senyal no rebota en cap lloc DIFICULTAT FÍSICA : ( Fàcil ) DIFICULTAT TÈCNICA : ( Molt Fàcil ) Molí del Racó ( GR 7 ) .... PASSOS PERILLOSSOS : ( Cap ) DESCRIPCIÓ : Els waypoints marquen els llocs més característics de la ruta. TIPUS de CAMÍ : Des del Coll d’Alforja ( wpt 06 ) caminem per pista, la resta corriols. Només xafem asfalt als nuclis urbans. COBERTURA GPS i MÒBIL : Tema GPS sense problemes. Movistar amb cobertura. Grup al Coll d'Alforja .... MENJAR : Em dinat a la Peirona de Vilaplana. (977 815171). Tracte familiar i bon menjar. Menú feiner de 12€ . Tanca els dimarts. A l’Arbolí avisant, obren el refugi AIGUA : A l’Arbolí ( wpt 03) i a l’ermita ( wpt 07 ) en trobem. DADES TÈCNIQUES : El GPS en dona 626+. El track pujat, està passat pel sedàs del Garmin Connect ( 658+ ). Temps en moviment 4 hr 01’ POSSIBLES VARIANTS : Qualsevol canvi allarga molt la ruta. Una bona opció és apropar-nos a Puigcerver. Ermita de Sant Antoni ..... BIBLIOGRAFIA : Ed. Piolet té cartografia del Montsant. NOTA : Quan faig la valoració de la dificultat d’una ruta, sempre em refereixo a la part tècnica. La física, al menys per a mi, són uns números que tothom te que adaptar al seu estat de forma. Malgrat tot, crec que no hi ha una “fórmula màgica” d’us universal que elimini la visió subjectiva. Comentaris enfocats a l’ús de GPS. Així en lloc d’estendre’m en una llarga descripció del recorregut intento donar la suficient informació, amb ajut de les fotos, per a que el lector sàpiga el que es trobarà el dia que faci la ruta.\n170202 Muntanyes de Prades. Alforja-Portell Embut-Arbolí-Molí Recó-Coll d'Alforja-Sant Antoni-Alforja https://www.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=16295036 Regards,


_01 BANC MUNDIAL\nEl Banc Mundial és un grup de cinc organitzacions internacionals responsables de proveïr finançament a estats per a projectes de desenvolupament i de reducció de la pobresa i per a promoure la inversió internacional. No en va el lema del Banc Mundial diu: “El nostre somni: un món sense pobresa”. De cadascuna d’aquestes organicismos en forma part la majoria dels estats del món -entre 170 i 187, depenent de quina de les organitzacions particulars del Banc es tracti-.\nCom el Fons Monetari Internacional, va ser ideat a la Conferència de Bretton Woods, celebrada l’any 1944, a les acaballes de la Segona Guerra Mundial, i va començar les seves operacions al cap de dos anys, el 1946. De fet, totes dues institucions estan estretament vinculades i tradicionalment han actuat de manera conjunta a molts dels països on han intervingut.\nEs va crear amb l’objectiu de proveir finançament públic a aquells països que, donada la seva situació de crisi o de pobresa, no disposen de prou estalvi intern per finançar les inversions que han d’impulsar el seu desenvolupament econòmic i que, per les mateixes raons, tampoc són prou atractius per atreure la inversió privada internacional.\nLes activitats del Banc Mundial, avui dia, estan concentrades als països pobres i emergents i estan enfocades, prioritàriament, a la millora de l’educació, l’agricultura i la indústria. Les institucions del Banc Mundial concedeixen préstecs tous -amb interessos baixos i terminis de devolució a molt llarg termini- als països membres. A canvi, exigeix als governs dels països beneficiaris que realitzin certes polítiques, com ara promoure la democràcia i combatre la corrupció.\nDonada la seva proximitat institucional i ideològica amb el FMI, a partir dels anys vuitanta el Banc Mundial es va sumar al gir neoliberal protagonitzat pel Fons. Per això, a més d’exigir contrapartides polítiques i institucionals, sovint va vincular el seus crèdits a les condicions pròpies del nou paradigma econòmic: l’equilibri pressupostari i la reducció de la despesa pública, o la privatització del sector públic.\nEls vots de cada país són proporcionals a la seva quota, és a dir, del capital que aporten a les diferents institucions del Banc Mundial. La quota de cada país depèn del seu pes en l’economia mundial i, donat que aquest pes varia amb el temps, es revisen les quotes -i els vots- de cada país de manera periòdica.\nAvui, els Estats Units controlen el 16.39% dels vots; Japó el 7.86%, Alemanya 4.49%, França 4.30%, Itàlia 4.30% i la Gran Bretanya el 4.30%. En contrast 24 països africans controlen junts només el 2.85% del total. Aquest sistema de vot garanteix que el Banc Mundial estigui controlat principalment pels països desenvolupats, mentre que els seus clients són principalment els països pobres i emergents.\nLes decisions normals requereixen una majoria del 70% dels vots. Però les decisions més importants necessiten una majoria “superqualificada” del 85% dels vots. Donat que els Estats Units és l’únic país que té més d’un 15% dels vots, a la pràctica disposen de poder de veto sobre totes les decisions importants: és impossible assolir una majoria del 85% sense la seva participació.


Fotografia matemàtica 2013 - cccbeducacio.org\nCarretera Sanson, 81, Sant Feliu de Llobregat\nAquest és el IV Concurs de Fotografia Matemàtica que organitzem a l'escola. Hi participen alumnes de Primària a Batxillerat en 4 categories diferents (Cicle superior de Primària, 1r cicle d'ESO, 2n cicle d'ESO i Batxillerat).\nAlgunes de les fotografies s'han treballat amb el programa Geogebra a la classe de matemàtiques de 4t d'ESO. En aquests casos s'inclou una captura de pantalla de les corbes generades.\nFan de jurat del concurs els membres de la comissió TAC, professors de matemàtiques i professors de ciències de l'escola. La foto que resulta guanyadora de cada categoria participa en el XIVè concurs de fotografia matemàtica de l'ABEAM (Associació de Barcelona per a l'Estudi i Aprenentatge de les Matemàtiques). L'entrega de premis es fa coincidir amb l'entrega de premis de poesia de la Diada de Sant Jordi.\nLlistat de títols i autors\nEntrega de premis (Finalistes i guanyadors)\nFotografia biològica 2019\nAmb els ulls oberts de Bat a Bat (2019)\nFOTOGRAFIA BIOLÒGICA 2017\nFOTOGRAFIA BIOLÒGICA 2015


Catalunya ha registrat fins aquest dijous 666.051 casos confirmats acumulats de coronavirus des de l'inici de la pandèmia -615.750 amb una prova PCR o test d'antigens--, 1.269 més que en el recompte de dimecres, ha informat la Conselleria de Salut de la Generalitat a través de la seva pàgina web.\nLa xifra total de morts se situa en 22.046, 18 més que els registrats el dimecres: 14.026 en hospital o centre sociosanitari, 4.563 en residència, 1.176 en domicili i 2.281 que no són classificables per manca d'informació.\nQuant als pacients ingressats actualment, la xifra se situa en 1.227, que són 57 menys que en l'últim recompte.\nUn total de 410 pacients es troben ingressats en unitats de cures intensives (UCI) de centres públics i privats, 13 menys que en el balanç anterior.\nLa velocitat de reproducció de la malaltia (rt) baixa a 0,84 i el percentatge de positivitat dels test d'antígens i PCR se situa en el 4,82%, mentre que la incidència acumulada en els últims 14 dies és de 227, 66 per cada 100.000 habitants.\nLa taxa del risc de rebrot ha baixat: dimecres arribava a un nivell de 195 i 24 hores després està en 191.\nA les residències de gent gran hi ha hagut fins ara 34.373 persones que han donat positiu, de les que 8.817 han mort i 11 es troben actualment ingressades.\nCatalunya ha administrat la primera dosi de la vacuna contra la coronavirus a un total de 2.300.201 persones des que va començar la campanya de vacunació -1.085.751 ja tenen la pauta completa--: s'han administrat 57.689 primeres dosis en les últimes 24 hores.\nEn percentatges, s'ha vacunat en primera dosi al 29,4% de la població catalana, de la qual un 13,9% ja té la pauta completa de vacunació i, per tant, gaudeix d'immunitat enfront de virus.


Vols barats de Santiago de Compostela a Santander des de 159 € a Iberia\tSi agafes un dels nostres vols barats a Santander trobaràs una ciutat burgesa que combina un acurat paisatge urbà amb meravelloses platges i amplis espais verds típics del nord d'Espanya. Ordenada al voltant d'un gran…\nVols barats Santander Santiago de Compostela-Santander\nNecessitem que ens indiquis les dates concretes del viatge per poder mostrar-te els preus per a aquest trajecte. Vols barats de Santiago de Compostela a Santander (SDR) de Santiago de Compostela a Santander Santiago de Compostela-Santander, Espanya On et portem?\tSi l'origen i la destinació són a Espanya, se't mostrarà l'opció de "família nombrosa". Si, a més, esculls com a origen o destinació algun punt de les Illes Canàries, les Illes Balears o Melilla, se't mostrarà l'opció de "resident" en alguna d'aquestes regions. I, si el vol és entre Madrid i Barcelona, s'activarà l'enllaç de "Buscar Pont Aeri".\nConsulta l’oferta de vols de Santiago de Compostela a Santander i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Santiago de Compostela a Santander. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Santiago de Compostela a Santander fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


TICPadrins | Pirineuweb\nolga\ton 5 febrer 2010\nJa he acabat el projecte final del màster! Em queda defensar-lo virtualment davant d’un “tribunal” i prou. Això rai!\nAquest projecte era un gran repte, i amb tot el que ha passat pel mig, encara més. Estic contenta amb el resultat i d’haver pogut fer la vida més agradable i amena als padrins de la residència, almenys per uns dies. Ha estat un gust treballar amb l’animadora de la residència, l’Adelaida. Sense ella no hagués sortit tot tant bé.\nAra a veure si li podem donar continuïtat. L’altre dia fent l’avaluació amb els padrins vam preguntar-los si ho volien repetir i cada quan. La majoria van dir que si, cada setmana!!! Per fer-ho, però caldria disposar d’ordinadors i trackballs gegants. Almenys mitja dotzena, perquè sinó hi ha baralles. Això d’esperar que els toqui el torn, alguns no ho porten massa bé! ;)\nA veure si tinc algun moment per subtitular els vídeos.\nWeb del projecte: http://www.pirineuweb.com/master/pf\nBloc del projecte: http://ticpadrins.blogspot.com\nEl projecte està sota una llicència creative-commons.\nTag: Pallars, Sort, TIC, UOC\nPrevious: Previous post: Prezi\nNext: Next post: Dita en anglès\n2 Replies to “TICPadrins”\nLa lectora corrent\t 5 febrer 2010 at 20:20\nOlga, volia deixar un comentari en el bloc dels padrins i padrines del Pallars, però no trobo la manera com s'ha de fer perquè allò que escric es publiqui. Si clico a "visualització prèvia", no passa res; i si clico a "comentari de l'entrada", em desapareix el text que he escrit. (En alguns altres blocs també m'ha passat alguna vegada.)\nOlga\t 6 febrer 2010 at 8:36\nEts la segona persona que em diu que té problemes amb els comentaris. Deu ser cosa de la plantilla. Miraré d'arreglar-ho.


