Joan Pizà - fonsartistic UIB\nJoan Pizà Cañellas\nOli de paisatge marítim amb un nucli de pescadors en una platja on hi ha algunes barraques i una mar tranquil·la. Les cases alineades són de tipologia popular, de planta baixa, com a màxim tenen un pis, i al final de la seqüència hi ha una capella referida de blanc i engalanada amb un emparrat.\nLa perspectiva es tanca, al fons, amb una serralada de muntanyes rocoses i pelades. És una obra representativa de l’academicisme de l’autor, amb una composició equilibrada i una llum uniforme i brillant, sense ombres ni matisos més enllà de la gradació de tons del fons que imposa el sentit acadèmic de la representació.\nAmb tot, no hi és absent un interès viu per l’experimentació amb el color i la seva aplicació amb una pinzellada solta, predominant sobre el dibuix.\nJoan Pizà va ser un artista de formació acadèmica; primer, estudià a l’Acadèmia de Belles Arts de San Fernando de Madrid (1896-1898); de retorn a Mallorca, continuà dins la mateixa línia estilística, com a deixeble de Llorenç Cerdà; finalment, l’exercità com a professor, a partir de 1918, a l’Escola Provincial de Belles Arts. Tot i la continuïtat estilística, en la seva trajectòria artística es produí una llarga interrupció entre les dècades de 1920 i 1940, que coincideixen amb la seva tasca docent.\nEn qualsevol cas, a partir de 1942 reprengué l’activitat i participà en successives mostres col·lectives. Hi exposà els temes tradicionals i d’àmplia acceptació a l’època: paisatges, natures mortes, retrats i escenes costumistes (GEPEB, 1996, vol. 3, 32).\nEl coneixement i l’aplicació estricta de la norma, juntament amb l’habilitat tècnica, s’observen als retrats oficials de Miquel dels Sants Oliver i d’Alexandre Rosselló a la galeria de fills il·lustres de l’Ajuntament de Palma. El 1977, la mateixa institució va fer una mostra antològica de l’obra de Pizà amb motiu del centenari del seu naixement.


Comprar Boig per Tu 2018. Vi negre del Montsant | enterwine.com\nVi Negre Boig per Tu 2018\nVi negre del Montsant. Cupatge de Garnatxa i Samsó (Carinyena) criat durant 6 mesos en bótes de roure francès.\nEmparat sota la DO Montsant i elaborat per Vinyes Domènech, Boig per Tu és un cupatge de Garnatxa (vinyes de 20 anys) i Samsó, o Carinyena (vinyes de més de 50 anys), situades entre el Masroig i la Serra de Llaberia,\nL'elaboració d'aquest vi negre bóta és tradicional, amb fermentació en dipòsits d'acer inoxidable i una criança de 6 mesos en bótes de roure francès.\nCom haureu endevinat, el nom Boig per Tu ret homenatge a la cançó homònima composta per Pep Sala i popularitzada l'any 1990 pel grup vigatà Sau, amb Carles Sabater com a cantant.\nEl vi Boig per Tu 2018 és deliciós i molt fàcil de beure.\nEl vi Boig per Tu és de color robí, amb rivet porpra i capa mitjana-alta. Aquest vi negre bóta forma brillants llàgrimes acolorides.\nAromes intenses de fruites madures, herbes aromàtiques i sotabosc mediterrani. En segon pla, aquest cupatge de Garnatxa i Samsó evoca records torrats i lleugeres notes especiades, reflex del breu pas per fusta, i un agradable fons mineral i terrós.\nD'entrada agradable i fresca, aquest vi de Vinyes Domènech té un pas càlid i saborós, amb un punt de fruita cremosa madura. Acidesa excel·lent, i un final que combina les notes balsàmiques, mentolades i torrades.\nUn vi vibrant, Boig per Tu 2018 és una expressió del Montsant de tall modern i desacomplexat.\nBoig per Tu 2017:\nAperitius, Arrosos de carn, Aus, Bolets, Carns blanques amb salsa, Carns vermelles a la graella, Carns vermelles rostides, Embotits, Graellada de verdures, Porc rostit, Verdures amb salsa, Xai a la graella\nBoja per aquest vi fet de varietats nostres. Una delícia.\nOpinat per Servil i atrapada (publicat a 15 novembre de 2018)


Club taekwondo A Punt, Open internacional Ciutat Olbia – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nClub taekwondo A Punt, Open internacional Ciutat Olbia\nBy Paul Marca|2011-05-16T23:02:09+02:0016 de maig de 2011|Sense categoria|Comentaris tancats a Club taekwondo A Punt, Open internacional Ciutat Olbia\nEl Club Taekwondo A Punt, de Sant Feliu, es va desplaçar a la Ciutat de Olbia (Sardenya-Itàlia) per participar en el OPEN INTERNACIONAL CIUTAT OLBIA a on hi ha molta participació de seleccions de països europeus i clubs, el nostre club va presentar un equip de 4 participants els resultat van ser bons.\nEl primer a sortir va ser JORDI JANER DE LA CREU, té 11 anys, va participar en la categoria de menys de 13 anys i en el pes de més de 55 quilos, els combats els va guanyar sense complicar-se la vida fins arribar a la final on va sortir el campió italià i la veritat no li deixà moltes opcions, va quedar segon aconseguint medalla d’argent.\nSANDRA MASCORT SEVILLANO va sortir molt decidia en tot moment això li transportar a la final, que va perdre per un punt, 8-7, però el resultat va estar molt positiu ja que va obtenir la medalla d’argent.\nPOL FERNÁNDEZ RODRÍGUEZ en arribar ens trobem que Pol no tenia competidors de la seva edat fins a 14 anys, ell té 13 anys, el van pujar de categoria competint en la de menys de 18 anys i menys de 68 quilos, va aconseguir arribar a la final amb la sorpresa de molts en què li va toca el competidor de la selecció italiana, la va perdre per un resultat de 7-3, però el seleccionador català el va animar dient-li que d’aquí a un parell d’anys seria molt diferent. Va guanya la medalla d’argent.\nXAVIER PÉREZ PÉREZ va competir en la categoria de menys de 18 anys i en el pes de més de 84 kg, després de passar just a la final va estar molt bé. El primer assalt el va perdre per un resultat de 9-3, però la resta del combat li va posar cor i al final va igualar (13-13) arribant al punt d’or i l’experiència del competidor de la selecció catalana es va imposar, Xavier va perdre quedant segon i assumint la medalla d’argent.\nJEFFERSON GALL LONDON va participar en el campionat com a component de la selecció catalana a la categoria sènior en el pes de menys de 74 kg. es va desfer de tots els adversaris sense problemes i la final la va guanyar per KO i va fer la delícies de tots per l’elegància i eficàcia amb què afronta tots els combats rebent la felicitació de seleccionadors i directius d’altres seleccions.


'Madres arrepentidas' està destinat a ser l'assaig feminista de la temporada. La seva autora, Orna Donath, explica les claus d'una circumstància que no ha de ser entesa com a fenomen\nOrna Donath, autora de ‘Madres arrepentidas’\n“On s’imposa un règim opressiu hi ha una actitud simulada”. Aquesta és una de les múltiples sentències de Madres arrepentidas (Reservoir books), de l’acadèmica Orna Donath, que arriba ara a Espanya després d’haver-se convertit en un èxit a Alemanya. La premissa és senzilla: la maternitat no és exactament una elecció, sinó una imposició social que parteix de la construcció cultural de la dona. Si no ets mare, no ets res. Davant aquest buit aterridor, les dones poden sentir que el seu únic destí és ser mare. Però, què passa amb les que després se’n penedeixen?\nLa investigadora Donath es va proposar abordar aquest tabú després que un article sobre això a Alemanya destapés la caixa dels trons: les mares no poden penedir-se’n perquè això les transforma en una aberració social. Així que l’estudi va ser metòdic: 23 mares israelianes es van posar a les seves mans per tractar el que ella anomena una “fal·làcia social”: les dones han de ser mares i aquesta construcció no pot tenir fissures. Entrevistem Donath pel que podria ser el llibre feminista de la temporada.\nEn la història de la cultura hi tenim males mares, mares venjadores, mares assassines… però mai mares penedides.\nNo! Aquesta és la gran omissió històrica. Fins i tot en les teories feministes sobre la maternitat es parla de la vergonya, de la culpa, de l’avorriment… però no sobre el penediment. S’ha ignorat sempre.\nUna comença el llibre amb la idea que es trobarà amb un fenomen “monstre”, una excepció. Però quan llegeixes els testimonis, les seves experiències, els seus dubtes i ambivalències resulten molt comprensibles i universals.\nM’alegro que ho diguis perquè vull deixar molt clar que no es tracta d’un fenomen, cap emoció humana ho és, i odiaria que la gent ho pensés així. Al llibre no hi ha històries dramàtiques, aquestes ja les hem sentit i llegit. El que és diferent és el resultat. Aquí no hi ha dones dient: “Va ser duríssim, però el somriure del meu fill ho compensa tot”, simplement la seva experiència és una altra. I és la següent: “No val la pena”, o “sabent el que sé, no ho hagués fet”. Res més.\nEn algun moment gairebé es llegeix un penediment de viure en societat per part d’algunes dones, que no saben com estar en un món basat en la maternitat i en l’instint maternal.\nCrec que la societat forma part del problema, però no és només un tema social. Fins i tot si traiem de l’equació les expectatives socials i els seus mites, la maternitat segueix sent una relació molt dura perquè ets responsable de la vida d’una altra persona. Encara que no siguis la mare ideal, els problemes hi són. Vaig preguntar a un fòrum en línia quan feia la meva investigació a un grup de dones: “Si poguéssiu criar els fills en comunitat, amb tots els mitjans econòmics, amb una xarxa de suport, amb temps per vosaltres mateixes, en tindríeu?”. I em van dir que no. Això implica que hi ha dones que no volen ser mares, el que per a mi té lògica. No entenc encara per què la societat no assumeix que perquè tinguem els mateixos òrgans biològics això vol dir que desitgem les mateixes coses.\nAquí mateix, estem assegudes dues dones que podem tenir gustos personals diferents en tot: menjar, orientació sexual, el que llegim, el que escoltem, els nostres estils de vida. Per què hauria de ser diferent amb els fills? Per què hauríem de voler totes el mateix?\nVostè va iniciar la seva recerca el 2008 i la va tancar el 2013. Hi ha hagut canvis substancials en la percepció de la maternitat en els mitjans de comunicació?\nNo ho sé. A Israel el meu primer llibre tractava sobre les dones que no volien tenir fills, i es va publicar el 2010. Des de llavors veig més i més dones que expressen que no volen ser mares, però no sé si hi ha un canvi en com es percep la maternitat. Les xarxes socials els donen a les dones una nova percepció d’espai per expressar-se sense mediacions, poden crear les seves comunitats per parlar de les seves coses. Però la maternitat segueix sent considerada l’essència de la vida de la dona.\nCom rep el públic una investigació com aquesta?\nHi ha qui nega totalment que aquestes dones puguin existir, hi ha qui diu que exagero, que manipulo la informació, o em titllen de boja. D’altra banda, hi ha qui ho accepta i aprecia que es parli d’aquest tema, no només les penedides sinó les que van tenir una maternitat problemàtica.\nPortada de ‘Madres arrepentidas’\nHi ha pares penedits?\nSí, vaig entrevistar-ne deu. L’estudi al principi era sobre mares i pares penedits. Però l’estudi resultava massa llarg i vaig haver de triar un enfocament. Com a feminista, vaig decidir tractar les mares.\nHi ha alguna cosa que no esperava trobar en el testimoni d’aquestes mares?\nNo. I no sé per què, ja que mai havia parlat amb dones penedides de la seva maternitat amb anterioritat. Només em va sorprendre pensar en la discrepància entre com volien viure aquestes dones i els fets en si. Les diferències entre la vida que volien i les seves vides reals es van fer evidents.\nSuposo que si jo hagués estat mare també me n’hauria penedit, així que en la meva ment hi va haver des del principi una connexió amb les entrevistades i entenia el que m’explicaven.\nEl fet que es tracti d’una metodologia tan concreta –vint-i-tres dones israelianes– com d’universals es poden considerar les seves experiències?\nCom el llibre s’ha publicat ja a Alemanya tinc l’experiència de poder dir que és més comú del que pensava. He rebut missatges cada dia de mares i no mares que agraeixen que per fi es parli de la possibilitat de no ser mare. I són missatges de tot el món: des de Suècia a Kazakhstan.\nQuants missatges rep?\nMoltíssims. Depèn de l’època. Per exemple, quan estic de promoció poden ser uns centenars al dia, en èpoques més tranquil·les ronden la dotzena diària. En la meva web acadèmica explico que vull saber per què la gent descàrrega els meus articles, i la resposta és enorme. Hi ha homes que els descarreguen per entendre millor les seves dones, per exemple.\nTotes les dones entrevistades són israelianes. Què diu aquest llibre sobre el seu propi país?\nSé que en molts aspectes Israel és un país únic. El nostre índex de natalitat és de tres fills per dona i som el primer país en l’ús de tecnologies per a la reproducció assistida. Però en altres aspectes som exactament iguals que altres països. Totes les nacions necessiten mà d’obra i per tant nadons, en alguns països la religió té especial importància: Israel, Espanya, Itàlia… Les dones a Israel no poden dir que no volen ser mares, molt menys penedir-se’n si ho són.\nEl llibre incideix especialment en com la societat capitalista neoliberal difumina la línia entre elecció i no elecció de la maternitat per a les dones. Vostè parla de com la classe social afecta la maternitat.\nCrec que aquest llibre va més enllà del simple penediment maternal, es dirigeix a les nostres percepcions sobre el que és el temps i l’emoció i els seus usos. El que és paradoxal és que hi ha moltes dones en risc d’exclusió social que tenen menys problemes amb la maternitat que dones de classe mitjana. No puc argumentar que les dones pobres pateixen més que les riques. En algunes ocasions la maternitat és la llum de la seva vida, les integra socialment, els dóna un paper. El que crec que és fonamental és escoltar les dones de diferents àmbits socials per a poder parlar així de maternitats, no de maternitat.\nVostè parla de la maternitat com una mena d’empresa pública, i tot i així hi ha discursos des de l’esquerra que tracten les cures i els afectes i no inclouen una idea conflictiva de la maternitat. Hi ha també aquí una idealització?\nEl pes de l’altruisme pel que fa a la maternitat sempre em sorprèn. Tots som egoïstes, és part de ser humà. Això no vol dir que vulguem fer-li mal al proïsme, però l’egoïsme és natural. Des d’una perspectiva feminista em sembla fonamental que les dones puguem pensar en nosaltres mateixes sense ser aquest objecte que respon a les necessitats dels altres. Ni en els pares, ni en els marits –per a les dones heterosexuals–, ni en els fills. No em preocupa que em consideri egoïsta mentre recordem que tots ho som i que això no és negatiu.\nConec moltes dones que contribueixen a les seves comunitats. Jo sóc voluntària des de fa dotze anys en un centre que ajuda a les víctimes d’agressions sexuals. I sóc egoïsta perquè no tinc dos fills biològics? És absurd i retorçat.\nAl llibre tracta exemples xocants sobre com els estats animen a la maternitat com “deure nacional”. Austràlia, per exemple.\nAquest exemple és terrible, m’encanta. A les dones se’ns s’estableix en un ordre social del qual no podem moure’ns. Volen que estiguem allà. Entenc per què les nacions necessiten treballadors, i suposadament això implica tenir més nadons. Però hi ha tantes maneres de canviar això amb un canvi de perspectiva! Es retira gent vàlida de llocs de feina a una edat molt primerenca, a partir dels 45 anys en alguns països ets irrellevant. Hi ha gent que vol treballar i no pot, però no obstant això els problemes són els nostres úters.\nCarta a la Rosa Mari, professora acomiadada fa un any a… El portaveu del sindicat USTEC a Tarragona escriu una carta…


