COM FER UNA BOSSA D'EINES DE CUIR PERSONALITZADA FABRICACIó DE CUIR | EINES - CASA - 2019\nCom fer una bossa d'eines de cuir personalitzada\nLa confecció de cuirs és una artesania tradicional que tothom pot aprendre, i fer una bossa de cuir personalitzada és un gran primer projecte, ja que combina algunes habilitats bàsiques i el resultat final és un element quotidià pràctic.\nBill Doran, del canal de YouTube Punished Props, que normalment crea bons videos per a fer disfresses i accessoris, ha canviat d'engranatges una mica presentant aquest tutorial sobre la bossa de cuir. Necessitava una bossa personalitzada per portar la llanterna Leatherman Wingman i Fenix a la cintura, així que va fer una.\nAquest projecte requereix dues peces de cuir, una d'elles prou gran per encastar les eines i una peça més gruixuda com a suport que seure al cos. Es pot adquirir un punxó i punxonera de cuir a Amazon, i es pot obtenir el cuir de Tandy Leather. Un cop hagueu acabat la bossa, podeu personalitzar-la amb costures, segells i fins i tot el gravat amb làser. I després vas al teu proper projecte de cuir.\nGrans projectes de mobles que podeu construir durant un cap de setmana\nSmartThings és el camí de Samsung a la casa intel·ligent\nLa teva casa està emblanquejada. Aquí hi ha 9 passos per estalviar-vos diners.\n8 Més projectes Gonzo DIY: Backyard Genius Runners-Up\n5 Eines de distància digital que substituiran la vostra cinta mètrica


La jutgessa investiga treballs facturats per les dones d'Oriol Pujol i David Madí - Diari de Girona\nLa jutgessa investiga treballs facturats per les dones d'Oriol Pujol i David Madí\nLa Fiscalia ha apreciat indicis de "falsificació documental" en els pagaments presumptament irregulars\nbarcelona | efe / ddg 06.06.2015 | 09:05\nLa dona d´Oriol Pujol, Anna Vidal, en una imatge d´arxiu. acn (pol solà)\nLa jutgessa que instrueix el "cas ITV" ha obert una investigació pels ingressos presumptament irregulars que van percebre Anna Vidal, dona de l'exdiputat de CiU Oriol Pujol, i Sandra B., esposa de l'exsecretari de Comunicació de CDC i del Govern català David Madí, del productor televisiu Oriol Carbó que administra l'empresa Triacom Audiovisual i que, entres altres, va aconseguir la contractació del programa El gran dictat. La titular del jutjat d'instrucció número 9 de Barcelona ha obert una investigació a petició de la Fiscalia, que ha apreciat indicis de "falsificació documental" en aquests presumptes pagaments irregulars, en els quals, segons la seva opinió, "se segueix la mateixa dinàmica que en la causa principal de les ITV, malversació i/o prevaricació". La nova investigació es basa en un informe que el Servei de Vigilància Duanera de l'Agència Tributària va lliurar a la jutgessa, en el marc de la causa en la qual manté imputat l'exdiputat de CiU Oriol Pujol per suborn i tràfic d'influències, acusat de cobrar d'empresaris del sector per usar la seva influència política per afavorir els seus interessos.\nHisenda conclou que, entre el 2008 i el 2009, les esposes d'Oriol Pujol i David Madí van cobrar fins a 105.560 euros per treballs suposadament ficticis i obsolets d'Oriol Carbó, productor televisiu els ingressos del qual provenen la majoria de la societat TRIACOM Audiovisual, que al seu torn es nodreix principalment de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, sosté l'informe. El Servei de Vigilància Duanera va citar com a imputats a final de l'any passat Oriol Carbó -que va ser gerent de Catalunya Ràdio i de Televisió de Catalunya fins a l'any 2000- i a Anna Vidal per interrogar-los, encara que es van negar a declarar.