Actes de Setmana Santa 2019 a l´Arboç\nLa vila de l’Arboç celebra la tradicional Setmana Santa amb un intens programa d’actes que comença el proper dimarts 9 d’abril amb la Celebració Comunitària de la Reconciliació i continuarà el proper divendres 12 d’abril a les 8 del vespre amb la celebració de la Festivitat dels Dolors.\nEl diumenge 14 d’abril, Diumenge de Rams, tindrà lloc al Sagrat, a les 12:30 h, la tradicional benedicció de Rams i, seguidament, l’Eucaristia de Passió a la Parròquia. Dimarts Sant, 16 d’abril, els joves de l’Arxiprestat realitzaran un Via-Crucis des de Llorenç del Penedès fins al Papiolet.\nDivendres 19 d’abril: Divendres Sant, a les 8 del matí, el Via-Crucis acompanyat pels Pretorians Armats de l’Arboç transcorrerà pels carrers de la vila, a les 8 del vespre a la Parròquia, el solistes de la Coral Polifònica de El Vendrell interpretaran el cant Stabat Mater de Pergolessi, i, seguidament, tindrà lloc la processó pels carrers de l’Arboç, que conclourà amb la representació de la Moixiganga de L’Arboç, interpretada per l’Elenc Artístic Arbocenc i que comptarà amb la participació del grup de grallers “Els Cofins”. Diumenge Sant, 21 d’abril, el grup de Caramelles de l’Arboç cantarà aquestes tradicionals cançons pels avis de l’Hospital de Sant Antoni Abat i, desprès, pels carrers de l’Arboç.\nTots els actes han estat organitzats per la Parròquia Sant Julià de l’Arboç, la Confraria de la Mare de Deu dels Dolors, el Cos de Portants del Sant Crist i els Pretorians Armats de l’Arboç amb la col·laboració de l’Ajuntament de l’Arboç.


Finançament autonòmic: Soprèn i no sorprèn\nNo s'ha d'afegir gaire per entendre l'embolic en què està el finançament autonòmic i comprendre de què parlem quan es reivindica un millor tracte fiscal\nDissabte, 03/03/2018 | Actualitzada 05/03/2018 - 17:29\nEl Consell General d’Economistes que presideix el català Valentí Pich acaba de treure una publicació, encarregada a Antonio Pulido San Román, catedràtic d’Econometria a la Universitat Autònoma de Madrid i director del Centre de Predicció Econòmica (Ceprede), i Julián Pérez García, director del Departament d’Economia Aplicada de la Facultat d’Econòmiques de la mateixa universitat, sota el títol de Riesgos e incertidumbres de futuro de la Economía Española. És curiós que el consell, bastant present en els mitjans per visualitzar entre altres coses les disparitats fiscals entre autonomies i els excessos de pressió fiscal catalana, no hagi aconseguit que es presti atenció a un capítol bastant notori del treball.\nEfectivament, el text conté una anàlisi de riscos al voltant del procés secessionista, que identifica incerteses sempre a futur, mai provades, com admeten en les dades, en les seves fases més dures, amb creixements a Catalunya per sobre d’Espanya. I computa sorprenentment l’efecte directe, i indirecte, que suposaria per a Catalunya un finançament com el de les comunitats forals. Traslladat el canvi que això comportaria al consum privat, permet als autors estimar, a través de les taules input-output interregionals, efectes directes amb un impressionant augment de 5,2 punts del PIB. L’estudi es fa partint d’un dèficit fiscal, segons l’opinió de molts, fins i tot molt menor al real, ja que utilitza dades dels comptes regionals territorialitzats del Ministeri d’Hisenda. Aquests, com se sap, no són en realitat balances fiscals (encara que s’han apropiat del nom) i donen xifres molt per sota (la meitat) de les estimades a Catalunya, segons la metodologia de l’Institut d’Estudis Fiscals i dades de l’INE i IGAE.\nPassar d’un dèficit de 9.892 milions anuals a un superàvit de 10.477 suposaria, en allò que té a veure amb una estimació a la baixa, la creació de 201.683 llocs de treball a Catalunya. Els autors estimen que de l’alça de 5,2 punts s’hauria de restar per menys importació a Catalunya de les comunitats empobrides, cosa que podria reduir l’alça a la meitat. Però al seu torn el càlcul no compta amb la substitució d’aquestes exportacions catalanes ni l’empenta exterior que l’augment de renda i ocupació a la comunitat podria suposar per a una economia avui en superàvit comercial, de manera que els efectes indirectes que disminueixen l’augment del 5,2 punts s’han de prendre amb més cautela. En qualsevol cas, les xifres impacten i revelen el drama que viu l’economia catalana i l’explicació que l’Estat es tanqui en banda contra el pacte fiscal. Un pacte generador de pèrdues de PIB en la majoria d’altres comunitats –segons el volum de la subsidiació que reben–, encara que l’impacte global per a Espanya com un tot és gairebé nul.\nCrec que no s’ha d’afegir gaire més per entendre l’embolic en què està el finançament autonòmic actualment, i comprendre de què parlem quan es reivindica un millor tracte fiscal. Pot sorprendre alguns el resultat del còmput econòmic, però el que no pot sorprendre és la seva lectura política.\nTemes: Finançament autonòmic Autonomies Balances fiscals


A BORD DE L'ALZINA - ALZINAIRES: Més greuges comparatius.\nMés greuges comparatius.\nAmb aquest títol un tant agressiu m'estic referint a totes aquelles qüestions legals que podrien considerar-se absurdes, incoherents, desmesurades, obsoletes, mancades de sentit i en certa mesura injustes.\nTenim l'exemple del Reial Decret 1434/1999 de dia 10 de setembre, que estableix els reconeixements i inspeccions de les embarcacions d'esbarjo per tal de garantir la seguretat de la vida humana a la mar. Aquest és l'esperit amb el que fou redactat, però com de costum la norma obvia la singularitat de la flota de barques clàssiques i en aquest cas fins i tot la penalitza.\nEl seu àmbit d'aplicació afecta a tots els vaixells inscrits a les llistes sisena i setena, però no de la mateixa forma en funció del material amb el que estiguin construïts.\nPer tal d'estalviar-vos la seva tediosa lectura, bastarà que centreu la vostra atenció en l'enunciat de l'apartat C de l'article tercer:\n"Reconeixements intermedis. A més del que disposa l'apartat anterior (...), estaran obligades a realitzar un reconeixement intermedi en sec entre el segon i el tercer any del període establert (cinc anys), per a comprovar l'estat de manteniment de l'equip i del bastiment, les embarcacions registrades a la llista sisena d'eslora major o igual a sis metres, i les embarcacions registrades a la llista setena d'eslora major o igual a quinze metres.\nEstaran també obligades les embarcacions inscrites a la llista setena d'eslora major o igual a sis metres, sempre que el bastiment sigui de fusta."\nAixò vol dir que l'Alzina (8,45 metres d'eslora), que passà la seva primera inspecció el dia 4 d'agost de 2008, s'haurà de sotmetre a una nova revisió el 4 de febrer de 2011, mentre que la resta de barques de la mateixa eslora construïdes amb d'altres materials diferents a la fusta no ho hauran de fer fins el 2013.\nA la tarifa cobrada per l'entitat que efectua la inspecció, s'hi han de sumar les despeses generades per l'avarament, i és per això que us parlava abans de penalitzacions absurdes. Són molts els armadors que es veuen afectats per aquesta circumstància, que sens dubte dissuadeix també als potencials compradors. És un gravamen addicional injustificat i un tractament diferencial envers el qual tal volta el col·lectiu de mestres d'aixa és el que més hi té a dir. Al cap i a la fi la norma gairebé qüestiona la seva vàlua professional.\nD'altra banda, en base a quins arguments o criteris discriminen els legisladors la fusta de la resta de materials?. O és més aviat el nostre ofici i els nostres mètodes artesans el que posen en dubte?. Són preguntes que no paro de formular-me i m'agradaria que em donessin una explicació prou sòlida, perquè si no és així, no existeix cap motiu per a discriminar d'aquesta forma tan gratuïta a tot un col·lectiu que contribueix de forma anònima en el manteniment del nostre patrimoni flotant. Estem parlant del sector privat que posseeix el noranta per cent d'unitats de la flota, i el nombre d'aquelles que superen els sis metres d'eslora i que no arriben als quinze ja he escrit abans que és força elevat.\nIgnoro quina és la via més adequada per a abordar aquest contenciós, tot i que la intueixo i no és precisament fàcil, ... ni àgil, motiu pel qual no ens en queda d'altra que menjar morena. En qualsevol cas, resultaria interessant adreçar consultes a les administracions responsables, tot just per escoltar o llegir el que són capaços d'argumentar.\nPensareu que sóc un il·lús, però n'estic convençut que guanyaríem el plet si ens assessorés un bon equip de missers.\nPublicat per Alzinaire a 22:45\nJoan 28 de gener de 2010 a les 1:28\nI si mirem per una altra banda, les embarcacions menors de sis metres es poden podrir de velles que mentre no canviïn d'amo no han de passar cap revisió. Tan absurd en el meu punt de vista son la una com la altra. S'hi hauria de trobar un punt mig, ni un període tan curt per uns ni tan llarg pels altres.\nAlzinaire 28 de gener de 2010 a les 23:26\nEncertada puntualització Joan.\nLes embarcacions d'eslores inferiors no estan subjectes a cap mena de revisió, però més valdrà que no en tornem a parlar d'aquest assumpte, no fos cosa despertem l'afany de recaptació que tant caracteritza a la nostra administració.\nAntoni Josep Munar Reus 31 de gener de 2010 a les 22:54\nAvui he dinat amb en Toni Domingo, na Glòria, na Carme Suàrez i en Joan Darder, principals dinamitzadors de l'Associació d'Amics de n'Agustina.\nSé que no ve al cas, però us explicaré en què consistia l'exquisit menú: llampuga crua adobada amb sal, pebre bo i llimadures de llimona, calamars de potera fregits i una fideuà que tomava d'esquena. Ingredients bàsics: brou de gerret, els sacarins dels calamars, tallades esmenugades de mussola i fesolets tendres.\nSigui el que sigui, durant el transcórrer de l'agradable tertúlia ha sorgit el tema de les inspeccions, ... i m'han comentat que pel fet de romandre inscrit a la llista vuitena, el llagut Agustina està subjecte a revisions anuals.\nAnònim 3 de febrer de 2010 a les 11:19\nA la fi xerram de coses sèries! I quan dius que és el proper dinar?\nAntoni Josep Munar Reus 3 de febrer de 2010 a les 20:20\nSi ha de ser tan bo com el d'aquest passat diumenge, m'apunto el primer de la llista.\nNo dubtis, Tomeu, que a l'apartat gastronòmic els alcudiencs ens porten un gran avantatge, seguits de molt aprop pels nostres col·legues gabellins i menorquins.\nCom és obvi, estem parlant de gastronomia marinera i recuperar receptes antigues o inventar-ne de noves també és una manera de preservar el nostre patrimoni, ... o al manco així és com penso.\nPer cert, això de la llampuga crua i adobada ja ho vaig sentir contar a un pescador de Cala Rajada durant el transcórrer d'una agradable revetlla, tot coincidint amb les festes de la Mare de Déu del Carme.\nSortides per Sant Sebastià


Francesc Armanyà 300 anys: la Il·lustració a la Tarragona del segle XVIII. Biblioteca Pública de Tarragona\nFrancesc Armanyà 300 anys: la ...\nimatge extreta de la Web de l'Arquebisbat de Tarragona\nDimarts 13 de novembre, a les 19 h: Conferència al Seminari de Tarragona\nDimarts dia 20 de novembre, a les 19 h: Conferència a la Reial Societat Arqueològica Tarraconense\nL'Arquesbisbe Francesc Armanyà, semblança biogràfica d'una gran personalitat (1718-1803), a càrrec de Roser Puig i Tàrrech, doctora en història moderna.\nDissabte 24 de novembre: Sortida cultural. Visita guiada a la Biblioteca-Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú. Amb la participació de Pere Marsé, President de l’Associació d’Amics de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer.\nDimarts dia 27 de novembre, a les 19 h: Conferència a la Biblioteca Pública de Tarragona.\nTarragona des de l’aire. Plànols i gravats al segle XVIII i XIX, a càrrec de Patricia Terrado, Investigadora Postdoctoral a l’Institut Català d’Arqueologia Clàssica.\nDimarts dia 4 de desembre, a les 19 h: Conferència i visita a l’antic claustre del convent franciscà a l'Arxiu Històric de Tarragona (Rambla vella, 30).\n"Exposició de la biblioteca personal de l’arquebisbe Armanyà."\n"Exposició de diversos exemplars de sermonaris escrits per de l’arquebisbe Armanyà, i una selecció bibliogràfica sobre el personatge."