Genís Zapater i Sophie Dusautoir guanyen la cronoescalada nocturna del Pas de la Casa - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nNotícies - 16/12/2013\nGenís Zapater i Sophie Dusautoir guanyen la cronoescalada nocturna del Pas de la Casa\nL’andorrana Sophie Dusautoir (Club Pirinenc Andorrà) i el català Genís Zapater (Ski Club Camprodon SE) aconsegueixen la primera posició de la cronoescalada nocturna: la primera prova d’esquí de muntanya de les curses Open del Calendari de Competicions d’Esquí de Muntanya de la FEEC.\nEl podi masculí va ser encapçalat per Genís Zapater (Ski Club Camprodon SE) qui es situa a la primera posició al ser el més ràpid amb 34 minuts i 54 segons, seguit pels andorrans Jordi Solé (Club Pirinenc Andorrà) i Ludovic Albés (Club Pirinenc Andorrà).\nSophie Dusautoir aconsegueix la victòria amb 40 minuts i 23 segons, superant la marca de l’edició anterior i demostrant estar en plena forma. En el podi femení, Clàudia Galicia (Unió Excursionista Sant Joan de les Abadesses) va quedar en segona posició, seguida per Anna Comet (Unió Excursionista de Vic).\nLa cursa va comptar amb la participació de 73 corredors els quals havien de fer dues pujades al coll Blanc per acumular un total de 840 metres de desnivell.\nLa cronoescalada nocturna obre el calendari de competicions\nLa 17a Cronoescalada Nocturna del Pas de la Casa (Andorra) ha estat el tret de sortida del calendari de competicions d’esquí de muntanya de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya. La propera prova serà la cronoescalada Vertical Race Donezan, organitzada pel Club Pyrenees Catalanes Ski-Alpinisme, a Mijanès (França) el 21 de desembre.


Ajuntament de Mollet: Normalitat en l’obertura dels col•legis electorals\nNormalitat en l’obertura dels col•legis electorals\nLa normalitat ha estat la tònica general en l'obertura dels col•legis electorals aquest matí a Mollet. Fins les 8 del vespre es pot exercir el dret a vot.\nEls col•legis electorals de Mollet del Vallès han obert a les 9 del matí amb total normalitat. De les 9 a les 20 hores els 36.471 molletans i molletanes amb dret a vot podran triar els seus candidats al govern municipal per als propers quatre anys.\nEls 8 col•legis electorals de Mollet han obert a les 9 del matí amb tota normalitat. Fins les 8 del vespre, les 36.471 persones amb dret a vot podran introduir les seves paperetes a les urnes d'alguna de les 63 meses de la ciutat.\nA les 2 del migdia es recolliran les primeres dades de participació de la jornada.\nInformació sobre la jornada electoral (col·legis, documents necessaris, horari...)


El PSOE rebutja la darrera oferta de Podemos: "És més del mateix"\nEn qüestió de minuts el PSOE, l'executiva del qual estava reunida a la seu del carrer Ferraz, ha replicat que manté l'oferta que ja havia plantejat a Iglesias. Davant el retret de Podemos que se'ls ofereixen ministeris decoratius, els socialistes han insistit que "no hi ha carteres de primera ni de segona" i que "totes contribueixen a millorar la vida dels ciutadans i formen part del Consell de Ministres".\nLa reunió de l’executiva s’ha prolongat durant uns 40 minuts i ha comptat amb l’única intervenció de Pedro Sánchez. Malgrat que la reunió ha finalitzat sobre les 11.10 hores, no ha estat fins passats dos quarts d’una que el candidat ha abandonat la seu del partit, al carrer Ferraz, per dirigir-se al Congrés de Diputats.\nHi hagut poques declaracions a les portes de Ferraz. Dirigents com Patxi López, Odón Eorza, Ander Gil, Cristina Narbona o Concha Andreu han marxat de la seu dels socialistes sense voler fer comentaris. Una excepció ha estat l'alcalde de Vigo, Abel Caballero, que ha demanat als periodistes que dirigeixin les seves preguntes sobre la investidura a Pablo Iglesias.


gràcies polític, sort jordi! - Diari de Girona\ngràcies polític, sort jordi!\njordi caupena 12.08.2014 | 00:00\no m'agradaria que aquest títol portés a equivocacions, ni parlo de política en majúscules, en l'àmbit nacional o estatal, ni del President Pujol. D'això ja en tinc prou a casa, que els pares encara segueixen de dol, no han paït la caiguda d'un gran home, però això sí, ho porten amb molta dignitat.\nLlegeixo al Diari l'anunci de la retirada per mi a temps d'un dels grans de la política de la Selva, en especial Interior. Anunciava els darrers dies que després de gairabé 25 anys dedicat a la política deixava la primera línia, em refereixo a en Jordi Iglesias, alcalde de Breda. Ha tastat les mels de l'èxit amb l'alcaldia i l'amargura també des de l'oposició.\nAl meu parer la política que com en Jordi han practicat i practiquen molts alcaldes i regidors és la de primer nivell la de trobar-te el problema o la bona notícia cara a cara i perjudicant o beneficiant la persona que directament coneixes. Amb en Jordi, hi he mantingut una relació molt cordial i alhora professional, en especial a l'època del Consell Comarcal de la Selva del qual fou President (2003-2007). En aquells temps i no en fa tant, el polític, solia trucar directament el periodista i a l'inrevés, sense haver-hi pel mig els directors de comunicació, que ara es fan dir, perquè deu ser més curt i sona més modern. Ni cap de premsa ni "hòsties" d'aquestes. Que val a dir amb el panorama actual són pràcticament imprescindibles.\nA més ho fa com els clàssics, m'han votat acabo el mandat i plego. És lleig aquesta estratègia política d'aprofitar en la majoria dels casos la tirada de l'alcalde actual per a mig mandat plegar i col·locar d'alcalde el delfí de torn, amb l'excusa que així te més projecció. En el seu comiat agraeix i això el dignifica la feina del seu equip de regidors, durant tots aquest anys, però tots sabem que si no hi ha una peça que ho faci rutllar el motor municipal no acaba de funcionar.\nL'Iglesias plega per motius personals i pel que m'expliquen ja és avi i a la seva dona, la Dolors li deu molt de temps que ha dedicat als altres. Però no deixa la política, segueix essent un animal polític, diu que es retira de la primera línia, vull pensar que ara s'ho mirarà des de la barrera, però es dels que encara i de moment et recorda que la figura del polític es necessària pel bon funcionament del sistema. Jordi, sort i a seguir gaudint de la política i ara més de la família.


La UE Castelldefels guanya la UE Vilassar (2 - 1)\nEl cap de setmana de Nadal i Sant Esteve ens va deixar amb només un partit de competició oficial i no es va jugar ni dissabte ni diumenge. Dijous 23 al vespre, el primer equip de la Unió Esportiva Castelldefels rebia al Municipal de Canyars la UE Vilassar de Mar en partit de la dissetena jornada del grup V de la Tercera Divisió RFEF de futbol. El matx contra el Vilassar era l'últim de la primera volta de la lliga i va acabar amb un marcador de 2 – 1 a favor dels mariners.\nLa Unió Esportiva es va posar per davant just abans del descans amb el gol marcat per Aitor Serrano (1 – 0, minut 44). Amb aquest resultat es va arribar a la mitja part. A la represa, els visitants van aconseguir l'empat (1 – 1, gol d'Aleix Arenas, minut 59). Onze minuts més tard, Sergi Moreno va marcar el definitiu 2 – 1 (minut 70). (veure crònica web UE Castelldefels)\nDesprés del triomf, el conjunt groc puja a l'onzena posició de la classificació, ara amb 18 punts, dos per sota del propi Vilassar (desè). El balanç de la primera volta és de cinc partits guanyats, tres empatats i vuit perduts, amb 18 gols a favor i 25 gols en contra.\nEl proper partit arribarà passades les festes, concretament el cap de setmana del 8 i 9 de gener. El rival serà la UE Olot i es disputarà al Municipal de Canyars.\nEls jugadors de la UE Castelldefels celebren un dels gols de la nit / PIERO ALVAREZ


El jutjat anul·la les multes als patinets de l’empresa Lime a València - À Punt\nEl jutjat anul·la les multes als patinets de l’empresa Lime a València\nEl magistrat considera que l’ordenança no regula l’activitat d’arrendament de patinets elèctrics.\nPatinets de la companyia Lime, en una imatge d’arxiu / À Punt NTC\n30 de gener 2020 - 17:37\nLa justícia ha anul·lat les 44 multes de 750 euros (33.000 euros en total) imposades per l’Ajuntament de València a l’empresa nord-americana Lime per introduir patinets elèctrics de lloguer a la ciutat.\nEn aquestes sancions, imposades la gran majoria el 23 de novembre de 2018, el consistori denunciava suposades infraccions de l’ordenança d’Ocupació del Domini Públic Municipal. No obstant això, el jutge considera que l’ordenança aplicable no regula l’activitat d’arrendament de patinets elèctrics i, en conseqüència, anul·la les sancions per falta de tipicitat.\nEl jutge ha exposat que Lime va iniciar una activitat d’arrendament de patinets a València a l’estiu de 2018 sense sol·licitar autorització per a l’ocupació del domini públic. A la fi de l’estiu, la Policia Local va requisar 44 d’aquests patinets i posteriorment va incoar un expedient sancionador per cadascun dels vehicles. Lime va abonar a l’octubre 5.092,50 euros per a poder retirar 83 patinets que es trobaven al depòsit municipal després d’haver sigut retirats per la policia.\nEl jutge considera que l’ordenança no regula l’activitat d’arrendament de patinets elèctrics ni la forma en la qual s’ha d’obtindre un títol habilitant per a poder desplegar aquesta activitat econòmica. En conseqüència, s’anul·len les sancions i es condemna l’ajuntament a abonar les costes processals.