\nEn el seu escrit, el fiscal Anticorrupció recorda a més que els tres acusats "van rebutjar aportar la nombrosa documentació" que els va requerir Vigilància Duanera, per això demana a la jutgessa que l'hi reclami "per tal de conèixer l'autèntica relació comercial existent" entre els implicats.\nEl fiscal demana a la jutgessa que requereixi als implicats i a la Corporació de Mitjans Audiovisuals documentació relativa als contractes entre les empreses d'Oriol Carbó i TRIACOM Audiovisual i d'aquesta productora amb Televisió de Catalunya. Els documents reclamats inclouen les operacions entre TRIACOM i la Corporació, la forma de cobrament emprada per a la liquidació de les factures i la còpia dels "contractes i pressupostos" subscrits entre les dues entitats. El ministeri públic també sol·licita altres documents, entre ells, la descripció de les operacions comercials entre les empreses de Carbó i la dona de David Madí i la còpia dels contractes i els mitjans materials de cobrament.\nL'escrit del ministeri públic recorda que el Servei de Vigilància Duanera "posa en dubte els serveis" prestats per les esposes de Madí i de Pujol, "tant pel seu contingut com per la seva utilitat" i assenyalen que les societats d'Oriol Carbó estan domiciliades a la casa del productor televisiu. Al seu torn, afegeix la Fiscalia, "TRIACOM Audiovisual va rebre la major part dels seus ingressos de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, l'ens públic que gestiona els serveis de radiodifusió i televisió de la Generalitat".\nD'una altra banda, la magistrada ha citat a declarar de nou com a imputat per al pròxim dia 15 l'exnúmero 2 de la Diputació de Barcelona, Josep Tous, imputat per tràfic d'influències en el "cas ITV", l'interrogatori del qual va ser sol·licitat per la seva pròpia defensa. L'advocat de Josep Tous va demanar que tornés a prestar declaració, perquè tingués l'oportunitat d'explicar les gestions que va realitzar amb diferents operadors de les ITV, amb això pretén demostrar que l'imputat, que va ser contractat per la Generalitat per pacificar el sector, no només va tractar amb els empresaris implicats en la trama. Tous prestarà declaració a la llum d'un informe ampliatori que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya -que va investigar el cas mentre Oriol Pujol va ser aforat- va encarregar a Vigilància Duanera perquè analitzés els contactes de Josep Tous amb els diferents operadors del sector de les ITV.\nEl nou informe sosté que dels correus electrònics, escrits i documents trobats en l'ordinador de l'exnúmero 2 de la Diputació de Barcelona, així com les seves converses telefòniques intervingudes, se'n desprèn "clarament" que l'imputat "defensa els interessos particulars" de Certio, societat administrada per un empresari que presumptament va pagar comissions a la trama de les ITV.\nLexdiputat de CiU Oriol Pujol


Pere Bosch: “La importància de la nostra autoimatge”\tDetalls\tRedacció\t26 abril 2016 09:00\tOpinió\tAnterior notícia\nGemi Cabré: "El català només ens té a nosaltres"\nLes creences que tenim sobre nosaltres mateixos, aquelles qualitats, capacitats, maneres de sentir o de pensar que ens atribuïm, conformen la nostra “autoimatge”. Ens sentim llestos o ximples, capaços o incapaços, ens agradem o no, etc. Aquestes autovaloracions són molt importants, atès que en depenen en gran part la realització del nostre potencial personal i els nostres èxits a la vida. A això anomenem “l’autoestima”, que definiríem com: la valoració que fem de nosaltres mateixos, sobre la base de les sensacions i experiències que hem anat incorporant al llarg de la vida.