Júlia Plana i Adrià Plana, nous Pubilla i Hereu de la Garrotxa - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Júlia Plana i Adrià Plana, nous Pubilla i Hereu de la Garrotxa\nL’honor de proclamar-se Pubilla i Hereu de la Garrotxa ha anat a parar aquesta nit cap a dos germans de Begudà. Júlia Plana i Adrià Plana han sigut elegits aquesta nit el nou Pubilla i Hereu de la Garrotxa. Els veïns del poble garrotxí han pres el relleu de Clara Gallego i Biel Taní, que van ser elegits Pubilla i Hereu de la Garrotxa el 2019, fa dos anys.\nA causa de la pandèmia, l’any passat no es van elegir nous representants de la comarca. L’acte ha comptat amb un caràcter festiu, com és habitual, i s’ha pogut seguir en directe, a través d’Olot Televisió.\nElena Diana i Joan Gallach, nous Pubilla i Hereu d’Olot


Els comitès d'empresa de Nissan han rebutjat aquest dissabte davant l'assemblea de treballadors la proposta de la direcció per a les plantes barcelonines que l'automobilística defensa tancar, després d'acabar aquest divendres sense acord la vuitena reunió de mediació entre els sindicats i la direcció convocada per la Generalitat.\nDes del comitè d'empresa, UGT, CCOO, Usoc i CGT han convocat a l'assemblea de treballadors aquest dissabte al matí a Montcada i Reixac (Barcelona) per explicar quina és la seva proposta després de finalitzar el període de consultes, segons un comunicat .\n"Han acabat de demostrar que el seu guió ja estava escrit i que el seu objectiu final no era altre que el que s'ha produït, no sense abans llançar el seu últim xantatge", han lamentat els sindicats, en referència a la decisió de l'empresa d'estendre fins al dimarts 4 d'agost el seu proposta.\nDavant l'assemblea, el secretari general de CCOO a Nissan, Miguel Ángel Boiza, ha sostingut que les seves propostes a l'adreça estan enfocades cap a l'acord, i ha advertit: "Si cal anar als tribunals, acabarem en els tribunals" .\nI el president de la secció sindical de Sigen-Usoc, Miguel Ruiz, ha dit que la direcció no negocia sinó que imposa: "No permetrem que Nissan continuï explotant als treballadors amb unes indemnitzacions que no ens corresponen", ha mantingut en declaracions a TV3.\nEn una intervenció durant l'acte, el secretari general de la CCOO de Catalunya, Javier Pacheco, ha qualificat d'"exemple de solidaritat obrera" la vaga indefinida a les plantes de la fàbrica de la Zona Franca i els centres de Montcada i Reixac i Sant Andreu de la Barca (Barcelona).\n"Seguirem fent servir la via institucional fent una crida als governs d'aquest país perquè evitin un atropellament d'una multinacional aprofitant una pandèmia", ha afirmat.\nPel que fa a una possible impugnació de la decisió de Nissan, l'advocada de CCOO Marga Novella ha defensat que hi ha arguments tècnics per a poder defensar-la, "i són arguments tècnics que determinaran la nul·litat".


Patés vegetals amb crackers – mercè homar martí\nEls patés vegetals en poden resoldre un esmorzar o berenar (untat amb pa o farcint un entrepà) i són un bon complement en aperitius (en canapès o amb crudités). I a més, són fàcils de fer !\nUs donarem unes pautes bàsiques però essencials per poder tenir eines per a la creativitat i aconseguir una gran diversitat de sabors. La base seran les verdures, els llegums, els fruits secs i les llavors.\nAlguns dels patés que elaborarem i tastarem seran el paté de tomàquets secs, un de bolets, un hummus, un paté de llenties, etc. A més, elaborarem uns crackers de llavors amb farina integral per acompanyar aquests patés vegetals.\n⇒ Aliments de proximitat, ecològics i de temporada.\n21 d’ abril, 10.30 a 13.30 h\nMaterial: 6,00 €


el bloc de francesc matas salla: Coscubiela\nL'acceptació de Joan Coscubiela per encapçalar la coalició ICV-EUiA a les eleccions generals és una bona notícia.\nEn "Coscu" reuneix un bagatge de compromís social sindical prou important, des de la seva anterior responsabilitat de líder de la CONC. Coscubiela disposa de bona sintonia per la relació unitària amb la UGT; també pot vehiculitzar un enllaç més proper amb el sindicalisme majoritari a l'estat. A més, CCOO ha estat en la denúncia i la mobilització de les polítiques d'austeritat i retallades que arran la crisis han castigat a la població treballadora, tant les que va encetar el tripartit entorn el PSC (PSC, ERC, ICV-EUiA) com ara amb l'atac desaforat del govern CiU (amb el suport del PP).\nUn altre element ben sensible és el posicionament precís, favorable des del primer moment, de Joan Coscubiela en defensa del moviment 15 M i la revolta de la indignació de les capes joves ciutadanes. Això atorga a la candidatura un interessant valor afegit.\nTanmateix aquet lideratge ha d'aconseguir tres elements de força significació.\nLidiar amb el substrat antisindical de bona part del jovent indignat revoltat, amb el fort recel del sindicalisme alternatiu minoritari però combatiu, i també afavorir llaços i aliances amb els segments amplis del jovent i població que veuen la llibertat de Catalunya amb l'objectiu de l' independentisme.\nEncaixar amb la consciència ben estesa de la desafecció ciutadana amb les institucions, amb l'actuació i els privilegis de l'estament polític professional (l'anomenen "classe política"), expressada en la imatge del "No ens representen, no".\nEn tercer lloc. Aconseguir representar si més no la unitat de la coalició ICV-EUiA, amb l'encaix estatal de la coalició que fins ara ha estat IU-ICV-EUiA. Aquesta coalició està malmesa i amenaçada pel xocant anunci d'ICV de que no pensa que la coalició catalana ICV-EUiA vagi amb la coalició a l'estat amb IU. Avalaria la candidatura de Coscubiela la separació d'ICV amb la ruptura de la coalició d'IU i la d'EUiA?\nJoan Coscubiela és una bona candidatura en la mesura que contribueixi a ampliar l'aspecte unitari, per tant amb totes les tendències, les d'ICV (de fet per la que es presenta), les del PSUC, les que no procedim del PSUC com jo mateix, amb sintonia i bona complicitat en la campanya i coalició amb EUiA i IU.


CGT crida a la mobilització per frenar l’Expedient de Regulació d’Ocupació a Roca Sanitaris – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > CGT crida a la mobilització per frenar l’Expedient de Regulació d’Ocupació a Roca Sanitaris\nEl grup Roca, fabricant de sanitaris i ceràmica i un dels grups liders mundials en el seu sector, ha plantejat l'extinció de 398 contractes en les seves plantes de Gavà (Barcelona), Alcalá de Henares (Madrid) i Alcalá de Guadaira (Sevilla), així com en les seves oficines a Barcelona, a causa de la caiguda de les vendes provocada per la crisi immobiliària. Segons la documentació de l'Expedient de Regulació d'Ocupació (ERO) presentat per Roca, la companyia atribueïx aquesta decisió a la caiguda de l'activitat en el sector immobiliari, a la disminució de les vendes, a l'increment "desbordant" dels excedents de producte acabat, a la dificultat material d'emmagatzematge i al desequilibri entre la fabricació i les vendes.\nRoca va presentar l'ERO l'11 de juliol i es va iniciar el període de consultes, durant el qual els representants de l'empresa i de la plantilla tenen trenta dies per a arribar a un acord. Roca va pactar el passat mes de febrer amb UGT i CCOO les condicions d'un ERO temporal que afecta durant un any a 128 treballadors de la planta d'Alcalá de Henares. Prèviament va aplicar un altre ajustament temporal en les seves plantes de Gavà i Viladecans (Barcelona) que afecta a 14 treballadors. Els implicats en aquests dos casos s'inclouran en l'actual ERO i, per tant, les extincions de contracte passaran de ser temporals a definitives.\nLes intencions de Roca amb l'ERO que vol tirar endavant suposaran la prejubilació aquest mes de 125 treballadors, 75 d'ells a Catalunya (70 de la planta de Gavà i 5 de les oficines de Barcelona), amb edats compreses entre els 55 i els 63 anys, que cobrarien el 85% del salari amb una actualització anual del 2,5% fins la jubilació als 65 anys. La resta de 273 treballadors fins arribar als 398 afectats per l'ERO, segons allò acordat entre l'empresa i CCOO-UGT, s'acollirien a prejubilacions a partir dels 55 anys si l'empresa considera que la situació de crisi econòmica es manté en els propers mesos.\nEl grup Roca va obtenir l'any passat un benefici net de 103,82 milions d'euros, el que suposa un descens del 21% pel que fa als 131,45 milions de 2006 que s'atribueïx a les majors despeses financers i a l'augment de les amortitzacions per les recents inversions i adquisicions. L'import net de la xifra de negoci es va situar al tancament de 2007 en 1.788,24 milions d'euros, el que representa un alça del 9,4% pel que fa a l'exercici anterior i un rècord per a la companyia. Aquest augment de les vendes es deu, en gran mesura, a l'aposta pels mercats internacionals, sobretot Marroc, Malàsia, Argentina, Brasil, Rússia, Índia i Xina.\nComunicat de la Secció Sindical de CGT a Roca davant els acomiadaments\nLa tendència habitual, és la de pensar que sent Roca una de les grans empreses catalanes, amb gran prestigi en tot l'Estat espanyol i amb beneficis extraordinaris, aquests han de contribuir a que les condicions laborals, socials i econòmiques de les seves empreses es vegin millorades, però desgraciadament aquesta no és la realitat, els treballadors/es de Roca pateixen cada dia en els seus llocs de treball unes condicions extremadament penoses, amb esforços físics propis de mules de càrrega, ritmes de treball bestials i tot això acompanyat en la mayoria d'ocasions per instal·lacions tercermundistes.\nPer si tot això no fos suficient, des que Roca va iniciar la seva expansió internacional aproximadament a la fi de l'any 1999, i com a conseqüència de la deslocalització de produccions, la plantilla s'ha anat reduint de forma paulatina i sense tot just fer soroll. Però la voracitat de Roca no té límit, i en l'objectiu de convertir-se en la primera signatura a nivell mundial de productes sanitaris s'ha marcat l'objectiu de destruir la majoria de llocs de treball de les seves fàbriques espanyoles.\nLa veritat és que la pura i dura realitat de Roca consisteix en una implantació de les seves fàbriques en tot el món i principalment en països no desenvolupats on les condicions laborals, socials i econòmiques es troben a anys llum de les que disposem a Espanya. El més lamentable d'aquesta política és que per a la construcció o adquisició d'aquestes fàbriques Roca empra els beneficis obtinguts amb el dur treball durant anys dels seus treballadors i com agraïment a la seva fidelitat i entrega, a poc a poc els va deixant sense treball, davant la constant desviació de produccions.\nI ara, aprofitant-se de la presumpta crisi de la construcció, Roca, amb el suport dels sindicats oficialistes (UGT i CCOO), presenta un expedient d'extinció de contractes per a 398 treballadors. Precisament per al col·lectiu més indefens, el de aquells treballadors majors de 55 anys, i en unes condicions econòmiques paupérrimes: el 85% del seu salari net, 2 anys d'atur a costa d'ajudes i subvencions públiques i al complir els 63 passen a la jubilació, perdent en el millor dels casos un 12% de l'import que els hagués correspost si es jubilessin amb l'edat ordinària.\nEns intenten vendre que aquest és el preu del mal menor, tant l'empresa com els seus còmplices, però aquest no és el camí, hem d'exigir el compliment dels acords establerts en conveni i que passen per que aquests treballadors puguin accedir a la jubilació parcial amb contracte de relleu al complir els 60 anys, amb el 100% del seu salari garantit i d'aquesta manera garantint el rejoveniment de les plantilles sense que es produeixi destrucció d'ocupació.\nI això… fins a quan durarà?, fins a quan ho van a seguir permetent les institucions públiques, les autoritats polítiques i laborals? i els treballadors de Roca?\nL'única realitat és que per a posar fre a aquesta deslocalització injustificada de les nostres empreses, necessitarem el suport i la lluita de la totalitat de la ciudadania de Gavá i Viladecans, perquè no ens enganyem, no és un problema reduït a Roca, Al final aquesta pèrdua de produccions repercuteix en l'economia de les localitats on l'empresa es troba situada, ja que també desapareixen els llocs de treball de les empreses auxiliars.\nPensem que existeixen motius sobrats per a mobilitzar-nos, hem de lluitar units per la garantia dels nostres llocs de treball, per la garantia de les nostres produccions, per unes condicions laborals dignes….\nPERQUÈ HEM DE DEMOSTRAR-LI A ROCA QUE…. AMB ELS NOSTRES LLOCS DE TREBALL NO ES JUGA!!\nPER AIXÒ ACUDEIX A LA CONCENTRACIÓ DAVANT L'AJUNTAMENT DE GAVÁ, PLAÇA BALMES S/N, EL DIJOUS 24 DE JULIOL A LES 18,00 HORES\nSecció Sindical CGT-Roca\noctaveta CGT 24 juliol