Escriure per ser més feliç : Raquel Picolo\nby Raquel Picolo | set. 12, 2020 | Escriptura, Tallers | 0 comments\nPer què un taller d’escriptura terapèutica?\nQuan escric sento alegria. Em connecto amb mi mateixa i amb l’univers, amb els altres. Escriure per mi és tornar a casa, i em fa feliç. Llegir històries, escoltar-les, però, sobretot, escriure-les m’omple de goig. La lectura és un plaer, l’escriptura una medicina.\nDes de ben joveneta que m’he agafat a la lectura i l’escriptura com a taules de salvació. Els llibres m’han acompanyat sempre, des de les aventures de Juli Verne i d’Alícia en terra de meravelles a Cos, d’Olga Tokarczuk, que és un llibre que estic llegint ara i que, un cop hi has entrat (em va costar), t’espera sempre. Però l’escriptura per a l’ànima és més encara, molt més. Jo he creuat els malsons adolescents amb un llapis a la mà i m’he posat dempeus a la primera joventut, després de ser abatuda per una crisi depressiva aguda, endògena van dir, amb un quadern de notes, i fàrmacs, sí, però la vida plena me la va tornar l’escriptura.\nFa temps que alguns alumnes, cada any, em demanaven un taller d’escriptura terapèutica. Jo em feia pregar, deia que l’escriptura creativa ja és terapèutica per ella mateixa. Sabia que podia enfocar un taller amb l’objectiu de desfer nusos del cor i aplanar obstacles interns. Però ho volia fer tan bé, perquè em semblava molt important, que no arrencava. Finalment, m’he decidit a oferir un taller d’escriptura terapèutica. Tinc el perfil ideal per fer-ho, i hi posaré tota la passió i els recursos al meu abast per crear un espai d’escriptura i felicitat. Quan l’angoixa passa de tres a dos, ja és felicitat.\nZen en l’art d’escriure de Ray Bradbury (traducció Marta Pera) és un dels meus llibres de capçalera i el posaré a la bibliografia del taller d’escriptura terapèutica. Bradbury parla de grapa i d’emoció, de xutar-se l’escriptura en vena perquè no s’apagui la flama creativa, la flama de la vida. L’escriptura per mantenir la salut de l’ànima.\nIdentificar les emocions, trobar les paraules per expressar-les, buscar la precisió i la bellesa de la tècnica literària, és un aspecte important de l’escriptura terapèutica.\nQuè és més terapèutica l’escriptura autobiogràfica o l’escriptura de ficció? Quina és més emocional?\nTant l’escriptura de ficció com l’autobiogràfica són terapèutiques i poden treballar les emocions a fons. Cadascú descobreix en cada moment què és el que necessita escriure. Jo havia escrit molts diaris personals per desfogar-me, però quan vaig decidir adreçar-me a un lector vaig tenir clar que el que volia era contar històries d’altres. La ficció diu tant de nosaltres mateixos com els diaris íntims. En certa manera, és com les històries de ficció ens utilitzessin per fer-nos visibles. Però també trobo molt interessants els textos autobiogràfics amb intencions literàries, encara que no necessàriament més delators del món íntim de l’escriptor.\nTant en el cas de les històries inventades com en les basades, més o menys, en dades autobiogràfiques, ser conscient de les emocions i saber expressar-les amb les millors paraules és molt important. Quan més afinem l’eina de l’art d’escriure més benestar personal assolirem.\nLa paraula escrita activa idees, sentiments i històries que poden ser de gran utilitat per al treball terapèutic. Sembla demostrat que escriure sobre sentiments profunds lligats a experiències traumàtiques millora la fortalesa psicològica i biològica. L’escriptura té un gran poder catàrtic.\nEls éssers humans organitzem la nostra experiència vital en forma de narració. Aquest narrar construeix la nostra experiència alhora que és la base per comprendre-la. La teràpia es pot considerar com un procés de reescriptura.\nSempre he sabut que l’escriptura curava i que quan escrivia era més feliç. Als dotze anys vaig escriure una obra de teatre (influenciada per la lectura compulsiva de l’obra de Molière) i la vaig ensenyar a la mare d’una amiga meva, que sempre em cantava les glòries, i es va fer un tip de riure amb el meu text, però no com jo volia, perquè era una comèdia, se’n reia de mi. Em va dir, fent-se l’enginyosa, que jo escriuria teatre en una obra. Em vaig ensorrar i vaig decidir que l’escriptura només seria una cosa meva i que no l’ensenyaria a ningú. I ho vaig complir furant un parell d’anys, després vaig trobar professors i companys que m’engrescaven a compartir. L’escriptura terapèutica no necessita lectors de carn i ossos, encara que compartir també és força interessant, potent.\nChantal Maillard escriu:\nEscriure el guió de vida. Relats que salten de l’inconscient per mostrar-nos alguna cosa important. Escriure metàfores que ens mostren, que ens expressen. Salvar les paraules que curen i apartar les que ens emmetzinen. Narrar perquè el que es narra es recorda. Convertir fantasies personals en mites. Dibuixar amb paraules l’arqueologia familiar. Dialogar amb el futur. Trobar el forat a dins de l’arbre i, des d’allí contar meravelles.\nL’escriptura terapèutica ens brinda la possibilitat d’accedir al nostre potencial creatiu i de descobrir emocions i pautes de pensament inconscient. Contribueix a reduir l’estrès mental, a reforçar l’autoestima i, fins i tot, segons James Pennebaker, reforça el sistema immunitari.\nEscrivint les experiències traumàtiques en un diari personal, somnis, poemes i cartes imaginàries o, senzillament, practicant l’escriptura automàtica. Buscant la bellesa dels nostres textos, podem ser més feliços.\nTaller d’escriptura terapèutica: començarem el 7 d’octubre! Encara ets a temps d’inscriure’t!\nAltres tallers: el goig ‘escriure, els secrets de la narració, llegir com un escriptor.


Villa Papardo Giarre Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Ungaretti 33B, Giarre, Giarre, Itàlia, 95014 - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa Papardo\nAl visitar Giarre, vosté es sentirà com a casa a Villa Papardo, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Giarre. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes, servei de llançadora, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, centre esportiu, piscina exterior, solàrium, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Villa Papardo no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (8) Parelles (1) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (1) Grups (3)


Cerca totes les ofertes d'hotels a Lochyside Entrada:\n1 ComentarisLochan Cottage Guest House...Habitacions per nit per només375 EUR Nevis Let...Habitacions per nit per només Fyvie Cottage...Habitacions per nit per només Lochy Park...Habitacions per nit per només Més zones a Fort William\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Lochyside Restaurants i cafeteries\nLochyside és en dels molts llocs de Fort William que els viatgers gaudeixen de visitar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Lochyside està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Estalvii temps i diners fent la reserva amb Agoda.com, que us promet les millors opcions d'hotels a Lochyside i molts més àrees a Fort William. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Lochyside.\nHotels destacats a Lochyside, Fort William\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Fort William, no busqui més enllà de Lochan...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Nevis Let està situat idealment a Fort William Railway...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Fort William, no busqui més enllà de Fyvie...\nHotels a Lochyside: Fyvie Cottage\nLlocs d'interès a Lochyside: Deli Barqen Chinese Takeaway & Fish BarGolden River