\nLa manera de com es desenvolupa el concepte de l’autoestima és a poc a poc, al llarg de la vida, cada etapa aporta en major o menor grau, experiències i sentiments, que donaran com a resultat una sensació general de vàlua o incapacitat. Però és durant la infantesa on tindrem per part de les persones que ens envolten els primers “inputs” que ens ajudaran o no a tenir una bona autoimatge. Però especialment durant l’adolescència és on es produeixen les fases més crítiques en el desenvolupament de l’autoestima, ja que en aquesta etapa es necessita forjar una identitat ferma i conèixer a fons les possibilitats com a individu; amb suport per part d’altres. Si durant la infància hem desenvolupat una forta autoestima, serà relativament fàcil superar la crisi de l’adolescència i assolir la maduresa. Si ens sentim poc valuosos, correm el perill de cercar la seguretat que ens falta per camins complicats i sovint destructius.\nLes persones amb baixa autoestima s’anticipen a resultats negatius, proposen objectius no realistes, estableixen relacions competitives, tendeixen a comparar-se amb els altres tot el temps, acusen els altres del que li passa, no diuen el que senten, fan que els altres se sentin culpables, el seu llenguatge i manera d’actuar és pessimista. Un altre indicador de baixa autoestima (encara que sembli el contrari) és l’egocentrisme: aquestes persones es compensen emocionalment, mostrant-orgulloses i superbes. S’escolten poc, neguen les seves pròpies necessitats, no demanen ajuda, però són els primers a oferir-la, i es veuen legitimats per tenir la veritat absoluta i donar consells sense que se’ls demanin. I per tant projecten una imatge de seguretat. També tenen una visió molt distorsionada del que són realment; al mateix temps, que mantenen unes exigències extraordinàriament perfeccionistes sobre el que haurien de ser o aconseguir.\nAl contrari les persones amb autoestima alta, o millor dit sana, es pot resumir que, són persones que senten pau interior i s’expressen d’acord amb aquesta emoció, són capaços d’establir metes professionals, personals i assolir-les, manté relacions harmonioses i equilibrades, desenvolupa l’amistat, s’expressa creativament, accepta tots els sentiments i emocions com valuosos, és tolerant i comprensiu, parla i es comporta amb optimisme, etc.\nArribats aquí et preguntaria: com està la teva autoestima? Una bona manera de saber quin nivell d’autoestima tens és posar-te davant d’un mirall i veure què et dius a tu mateixa: si rius de tu mateix, si et dius floretes, si reconeixes que tens coses bones i dolentes com tothom, però que en general la persona que veus t’agrada. Si per al contrari no pots realitzar aquest exercici o el fas destacant característiques negatives, no ets capaç de donar cap tipus de validesa als aspectes positius de tu mateix, tens un manca d’autoestima que pot ser negatiu per al teu esdevenir diari.\nLes persones som complexes i molt difícils de definir en poques paraules. Com hi ha tants matisos a tenir en compte és important no fer generalitzacions a partir d’un o dos aspectes o habilitats que tinguem, ja que el fet que no ens surti bé una cosa o no destaquem en algun aspecte no vol dir que no servim o que serem un desastre en tot el que farem.\nEn el proper article algunes claus per millorar i sentir una bona autoestima.