La imputació de Mas "reforça la seva determinació" per tornar a ser president - Empordà\nLa imputació de Mas "reforça la seva determinació" per tornar a ser president\nEl coordinador general de CDC veu una "provocació o una estupidesa" citar Mas en el 75è aniversari de l'afusellament de Companys i creu que afecta "la dignitat del país"\nJosep Rull, ACN\nEl coordinador general de CDC, Josep Rull, creu que la imputació del president de la Generalitat, Artur Mas, per part del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) "reforça la seva determinació" per tornar a presidir el Govern. Segons Rull, la imputació afecta no una persona, sinó "la dignitat de tot un poble" i per això creu que cal defensar-la. Per això, ha assegurat que "cap sentència o tribunal" impedirà que Mas sigui elegit president si el Parlament de Catalunya ho decideix. En aquest sentit, veuria "absurd" que el que "no podrà aconseguir un govern o un tribunal" o fessin els sobiranistes.\nPoc després de fer-se pública la data de la declaració de Mas com a imputat, Rull ha assegurat que això encara reforça més la seva determinació per ser president altre cop. Així, assegura que cap sentència o tribunal impedirà la presidència de Mas si el Parlament ho vol, i creu que el líder de CDC és un "actiu" molt important del procés sobiranista, tant a nivell català com internacional. Per això, considera que la imputació no hauria de condicionar la negociació amb la CUP, sinó reforçar el paper de Mas com a presidenciable.\nPer a Rull, la imputació suposa un pas més en la voluntat de l'estat espanyol "de guanyar als tribunals el que no ha pogut guanyat a les urnes", i evidencia, segons ell, que el govern del PP "fa un ús partidista de les institucions, i en especial de la fiscalia". Tot i ser "previsible", Rull considera que la imputació demostra "covardia política" en tractar una qüestió política, situada a l'agenda internacional, des de la vessant penal.\nA més, ha considerat que fer coincidir la declaració amb el 75è aniversari de l'afusellament del president Lluís Companys és "un acte de provocació o d'estupidesa rotunda i en majúscules, o les dues coses", a més de demostrar "poca sensibilitat", ja que el 15 d'octubre té "connotacions sensibles per Catalunya". A aquesta "provocació", Rull creu que els catalans hi respondran amb "dignitat, convicció i fortalesa democràtica", i una "determinació insubornable per avançar".\nAixí mateix, considera que tant el fons com la forma "no passarà inadvertit" pel poble de Catalunya, que vol viure "en pau, democràcia i llibertat" i crear un estat nou "on no es jutgi ningú per posar les urnes". De fet, considera que la imputació del president, l'exvicepresidenta Joana Ortega i la consellera d'Ensenyament, Irene Rigau, suposa voler imputar els 2,3 milions de catalans que van votar el 9 de novembre passat. "No es pot perseguir tot un poble", ha dit, i ha afegit que "correspon a tot el poble" defensar la "dignitat" del seu president i del poble mateix.


“No demanem un tracte fiscal diferenciat. Volem un tracte just, no privilegiat” | Socialistes | Partit dels Socialistes de Catalunya\n“No demanem un tracte fiscal diferenciat. Volem un tracte just, no privilegiat”\nActualitzat: 5/9/2015 a les 9:26\nCreat: Dissabte, 5 de Setembre\nEl candidat del PSC entrevistat per Antoni Bassas\nLi pregunto a Miquel Iceta si és veritat que un cop va dir: “Sóc més espanyol que la truita de patates”. I em contesta: “Oh, i tant! Però m’has de citar sencer. Vaig afegir: «I més català que la truita de patata i ceba»”. Iceta considera que, com a català, té una part del títol de propietat d’Espanya. I no la pensa deixar anar. En canvi, la primera secretaria del PSC sí que podria canviar de mans la pròxima primavera, segons revela Iceta al final d’aquesta entrevista.\nQuè en pensa de la compareixença de Mas en la qual va dir que està net de corrupció?\nL’única manera de donar una garantia addicional era dir: “Aquí no ha passat res i, si mai es demostra el contrari, seré el primer a oferir el meu cap”. Ell no ho va considerar oportú.\nEl president ha dit que potser anirà a la manifestació de la Diada.\nAra quedaré fatal, però em sembla bé. El president ha decidit que ens hem de comptar i si els del sí es manifesten és normal que ell hi vagi.\nEls ha marxat gent important: Tura, Geli, Castells, Elena, Maragall. Si han marxat ells, per què haurien de venir nous votants?\nPotser vindrà gent que pensava que la presència d’aquestes persones els produïa dubtes de quin era el nostre projecte. Ara bé, cada cop que ha marxat algú o uns quants de cop he sentit dolor.\n¿El PSC és un partit més cohesionat però molt més estret ideològicament?\nIntentaré que no. Alguns ara diuen que per ser catalanista has de ser independentista. No ho comparteixo.\nQuin sentit té mantenir el vincle amb el PSOE si no els compra la seva idea d’Espanya?\nEns va comprar [la Declaració de] Granada. Jo potser voldria anar més ràpid i més lluny, però estic acostumat a negociar.\nPerò en aquesta reforma constitucional no volen acceptar que Catalunya és una nació.\nJa veurem a quina fórmula arribem. Defenso que Espanya és una nació de nacions i el PSOE, per ara, no hi està d’acord. Però diu que posem els drets històrics a la Constitució. ¿No és un reconeixement suficient?\nTampoc li compren un sistema de finançament diferenciat.\nNosaltres això no ho hem demanat mai. Parlem d’un pacte fiscal federal. Jo no vull un tracte privilegiat per a Catalunya, vull un tracte just. Per això hem inclòs el principi d’ordinalitat.\nEm costa d’entendre que aplaudís Felipe González.\nEl conec i he treballat amb ell, és un home que està molt preocupat pel que passa i que ha tingut un suport electoral notabilíssim a Catalunya. No deixaré que una o dues frases eliminin la discussió.\nPerò és que són molt greus. A vostè també li va passar i va rectificar.\nSí, perquè vaig pensar que llavors no podria seguir discutint. Amb tot, les derivacions autoritàries en qualsevol país del món, en qualsevol època, sempre han vingut marcades inicialment per un menyspreu de la legalitat vigent. El que Felipe volia dir és que l’escenari de trencament de la legalitat és garantia absoluta de desastre. Cal comparar-ho amb res, això? No.\nDes de quan votar és dividir?\nNingú sap gaire bé què vol dir dret a decidir. Uns diuen que és independència. Jo vull decidir federalisme. Aquesta campanya ha tingut la virtut de treure del mig el dret a decidir. Jo el que dic és que abans que es voti el trencament es voti un nou acord. Hi tinc dret?\nVotem per saber quants som.\n¿Vostè coneix independentistes que no anessin a votar el 9-N? Per exemple, el 27-S, els que votin Catalunya Sí que es Pot, què votaran? Hi ha dos milions d’independentistes, que són molts. Si hi ha una majoria de Junts pel Sí i la CUP intentaran portar el país a la independència. Hi tenen tot el dret. Al que no tenen dret és a saltar-se la legalitat. Voldria que no tinguessin majoria i lluitaré perquè sigui així.\nTé por de la reacció de l’Estat? ¿Està d’acord en l’ús de l’article 155, que preveu suspendre l’autonomia?\nSi ja ens han dit què faran. Si no hi ha motiu, no té per què aplicar-se el 155. Però si algú surt de la llei, tard o d’hora serà cridat a l’ordre.\nAlbert Rivera ha dit en una entrevista a El País que el PSC no és constitucionalista perquè és catalanista i, en el millor dels casos, federalista.\nQuantes coses diu i que rares. Sóc més gran que ell. De les primeres coses que vaig fer van ser actes als instituts per defensar el sí a la Constitució. Per tant, aquest noi no m’ha de donar lliçons. ¿Els catalanistes no poden ser constitucionalistes? On s’és vist? Entre els pares de la Constitució hi havia dos catalanistes: Jordi Solé i Miquel Roca.\nPactarà amb el PP i/o Ciutadans?\nNo faré president ni Albiol ni la senyora Arrimadas.\nDesprés d’Iceta, Parlon?\nPer què no? Després d’Iceta, PSC.\nÉs l’últim cop que es presenta?\nNo, si podem tenir eleccions d’aquí sis mesos! A més, he vist que puc fer un resultat digne i mantenir la unitat del partit després d’haver patit fuites. Estic molt content del que he fet.\n¿Però es vol tornar a presentar com a primer secretari?\nFarem el congrés al març o l’abril. La meva idea és decidir aleshores amb total llibertat.


Panets | Lékué\nhttps://www.lekue.com/ca/estris-de-cuina/panets-lekue.html 87 Panets https://www.lekue.com/media/catalog/product/m/i/minibread6_0660106_m10_01.jpg 13.88 EUR InStock /Menjar Sa /Rebosteria /Rebaixes/Descomptes fins a -30% /Rebaixes/Menjar sa /Rebaixes/Rebosteria /Col·leccions/Pa /Rebosteria/Motlles per a pa casolà /Menjar Sa/Motlles per a pa casolà Prepara panets casolans amb els ingredients que vulguis El motlle Mini Bread de Lékué permet preparar fins a 6 panets al forn alhora. Inclou receptes de pa. En estar fet en silicona platí es desemmotlla fàcilment. Només cal introduir la massa perquè els pans es facin amb la forma ideal per preparar un aperitiu amb el qual sorprendre els teus convidats. 18.50 2015-03-11\nPrepara panets casolans amb els ingredients que vulguis\nEl motlle Mini Bread de Lékué permet preparar fins a 6 panets al forn alhora. Inclou receptes de pa. En estar fet en silicona platí es desemmotlla fàcilment. Només cal introduir la massa perquè els pans es facin amb la forma ideal per preparar un aperitiu amb el qual sorprendre els teus convidats.\nDimensions: mm L84 - W57 - H42\nCapacitat: 160 ml (x 6)\nNo guardis el secret, comparteix Panets\nEl motlle Mini Bread també ens permet preparar pastissos, barretes energètiques i qualsevol altra recepta de brioixeria que s'hagin d'adaptar a la forma rectangular i estreta del motlle. De fet, quant a la forma el resultat sol ser molt semblant al del pa de motlle casolà: rectangular i bombat per sobre.\nEl pa és un aliment bàsic de la nostra alimentació, encara que es recomani moderar el seu consum per no excedir-nos en la ingesta de massa carbohidrats. Però el pa també aporta gran contingut en fibra i també vitamines, minerals i proteïnes que ens ajuden.\nEl motlle Mini Bread et permet fer pa casolà d'una forma senzilla. Això té molts avantatges. El primer és que controles els ingredients amb què vols fer pa, de manera que el ventall de modalitats és gairebé infinit: pa amb tomàquet, pa amb diferents cereals, pa amb panses, pa amb xocolata ... Però, a més, els celíacs es poden assegurar de tenir pa sense gluten amb una garantia total perquè són ells mateixos qui es fan el seu propi pa. El segon avantatge és el de gaudir d'un pa acabat de fer, calentet i ben cuit amb què acompanyar un raig d'oli d'oliva o qualsevol altre aliment. És tot un plaer. És per això que aquest motlle de silicona platí és un bon estri de cuina per a qui gaudeix cuinant, per als adeptes al pa i al moviment de "fes-ho tu mateix", ja que és molt curiosa la bona sensació d'aconseguir fer el teu propi pa i poder assaborir i, encara millor, compartir-lo amb altres persones, sentir-te realitzat en petites accions que aporten tant. El motlle inclou un receptari amb diverses opcions per preparar diferents masses de pa que després ficarem al forn amb aquest Mini Bread. Ja no hi ha excuses per queixar-te del pa o per no variar en totes les receptes de les quals hagis sentit parlar. Si et surten amb forma professional i en format petit per si prefereixes compartir-lo o limitar el teu consum de pa, aquesta és la millor opció.