Ada Colau. Foto: Jordi Borràs.\nDavid Fernàndez. Foto: Jordi Borràs.\n46223099E\t16 de febrer de 2015 - 13:30\nD’entrada dir que m’entristeix que a Barcelona la CUP no entres en la confluència de Guanyem.\nSi que voldria esmentar dos punts a tenir en compte:\nEn el cas del municipi de Barcelona la força de la CUP no es ni de bon tros la que pugui tenir a Sant Pere de Ribes, Santa Coloma, Berga o municipis semblants. A Barcelona la CUP està verda i per madurar. Crec que això ha influit en no arribar a l’acord, a banda del rebuig de ICV per part de la CUP i del discurs diferenciat: carrera de fons en els barris (CUP)/guanyar i entrar ja al govern municipal(Guanyem).\nUn altre punt es la relació entre CUP i Podemos. Per a molts de nosaltres en molts barris, on el fet diferencial de Podemos no hi és, la confluència entre Guanyem i CUP és molt gran.\nDe fet no es distingeixen tant els teixits socials i de geografia electoral que recolzen Guanyem i CUP. El problema el tenen CUP i Guanyem en els barris on no hi són cap dels dos, a no ser per la tirada personal i mediatica de Colau (Guanyem) i Pablo Iglesias (Podem) . Espero i desitjo que la rivalitat a escala catalana entre Podemos i CUP no deteriori les relacions a l’escala de barri entre CUP i Guanyem a l’àmbit de Barcelona, Hospitaket o Terrassa, fins avui bastant bona.\nXM\t16 de febrer de 2015 - 14:58\nEm fa gràcia que es digui que “la CUP està verda” com si fos un bolet que ara neix i no portés anys de lluita a la ciutat (tant dins dels moviments socials i veïnals com des de la política de carrer) i presentar-ho en contraposició a “Guanyem no està verda”… dir que Guanyem “estan més preparat” és o bé assumir que provenen de la “vella política” o bé recórrer al tòpic de que és una organització “d’elits preparades”.\nJosep m\t17 de febrer de 2015 - 18:33\nA eixamplar horitzons plegats.\nJordi Marí de la Torre\t16 de febrer de 2015 - 13:49\nAnem lents perquè anem lluny però, a la vegada, ens tempten les finestres d’oportunitat i les volem aprofitar. Certament ens toca viure un moment històric especialment interessant i, al meu parer, totes les propostes sorgides dels moviments social o alternatius posen a sobre la taula aspectes que ens ajuden a avançar i d’altres que costen més de pair.\nVull afegir un aspecte en favor de la CUP perquè em sembla important. Una cosa és tenir un bon discurs i moure’s de manera hàbil en la crítica a qui té la responsabilitat de governar i, en canvi, una cosa diferent és assumir un paper en aquest joc i, fins i tot, esdevenir protagonista en escenaris de govern. La CUP crec que ha demostrat que sap fer bé les dues coses. Fins i tot quan reben crítiques és perquè estan allà, em primera fila, prenent decisions.\nHo dic perquè Podem, Guanyem… de moment es mouen tan sols en la dinàmica del discurs, la crítica i la proposta d’alternatives. Tot apunta que ho fan bé, però els únics que han tingut responsabilitats similars a les de la CUP fins avui són ICV-EUiA i han fet el que han fet. Amb encerts i desencerts, com tothom.\nEstic bastant convençut que no guanyaran ni uns ni altres les properes eleccions municipals a l’Ajuntament de Barcelona, però també sembla clar que seran un bon aliat de qui pugui fer govern, que tot apunta que pugui ser ERC. Per tant, pel meu gust, tenim un magnífic horitzó possible a la vista: una ERC assumint responsabilitat de govern amb una veu forta de les CUP i de Guanyem-Barcelona en comú. Crec que seria la millor manera de començar a dibuixar una altra ciutat.\nJosep m\t17 de febrer de 2015 - 18:37\nHome,…de moment ERC encara no ha plantejat cap model de ciutat alternatiu al campi qui pugui (i matxaqui l’indefens) actual de CIU. Bosch només parla d’independència. Jo sóc independentista, curiosament, i li reclamo quina política per la Barcelona patidora, desnonada, ensorollida, trepitjada pel turisme descontrolat, vandalitzada per les màfies internacionals,…Quina mena de capital, per al nou Estat ?. Els darrers anys d’ERC-Barcelona són lamentables.\njordibc84\t16 de febrer de 2015 - 16:47\nLa CUP a Barcelona és una entelèquia petitburgesa, filtrada per edulcorants. Guanyem és oportunista i sap que el vent li bufa a favor. La primera ni traurà cap regidor, la segona depen dels resultats d’ERC podria passar d’escalfar una cadira de regidor a entrar en possibles pactes. A veure com acaba tot…\nJosep m\t17 de febrer de 2015 - 18:38\nEmbolica que fa fort, Trias-Recasens-Vives,…..T’hem caçat. Amb el tramvia circulant tranquil per la Diagonal ho veuràs tot més clar i bonic. Sí.\nDionisio Ortiz Samper\t17 de febrer de 2015 - 10:26\nTrobo a faltar que es parli d’altres moviments socials i politics esquerrans que afortunadament lluitaran per un espai a Barcelona sota la coalició Barcelona en Comú amb un bon equip de la esquerra de la ciutat,amb gent nova i amb experiencia per governar, o fer aliançes d’esquerra. Cal sumar per guanyar i transformar una ciutat que vol ser esquerrana..\nMuse\t17 de febrer de 2015 - 15:29\nHi ha una diferència més, la CUP ha estat més que benvinguda a Guanyem des de tots els seus integrants, alguns amb un passat institucional i altres no, alguns amb ressó mediàtic i altres no, etc., mentre que a la inversa no ha estat així. La via Guanyem és la via lògica de totes les esquerres a una Barcelona on les classes populars tota la vida han votat ICV i PSC (fins i tot presentant-se la CUP en ple auge del 15M), totes les esquerres menys la CUP, s’entén, que hi té un electorat marginal i, pel que es veu en molts comentaris, tot i així li sembla una aberració ideològica ser votada per ningú que hagi votat mai ICV ni PSC (si això no és sectarisme què és?).\nUn altre punt a tenir en compte és que la via Guanyem és nova, mentre que la via CUP fa 40 anys que treballa i es presenta als municipis catalans amb un èxit electoral molt minso i constantment amenaçat per mocions de censura de la resta de partits majoritaris davant qualsevol intent rupturista. Ja riurem quan la campanya mediàtica preelectoral finançada per bancs i lobbies conservadors es cebi amb Guanyem (veritable enemic dels que guanyaran les eleccions de nou) mentre “abraça” i recolza oberta o veladament la CUP (que no suposa cap entrebanc real als seus fins), i encara haurem de veure, com ja estem veient, com les files de la CUP ho celebren i ho promouen.\nVal a dir que hi ha molta gent que no vol renunciar a cap de les dues vies i aquesta gent (molt afí al Procés Constituent) es troba a Guanyem, precisament per evitar que es desactivi el carrer. No estic gens d’acord que des dels municipis no es puguin obrar canvis radicals, de fet és tot el contrari i per això era tan important un front popular el més ampli possible en un bastió com Barcelona. De tota manera, un article valent i molt d’agrair veient el pa que s’hi dóna… Salut!\nJosep m\t17 de febrer de 2015 - 18:39\njunior\t17 de febrer de 2015 - 20:10\nAl que tu anomenes “via lògica” jo li’n dic poltronisme i atemptat al principi de radicalitat democràtica. Quotes i cadires, vella política.\nAl que tu anomenes “aberració ideològica” jo li’n dic coherència. La coherència de no renunciar a res en el teu discurs per arreplegar vots sigui com sigui. Vella política també, la dels “catch-all parties” que han maldat per erosionar la pluralitat arreu.\nAl joc de nous i vells millor ja no hi entrem. Et deixaré amb el teu tresor, aquell que diu que si la ignorància fos or…\nJaume2\t23 de febrer de 2015 - 23:18\nICV porta dècades presentant-se a les municipals, amb imputats com els del cas Innova a Reus o amb responsabilitats directes, per ser al govern municipal, en el cas 4f. I parlant de bancs jo no em posaria gaire gallardo, tenint present que l’Ada serà indirectament finançada amb els bancs que paguen les campanyes electorals d’ICV.\nRelacionar la CUP amb la dreta catalana ja és el summum de la inconsistència, recordem que ICV va pretendre fer un trasvassament de l’Ebre cap a BCN ampliant el negoci de l’Aigues de BCN (amb tots els bancs que té al darrera).\nPau Planas Puigbert\t1 de març de 2015 - 21:39\nEn Muse diu que els lobbies conservadors perjudicaran a Podemos i donaran peixet a la CUP… Però mentrestant, tenim a un tal Pablo Iglesias campant alegrement durant mesos pels canals massius d’informació, propietat de les oligarquies espanyolistes, i els tertulians de la CUP brillen per la seva absència… M’agradaria saber en què es fonamenten aquestes previsions completament oposades al que hem anat veient fins ara… En fi, sembla mentida que puguem ensopegar mil vegades amb la mateixa pedra: falses esperances de reformisme i falses il·lusions d’una Espanya compressiva i respectuosa amb la sobirania de Catalunya.. perquè res canvii, perquè continuem agenollats als interessos de les velles oligarquies, perquè ens continuï pesant al damunt la hipoteca d’unes estructures estatals ancestralment opressives, lligats jurídicament i legalment al que es decideix a la metròpoli. Guanyem Barcelona no podrà canviar res de substancial, perquè sense ruptura constitucional continuarem hipotecats, controlats, emmordassats legalment, impedits de dur a terme qualsevol política transformadora, perquè tot serà sistemàticament recorregut als tribunals de la inquisició i no hi haurà mai cobertura legal per a fer res. La qüestió és vendre il·lusió, però: un simulacre de canvi d’aires sense poder real per a dur-ho terme.\nJosep m\t17 de febrer de 2015 - 18:32\nBona anàlisi, Palà. I em fa l’efecte que és bona aquesta separació (jo no en diria escissió) d’aquestes dues maneres d’entendre la pràctica política, de moment clarament enfocada des de la’honestedat per les dues bandes. De manera que deixem que es presentin separades, que sumin esforços i vots de gent complementària que després intentarem que siguin hegemònics a la Casa Gran….i a veure si veiem polítiques noves de veritat. Res de plorar, doncs. A canviar Barcelona !. De les màfies a la ciutadania.\nXaviBoix\t17 de febrer de 2015 - 19:51\nRoger: t’has mullat ben mullat noi! felicitats!\nUna pena el que està passant a Barcelona, ben legítim, això sí. I perdoneu-me però molt irracional si, finalment, Procés Constituent acaba decidint, abans de les municipals, donar suport a les CUP a les eleccions del 27S. Perquè es pot mig entendre que en municipis petits hi hagi barreges “estranyes” dins el paraigua de l’esquerra plural – jo no entenc el que passa a la meva ciutat, Sant Cugat, on governa CiU des de fa 27 anys – però no és comprensible que a Barcelona, amb el pes polític i electoral que té, la gent del Procés Constituent, amb el missatge d’unitat de l’esquerra que va ser el seu full de ruta, estiguin en la candidatura de Barcelona en comú, amb PODEM, ICV, EUiA i moviments socials, dels que ve l’Ada Colau, per exemple, amb figures com el Jaume Asens i en Pisarello amb responsabilitats a PODEMOS i que estiguin “jugant” públicament a una possible candidatura amb la CUP el 27S. L’únic qui ha dit públicament que no aniran només amb la CUP el 27S perquè aquest no era el seu objectiu fundacional és l’Arcadi, almenys que jo sàpiga. Caldria deixar-ho més clar, en tot cas.\nPerquè si el problema és ICV, els seus dirigents són els mateixos gairebé a Barcelona que a Catalunya. La seva trajectòria també (no la jutjo, ans al contrari). En aquests moments el que caldria és deixar-se de punyetes i que quedés clar qui és l’adversari comú: la DRETA i, també, qui no vol que decidim.\nJaume2\t23 de febrer de 2015 - 23:22\nXaviboix, quin problema hi ha en que el Procés Constituent vagi amb la CUP a les autonòmiques? caldria recordar que Podemos en aquest cas són els que tenen un comportament sectari (utilitzant els mateixos paràmetres amb els que s’acusa a la CUP) en els eleccions autonòmiques i no en vol saber res de ningú més, amb ICV trobo normal que la CUP hi marqui una línia vermella (i també el Procés Constituent), per tant seria una decisió bastant lògica anar-hi amb la CUP.\nXaviBoix\t25 de febrer de 2015 - 18:18\nJaume2 cap problema! ans al contrari! el que no entenc és que gairebé les mateixes persones decideixin, sembla almenys, anar amb ICV a les municipals de BCN i a les eleccions al Parlament amb la CUP, i que les dues decisions siguin exclusives. Entendria perfectament que a les dues es presentessin amb la CUP però el que no entenc és aquesta decisió la veritat… tot i que m’agrada que a Barcelona hi hagi d’aquesta forma una possibilitat, difícil – tot s’ha de dir – de que hi hagi una alternativa al Trias!!\nYagocd\t4 de març de 2015 - 1:11\nL’article presenta un tema interessant però crec que hi ha dues mancances importants.\n1) Es mostra una visió que en cap cas defineix el que és la CUP. De fet, lamentes les simplificacions i alhora presentes una CUP de llenguatge “purista i radical” que no té res a veure amb la realitat de desenes de pobles. I encara més quan dius que “arrisquen poc i són feliços conservant verge el seu petit vedat”. Malauradament només reprodueixes frases recurrents sense cap exemple que ho demostrin i això acaba traient credibilitat al text.\n2) No cites un element que ha estat decisiu en la no coalició en molts pobles: la manca absoluta d’autocrítica d’ICV respecte a la seva acció als governs municipals i autonòmic. Aquest factor ha estat decisiu ja que està molt present en activistes de base que ni poden ni volen passar aquesta trista pàgina de repressió en blanc.\nEn definitiva, crec que més que “mullar-te” (com diu en XaviBoix) has jutjat una realitat sense prou coneixement i amb informacions molt limitades.\nMuse\t6 de març de 2015 - 14:22\nIntentar arribar a les institucions una candidatura ciutadana oberta i popular com no n’hem tingut mai cap, amb un contracte ètic com mai s’ha vist a l’ajuntament de BCN, que no segrega identitàriament ni lingüística ni ideològica, i amb un programa basat en la democràcia radical efectiva i la justícia social com pot ser “poltronisme i vella política”???? Teniu una bola de vidre màgica o sou deixebles de la bruja Lola o es que tota la resta som uns ignorants indignes de dirigir-nos a les vostres excelses mercès?\nEl que és és una punyetera emergència humanitària, tot i que sembla que hi ha gent que no se n’adona o no ho entén o no l’afecta personalment o no ho veu urgent i ja li està bé fer magnífics discursos des del grup mixt o des de l’assemblea del 15m mentre els de sempre manen i ho disposen tot. Si les coses es poguessin canviar només des dels moviments i el carrer no estaríem com estem ni aniríem en la deriva que anem (sembla que hi ha molta gent a can CUP que per com parla sense cap pressa i exigint carnets de coherència i identitarisme als seus votants, deu haver heretat pis i patrimoni i no té massa problemes per sobreviure dignament…). O blindem quotes als mitjans i a l’educació o aquí no canviarà mai res, és impossible si la gent ni tan sols és conscient que se li estan venent el lloc on viu, i no perquè ho digui jo sinó perquè els fets de la història contemporània són els que són. En qualsevol cas, jo he defensat les dues vies, la institucional i la del carrer, perquè no crec en ni en la burocràcia ni en segons quines assemblees i per descomptat en cap postura excloent.\nPel que fa a l’eterna acusació dels mediatismes, que ja cansa… l’Ada Colau ha denunciat vetos a tots els mitjans, va ser censurada a TV3, van fer treure de la graella una entrevista seva a TVC, i quan va anar a la sexta va haver d’aguantar unes impertinències i insults masclistes totalment denigrants i impensables vers qualsevol altra candidata a eleccions (del PP, PSC, CIU, etc.). Si és coneguda és per haver donat la cara als escraches i accions de la PAH dins i fora del parlament jugant-s’hi el tipus (una de les millors coses que ens ha passat en aquest país per com un petit grup de ciutadans ha fet la feina de tot un ministeri d’habitatge).\nPodem també ha estat (això ho sé de primera mà) vetat als principals mitjans catalans i calumniat a tota la resta menys dos, porten mesos desmentint acusacions falses, els seus membres més destacats han estat sotmesos a una persecució i fustigament sense precedents, fins al punt d’haver de demostrar la seva innocència públicament i a sobre davant unes institucions polítiques mafioses que creuen que dimitir és un nom rus i que han sotmès el poder judicial als seus objectius sense ser qüestionades pels mateixos mitjans inquisitorials i fraudulents amb qui els convé ser-ho.\nQue surtin a la sexta té diverses explicacions: cada cop que apareixen baten rècords d’audiència i generen milions en publicitat, representen el 15m des de la compostura (saben molt bé on és el límit del que poden dir o no per seguir sortint als mitjans, cosa que no passava amb els seus predecessors, també de primera mà ho dic) i des que feien el sacrifici personal de sortir a Intereconomia que es presten a ser insultats, acusats en fals i linxats per gentussa feixista sense educació ni respecte de la qual s’han de defensar dia sí dia també. Surten sí, però no és que els posin una catifa vermella precisament o que els tractin com qualsevol altre polític, sinó tot el contrari.\nLa CUP ha sortit als mateixos programes que Podem a la Sexta i cia, quan ha calgut parlar de Catalunya, la comparació és ridícula tractant-se d’un partit que es presenta en l’àmbit local català, així que les queixes sobre la seva manca de presència als mitjans les feu a la Generalitat, a la Corpo i als mitjans privats CATALANS que us sembli oportú. I tranquils, que la cacera de bruixes que van patir quan es van presentar al parlament ja no ven ni se’n recorda ningú, han passat a ser uns ferms defensors del projecte de CIU i ERC segons els opinadors professionals nostrats i un pal a les rodes per a la resta de les esquerres amb vocació real de govern, i això els mitjans no ho desaprofitaran pas.