Tot i que és possible que aquest últim també hagi canviat de opinió, aquestes són les frases clau per entendre les divergències entre els dos gestors:\nDavid Einhorn (7 de juliol del 2011): El model d’aquest negoci és flexible.\nJim Chanos (9 de maig del 2013): Els beneficis dels productors de discs durs es poden reduïr pel fort increment dels costos.\nD.E.: Els discs durs és la solució tecnológica més barata.\nJ.C.: La indústria està afrontant veritables reptes com les dades en el núvol (cloud).\nD.E.: La indústria ha passat de cinc a tres participants. Hi ha establitat operativa.\nJ.C.: Les empreses, com Samsung, estan abandonant els negocis en aquest sector.\nD.E.: La directiva té un gran porció del patrimoni i sembla interessada en beneficiar els accionistes.\nJ.C.: Diferents executius han realitzat vendes oportunitstes.\nD.E.: Les dades digitals continuaran creixent exponencialment.\nJ.C.: Hi ha un excés d’emmagatzematge digital.\nD.E. – Einhorn mantenía una posició de 8 milions d’accions, a 31 de desembre del 2012.\nJ.C.: El panorama per a Seagate és desolador.\nPer més detalls Valuewalk té la transcripció de l’exposició de Chanos. També adjuntem la presentació de Greenlight Capital:


Els colors de la dansa, nova acadèmia a Algemesí – LA VEU D'ALGEMESÍ\nEls colors de la dansa, nova acadèmia a Algemesí\nHome/Cultura/Els colors de la dansa, nova acadèmia a Algemesí\nCristina Marín obri les inscripcions per a la seua acadèmia de dansa, expressió corporal i pilates.\nA l’avinguda País Valencià nº 36, Cristina Marín a obert una nova acadèmia de dansa clàssica, dansa contemporània, expressió corporal i pilates per a totes les edats.\nL’horari és el següent: de 9 a 13:30 h. i de 15:30 a 21:00 h. de dilluns a divendres.\nEs pot demanar informació a través del correu: elscolorsdeladans@hotmail.com i en el telèfon: 642.24.92.64\nCristina és graduada professional i superior en dansa contemporània, a més d’instructora de Pilates.


Èxit de la paradeta de Sant Jordi 2021 - Cipo\nIniciBlogÈxit de la paradeta de Sant Jordi 2021\nAuthor CIPO S.C.C.L.Posted on 26 d'abril de 2021 26 d'abril de 2021 128\nL’entitat ha recaptat més de 1.400 € amb la venda de productes d’artesania, roses i llibres\nMés de mil quatre-censt euros recaptats. Aquesta és la quantitat que CIPO ha aconseguit amb la venda dels productes d’artesania de Sant Jordi elaborats per les persones usuàries del Centre Ocupacional, les roses naturals i els llibres. Els diners es destinaran a la compra de material per als tallers d’artesania que es porten a terme durant tot l’any.\nDijous, 22 d’abril, i divendres, 23 d’abril, es va muntar una paradeta a les instal·lacions de CIPO. Tot i que la majora part de persones que s’hi van apropar van ser famílies, treballadors/es i persones usuàries, també es va gestionar alguna comanda per a empreses i per a l’Institut Arraona, l’equip docent del qual va rebre productes del Centre Ocupacional com a regal de Sant Jordi.\nTant les persones usuàries com el personal professional s’han mostrat molt agraïts amb totes aquelles persones que hi han col·laborat i que ho han fet possible.\nPublicació Anterior CIPO reivindica un Sant Jordi més inclusiu


Bages, la sal de la terra - Bodega Regantio\nHomeArticlesBages, la sal de la terra\nHola enoturista curiós. Et proposem descobrir les comarques de Bcn a través dels paisatges del vi I si vols, amb una mica de sal Sabies que fa 36 milions d’anys la Catalunya central estava inundada per l’oceà Atlàntic? i que tota aquesta riquesa geològica i patrimonial es nota en els seus vins si ets curiós, acompanya’ns en aquesta ruta ‘Bages, la sal de la terra’. Et proposem començar dins d’una mina de sal, travessar el Geoparc de la Catalunya central, descobrir cellers a Artés i acabar en una casa rural rodejats de …vaques. El secret turístic de Cardona està amagat sota aquest castellet. Des de