Microsoft elimina l’opció per desactivar l’antivirus de Windows Defender - Informàtica\nMicrosoft elimina l’opció per desactivar l’antivirus de Windows Defender\nEls que utilitzem Windows durant prou temps recordarem un moment en què el sistema operatiu de Microsoft no tenia les seves pròpies eines antivirus. Afegir-los va ser controvertit en aquell moment, però Microsoft va dir que era una evolució necessària per protegir els usuaris. Amb el pas del temps, Windows Defender s’ha convertit en més capaç i més profundament integrat amb el sistema.\nEn les darreres versions de Windows 10, Microsoft ha portat les coses a la seva conclusió lògica eliminant l’opció per desactivar completament Defender. Microsoft pren regularment flak per eliminar les opcions de personalització de Windows, però aquest canvi té cert sentit.\nA Windows 10, mai no hi va haver una manera 'fàcil' de desactivar Defender. Aquells que realment volien apagar l'antivirus de Windows podrien fer-ho aprofundint al registre per modificar la clau 'DisableAntiSpyware'. Com assenyala Microsoft, va posar aquesta clau al Windows perquè els creadors de sistemes i els professionals de TI poguessin apagar Defender per desplegar un programa AV diferent per si mateix. Naturalment, alguns usuaris personals van recórrer a aquesta funció per desactivar el programa AV de Microsoft.\nSegons Microsoft, va eliminar la clau del registre perquè ja no és necessària per al propòsit previst. Windows 10 ara pot detectar quan hi ha un altre programa antivirus en execució i es desactiva. Per tant, això bàsicament us impedeix executar Windows sense una solució AV. Només haurà d’esperar que Defender s’apagui correctament per evitar els problemes d’estabilitat que poden derivar de l’execució de dues suites de seguretat.\nCom a mínim es pot veure el punt de Microsoft: hi ha molt poques raons per tenir una opció a Windows per desactivar les funcions antimalware. Al cap i a la fi, Internet és un lloc perillós, sense res entre vosaltres i la infinitat de cries. Al mateix temps, no es tractava exactament d’una commutació fàcilment descoberta. Era una clau de registre i la majoria de les persones que editen el registre de Windows ho fan perquè tenen un motiu. Fins i tot llavors hi ha una opció per desactivar temporalment Defender, que està amagat a la 'Configuració de virus i protecció'. Això s’hauria d’encarregar de la majoria dels casos d’ús, deixant molt poques persones que vulguin executar un PC sense programari AV. Es tracta, sens dubte, d’un grup desaparegut.\nSens dubte hi haurà gent enfadada per aquest canvi, però hi ha moltes altres coses que passen amb Windows per estar més molestes. Per exemple, vosaltres no es pot desinstal·lar el nou Edge, el el tauler de control desapareix, i gairebé cada nova actualització sembla trencar una altra cosa. Ei, almenys tindreu antivirus.\nesborra l'historial d'actualitzacions d'occulus


Proposta guanyadora del segon procés de Pressupostos Participatius\nL’Ajuntament de Tàrrega ha aprovat aquesta setmana en Junta de Govern Local el projecte per habilitar al Parc Esportiu una zona dedicada a la pràctica de l’atletisme. Així, el consistori avança en la materialització de la proposta més votada en el segon procés de Pressupostos Participatius, celebrat l’any passat. El document, redactat pels serveis tècnics municipals, preveu totes les actuacions necessàries d’esplanació i millora per transformar un terreny de titularitat municipal en una pista d’atletisme a l’aire lliure. L’àmbit total d’actuació comprèn 15.800 metres quadrats de superfície. Per dur a terme aquesta obra, la capital de l’Urgell ha previst uns treballs pressupostats en 99.926,40 euros (IVA inclòs), que es finançaran mitjançant una partida de 100.000 euros ja assignada en el seu moment als Pressupostos Participatius.\nEl projecte contempla la construcció d’una pista de 400 metres d’anella interior i 7 metres d’amplada, ajustant-se a les dimensions reglamentàries per a la pràctica de l’atletisme. Així mateix, es preveu habilitar un ample de seguretat d’un metre en els laterals de tot el circuit. El ferm de la pista, de 10 centímetres de gruix, serà de tot-u artificial, revestit a més per una capa de sauló de 5 centímetres de gruix. Alhora, el circuit es construirà amb el pendent necessari per a l’evacuació de les aigües pluvials. L’espai s’il·luminarà mitjançant la instal·lació de dos columnes de 15 metres d’alçada amb un projector tipus LED en cadascuna. Prèviament a l’inici dels treballs d’esplanació, caldrà desbrossar el terreny, delimitat pel riu Ondara, el carrer de Joan Brossa, el passeig del Parc Esportiu i l’avinguda de la Ronda. Després de l’aprovació inicial, el projecte es troba en fase d’informació pública durant un termini de 30 dies. Un cop s’aprovi definitivament, la Regidoria d’Urbanisme iniciarà els tràmits de licitació de les obres.


Dietari d'estiu (2) (Narcís Comadira)\n5 min. 27/07/2013 00:00\nHa començat a fer uns dies esplèndids. Sol, cel clar. Aquest matí, el mar estava tranquil, transparent, pla, fins que cap a migdia s'ha aixecat un garbinet insistent. Em sembla que era garbí. En això dels vents, mai no acabo d'anar segur. Bé, gairebé mai no estic segur de res. I això dels vents sempre em carrega de dubtes. Miro les banderes, i unes onegen cap aquí i altres cap allà. Miro les onadetes que el vent fa sobre la pell del mar, i si bé totes van cap a la platja, mai no acabo de veure amb exactitud d'on vénen. És clar que en això dels vents, com en tot, la puresa no existeix. Existeix un garbí pur? Un llevant pur? Un ponent pur? No, és clar. Tot és sempre una aproximació. Els entesos s'han inventat això del component . Parlen d'un vent amb component nord, amb component sud, que és com dir que més o menys es tracta de tramuntana, que més o menys es tracta de migjorn. Em fa gràcia, això del component. Sento un polític que parla, llegeixo un article d'algú i de seguida em dic: això té un fort component de dreta, això té un component feixista, això té un lleu component d'esquerra (cada vegada menys). Va bé això del component en aquestes èpoques d'imprecisió, en aquestes èpoques del més o menys.\nA la platja, estirat a la sorra granada de sa Conca, una mica emboirat de cap pel sol, amb el baix continu del mar i de la xerrameca barrejada i amb sordina, mig catalana mig castellana, mig francesa mig russa, un cop he decidit que el vent té un component del sud-oest i m'he oblidat dels vents, el cervell em comença a torturar amb això de la llengua, per dir-ho d'alguna manera. Segur que sóc l'únic de tota la platja que pensa en la llengua en aquest moment. Al costat, relativament a prop, unes noies russes esplèndides parlen, suposo que el rus, i segur que no pensen en els problemes de la seva llengua, si és que en té cap. I els espanyols, que més que parlar solen cridar, tampoc. És clar, la seva llengua no en té cap, de problema, ¿com en pot tenir cap la llengua més perfecta del món, la que s'escriu tal com es parla? I ara em ve al cap, estranyament, aquest argument que ens donava un hermano marista per convèncer-nos de la perfecció del castellà i fer-nos sentir orgullosos de tenir aquella llengua com a nostra. Mig endormiscat, el cap se me'n va cap a regions insospitades. Doncs sí, la meva sí que en té, de problemes. I el pitjor és que els pocs que encara la parlem no parem cap esment a parlar-la bé. I els que més cura haurien de tenir-hi, els mitjans de comunicació públics, que són els que haurien de ser els models de la llengua, atesa la seva posició privilegiada, doncs sembla que ben bé s'ho tiren a l'esquena. El català que se sent a TV3, a Catalunya Ràdio, a Catalunya Música, és un sotsobre continu. Un et diu que la maionesa és més bona amb una dent d'all, i es queda tan tranquil. Un altre et diu que cal treure els ossos de les olives, i res. Ningú no els corregeix, ningú no parla d'un gra d'all, ningú no parla d'un pinyol. Tot està bé. Sí, en el reialme de la imprecisió, tot està bé. Ells estan segurs que parlen més o menys català, i ja els basta. Són els mateixos que mengen de peu , els mateixos que follen , que es fan una palla o que foten un polvo (i perdonin, deuen ser els efectes del sol...). ¿Ningú no els diu que es menja dret (quan cal, que és molt incòmode) o que es carda, que un se la pela o que es fot un clau? I després hi ha els cursis, aquests que contínuament fan comparatives , en comptes de fer comparacions. O aquests que parlen que han llegit un poemari ... I els accents, aquest urc per exhibir un accent especial, per no esforçar-se a consolidar un català estàndard, ric i potent. Després de "la cuina de l'àvia", ara sembla que es vol imposar "el català de l'àvia"... Els accents dialectals estan molt bé en els sainets i els colobrots costumistes, però no als informatius ni als programes culturals seriosos. Si volem crear estructures d'estat, segurament la més important és la llengua. Una llengua potent, culta, correcta, unitària, que parlin els mitjans, que se senti als teatres i als cinemes. ¿O és que ens conformarem amb una llengua més o menys catalana? ¿O amb una llengua no-t'hi-fixis , amb un component català, això sí, que no falti?\nMiro les banderes de la platja i totes onegen en direccions diferents. Així és el nostre reconsagrat país. I volem ser independents? I amb quina llengua parlarem al món? ¿Amb aquest poti-poti brut i farcit de castellanismes, amb aquesta sintaxi calcada?


SONKA - Librería Central Librera Ferrol\nUn jove i exitós dramaturg, l'Igor, es troba aïllat en un poble perdut entre Polònia i Bielorússia. La Soka, una dona gran que només poseeix una vaca, l'acull a casa seva i li explica la tragèdia de la seva vida. Una història perduda en una de les guerres més terribles; una història d'odi, d'explotació i d'humiliació, però sobretot de desig i d'amor prohibit, poderós, inconcebible. L'Igor entén immediatament que es troba davant d'un material inigualable per a la seva nova producció teatral: honest i veritable.\nA poc a poc, el lector s'endinsa en el relat i comprova que no prové de la Soka, prové de l'Igor, que el modifica. L'Igor li aplica el llenguatge i les formes del teatre de moda: s'intercalen notes sobre com adaptar la història i fragments de l'obra de teatre inspirada en ella. El lector desconfia i és el que necessita per enfrontar-se al que vindrà.\nQuins són els límits de la producció artística? Karpowicz emmiralla en el teatre la ficció literària i els seus propòsits, escletxes, manipulacions i mentides. Perquè potser la ficció és l'única forma d'explicar la veritat.\nIgor, un joven y exitoso dramaturgo, se encuentra aislado en un pueblo perdido entre Polonia y Bielorrusia. Allí se ...\nLos dioses, entre ellos muchos olímpicos, descienden a la Tierra para, por una parte, confirmar su existencia como s...