Plaques de cava impreses, litografiades | HITE\nPlaques de cava impreses, litografiades\nPlaques per embotellats: des de petites tirades fins a grans produccions\nA Hite som especialistes a proveir plaques per als seus embotellats amb el màxim control de qualitat de la impressió i del procés de mecanitzat de les xapes. Des de la recepció de les planxes, que tallem i ajustem amb la nostra cisalla de precisió, fins al lliurament de les seves plaques impreses i muntades en els morrions, garantim un procés productiu rigorós i amb exhaustius controls de qualitat en tota la fabricació.\nProducció al detall i grans produccions\nImpressió òfset i impressió digital\nA Hite adaptem el nostre model de producció a les necessitats i requeriments de la seva indústria. En aquest sentit, realitzem des de petites produccions de plaques de cava, a través dels nostres sistemes d'impressió digital, fins a grans produccions de plaques (impressió òfset). A Hite donem la més àgil i eficaç resposta a clients amb altes exigències de producció.


Els Concos guanyen per novena vegada La Juguesca de la Festa Major 2016\nLa Colla dels Concos s'ha proclamat guanyadora per novena vegada de La Juguesca d'aquesta Festa Major de Lliçà d'Amunt 2016. Així els Concos es fan amb la victòria amb 39 punts, seguits dels Skando amb 33 punts, Sporting l'Olla amb 25, Bisky 25 i. per últim els Can t'Implora amb 19 punts.\n10 coses que has de saber per gaudir plenament de la Festa Major 2016\nJa és aquí el moment més esperat per tots els lliçanencs i lliçanenques: la Festa Major de Lliçà d'Amunt 2016! En realitat no guardem cap secret sobre la nostra festa, l'únic desconegut és el contingut de les proves de La Juguesca, però la restà hi és tot al programa d'activitats. Això si, hi ha coses que no està del tot malament conèixer... t'hem preparat una llista d'allò que et vindrà bé saber:\nLes barraques de Festa Major...\nEscalfem la nit jove de Festa Major...\nLa teva foto de la FM té premi: 4t concurs d'Instagram\nUna Festa Major com la de Lliçà d'Amunt és plena de moments per recordar. Per això, i per quart any consecutiu, torna amb força l’únic concurs que premia les persones que siguin capaces de captar els millors instants de la festa a través dels filtres d'Instagram i del seu propi enginy: el concurs d’instagram#Lliçàdefesta, promogut per l'Ajuntament.\nTot a punt per la Festa Major de Lliçà d'Amunt 2016\nJa tenim tot a punt per la festivitat més esperada pels joves lliçanencs, la FESTA MAJOR DE LLIÇÀ D'AMUNT 2016 (amb majúscules), que començarà el dissabte 3 de setembre amb les tradicionals 24 Hores de Resistència en Ciclomotor i acabarà el diumenge 11 amb el veredicte de La Juguesca i una sessió de DJ per tancar la festa. Des de El Galliner fem un repàs de les activitats més joves d'enguany.


ERC Delegació Lleida, autor a TOTLLEIDA\nERC Delegació Lleida\nERC Delegació Lleida 28 diciembre 2021 0\nAquest 25 de desembre, dia de Nadal, hem tornat a recordar la figura del President Macià, en commemorar el 88è aniversari de la seva mort. El President Macià té una rellevància històrica indubtable, tant pels seus valors personals com pel…\nERC Delegació Lleida 19 febrero 2020 0\nMalgrat l’obsessió de l’actual equip de govern JuntsXAlcarràs i Sempre Alcarràs de culpabilitzar l’anterior govern d’ERC de la gestió del poble, després de 240 dies de mandat les evidències són molt clares. Gran part de la seva gestió han…\nL’equip de govern del Consell Comarcal de les Garrigues ataca Esquerra Republicana per maquillar la…\nERC Delegació Lleida 6 febrero 2019 0\nAquest article d’opinió és la resposta a l’escrit de l’actual equip de govern del Consell Comarcal de les Garrigues en el qual s’acusa a Esquerra Republicana de Catalunya d’intentar enganyar a la ciutadania; en aquestes ratlles…\nCervera capital cultural. Aprofitem l’oportunitat?\nERC Delegació Lleida 28 enero 2019 0\nCervera té l’honor i l’oportunitat de ser aquest any 2019 la Capital de la Cultura Catalana. Per donar contingut a tot un any de capitalitat s'han programat prop de 200 activitats realitzades moltes d'elles per entitats i…\nERC Delegació Lleida 18 enero 2019 0\nEls republicans lamenten el veto per part de l’ajuntament i del Consell Comarcal cap a la consellera Jordà i no assistiran ni a la cloenda ni al ‘Dia de la Comarca’ Esquerra de les Garrigues no assistirà a cap acte…\nERC Delegació Lleida 11 enero 2019 0\nSegons les dades oficials de l’Agència de Residus de Catalunya, al 2017, la comarca de les Garrigues, va reciclar un 28,92%, ocupant les darreres posicions en reciclatge de les comarques de Catalunya. Quines conseqüències té…


Cognoms d'Àustria - Cognoms austríacs mes comuns\nSi ets aquí és perquè has decidit consultar quins són els 300 cognoms més habituals a Àustria. Segurament alguna vegada has escoltat algun dels cognoms austríacs però és possible que en aquesta llista et sorprengui veure cognoms que no sabies que eren tan comuns en un país com Àustria. En aquesta llista tenim informació estadística totalment actualitzada sobre els cognoms que més abunden entre els austríacs , de manera que si el que cerques és saber si el teu cognom destacaria a Àustria, ja t'advertim que si no es troba en aquesta llista, sí, el teu cognom seria una cosa poc comuna en terres dels austríacs. No obstant això, si el teu cognom apareix entre aquests 300 cognoms, ens temem que hauràs de destacar per altres qualitats, ja que resultaràs bastant corrent pel que fa a cognom per als austríacs\nEls cognoms austríacs més comuns\nConeixies tots aquests Cognoms d'Àustria?\nSi et fixes, al costat de cada cognom d'aquesta llista podràs trobar un número. Aquest número és el nombre de persones que porten aquest cognom a Àustria. Per descomptat és el número oficial aportat segons les últimes estadístiques fetes a Àustria, i tenen en compte no a austríacs , sinó a les persones que viuen actualment al país. De manera que és possible que trobis a Àustria algun cognom que sàpigues perfectament que no és un dels cognoms austríacs , això et pot ajudar a fer-te una idea de la quantitat de persones d'un mateix país del qual és originari aquest cognom que han emigrat a Àustria i que s'han establert a viure allí.\nTenir informació sobre els cognoms ens ajuda a tenir informació sobre la nostra història, però també sobre la història dels diferents països. Conèixer quins són els cognoms que més abunden a Àustria és aquests moments ens ajuda a fer una foto fixa de la realitat actual del país. D'aquesta manera, i creuant aquestes dades que tenim sobre els Cognoms d'Àustria actuals amb els Cognoms d'Àustria més abundants fa cent o dos-cents anys, podríem fer-nos una idea de com ha canviat la societat d'un pais com Àustria i el nivell d'impacte que pugui haver tingut la migració en un país com Àustria.\nD'igual manera, és interessant tractar de descobrir quines són les dades actuals dels cognoms més utilitzats als països veïns a Àustria, i si tenen algun cognom en comú o si, per contra, les coincidències són mínimes o inexistents. D'aquesta manera podem endevinar el tipus de relacions que té Àustria amb els seus països veïns, i si hi ha hagut mobilitat entre els països o no. Com pots comprovar, unes simples dades estadístiques sobre Cognoms d'Àustria poden aportar molta més informació de la que pugui semblar a simple vista.\nT'ha sorprès algun d'aquests cognoms austríacs?\nQuè opines? Has vist ja en aquesta llista de 300 Cognoms d'Àustria algun que t'hagi cridat especialment l'atenció? Has trobat a faltar algun cognom que pensaves que era molt comú a Àustria, i que no obstant això, ha resultat no estar en la llista? Segurament si continues investigant en pàgines d'altres països puguis trobar aquest cognom que pensaves que era un dels cognoms austríacs i que resulta que és més comú en un altre país que no és Àustria. A vegades les dades ens sorprenen, però això és el que ens anima a voler saber més sobre cognoms i sobre els motius que que els 300 Cognoms d'Àustria més comuns siguin els que et presentem en aquesta llista, i no uns altres. T'animem a continuar investigant.


de casa al club: 1 quilo de cultura = 100 pessetes\n1 quilo de cultura = 100 pessetes\n«...he de recordar per força la llibreria —per dir-ne alguna cosa— més estranya que he visitat mai. Diria que no tenia ni nom comercial, potser només el del seu propietari, un llibreter franc i rialler que voltava pels mercats i del qual no recordo el nom. La llibreria es trobava en una casa particular a Tavèrnoles, un poblet d'Osona. De fet, era la casa particular. No hi havia horaris definits, més enllà del dissabte a la tarda: et presentaves al poble, buscaves la casa i, si al davant hi havia aparcat un Dos Cavalls (amb tot de llibres escampats als seients), volia dir que era obert. Trucaves al timbre i et rebia el diguem-ne llibreter. El primer que et sorprenia, en obrir la porta, és que era una casa excavada a la roca de la muntanya. Les cambres aprofitaven l'estructura de cova i tenien un aire feréstec però distingit. Després, esclar, et fixaves en els llibres que havien colonitzat tot l'espai sense cap ordre lògic. Hi havia prestatges atapeïts a la cuina, sobre la nevera, a la sala d'estar, al lavabo, als passadissos. El llibreter t'obria els llums, et donava conversa, t'oferia un cafè, i tu et deixaves portar. Anaves amunt i avall, remenaves, desfeies columnes de llibres en un equilibri precari només perquè t'atreia el llom d'un volum que hi havia a sota de tot. De mica en mica feies la pila amb el que t'interessava més —increïblement, s'hi trobaven perles!— i a la fi arribava l'hora de pagar. Llavors ell et portava a un racó de la cuina i posava els llibres damunt d'una balança. Un rètol explicava el tracte: «1 quilo de cultura = 100 pessetes».\nJordi Puntí. «L'aprenent de Borges». A: Tafanejar: llibreries del món. Edició de Henry Hitchings. Més llibres, 2017.\nEtiquetes: a pes, col·lecció local, estranyes formes de vida, jordi puntí, llibreries, llibreters