dalt de la muntanya de sal, un mini bus baixa fins a l’entrada de la mina. Això que veieu és un oceà sec, La gran capa de sal amagada sota terra va emergir com una piràmide per pressions subterrànies qué ben explicat! Et dedico la cançó Soy Minero? Els miners van marxar als 90, després de 60 anys d’extraccions. Van deixar sales com aquesta, La Capella Sixtina Experimenti una sensació única: entrar dins un jaciment, veure uns colors, unes formes i unes textures sorprenents. Ni el millor artista seria capaç de reproduir el que la geologia ha fet a Cardona al llarg d’anys La pluja forma estalactites salades. Curiositats com aquesta estan molt ben explicades. És una visita recomanable per a tota la família. La sal va convertir Cardona en una vila poderosa, custodiada sempre pels senyors del castell. La sal va obrir vies de transport entre Cardona i Manresa. Camins que avui us permetran descobrir el paisatge del Geoparc de la Catalunya central. Un territori reconegut per la UNESCO La Unesco l’ha reconegut com un lloc per jeure? Sí, i tant, i també com a lloc per fer curses Una de les varietats ancestrals del Bages és la PICAPOLL. Dona un raïm menut i pigat, que s’ha convertit en l’emblema de la DO Pla de Bages. En aquest celler, fa més de 100 anys que la treballen i no és una varietat ni fàcil ni rendible. Us he portat a la vinya més vella que tenim de Picapoll, plantada al 1906. La més antiga a Artés, crec i està xulíssima. El Josep i el seu fill Aleix fan dues classes de picapoll: el jove i un criat en botes d’acàcia. Hi trobareu la riquesa geològica del Bages. Aprofitant que és temps de verema, anem a tafanejar com descarreguen un remolc amb merlot. Queden pocs pagesos i són grans La picapoll la podeu tastar o comprar en aquest wine bar. A l’agrobotiga, unes setmanes a l’any, us venen gotims. La quantitat de picapoll que hi ha avui dia contrasta amb la poca que hi havia fa 60 anys. cap a mitjans dels 50 gairebé desapareixen les vinyes de Picapoll del Bages. Què va fer la cooperativa? Des del 55 fem monovarietal de picapoll Això va fer que al pagès li poguèssim pagar millor el kilo de raïm i no ha desaparegut mai. Després d’un tour per Artés, busquem un refugi on notar la tranquil·litat de viure en aquests camps, abans envoltats de vinyes, ara de boscos Els propietaris són pagesos i a banda de les vistes espectaculars, també escoltareu el dringar dels esquellots Tot el dia descobrint la riquesa geològica del Bages per acabar tastant-lo a la copa I al costat d’un prat de vaques. Mooooooltíssim m’està agradant el Bages\nTags:anna berenguer, artium, bages, cardona, castell cardona, celler solergibert, la caseta de llussà, mina sal cardona, parc de l'agulla, parc de l'agulla manresa, per, picapoll, que, raïm, sallent mas de la sala, turisme catalunya, una, vins del bages\nDylan Redwine’s dad named person of interest


“Puta Barça, puta Catalunya”, a crits molt forts i repetit moltes vegades i amb to de ràbia, que en alguns casos ha inclòs gestos agressius o grollers cap als fotògrafs i càmeres de televisió que els segueixen: així s’han saludat els dos grups de seguidors de l’Olympique de Lió quan s’han trobat a la plaça Artós, a Sarrià, als quals s’hi ha sumat després una desena d’aficionats de l’Espanyol.\nEls Mossos d’Esquadra els havien estat controlant el grup en el seu recorregut des de Sants, que ha pujat a Sarrià aquesta tarda, després que uns centenars ja hagin estat enviats a la plaça Artós per evitar aldarulls a Sants aquest matí. Els antiavalots els han tallat el pas momentàniament al carrer Sant Joan Bosco –que segueix el recorregut de Numància– a l’altura amb Francesc Carbonell.