Aixecaments topogràfics rústics: llicències d'ajuntaments\nHas sentit parlar dels aixecaments topogràfics rústics? Per a qui treballa en un ajuntament (concretament, en Urbanisme), segurament, són paraules molt comunes.\nUn aixecament topogràfic rústic és la realització d'un plànol actual d'un terreny qualificat com a rústic, tenint en compte les mesures, els elements que el componen i el seu desnivell.\nPer a què es necessita?\nÉs habitual, en pobles o ciutats que creixen demogràficament, que s'aprovi una requalificació del sòl per a poder ampliar els límits de la localitat. Ocorre quan s'aproven plans urbanístics d'edificació. Amb la finalitat de dur a terme aquestes requalificacions, són necessaris aixecaments topogràfics rústics per a requalificar el tipus de sòl i optar a altres categories, com a sòl urbà o sòl urbanitzable. Els ajuntaments, com a Administració, poden sol·licitar els estudis de requalificació d'un terreny per al desenvolupament d'una altra mena de projectes. A més, requeriran de la topografia per a realitzar un drenatge o una edificació, aixecar una estació de tren, etc. També és molt útil per a una reparcel·lació del sòl.\nEs pot sol·licitar un aixecament topogràfic, a nivell particular, si existeixen diferències d'extensió entre el Cadastre, el Registre de la Propietat i el terreny real de la parcel·la o finca. Amb l'objectiu de rectificar-lo, seria necessari un aixecament topogràfic per a presentar-lo en el Cadastre i que rectifiquin els impostos derivats de l'extensió i del sòl (IBI). També s'eviten, així, inspeccions sancionadores de l'Administració, modificació de bogues o querelles per invasió del sòl.\nUna altra aplicació, aplicable tant a nivell privat com a nivell públic, és per a dictàmens en informes judicials, quan existeixen desquadraments entre gestions de compra o venda de finques.\nCom es realitzen els aixecaments topogràfics en terrenys rústics?\nPer a sol·licitar un aixecament topogràfic d'un terreny rústic, és necessari un enginyer de topografia. El professional, mitjançant diferents instruments, com, per exemple, una Estació Total o un GPS, fa els amidaments oportuns. S'obté un model digital del terreny amb les dades recollides i es poden emetre tot tipus de plans topogràfics.\nPer a donar-li la màxima legalitat, serà un advocat qui redacti els canvis en tots i cadascun dels terrenys que han estat inclosos en l'informe de l'arquitecte o enginyer.\nAmb la finalitat de fer un aixecament topogràfic, és essencial dominar la topogràfi. Per això, existeixen enginyers experts en topografia.\nSón moltes les aplicacions que la topografia brinda als ajuntaments. La reparcel·lació i la requalificació del sòl són les dues aplicacions més comunes per a la creació de projectes i concessió de llicències.\nA Moll Topografia realitzem aixecaments topogràfics rústics i oferim un servei global. Fem treballs per a ajuntaments al més aviat possible.


Financer. Els Morosos hauran de pagar multes de fins a 800.000 euros » AFISEC\nFinancer. Els Morosos hauran de pagar multes de fins a 800.000 euros\nHome / Assessoria financera / Financer. Els Morosos hauran de pagar multes de fins a 800.000 euros\ntagged: infraccions, morosos\nDurant el mes de juny de 2017 es va iniciar la tramitació de la Proposició de Llei que regula el règim sancionador de la Llei de Morositat. Després de superar la validació del Senat, el text ha tornat al Congrés per a la seva votació i aprovació. La Comissió d’Economia i Empresa de la cambra ha realitzat un informe previ a la redacció definitiva de la llei, la qual està propera a finalitzar.\nHem hagut d’esperar gairebé un any i mig perquè aquesta Proposició de Llei hagi iniciat el tràmit parlamentari.\nLes sancions es divideixen en multes lleus, greus i molt greus, amb imports que van des dels 60 a 2.000 euros per a les lleus, entre els 6.000 i els 40.000 euros en el cas de les de grau mig i des dels 40.001 fins als 800.000 euros per a les de màxim incompliment.\nEntre les infraccions considerades com a “molt greus” es troben:\nSuperar en més de 60 dies el període estipulat per llei.\nLa negativa a col·laborar amb la Inspecció.\nLa falsificació de factures, albarans o de la informació que sobre el Període Mig de Pagament a Proveïdors (PMP) s’ha d’incloure en la memòria dels comptes anuals.\n2 infraccions greus.


Burrel: “La província de Lleida ha de deixar de ser la Ventafocs” | Lleida.com\nBurrel: “La província de Lleida ha de deixar de ser la Ventafocs”\nLa candidata de Ciutadans (Cs) al Congrés per Lleida, l’advocada Maria Burrel, va afirmar ahir que espera aconseguir l’escó el 28-A per “posar Lleida al lloc que es mereix, que deixi de ser la Ventafocs de Catalunya”.\n“Lluitarem perquè Lleida rebi les inversions que necessita, per impulsar les infraestructures i per acabar amb les desigualtats que pateix la província respecte a altres territoris”, va remarcar, i va defensar que ofereixen “un projecte de centre i regeneració institucional”.\nRespecte al judici al procés, va dir que espera que no afecti les eleccions. “Des de Cs respectem el judici i les decisions judicials i pensem que des del Tribunal Suprem, i sobretot el seu president, s’està fent una gran tasca. S’està treballant amb molta delicadesa i s’estan respectant perfectament totes les intervencions d’encausats i testimonis”.\nD’altra banda, el número dos de Cs al Congrés és Ramón Vilaltella i la candidatura al Senat l’encapçala Cristina Daza.


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: Els ecologistes denuncien que la reforma energètica atempta contra el medi ambient per protegir els interessos de les grans companyies elèctriques Elèctriques europees i dels EUA formen grups de pressió contra l'energia solar. Multa de fins a 60 milions d'euros per auto-abastir d'energia solar, moltes persones directament trauran les plaques solars de les seves teulades.\nEls ecologistes denuncien que la reforma energètica atempta contra el medi ambient per protegir els interessos de les grans companyies elèctriques Elèctriques europees i dels EUA formen grups de pressió contra l'energia solar. Multa de fins a 60 milions d'euros per auto-abastir d'energia solar, moltes persones directament trauran les plaques solars de les seves teulades.\nLa nova reforma energètica del Govern tindrà molts efectes col·laterals. Entre ells la de crear un nou col·lectiu de malfactors: els "delinqüents solars". Així es desprèn del Reial Decret (RD) sobre autoconsum i producció amb autoconsum fet públic. En el mateix, qui tingui una placa solar a la seva teulada o qualsevol altre sistema de producció d'electricitat renovable propi haurà de registrar per començar a pagar el nou "peatge de suport" (terme encunyat per Iberdrola). Qui no ho faci podrà ser sancionat amb fins a 60 milions d'euros.\nÉs evident la desproporció de la mesura i només pot respondre a l'exigència de les grans companyies elèctriques, amb Iberdrola al capdavant. La intenció és tallar d'arrel qualsevol possibilitat d'autonomia energètica dels consumidors, el que aniria en contra dels interessos econòmics d'Iberdrola i de la resta de companyies de UNESA. Ja només faltaria que cada vegada més ciutadans es posessin a generar la seva pròpia electricitat a casa (que ara és més barata) i deixaran de consumir la que procedeix de les centrals tèrmiques de gas, carbó o nuclears d'aquestes grans empreses. Quina gosadia!\nAquest RD tindrà conseqüències. La primera: moltes persones directament trauran les plaques solars de les seves teulades. Encara que també, tindrà l'efecte contrari: farà que altres decideixin no complir la norma i passaran a ser considerats com a delinqüents solars. Tot i que el sol pertany a tots, Espanya passarà a ser el primer país del món on aquest no pugui usar-se lliurement. I això gràcies a Iberdrola ia UNESA. Però el pitjor és que ha estat ratificat mitjançant text legal pel nostre Govern.\nPer desgràcia el RD sobre autoconsum no és l'únic que pretén acabar amb el futur renovable i sostenible del nostre país. En dues setmanes el Govern, via la Comissió Nacional d'Energia, ha remès 14 textos normatius que volen ser la reforma energètica "definitiva". En un exercici de falta de transparència i participació pretenen que ciutadans i consumidors acceptem un despropòsit de tal calibre. De ser finalment validades aquestes normes i lleis, ens faran retrocedir al vagó de cua en qüestions d'energia. Per això, Greenpeace i la resta d'organitzacions ecologistes han fet saber al Govern el seu rebuig frontal a la reforma. L'objectiu és tornar a Espanya al camí que va liderar, i que ara és seguida per països com Alemanya o Dinamarca. És a dir, assolir un sistema energètic eficient, intel·ligent i 100% renovable més aviat possible.\nPer poder combatre amb èxit el canvi climàtic i l'amenaça nuclear necessitem urgentment una revolució en la forma de produir, consumir i distribuir l'energia.\nGreenpeace ha elaborat la sèrie d'informes [R] evolució Energètica per demostrar que hi ha solucions per satisfer les nostres necessitats energètiques dins dels límits de sostenibilitat del planeta en què vivim, i que és possible posar-les en marxa amb la urgència que es requereix. En aquests informes es mostra com el món pot reduir les seves emissions de CO2 fins als nivells necessaris per evitar els pitjors impactes del canvi climàtic.\nAquests estudis s'han complementat amb altres més detallats a Espanya, per analitzar fins on podria arribar aquesta [R] evolució Energètica al nostre país. Els resultats s'han presentat en diversos informes:\n• Renovables 2050, la principal conclusió és que tenim un potencial renovable tal, que seria capaç d'abastir més de 56 vegades la demanda elèctrica per al 2050 de l'Espanya peninsular.\n• Renovables 100%, que demostra que un sistema elèctric basat completament en renovables és tècnicament possible i econòmicament assequible, amb total garantia de subministrament en tot moment.\nL'estudi Energia 3.0 és un pas més en aquestes anàlisis. Aborda com satisfer exclusivament amb renovables totes les necessitats d'energia en tots els sectors (transport, edificació, indústria, etc.), i com fer-ho de forma més fàcil, ràpida, sostenible i assequible gràcies a l'eficiència energètica i la intel·ligència. L'estudi demostra que, a més de ser tècnicament viable, és molt favorable comparat amb el supòsit de seguir com fins ara, des de tots els punts de vista: tècnic, econòmic, ambiental i d'ocupació del territori.