Resum: Aquesta investigació se centra en l'estudi de les interaccions i els efectes que es produeixen entre els alumnes i el seu professor -tutor, fent ús intensiu de les noves tecnologies de la comunicació i la informació. Els objectius concrets són: 1. Caracteritzar les interaccions de tutorització que es produeixen entre el tutor-alumne i els seus efectes en la inicialització del coneixement, 2. Analitzar els efectes en la progressió de coneixements de les interaccions entre els alumnes que tenen lloc al llarg del procés comunicatiu, quan es confronten les seves produccions a traves del fòrum. Les dades de la investigació procedeixen dels registres d'una experiència d'innovació educativa que s'ha realitzat amb alumnes de 2º d'Ensenyament Secundari Obligatori (13 anys) d'una escola pública de Barcelona, fent ús d'un entorn virtual d'aprenentatge de la matemàtica, dissenyat a tal efecte en el context de les classes ordinàries de matemàtiques i en correspondència amb el disseny curricular del centre. En la recerca es considera la utilització del llenguatge escrit, mediat amb les noves tecnologies, que permeten establir un aprenentatge dialèctic i significatiu entre els participants en funció del conjunt de relacions de discussió significativa que poden dur a terme els alumnes. El marc teòric pren en consideració les nocions d'interacció amb relació a les situacions d'ensenyament-aprenentatge, la seva estructura i funcionalitat, com la seva implicació en elaboració de significats en referència a l'aprenentatge de la matemàtica, en un context tecnològic. La seva estructura té tres eixos fonamentals: primer, en la dimensió conversacional ( Vion, 1992) i les influències socials (E. Wenger,2001), el segon, en el paper del llenguatge i pensament matemàtic col·lectiu ( N. Mercer, 1995) i el tercer, en la mediació tecnològica i aprenentatge de la matemàtica ( R. Hershkowitz, 1999). En la metodologia de la recerca, es considera el disseny, la implementació de l'entorn virtual d'aprenentatge i la seva gestió, i per altre, tot el que fa referència a l'anàlisi curricular de les activitats, el contingut matemàtic i els graus de qualitat, en relació amb les habilitats dels diferents rangs. Per l'anàlisi de les dades es considera la interpretació etnogràfica i participant de l'investigador que permet analitzar dues situacions de comunicació: a) una situació de comunicació amb el tutor i b) la comunicació que es produeix entre els alumnes. Desenvolupem en primer lloc l'anàlisi de les interaccions tutorials recollides en els quadres de diàleg, on es registren els referents i concepcions inicials que tenen lloc en les activitats. A continuació ens ocupem de les converses que es posen de manifest en el fòrum. D'aquesta manera concretem la nostra proposta en la funcionalitat de les interaccions i els moments interactius, que permetrà analitzar les converses que tenen lloc entre els alumnes. Això, ens condueix a interpretar el procés de participació dels alumnes en el fòrum, així, com la seva evolució que es produeix en aquest procés. La generació de significats matemàtics dels alumnes participants en el fòrum dóna lloc a la seva evolució respecte de la situació inicial. Les aportacions més rellevants de la tesi fan referència tant a la situació tutorial del coneixement, la regulació inicial guiada i a l'autoreconeixement tutoritzat, com a la producció social dels coneixements, on es recullen les caracteritzacions de les interaccions i la construcció de comunitats d'aprenentatge de les matemàtiques, la visualització de l'evolució del coneixement de la proporcionalitat, la producció de significats i la negociació de les argumentacions de les propietats mètriques considerades.


Pisos en venta amb piscina a Sant Gervasi – Galvany\nEn aquests moments no disposem de pisos en venda amb piscina a Sant Gervasi - Galvany, Sarrià–Sant Gervasi.\nAltres Pisos en venda a Sant Gervasi - Galvany, Barcelona city\nPropietat única a l'avinguda Diagonal, en venda\n427 m² 10 Dormitoris\t2 Banys\nEn ple centre de Barcelona, en la recentment renovada avinguda Diagonal, envoltada de tot tipus de comerços, transports públics i de les botigues més prestigioses, trobem aquesta impressionant propietat de 427m2 aprox. És alta, lluminosa i actualment és un prestigiós...\nHabitatge únic en venda a Galvany\n425 m² 9 Dormitoris\t4 Banys\nEn ple cor de Galvany, trobem aquesta impressionant propietat de 425m² totalment exterior a quatre vents. El pis actualment consta d'un gran vestíbul, tres salons, una espaiosa cuina office, nou habitacions dobles, quatre banys, amplis passadissos i tot això amb...\nElegant propietat en venda a l'Avinguda Diagonal de Barcelona\nSituada en una de les zones més nobles i exclusives de Barcelona, l'avinguda Diagonal, a pocs metres de Rambla de Catalunya, envoltada de prestigioses botigues i molt ben comunicada, trobem aquesta exclusiva propietat de 450m2 orientada a Sud. L'habitatge dividit...\nAltres Pisos en venda amb piscina a prop de Sant Gervasi - Galvany\nMagnífic apartament al cor del Turó Park, Barcelona\n200 m² 5 Dormitoris\t3 Banys\t1 Lavabos\nA la residencial zona del Turó Park, al costat dels cinemes Cinesa i de l'exclusiu gimnàs Dir Diagonal, envoltat de les millors restaurants i llocs d'oci, molt ben comunicat amb el transport públic, i dels Ferrocarrils FGC, trobem aquest familiar...\nEncantador pis amb vistes a Plaça Bonanova, Barcelona\n150 m² 5 Dormitoris\t2 Banys\nAquest bonic pis es troba a l'emblemàtic barri de Sant Gervasi, just al costat de Plaça Bonanova. És una zona repleta de carrers amb personalitat, encant i molt ben comunicada amb el centre de la ciutat. L'habitatge està envoltat per...\nEspectacular propietat a la venda a la Plaça de la Bonanova\nA escassos metres de plaça Bonanova trobem aquesta magnífica propietat amb impressionants vistes al Tibidabo. Es tracta d'un pis alt i lluminós, d'aproximadament 140m² que disposa de quatre dormitoris, dos banys i un ampli saló amb sortida a la terrassa. La comunitat...\nExclusiva promoció al costat de L’Illa Diagonal\nLes Corts\t, Barcelona ciutat\nMagnífic pis alt i molt lluminós d'obra nova de 101m2 més una terrassa de 17m2 que està molt ben orientada. Consta d'un saló-menjador amb accés a una terrassa, una cuina office exterior i zona d'aigües, tres dormitoris exteriors, un d'ells...\nFantàstica propietat d'obra nova al costat de Centre Comercial La Illa Diagonal\n128 m² 4 Dormitoris\t3 Banys\nMagnífic pis cantoner, alt i molt lluminós d'obra nova de 128m2 més una terrassa de 19m2. Consta d'un saló-menjador amb accés a una terrassa, una cuina exterior amb office i zona d'aigües independent, quatre dormitoris exteriors, un d'ells en suite...\nEn aquests moments no disposem de pisos en venda amb piscina a Sant Gervasi - Galvany


Capítols - Els meus fills - TV3\nT'imagines que una parella del teu entorn mor en un accident de circulació i deixa dues nenes orfes? Et plantejaries l'opció de fer-los de pares? "Els meus fills" va rebre la carta de la Montserrat, que tenia només tres anys quan va perdre els seus pares en un accident de circulació. Ella i la seva germana Ester van anar a viure a casa dels seus oncles i ells els van fer de pares. Una història molt similar a la que va viure Carla Simón, directora de la multi premiada pel·lícula "Estiu 1993" i que també explica la seva història en aquest capítol.


La pregària de petició | Pregaria.cat\nLa pregària de petició\nPer pregaria.cat on dl., 15/08/2005 - 09:00\nDemanar a Déu quan ens sentim mancats, limitats, quan afrontem situacions dures i sense aparent solució, és un recurs molt freqüent i generalitzat entre els creients.\nÉs veritat que molts cops amaguem sota aquesta forma de pregar una certa relació comercial o d’intercanvi interessat. És un tòpic comparar la pregària de petició a unes monedes que es tiren a una màquina per tal d’obtenir una beguda o una pasta.\nJesús, però, no deixa d’insistir, un cop i un altre, que si preguem al Pare amb fe, que si li presentem amb confiança les nostres peticions, Ell ens escoltarà.\nEll no és crític amb el fet de demanar. És crític si ho fem sense fe, si ens manca una interior confiança en la bondat i la compassió de Déu. Més crític encara si preguem per ser ben vistos i alabats per la gent religiosa i devota.\nEn cap lloc Jesús diu que serem escoltats immediatament, o en aquells terminis temporals que nosaltres decidim com els millors, o de la forma concreta com imaginaríem la resposta. Dóna sempre un marge al Pare sobre el com, el què i el quan, que són les conseqüències precisament de la confiança.\nLa pregària de petició és una expressió humil, senzilla i cordial d’una realitat més fonda: la relació amb Déu. Ell espera dels seus fills que li siguin espontanis, que el tractin des de la seva realitat, que no diguin paraules buides ni rutinàries. La relació entre el Pare i els fills és com la font d’aigua de vida que sosté les pregàries i peticions concretes. Sense aquesta relació són mots i expressions buidades de vida.\nUna forma concreta de demanar és presentar a Déu aquella persona, aquell conflicte, aquella situació... de forma conscient, responsable, humil i amorosa; sense fer res més que presentar-li. Prou que Ell sap el que ens serà més convenient. Abans de que li diguem ja n’està ben assabentat.\nNo és, doncs, que l’informem del que no sabia, és més aviat que ens informem nosaltres de què som fills limitats, malalts, plens de buidors i urgències, en una societat trencada en gran part per la manca d’amor i de justícia.\nPresentar al Senyor persones, afers, realitats, mancances... és en el fons una forma silenciosa i creient d’estimar. A Déu li encanta que ens estimem. A més, sap que precisament l’amor és el millor benefici per a les nostres persones.\ntipus de pregària


Una mica més a prop del somni - FC Andorra\nEncara queda molt per jugar i tot pot canviar, però avui l’Andorra ha donat un cop sobre la taula en imposar-se a l’Albacete en un partit molt complet. Els tricolors s’han imposat a la patacada del gol inicial manxec i han estat netament superiors per capgirar, fins i tot, el goal average particular amb el seu rival. Una jornada rodona que han pogut gaudir tots els tricolors que avui han omplert les graderies de l’Estadi Nacional.\nEncara no s’havien situat els equips sobre el terreny, que l’Albacete ja s’ha avançat en el marcador després d’una bona maniobra dins l’àrea de Rubén Martínez (2’). El gol ha fet mal al conjunt tricolor que ha necessitat una bona estona per refer-se. No és que els manxecs s’acostessin amb gaire perill a la porteria de Nico Ratti, però sí que l’Andorra es veia incapaç de superar la pressió alta visitant. Però a poc a poc, els d’Eder Sarabia han anat guanyant terreny i han tingut la primera oportunitat amb un xut de Rubén Bover al minut 20.\nJust en la jugada següent, Álex Pastor ha rematat una bona centrada de Rubén al fons de la xarxa, però l’assistent ha aixecat la bandera per assenyalar fora de joc. El gol no ha pujat al marcador però el partit ja feia baixada per a l’Andorra, que finalment, al 27’, ha aconseguit l’empat en una bona jugada de Marc Fernández, que en la seva passada enrere ha trobat Rubén Bover. El ‘21’, molt actiu durant tot el partit, ha rematat amb la dreta al fons de la xarxa.\nEl gol encara ha reafirmat més les bones intencions de l’Andorra, que ha estat clarament dominador fins al descans. Tot i això, només hi ha hagut un xut de Rubén Bover, fàcil per a Bernabé. A la represa, els tricolors han sortit igual de convençuts i altre cop Rubén Bover i Carlos han estat a prop del gol. Al 51’, el visitant Sergi Garcia n’ha tingut una de ben clara, però al 58’, finalment ha arribat el 2-1. Álex Pastor s’ha imposat a la defensa manxega en una centrada d’Héctor Hevel i ha deixat sense resposta el porter visitant.\nI si el partit ja estava de cara per al conjunt del Principat, a partir del 2-1 el domini ja ha estat total. L’Albacete hi ha pogut dir la seva en un xut de falta directa de Kike Márquez que s’ha estavellat al lateral de la xarxa (63’), però qui ha pogut sentenciar ha estat Rubén Bover uns minuts més tard i, sobretot, David Martín amb dues ocasions claríssimes. I de tant intentar-ho, finalment ha arribat el 3-1 que servia per sentenciar el partit i capgirar el goal average particular entre tots dos equips. Martí Vilà ha guanyat línia de fons i Héctor, sol dins l’àrea petita, ha rematat amb el cap al fons de la xarxa.