\nDurant el trajecte, han llançat bengales i s’ha produït una fumera espessa al carrer Sant Joan Bosco. Mentrestant, cridaven “Ultrasur, ultrasur”, el nom dels aficionats ultres del Reial Madrid, als quals sembla que donen suport almenys avui, que el seu equip juga contra el Barça i es juga el pas a quarts de final de la Champions al Camp Nou, en partit de tornada de vuitens. El grup d’extrema dreta que forma part dels aficionats de l’Olympique, anomenat Bad Gones, guarda bona relació amb ultres madridistes i les Brigadas Blanquiazules, de l’Espanyol. Una mostra més d’aquesta entesa ha estat l’arribada d’un col·lectiu de joves amb simbologia del club blanquiblau cantant “puta Barça, muérete”, que s’ha afegit a la cita de la plaça Artós.\nAficionats de l’Espanyol arribant a la plaça Artós. / D.C.\nUn dels veïns del bloc que dona a la plaça ha llançat cubells d’aigua als aficionats i els seguidors del Lió han respost amb llançaments d’ampolles de vidre contra el seu balcó. Por després els aficionats han trencat la porta de vidre de l’edifici i han utilitzat l’entrada com a urinari improvisat. Davant el reiterat llançament de bengales, els Mossos han identificat diversos seguidors del club francès i els han requisat les bengales que portaven a sobre.\nLa porta de l’edifici amb el vindre trencat mentre una persona orina a la plaça Artós. / D.C.\nXavier Març 14, 2019 | 13:53


El dolor es defineix com una experiència sensorial desagradable associada amb la lesió dels teixits. El dolor és, juntament amb la febre, un símptoma que acompanya múltiples malalties infantils i, per tant, motiu de consulta freqüent al pediatre.\nEl dolor és una sensació desagradable produïda per diferents estímuls nerviosos que són interpretats en el cervell com a tals i que provoquen plor i una sèrie de reaccions de tipus vegetatiu molt diverses segons cada persona. Els nens amb síndrome de Down tenen una reducció en la percepció del dolor. Toleren millor el dolor, tenen menys sensibilitat dolorosa perquè el seu llindar de percepció del dolor és més alt. Aquests nens, encara que tinguin dolor, es queixen poc o no es queixen, per la qual cosa als pares els resulta més difícil detectar-lo. La causa podria ser deguda a l’augment de substàncies opiàcies (leuencefalina i dinorfina A) a l’escorça cerebral prefrontal. Els opiacis naturals de l’escorça cerebral tenen una acció analgèsica (calmant) que explicaria aquest augment del llindar del dolor. Hi ha altres factors implicats com l’alteració de la transmissió de la sensibilitat dels estímuls dolorosos i la dificultat per comunicar el dolor. Es creu que els nens amb síndrome de Down perceben el dolor de manera més lenta i menys precisa que la població general. Malgrat tot no són insensibles al dolor sinó que tenen més dificultat per expressar-lo i discriminar-ne la localització, ja que no el localitzen adequadament.\nLa família i el personal mèdic han d’estar més atents al mínim dolor o a expressions més subtils, com ara gests, ja que els nens amb síndrome de Down poden mostrar signes escassos i el dolor pot no ser detectat. Es poden produir canvis fisiològics que acompanyen el dolor, com una sudoració sense causa aparent, malestar, expressions de la cara, de vegades amb pal·lidesa o amb actituds corporals que podrien explicar una postura davant del dolor: posicions estranyes de les cames, immobilitat o rigidesa de les extremitats, coixesa. El dolor també pot produir canvis de conducta: inapetència, manca de comunicació, absència de somriure, desinterès pel joc, alteracions del son, desconnexió ambiental, plor, ansietat o agitació. Són típics els moviments corporals quan el lactant pateix un estímul dolorós. Dels 3 als 6 mesos reaccionen amb el reflex de retirada quan se’ls toca la zona adolorida. El nounat, el lactant i el pàrvul reflecteixen el dolor amb plors, de vegades amb taquicàrdia. Hi ha escales per valorar la intensitat del dolor, que es basen en el plor o el crit, la posició de les cames i de l’esquena. Cal valorar-les en la mesura justa. A la família li costa identificar aquests signes com dolor. Hi ha trastorns