el bloc de francesc matas salla: 2020\n10 de juliol de 2010.\nEl ‘Som una nació. Nosaltres decidim’ de la manifestació multitudinària de fa deu anys -10 de juliol de 2010- va eclosionar una força popular inaudita. El clam sobiranista, per la independència i l’Estat republicà, va posar entre les cordes el règim i Estat monàrquic fins el pic del referèndum de l’1 d’octubre de 2017. Tanmateix, la conquesta de les llibertats republicanes ha quedat inconclusa, ofegada i represaliada per la força policíaca i judicial estatal.\nLa reconstrucció post confinament queda llastrada per la catàstrofe sanitària i econòmica. Dues línies d’actuació es confronten amb forces ben desiguals. Per una banda les necessitats comunitàries de la immensa majoria ciutadana des dels valors i polítiques per drets i serveis públics, la intervenció i nacionalització d’empreses de sectors econòmics vitals, com els sanitaris i la indústria farmacèutica, una fiscalitat a les grans fortunes i corporacions, la renda bàsica universal i una banca pública.\nPer una altra, el poder del capital financer, de la Unió Europea i els Estats, que per cada euro que cedeixen al sector públic, a les demandes socials i treballadores, en dediquen milions a sostenir les grans empreses i els bancs. Els poderosos mouen tots els ressorts polítics per convertir en or els estralls, tant dels que s’enfonsen, com la davallada del nivell de vida, la precarietat i la pobresa.\nEl govern estatal de coalició surfeja en la il·lusió d’acontentar a uns i altres. Pedro Sánchez somia en sostenir el règim constitucional de 1978 i el bloqueig a l’avenç de les llibertats democràtiques. La subsistència de llei mordassa és prou eloqüent. Però el govern del PSOE i Unidas Podemos no pot aclucar els ulls davant de la persistent exigència de llibertats dels presos independentistes, ni de la força popular republicana, ni de l’exigència d’un referèndum sobirà a Catalunya.\nA prop dels 3 anys de la votació de l’1 d’octubre 2017, del fallit intent de proclamar la independència i de la reculada davant de l’Estat, els partits i entitats civils a Catalunya es remouen davant la dificultat d’establir una estratègia i unes aliances que permetin assolir l’estat independent i republicà.\nEl catalanisme sobiranista i independentista d’esquerres i de dretes te vàries assignatures pendents: a) les aliances amb els grans moviments socials i democràtics -treballador, municipalista, feminista, anti-racista, climàtic-, b) la fraternitat i entesa amb els segments democràtics i republicans arreu de l’Estat, c) la comprensió que l’autonomia catalana forma i és part del règim i monarquia constitucional de 1978, d) els poders econòmics i estatals alimenten la divisió treballadora des dels privilegis econòmics i la confrontació nacional, e) l’experiència del lideratge de la dreta catalanista dificulta una majoria amplia suficient del moviment per l’estratègia republicana catalana.\nEl procés independentista republicà ha provocat, d’ençà el 2010, una divisió constant en el lideratge dretà. Dissolta CiU i la CDC pujolista, la neoconvergència es rebolca agònica dins el PDECat. Tanmateix els seus nuclis dirigents, autonòmics i municipalistes, pugnen per sostenir el llegat amb el lideratge de la Generalitat.\nLa ruptura del PDECat genera una diàspora: Lliures, el Partit Nacionalista Català, la direcció del PDECat que no vol desaparèixer, la volada per sobre de les fraccions del president destituït i exiliat Puigdemont, el que sembla la fi de La Crida per Catalunya.\nPuigdemont promou un nou partit per preparar les eleccions catalanes a la tardor. Ara bé, el carismàtic exiliat i eurodiputat ho te prou fosc a l’hora de fer una força política de nova petja que ampliï el segment polític neoconvergent. L’experiència de combinar dreta i esquerra dins La Crida s’ha esvaït; queden Independentistes d’Esquerra que sostenen a Puigdemont des de fora de ‘Junts’.\nLa confrontació amb l’Estat i l’exclusivitat de la via unilateralista de l’ANC, el Consell per la República i de Puigdemont és, de moment, un fer volar coloms.\nEl moviment catalanista ha quedat uns mesos confinat pel coronavirus, però l’anhel i la pressió ciutadana mostra símptomes de seguir ben viu i disposat a sostenir la perspectiva republicana: Amnistia, República, Autodeterminació. 9 de juliol de 2020\nPublicado por francesc matas salla en 17:39:00 No hay comentarios:\nL’alternativa de pla de xoc social i de poder polític de lliure autodeterminació sobirana i republicana és vital per a la salut treballadora. 2 de juliol de 2020\nDe la Carta de L’Aurora\nPublicado por francesc matas salla en 8:37:00 No hay comentarios:\nQue cap mascareta ens aturi\nEl solstici d’estiu coincideix amb el canvi del desconfinament després de tres mesos en que la globalització capitalista ha col·lapsat, desarmada davant la pandèmia. Els valors de la consciència social han virat, en aquest temps de paràlisi i crisi econòmica extrema, vers els serveis vitals, els conceptes comunals, les cures, els serveis i drets universals. L’imperi del capital financer domina els mitjans de producció i els Estats, però és incapaç de garantir una societat lliure i respectuosa, on tothom pugui viure del seu talent i treball i gaudir de la natura.\nEnmig de l’aïllament i les mascaretes sorgeixen guspires d’intel·ligència social i de poder futur en les xarxes d’ajuda mútua, les mobilitzacions sanitàries, les de Nissan i Alcoa, l’antiracista, les demandes feministes, els aplaudiments, la pressió per unes ciutats i vida saludable, les denuncies a les restriccions de llibertat i a l’abús repressiu policial i judicial, en fi, es manté ben viu el clam per la llibertat dels i les preses polítiques, així com la lliure determinació republicana catalana.\nLes mobilitzacions apunten a la necessitat d’un pla de xoc social, els serveis públics amb la sanitat (100%) recuperada de les urpes i beneficis empresarials privats, la derogació de la reforma laboral, una renda bàsica universal, fre als desnonaments, lloguers assequibles, regularització ja de les persones migrades, banca pública i devolució del rescat bancari de la crisi econòmica 2008, mitjans suficients per foragitar la violència de gènere, les agressions sexuals i violacions.\nEl Congrés estatal ha format una comissió per a la reconstrucció social i econòmica; el govern de coalició PSOE-UP navega entre les pressions d’un Estat i règim 1978 sotmès als interessos del gran capital, les decisions de les grans corporacions a través de la Unió Europea, el bloc heterogeni que li atorgà la investidura, i la remor popular que recupera la capacitat de mobilització.\nA l’Assemblea de la CEOE, la patrona de caps Patricia Botín del Banc de Santander, ha alçat la veu per defensar que es cuidin i incentivin les empreses, tot fent-se ressò de les set milions i mig de persones en ERTE, aturades, les precàries i per sota del llindar de la pobresa. Ni parlar-ne del retorn dels milions abocats a la banca, ni de situar la fiscalitat i impostos a la mitjana europea, ni que els bancs cobren d’escàndol pels diners que gestionen entre el banc central europeu, les empreses i particulars.\nBotín ha alertat que el pitjor de la crisi econòmica provocada per l’efecte Covid-19 serà de grans dimensions i està per venir en els propers mesos. És el ressò del que anuncia l’ONU i l’OIT, el Banc d’Espanya i el FMI. L’OMS està difonent que la pandèmia segueix accelerant-se, que cal no baixar la guàrdia, els contagis augmenten a diari a tot el planeta. Brasil i EEUU encapçalen la llista macabra de contagis i morts.\nEl proper dissabte 27 juny al migdia es convoca una jornada de mobilització "Per unes vides dignes" que unifiqui totes les demandes dels diferents sectors més afectats.\nMentre, la Casa reial no sura de l’oprobi de la corrupció, la judicatura segueix colpint les llibertats. El raper Pablo Hasél condemnat, noves causes als CDRs. Negativa a alliberar els presos i preses de l’1 d’octubre 2017. La causa de la llibertat sobirana i republicana catalana impugna el govern i règim estatal, trobarà el seu camí i estratègia per trencar el bloqueig i cadenes que manté el poder polític.\nQue cap dogma ni mascareta ens aturi. Al s XVII va esclatar la revolució anglesa. Al s XVIII la gran revolució francesa – Llibertat, Igualtat, Fraternitat-. Al s XIX l’alemanya. Al s XX la revolució soviètica russa -Pau, Terra, Pa-. La revolució del s XXI pot donar el tomb a tota opressió i explotació, per aconseguir un món amb serveis i drets universals de la majoria comunal, la superació del patriarcat i la violència de gènere, la convivència lliure entre les persones i la natura. 25 de juny de 2020\nPublicado por francesc matas salla en 6:28:00 No hay comentarios:


Fira Reus – rcreus.cat\n15 gener, 2018 14 gener, 2018 / Xavi Solé\nComencem la setmana amb una conferència al Centre de Lectura, el club de lectura de poesia de la Biblioteca Central X.A. i la jornada ‘Motivation Day a firaReus.\nLlegir més "Motivation Day" →\n3 agost, 2017 1 agost, 2017 / Jordi Escoda\nFiraReus i el Gremi de Fusters del Baix Camp organitzaran Fustend, una jornada professional dedicada al món de la fusta que es durà a terme a les instal·lacions del Centre de Fires i Convencions el dia 21 de setembre. Fustend té la voluntat de donar visibilitat al sector de la fusta i ser un punt de trobada per a professionals, segons s’ha apuntat des de firaReus. Durant la jornada es podran conèixer i compartir les noves tendències i tecnologies del sector i també projectes de sostenibilitat que s’estan desenvolupant actualment.\nLlegir més "FiraReus acollirà una jornada dedicada al sector de la fusta" →\nLlegir més "6è Congrés Internacional de la Bicicleta a Reus" →\n4 maig, 2017 4 maig, 2017 / Jordi Escoda\nEl XVIè Congrés d’Arxivística de Catalunya\nEl XVIè Congrés d’Arxivística de Catalunya aplega entre avui i el dissabte a Reus més de 350 professionals dels arxius, que reflexionaran sobre els principals reptes de present i de futur que té plantejada la professió. Entre aquests desafiaments hi ha especialment la transformació digital com a eina de proximitat i transparència envers la ciutadania. El lema del congrés que es porta a terme des d’aquest dijous a Fira Reus és ‘La gestió documental: el futur (és) ara!’.\nAquest és un dels actes més destacats de la programació de Reus Capital de la Cultura Catalana 2017.\nLlegir més "El XVIè Congrés d’Arxivística de Catalunya" →\n18 juliol, 2016 / Redacció\nVuit fires i 4 congressos confirmats per al primer semestre de 2017 a firaReus\nFiraReus té previst acollir vuit fires i quatre congressos durant el primer semestre del 2017. Pel que fa a les fires, a més de les organitzades per firaReus que són Bestial (4 i 5 de març), Epocauto (11 i 12 de març), Saló de la Moto (5, 6 i 7 de maig) i Autoprimavera (12, 13 i 14 de maig) també n’hi haurà quatre d’organitzades per empreses externes. Aquestes són la Fira d’Antiquaris (10, 11 i 12 de febrer) i la Polar Gran Fondo La Mussara–Expobike (20 maig) i també una nova fira de manualitats, la DiYmania (3, 4 i 5 de febrer) i una altra dedicada al món de la Caça i la Pesca (27 i 28 de maig), ambdues organitzades per Vima Events.\nLlegir més "Vuit fires i 4 congressos confirmats per al primer semestre de 2017 a firaReus" →\n13 gener, 2016 13 gener, 2016 / Jordi Escoda\nMeritxell Ruiz (Reus, 1978) serà la nova consellera d’Ensenyament, a proposta de Convergència Democràtica. Actualment és directora general d’Atenció a la Família i Comunitat Educativa, organisme dependent del departament encapçalat per Irene Rigau. Va ser diputada al Parlament entre el 2006 i el 2010 per Unió Democràtica. Llicenciada en Administració i Direcció d’Empreses, anteriorment va exercir com a assessora de Serveis Financers especialitzada en el segment d’empreses de La Caixa.\nLlegir més "Nova etapa" →\n4 maig, 2015 7 maig, 2015 / Jordi Escoda\nL’Alcalde de Reus farà arribar aquest dilluns les seves queixes.\nL’Alcalde de Reus farà arribar aquest dilluns les seves queixes a l’Audiència de Tarragona i el ministeri de Justícia “per una actuació policial i judicial desmesurada”.\nPodeu escoltar l’entrevista sencera aquí mateix\nLlegir més "L’Alcalde de Reus farà arribar aquest dilluns les seves queixes." →