L'Alpicat prolonga la mala ratxa\nNomés ha sumat un punt en els últims quatre partits || El capità Toje va enviar un penal al pal al segon temps\n© Un jugador de l'Alpicat en pressiona un del San Cristóbal en una de les accions del partit d'ahir.\nL’Alpicat va encaixar a Ca n’Anglada, davant del San Cristóbal, la tercera derrota en les últimes quatre jornades (2-0). La possessió inicial va ser per als locals, mentre que l’Alpicat va buscar la verticalitat. Toje va obligar Adri a intervenir sota pals amb un tret des de la frontal de l’àrea. El porter local també va evitar un gol de Vendrell després d’una bona jugada de Garriga. Pablo Prieto va contestar amb un xut que Crisos va aturar en dos temps. Després del ritme alt del primer quart d’hora, van arribar 15 minuts igualats però sense ocasions.\nTanmateix, en el minut 32, Xavi Camps va controlar la pilota a la frontal de l’àrea visitant i va ajustar el seu tret al pal dret per batre el porter Crisos (1-0). El gol va provar com una gerra d’aigua freda a l’Alpicat, que va veure com poc després el seu porter va salvar en primera instància un contraatac local, però el mateix Camps va caçar el rebuig per fer pujar el 2-0 al marcador. Càstig excessiu per als de Jordi López després d’un bon primer temps.\nA la represa, el porter local Adri va evitar que Toje, de falta directa, i Iván aconseguissin retallar distàncies al marcador. Crisos, poc després, va evitar també que Pablo marqués el tercer gol egarenc i, tot seguit, el conjunt lleidatà va tenir la seua millor oportunitat per marcar el 2-1. Toje va ser l’encarregat de llançar un penal per mans d’un defensor local, però va enviar la pilota al pal i la rematada posterior de cap de Castelló la va parar Adri amb una gran intervenció.\nL’Alpicat es va ressentir i tant Ruy com Hassen van perdonar el 3-1. L’última ocasió clara la va tenir Vendrell, després d’una centrada de Garriga, però un inspirat Adri va mantenir la seua porteria a zero fins al xiulet final.\nDesprés de la derrota al camp del San Cristóbal, l’entrenador de l’Alpicat, Jordi López, va afirmar que el seu equip “no ha estat gens malament” al llarg dels 90 minuts ja que “hem tingut el control de la pilota pràcticament en tot moment”. Tanmateix, “en una jugada mal defensada ens han marcat i, malgrat que “ho hem continuat intentant, en una jugada aïllada han marcat el 2-0”. Després del descans, “hem fallat un penal, amb una altra gran parada del seu porter”, que ha estat molt bé. En resum, “ells han estat molt més efectius”, va concloure López.


Convoquen una marxa el 18 de juny contra les retallades i la supressió de l'ensenyament en valencià ! directe!cat\nSota el lema 'Per un ensenyament públic de qualitat. No a les retallades, sí al valencià'\nLa plataforma valenciana en defensa de l'ensenyament públic ha convocat per al pròxim 18 de juny una manifestació a València sota el lema 'Per un ensenyament públic de qualitat. No a les retallades, sí al valencià' per expressar el 'rebuig a les mesures de desmantellament de l'escola pública'. La plataforma ha informat que es mobilitzarà contra les retallades aplicades als centres públics en nombre de grups, plantilles i recursos; la proposta de cessió de sòl escolar públic a entitats privades, l'agressió que suposa la destrucció de les línies en valencià i totes les protestes ha estat manifestant aquest curs contra la política educativa del govern valencià.\nescola, país valencià, valencià\nSegons que ha informat la plataforma, la manifestació sortirà dissabte des la plaça Sant Agustí de València a les 18h i recorrerà els principals carrers del centre de la ciutat. La plataforma indica que vol mobilitzar la comunitat educativa en la línia de les protestes que durant aquest curs escolar han realitzat en diferents línies sota el lema 'Per un ensenyament públic de qualitat. No a les retallades, sí al valencià'.\nCompromís promet a Camps una legislatura difícil a causa de la supressió de l'ensenyament en valencià 01.06.2011.\nEscola Valenciana prepara mobilitzacions contra el model trilingüe 31.05.2011.\n2 de juny de 2011, 15.46 h\n4# Estic molt d'acord amb tu, necessitem un líder, però no el tenim, per a la nostra desgràcia.\nNo penso com tu 1#, Ja que la manifestació és una bona manera de parlar, despreés si no s'aconseguis res, aleshores potser ens ahuriem de plantejar, com fer, què fer!!\n2 de juny de 2011, 13.59 h\nLes manifestacions ja hem vist que serveixen de ben poc. Als polítics els fan pessigolles. Més quan a aquests que fan tant mal a un país i a la seva cultura s'els vota una i altre vegada. Senyors, ressignats o lluitadors. El franquisme és ben viu a Espanya. Algú ho dubtava?. És una serp amb molts caps. Encara que se li talli un li queden més per a reviscolar. Els catalans, estem ben perduts, indefensos, molt vulnerables. I ells ho saben. No tenim líders que duguin a la gent a l'èxit de... Llegir més\n2 de juny de 2011, 10.37 h\nLa marxa no servira de res. Com no han servit de res totes les manifestacions que hi han hagut per interrupcio del senyal de TV3.\nMentres la gent continui votant pp no hi ha res a fer.\nEl pp se sent reforçat despres de les autonomiques i locals al Pais Valencia i per tant aniran atacant la llengua i la cultura propies del PV.\nA les illes, el mateix. Sabien que el pp atacaria la llengua i cultura i tot i aixi els han votat i han guanyat.\nVISCA CATALUNYA LLIURE, CATALANA I INDEPENDENT\n2 de juny de 2011, 10.24 h\nEl PP es un partit anticalà.Son els hereus del franquisme.\nAra bè, hi ha gent que el vota.Massa gent per el meu gust.\nFem les coses bè, expliquem que perdre una llengua es un error.\nFem pinya a favor del català o valencià.\nUsem la nostra llengua arreu.\n2 de juny de 2011, 10.15 h\nPitjor cosa que es pot fer es manifestar-se ... perquè des de punt de vista radical espanyola pensin que nazis manifestà per esborrar castellà ... per tristesa clar. Millor seria a no manifestar-se sinó dialogar i demanar vot dels ciutadans i fer fora PP manera política no pas donar més vots per la seva anti-valencianista ... manifestació només fa més fort espanyols defensant la seva llengua i cultura. Manifestacions de debò són del tercer món en general ...


Fa mesos que vaig crear aquest blog i no sabia quina funció donar-li... després de molt rumiar sabia que no el volia dedicar a la meva vida personal i finalment he decidit que serà un blog dedicat als horts urbans.\nAquests reis ens han portat un hort urbà per la nostra terrassa. Es una nova experiència per nosaltres i tenim sentiments contradictoris. Per una banda ens fa ilusió tenir el nostre hort i consumir les verdures del nostre cultiu però també ens preocupa no tenir prou temps per dedicar-hi o que no ho acabem de fer prou bé.\nProgressivament anirem introduint informació i fotografies de la nostra experiència i també informació d'altres fonts que trobem. Ara per ara toca muntar l'hort!!!! Com podeu veure tenim molta feina.\nPer començar he trobat una web interessant: www.horturba.com. Serà de gran utilitat pels nostres inicis.\nPretenc que sigui un blog obert a experiències d'aquest tipus. També seria molt interessant que gent que cultives a terra o en testos i jardineres també expliqués les seves experiències. També està obert a gent que s'ho estigui plantejant i tingui dubtes si fer-ho o no.\nPublicat per Olga a 16:39\nla primera vegada que sembrem\nl'inici del nostre hortet\nhortalizas de bulbo y de bulbo falso\nAnem a comprar llavors i substrat\nQue debemos tener claro para empezar?\nMica en mica ens anem informant....\nBon any a tothom!!!! Fa mesos que vaig crear aque...


Iceta demana a Torrent que es replantegi l'ajornament de la investidura\nImatge d'arxiu del secretari del PSC, Miquel Iceta.\nEl PSC-Units reclama que la sessió no estigui sotmesa a una condició «d'impossible acompliment en un termini raonable»\nActualitzada 13/03/2018 a les 15:44\nEl president del grup parlamentari del PSC-Units, Miquel Iceta, ha demanat per carta al president del Parlament, Roger Torrent, que es replantegi l'ajornament del ple perquè ara mateix se sustenta en un motiu «inexistent». En la missiva, els socialistes recorden que Torrent va informar divendres que ajornava el ple a l'espera que el Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) es pronunciés sobre les mesures cautelars que havia de demanar al defensa del candidat Jordi Sànchez, cosa que finalment aquesta no va fer. Per això, Considera que la raó per la qual Torrent va ajornar el ple no s'ha donat i el cessament de l'ajornament «depèn d'una condició d'impossible acompliment en un termini raonable de temps». Així, els socialistes demanen a Torrent que la celebració del ple «no romangui més temps sotmesa a un condició d'impossible acompliment en un termini raonable de temps».\nEn declaracions als mitjans, el secretari d'Organització dels socialistes, Salvador Illa, ha afirmat que s'estan «vulnerant els drets» dels diputats i que per això han demanat tant l'empara del Tribunal Constitucional (TC) com s'han adreçat a Torrent.\nD'altra banda, ha insistit que Catalunya necessita un govern i que la situació actual s'ha de «desbloquejar». En aquest sentit, ha acusat Carles Puigdemont i Toni Comín de no renunciar a l'acta de diputat per un «personalisme excessiu» i ha dit que la decisió final del candidat a la presidència recau en les forces independentistes. «Ja hem vist que arribar a acords entre ells no és senzill», ha apuntat.\nComenta el contingut : Iceta demana a Torrent que es replantegi l'ajornament de la investidura


‘Mr. Good Horse’, un viatge amb la caravana de Mackenzie | altaveu.cat\nIntriga. Un acord major que ompli l’ambient de felicitat. Ara un acord menor que ens recorda que hem de frenar l’eufòria. De sobte tendresa, un moment de melangia i màgia que s’accentua amb l’entrada d’uns cors innocents. El cor batega, batega poc a poc, fins que te n’adones que ha arrancat, com si res, una bellísima banda sonora. La vesprada s’acurta amb el canvi horari, però la nit ens acull amb la seua tranquil·litat. No hi ha res fora d’ací. Sols calma. Mentre sent com crèix la meua barba, ací assegut davant la meua caravana, rodejat del res, i veient com el cel pesat i la xafogor ha donat pas a l’hivern. Ha arribat, està entre nosaltres… donem la benvinguda al Bon Cavall. No, no: al Senyor Bon Cavall. Obrim els braços per a rebre a Junior Mackenzie.\nNo acostume a posar-me la música de la que vaig a parlar per a escriure al mateix temps que ho faig, però amb Mr. Good Horse he hagut de fer una excepció. M’ha arribat. Amb un primer tall purament instrumental m’he trobat davant un treball, que com a poc, no podia defraudar, i amb el transcurs dels temes, ho he confirmat.\nEl segon tall canvia de registre de sobte. Com si de la calma d’un desert nocturn haguéssim passat a un bar de música en directe del sud dels Estats Units, i ens hagués conquerit una banda, tocant a l’escenari, amb el seu rock potent, clàssic, amb un riff contundent digne d’una guitarra setantera, però amb sons actuals al més pur estil de The Black Keys o Black Box Revelation. Amb una producció clara i neta. Encara que amb un anglès més propi d’ací que d’allà.\nCanviem a la tercera cançó, viatjant directament cap al famós Whysky a Go Go de Sunset Bulevard, a West Hollywood (o almenys així m’ho estic imaginant jo), on perfectament Mackenzie podria estar telonejant a The Doors, amb un ‘Rey Lagarto’ més que extasiat. “The Devil’s Song” és una deliciosa cançó amb un registre ben diferent a “Citizen Of The World”, i amb una interpretació més donada al tema que explora el falset al més pur estil de John Frunsciante en solitari, donant pas a un xicotet extasi on la veu fa un canvi cap a l’aguerrit Axl Rose dels Guns n Roses (sí, m’ha recordat a ell! Què passa?) i transportant-nos per uns moments al costat dels mestres Led Zeppelin. Segueixen destacant els riffs de guitarra i l’aparició agraïda del hammond.\nTanca aquest EP el tema “Long Way To Walk”, una cançó que navega pel country acústic i nord americà, amb un gir d’esment a meitat del tema. Un canvi de compàs, de tempo i d’intensitat que desemboca al motiu inicial de la cançó, a la pau. A una guitarra acústica d’arrel que acomiada el disc fins la següent escolta. Una escolta que arranca 10 segons després, vos ho assegure.\nA pesar de que Junior Mackenzie no ha inventat res amb Mr. Good Horse, demostra una sensibilitat i un saber fer digne de mestre. Un treball que barreja un blues rock de qualitat on s’ha rodejat de músics d’altura com Ramiro Nieto, Willy Tornado, Sergio Feria, Eloy Alcaide; i amb Nacho García, Sol González, Sofía Royo i Núria Pallarés a la cançó que dóna nom al disc.\nEsperem que el públic aprenga a valorar joies musicals com aquesta, on es nota el treball que hi ha al darrere. Aquest Mr. Good Horse t’obliga a, després del primer tast, arrancar-te de nou a assaborir les essències del bo del cavall. Maleïts EPs! Sempre que te n’agrada un es queda curt. Sempre en vols més.