Els monestirs de la Ruta del Cister superen els 7,6 milions de visitants en els 30 anys de la marca | NacióTarragona\nEls monestirs de la Ruta del Cister superen els 7,6 milions de visitants en els 30 anys de la marca\nper Redacció , 7 de febrer de 2019 a les 11:38 |\nLa Ruta del Cister, que va néixer per iniciativa dels consells comarcals de l'Alt Camp, la Conca de Barberà i l'Urgell, celebra enguany 30 anys de funcionament. Creada amb la voluntat de desenvolupar turísticament i econòmica les tres comarques, ha esdevingut en aquest període l'expressió i identitat del territori. El món de la ruta respon al fet que el patrimoni artístic i cultural de cada una d'aquestes comarques està conformat per tres monestirs cistercencs, els monestirs reials de Santa Maria de Poblet, ubicat a Vimbodí i Poblet (Conca de Barberà); Santa Maria de Vallbona, a Vallbona de les Monges (Urgell), i Santes Creus, a Aiguamúrcia (Alt Camp).\nTot i que el seu nom es basa en els tres monestirs, que conformen un important patrimoni artístic i cultural de cada una d'aquestes comarques, des de la seva creació, la Ruta del Cister ha incorporat també tots aquells recursos turístics, culturals i naturals que es poden trobar en el conjunt dels seixanta-cinc municipis que la integren. Així, la Ruta del Cister s'ha convertit en un element cabdal del desenvolupament d'aquest territori en tant que recull tots els efectes beneficiosos del desenvolupament turístic: potencia l'activitat econòmica, posa en valor els recursos patrimonials i diferencia aquest territori d'altres canalitzant l'atractiu dels recursos a través d'una proposta diferent i distintiva.\nD'altra banda, 105.389 persones han transitat pel GR175 La Ruta del Cister des del 2008, segons les estadístiques recollides a partir de la instal·lació d'ecocomptadors al llarg del sender. Enllaça els monestirs de Santes Creus, Vallbona i Poblet, després de travessar diferents localitats de l'Alt Camp, la Conca de Barberà i l'Urgell. Va sorgir com una activitat social del Centre Excursionista la Xiruca Foradada del Pla de Santa Maria amb l'afany d'arribar als monestirs cistercencs per diferents indrets. El GR175, com a producte de senderisme lligada a la Ruta del Cister, es va inaugurar el 1999 però va ser l'any 2009 quan es va convertir en itinerari turístic.\nGeneral, Poblet, monestir, Cister, Ruta del Cister


C02.- La Mona de Pasqua - Tres Roques\nC02.- La Mona de Pasqua\nCalendari Dimecres 17 i dijous 18 de març de 2021\nDescripció De tots és conegut que la mona de Pasqua és un dolç esponjós que sol menjar-se acompanyat de xocolata, ou dur i llonganissa seca. És una tradició que simbolitza que la Quaresma i les seves abstinències s’han acabat. La mona es menja el diumenge i el dilluns de Pasqua i, ocasionalment, el dimarts de Pasqua i el dilluns de Sant Vicent, en el cas valencià. És típic de Catalunya, el País Valencià i Múrcia. Però, t’has atrevit alguna vegada a fer-la a casa? Ara és el moment!\n– Us farem arribar els ingredients de les receptes amb anterioritat a la sessió per si us animeu a cuinar juntament amb la Glòria.


Es comencen a jubilar aquesta dècada amb la guardiola de la Seguretat Social buida\nRadiografia dels 'baby boomers' a Espanya ARA\nBarcelonaEls baby boomers han estat aquestes últimes setmanes en boca de tothom. El motiu? La incertesa de com s’aconseguirà pagar les pensions de la generació més nombrosa. Però qui són? Els baby boomers són els nascuts entre finals dels anys 50 i dels 70, quan hi va haver un pic demogràfic a Espanya. Cada any naixien prop de 700.000 nadons, mentre que a finals de la dècada dels 80 la xifra ja queia a poc més de 400.000, segons dades de l’Institut Nacional d’Estadística (INE). De fet, durant aquestes dues dècades van néixer més de 13 milions de nadons, més del doble que les dues dècades anteriors i 4,5 milions més que les dues posteriors.\nNo hi ha consens sobre quan comença aquesta generació, però la majoria d’experts la delimiten entre el 1958 i el 1977. “De fet, és una generació que té moltes subgeneracions perquè no és el mateix els que neixen al final dels 50, molts dels quals són fills de pares immigrants, que els de mitjans del 70, que entren en un món molt transformat que s’allargarà fins a la revolució digital”, explica Josep Oliver, catedràtic emèrit d’economia aplicada de la UAB.\nEls ‘boomers’ en la piràmide poblacional ARA\nEls baby boomers van néixer en plena dictadura franquista, han viscut la Transició i han sigut testimonis de la incorporació de la dona al món laboral i de l’entrada d’Espanya a la Unió Europea. Les seves reivindicacions socials les han escenificat (i algunes les han guanyat) amb manifestacions.\nHan patit directament quatre crisis econòmiques: la industrial del 1985; la postolímpica del 1993 fruit, entre altres coses, d’una bombolla immobiliària; la crisi financera mundial del 2008, que ha sigut la més llarga perquè s’ha notat fins al 2014, i la del covid del 2020. A més, també han viscut el boom immobiliari dels 2000. “Els nascuts a finals dels 50 han tingut tipus d’interès fix, inflacions altes i facilitat d’accés a l’habitatge i a la feina, mentre que per als nascuts a finals dels 70 tot això es va anar esvaint i ja agafen la globalització, la flexibilització del mercat laboral i una reducció de la inflació”, detalla Oliver.\nCrisis econòmiques a banda, els baby boomers s’han criat amb la televisió i han viscut grans transformacions, la més important de les quals la revolució digital dels últims anys. De fet, són el que es coneix com a immigrants digitals: han hagut de fer un esforç per acostar-se a les noves tecnologies i substituir, per exemple, el disc de vinil per Spotify, el bloc de notes per l’ordinador, la venda d’entrades a la taquilla per les d’internet i els SMS per WhatsApp. “És una generació socialment dura, són fills de pares que no han passat gana però sí que han viscut en la pobresa. Pares que deixaven de treballar al camp per anar a Alemanya a buscar-se la vida. Aquests canvis els ha convertit en flexibles i resilients i se’ls ha ensenyat a treballar durament”, puntualitza el catedràtic.\nÉs una generació socialment dura, són fills de pares que no han passat gana però sí que han viscut en la pobresa ”\nJosep Oliver Catedràtic emèrit d'economia aplicada de la UAB\nD’aquesta nombrosa generació, actualment més de 9 milions d’entre 45 i 64 anys estan afiliats a la Seguretat Social. ¿Però ningú comptava que un dia es jubilarien i, per tant, la despesa en pensions es dispararia? De fet sí, i per això es va crear a finals dels 90 el fons de reserva, o el que es coneix popularment com a “guardiola de les pensions”. Al seu pic més alt va arribar a acumular gairebé 70.000 milions d’euros, però ara en queden poc més de 2.000.\n“Tot allò que es va crear per fer front a les jubilacions dels baby boomers es va esmorteir amb la crisi del 2011 i ara ens trobem que no hi queda res”, apunta la catedràtica d’economia de la UB Montserrat Guillén. El fons de reserva va començar a tenir superàvit a partir de l’any 2000 i el punt culminant va ser el 2011, quan l’últim govern socialista de José Luís Rodríguez Zapatero el va deixar en 66.815 milions d’euros. “Veníem d’anys de bonança econòmica, amb poc atur i molta gent treballant”, puntualitza Guillén, que recorda que la guardiola de les pensions s’omple gràcies a les cotitzacions dels treballadors i dels seus rendiments.\nEvolució del fons de reserva de les pensions ARA\nMalgrat que l’objectiu de la seva creació va ser “constituir reserves”, com deia l’expresident espanyol Mariano Rajoy (PP), només entre el 2011 i el 2013 se’n van treure més de 13.000 milions d’euros. No va ser fins al 2015 que es va definir, a través de la llei general de la Seguretat Social, sota quines condicions es podien treure els diners de la guardiola. El fet és que amb la crisi van baixar molt els ingressos, perquè va augmentar l’atur, i va pujar la despesa en ajudes socials a la població, que sufragava la Seguretat Social. “Es va tensionar molt el sistema”, comenta Guillén, que posa damunt la taula que l’escenari actual seria molt diferent si totes les prestacions que no estaven vinculades a les cotitzacions s’haguessin sufragat amb diners provinents dels pressupostos.\nL'última crisi financera va deixar la guardiola de les pensions mig buida\nPer tot plegat, ¿els baby boomers cobraran pensió? “Sí, el dubte és saber quant cobraran”, apunta Oliver. A Espanya el sistema de pensions és de repartiment i això vol dir que amb les cotitzacions actuals, és a dir, amb el que s’ingressa, es paguen entre altres les pensions vigents. “Si bé tenim un fons de reserva pensat com un fons de pensions semblant al dels països nòrdics, l’utilitzem en despesa corrent”, exemplifica Guillén.\nPartint d’aquesta premissa, doncs, la principal dificultat és que el mercat laboral actual no té res a veure amb el d’abans de la crisi financera. No només és una qüestió demogràfica, sinó també de qualitat del treball: hi ha més precarietat i més atur. Les solucions que s’estan buscant són diverses. Una de les mesures de la futura reforma de les pensions inclou, precisament, retirar de la caixa de la Seguretat Social les anomenades “despeses impròpies”, és a dir, les no contributives, i vincular-les als comptes públics.\nUna altra proposta és que la Seguretat Social torni a reservar diners. De fet, el ministeri d’Inclusió i Seguretat Social ha plantejat augmentar les cotitzacions durant deu anys per tornar a nodrir el fons de reserva i sufragar així la despesa sobrevinguda a partir del 2030, quan es calcula que la generació més nombrosa es començarà a jubilar. Si, malgrat tot, d’aquí a uns anys no és suficient, el ministeri també obriria la porta a buscar altres sortides, encara per concretar, com ara tocar la despesa, a través per exemple d’incentivar la vida laboral.\nLa catedràtica de la UB veu complicat tornar a una reserva com la de l’any 2011, “però no impossible si baixa l’atur i milloren les cotitzacions”. Fa temps que alguns països han començat a encaminar-se cap a un sistema mixt de repartiment i estalvi, és a dir, que una part dels diners dels treballadors es guardin per a la pròpia pensió, el que s’anomena sistema de capitalització. “¿Però a Espanya, amb els sous actuals, tothom té la capacitat d’estalviar?”, es pregunta Guillén. “Ara mateix és una utopia”, es respon.\ngeneracio baby boomer jubilació pensions reforma de les pensions


Agrupament Escolta Borriana: curs MTL, apunta't!\ncurs MTL, apunta't!\nT’agradaria passar temps al costat de xiquets, adolescents i joves de diverses edats? Necessites un títol de monitor per a treballar en algun lloc o ser voluntari en alguna associació? Doncs no dubtes en participar en el curs de Monitor de Temps Lliure, organitzat per l’Agrupament Escolta Borriana amb la col·laboració del Casal Jove d’Alqueries i acreditat per l’ IVAJ. Aquest curs et formarà com a monitor i et donarà el títol necessari per a poder treballar amb joves de diferent estatus social, i procedència d'origen... realitzant multitud d'activitats relacionades amb el ocí i el temps lliure educatiu, com escoles d’estiu, colònies, campus, escoles matineres, ludoteques, etc. A més, t’obri les portes a poder realitzar altres cursos importants per poder dur a terme tallers d'habilitats socials, monitor en el menjador dels col·legis, monitor de transport escolar, o animador juvenil...\nEl curs, serà dut a terme per l’escola Abast Animació de València i té un preu de 150€. Aquest curs tindrà 125h teoriques presencials repartides del 21 de desembre del 2012 fins el 24 de febrer del 2013, amb 125h de pràctiques. No et preocupes, les classes seran divertides ja que, a més d’ensenyar-te com tractar els xiquets i com actuar davant certes situacions, també aprendràs jocs, danses i dinamiques, tambè a trasmetre valors d'interes social. Passaràs molts bons moments i gaudiràs com un xiquet.\nNo ho penses més, si tens una edat mínima de 16 anys vine a preinscriuret entre l’1 d’octubre i el 10 de novembre al Casal Jove d’Alqueries o al local de l’Agrupament Escolta Borriana (dissabtes de 16h a 18h). A què esperes? Les places són limitades.\n(+info: AEB curs MTL)\n(calendari de les llisons teoriques)