Rebudes més de 9.100 peticions per no haver d'integrar meses electorals - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRebudes més de 9.100 peticions per no haver d'integrar meses electorals\nGairebé 400 de les reclamacions han estat fetes a Igualada, segons les Juntes Electorals\nLes Juntes Electorals de Zona han rebut més de 9.100 peticions de membres designats per a les meses electorals dels comicis del 14 de febrer a Catalunya perquè se'ls eximeixi d'aquesta obligació, de les quals 3.250 han estat presentades a la ciutat de Barcelona.\nEn el conjunt de Catalunya, han estat elegits uns 82.000 membres per ser presidents o vocals de les 9.117 meses electorals per a les eleccions convocades el 14F, i solament a la ciutat de Barcelona, a data del passat divendres 29 de gener, 3.250 ciutadans han demanat que se'ls eximeixi d'aquest deure, segons va informar ahir el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.\nTambé a data del 29 de gener consten 849 al·legacions presentades per no participar en una mesa electoral a Granollers, 838 a Sant Feliu de Llobregat i 622 a Terrassa. A més, fins ahir les Juntes Electorals de Zona havien rebut 1.012 peticions a Sabadell, 648 a Arenys de Mar, 463 a Vic, 384 a Igualada i 356 a Vilanova i la Geltrú i 687 a Reus.\nAquestes xifres sobre peticions per no formar part de les meses electorals, molt elevades a causa de la pandèmia de coronavirus, són encara provisionals, de manera que el nombre final podria ser superior.\nEls ciutadans poden presentar un escrit a la Junta Electoral, ja sigui de forma telemàtica o presencialment, al·legant els motius pels quals demanen que se'ls alliberi d'estar en una mesa electoral, adjuntant a aquesta petició la documentació que acrediti la seva situació.\nEl termini per impugnar la incorporació a una mesa electoral és de set dies naturals des que es rep la comunicació oficial, sense perjudici que, una vegada finalitzat el termini i fins al moment de conformar les meses, les Juntes Electorals atendran totes aquelles causes sobrevingudes.\nUna vegada presentades les al·legacions, la Junta Electoral ha de valorar abans de la celebració de les eleccions si estima o no la petició del ciutadà, al qui respondrà abans del dia de les votacions de forma telemàtica.\nEn paral·lel a aquestes peticions dirigides a la Junta Electoral de Barcelona, el Síndic de Greuges va assegurar dijous passat 28 de gener haver rebut més de 1.130 queixes de persones designades per a les meses electorals que han demanat empara a aquesta institució.\nD'altra banda, El total de sol·licituds de vot per correu ascendeix, fins ahir, a 183.000, la qual cosa suposa un augment del 180% respecte al mateix període en les eleccions autonòmiques celebrades el 2017.\nSegons van explicar a Efe fonts de la Conselleria d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, aquestes xifres signifiquen el màxim absolut de vot per correu en uns comicis a Catalunya, en superar les 170.000 sol·licituds de les eleccions generals de 2016.\nEl termini per sol·licitar el vot per correu estarà obert fins aquest divendres 5 de febrer.\nLa situació epidemeològica de Catalunya a causa de la Covid ha disparat així les sol·licituds de vot per correu de cara a les eleccions del 14F.


Contes a la vora del bloc: de febrer 2019\n- Bzzz, bzzz vols dir que no anem massa lluny ?\n- Bzzz, bzzz no home no, ja veuràs quina cosa més bonica que t’ensenyaré. Des de la nostra perspectiva, el món és tot un altre univers, res és el que sembla. I mira que et dic, jo encara diria més, tot és relatiu, podem transformar la realitat a la nostra conveniència, sense límits, sense censura, aquesta és la màgia de la llibertat plena...\n- Bzzz, bzzz, perdona que t’ho digui però no t’entenc gaire...bé, de fet no t’entenc gens.\n- Bzzz, bzzz , doncs t’ho explicaré d’una altra manera a veure si ho entens. Com va dir en el seu moment en Bruce Lee : “Open your mind”. És a dir, obre la teva ment. No et quedis en la creença simplement del que veus. Has de veure el que vols veure, la teva ment és prou poderosa per a fer-ho, no et creguis el que vegis, has de veure el que creguis... ho entens ara ?\n- Bzzz, bzzz gens ni mica. Cada vegada pitjor...\n- Bzzz, bzzz a veure si me’n surto. Veus aquí baix ?. No et sembla fabulosa aquesta petita barca de pescadors ?\n- Bzzz, bzzz barca de pescadors ? I com ho saps que és una barca de pescadors ?\n- Bzzz, bzzz és evident, només has de veure les canyes, si no m’erro n’hi ha vint-i-dues al voltant de l’embarcació. És fàcil que estiguin pescant tonyines, diuen que perquè la tonyina sigui bona s’ha de pescar amb canya...\n- Bzzz, bzzz que vols que et digui...i aquest mar tant rosat ?\n- Bzzz, bzzz sens dubte estem al damunt del Mar Roig, hi ha coses que són evidents.\n- Bzzz, bzzz potser et començo a entendre i m’agrada el que veig. Què més ?\n- Bzzz, bzzz doncs... està clar que estan pescant doncs el vaixell està aturat. Veus com no surt fum de la xemeneia, tenen els motors aturats per a no espantar a la pesca. Les tonyines són uns peixos molt sensibles i una mica porucs. Si hi ha massa fressa marxen a cercar llocs més tranquils...\n- Bzzz, bzzz d’acord, m’has convençut. És bonic obrir la ment, és com viure diferents vides al mateix temps. Podem veure alguna altra cosa, ara que ja tenim la ment oberta ?\n- Bzzz, bzzz i tant ! Només ens hem de concentrar una mica i deixar volar el pensament...\n- Bzzz, bzzz...\nDe sobte es va sentir una forta patacada, com una cleca ben donada i amb precisió.\n- Me cago’n tot!!! – va dir aquella noia d’ulls blaus, que estava prenent el sol. I encara va afegir espolsant-se les mans – Quin fàstic !!! N’he enxampades dues alhora, ara m’hauré de rentar les mans...\nQuan era petit vaig agafar el xarampió. A l’escola i va haver una passa i més tard o més d’hora ens va tocar gairebé a tots els de la meva classe.\n- Ha de fer repòs a casa i prendre aquestes medicines – va dir el metge amb posat seriós – és una malaltia molt contagiosa i convé que no s’escampi més.\nEls primers dies em trobava força malament, febre, picors i malestar general. Però quan els medicaments van començar a fer efecte a mi em semblava que ja em trobava bé però els pares no em deixaven sortir de casa. – Ho ha dit el metge – m’advertien – i has de fer bondat.\nPerò jo m’avorria com una ostra, ja n’estava fart de jugar jo sol com un mussol. El meu avi, que em venia a veure cada dia, procurava distreure’m tan bé com podia. Jugàvem al parxís i com a bon avi que era, es deixava guanyar només perquè jo estigués content. Però això també va acabar d’avorrir-nos a tots dos. Un bon dia es va presentar amb un embalum tapat per una mena de llençol, ho va deixar sobre la taula del menjador i em va dir: - Apa, destapa-ho a veure si t’agrada !\nVaig estirar el drap amb il·lusió per veure que era i va aparèixer una gàbia amb un periquito, que pobret, estava ben espantat.\n- Avi, és molt bonic, però tancat dins de la gàbia, no pot volar, pobret !\n- Doncs si vols, deixem-lo volar – va respondre l’avi tot obrint la porta de la gàbia.\nEl periquito va sortir com un llamp i va començar a volar donant voltes i més voltes al menjador de casa. L’avi i jo rèiem com dos beneits mentre el guaitàvem. Anava d’una banda a l’altra i se’l veia feliç. De tant en tant s’aturava al damunt de la làmpada del menjador o sobre la barra de les cortines i feia monades. Era fantàstic. En un dels seus esvalotats vols el periquito va anar cap a la finestra, ell no sabia que estava tancada i que hi havia un vidre enmig i s’hi va estampar. Va caure en rodo a terra mig estabornit. L’avi i jo ens hi vam atansar a poc a poc i tot que i no tenia molt bona pinta encara era viu.\n- Te una ala trencada – va dir el veterinari – pot viure sense problemes, però no podrà tornar a volar mai més.\nAquella bestiola va quedar ensopida i només caminava pel terra de la gàbia amunt i avall, tot i que sempre tenia la porta oberta mai sortia. Estava trist, i jo també i l’avi potser encara més.\nAl cap d’un parell de dies es va presentar l’avi amb un globus d’aquests que venen ales fires i em va dir :\n- Necessito quatre cordills i un cistellet.\nL’avi era traçut com ell sol, amb el globus, els quatre cordills i un cistellet de vímet va construir un fabulós globus aerostàtic a mida de periquito. Vam agafar l’ocellet amb compte i el vam posar al cistellet, jo comandava el globus que vam lligar amb un cordill més llarg i passejàvem per tota la casa. El periquito treia el cap per la cistella i contemplava el “paisatge” de totes les habitacions. Se’l veia feliç. I l’avi i jo també. Ha estat una sort agafar el xarampió !


Divendres i dissabte, trentena edició de les maratonianes 24 Hores de Futbol Sala - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nTot un dia ininterromput de bon futbol sala. Aquesta és la proposta que el Futbol Sala Espardenya, amb la col·laboració de l’Ajuntament, ens fa per aquest divendres i dissabte, 13 i 14 de juny. Les 24 Hores de Futbol Sala –tot un clàssic del calendari esportiu local- arribarà aquest cap de setmana a la trentena edició amb la participació de 12 equips de Masquefa i altres localitats veïnes. El torneig tornarà a oferir als espectadors que es reuneixin al pavelló tota una maratoniana jornada d’aquesta modalitat esportiva, amb equips de nivell.\nLa competició s’encetarà divendres a les 8 de la tarda i acabarà dissabte a les 9 del vespre, amb la disputa de la gran final que decidirà el campió. Els 12 equips participants competiran inicialment en una lligueta. Tots, a excepció del pitjor tercer, passaran a la fase d’eliminatòries, que inclourà quarts de final, semifinal, final i partit per al tercer i quart lloc.\nCom a novetat hi haurà un partit d’exhibició de nens de 4 a 6 anys. Els organitzadors lliuraran trofeus a tots els participants, i hi haurà un regal sorpresa per al campió.\nEls equips que prendran part en aquesta trentena edició de les 24 Hores de Futbol Sala són el Gamper Sport (Masquefa), Destellos Masquefinos (Masquefa), Piamonte, Green Park (Sant Andreu de la Barca), Salimos de Rositas (Masquefa), Denne (Olesa de Montserrat), Pinturex (Masquefa), Niupi (Sant Sadurní d’Anoia), BP Juniors (Masquefa), Mininas Return, Nox Martorell (Martorell) i Sant Esteve (Sant Esteve Sesrovires).\nFesta dels anys 80\nCom a novetat, aquest any el torneig es tancarà amb una festa amb música dels anys 80, que es farà a partir de les 11 de la nit, a la Sala Polivalent de La Fàbrica Rogelio Rojo, i que estarà oberta a tothom.