relativament freqüents en els nens amb síndrome de Down que poden produir dolor, com la inestabilitat atlantoaxial (inestabilitat de l’articulació entre les dues primeres vèrtebres cervicals, atles i axis, secundària a la hipotonia muscular i a la laxitud lligamentosa) i que pot provocar dolor per la compressió dels nervis. Es localitza al coll i va acompanyat de mala postura i pèrdua de força en la part superior del cos. Les complicacions digestives com el vòlvul gàstric poden causar dolor a la zona epigàstrica (estómac) de forma aguda o crònica i vòmits. El reflux gastroesofàgic, la malaltia celíaca i la malaltia de Crohn poden ser causa de dolor abdominal en aquests nens. El restrenyiment és freqüent i pot ser causa de dolor per retenció de gasos i dolor a l’hora de defecar, sobretot si tenen fissures anals que faran que el nen s’inhibeixi, la qual cosa augmenta encara més el restrenyiment. Una leucèmia pot donar com a primer símptoma dolor als ossos i les articulacions, manifestat amb mal a les extremitats. També són freqüents la miopia i la hipermetropia, que es poden acompanyar de cefalea (mal de cap) causada pel fet de forçar la vista. Una situació fisiològica en les nenes és la menstruació. Durant la menstruació o en la fase prèvia (premenstruació), el dolor pot ser més freqüent que en la població general i no ser detectat. S’han d’administrar precoçment analgèsics tipus ibuprofèn després dels àpats.\nS’han d’administrar calmants en les circumstàncies conegudes que provoquen dolor, encara que el pacient amb síndrome de Down no l’expressi. No se n’ha d’escatimar l’ús encara que les manifestacions de dolor semblin petites. Abans d’administrar calmants, és millor acudir al pediatre perquè faci una exploració mèdica. Els calmants mal indicats poden emmascarar altres processos importants, per exemple una patologia abdominal, peritonitis, infeccions o fractures. Els analgèsics més utilitzats són el paracetamol i els antiinflamatoris no esteroïdals (AINES) com l’ibuprofèn. Ambdós estan indicats per a dolors habituals. Altres menys utilitzats són els opiacis com el clorur mòrfic, la codeïna, el tramadol, el fentanil i la metadona, que només s’han d’utilitzar en dolors més intensos i sota supervisió mèdica. Els corticoides s’utilitzen com a analgèsics en el cas de dolors cancerosos. Cal tenir precaució a l’hora d’utilitzar els AINES en l’asma i estan contraindicats en l’úlcera digestiva o la gastritis. L’aspirina o àcid acetilsalicílic (AAS) actualment no es recomana als menors de 18 anys; el seu ús en cas de varicel·la o algunes malalties víriques pot afavorir potencialment l’aparició de complicacions molt greus (síndrome de Reye). Pot utilitzar-se una crema anomenada EMLA que conté lidocaïna i que té un efecte analgèsic local per fer petites intervencions locals doloroses com ara puncions venoses, petita cirurgia cutània, etc. S’ha d’aplicar sobre la pell amb uns vint minuts d’antelació.


Ruta Wagner a Barcelona - Amics del Liceu\nInici » Ruta Wagner a Barcelona\n*CANVI DE DATES:\nDimarts 1 de desembre a les 10h (places exhaurides)\nDimarts 1 de desembre a les 12h (places exhaurides)\nDijous 3 de desembre a les 11h (places exhaurides)\nPunt de trobada: Davant del Teatre Principal (com arribar-hi?)\n*Activitat exclusiva per a Amics del Liceu, màxim 1 acompanyant\n*Imprescindible reserva prèvia, pagament per avançat. Grup limitat de 15 persones, mascareta i distància de seguretat obligatòries durant tot l’itinerari.\nAquest novembre, els Amics us proposem una nova activitat: la Ruta Wagner a Barcelona, en col·laboració amb l’entitat Musicològics. Es tracta d’un itinerari comentat per un especialista musical, per tal de descobrir tots els indrets del centre de Barcelona que tenen relació amb el gran compositor Richard Wagner.\nEl punt de partida històric de la ruta és l’any 1862, quan per primera vegada es va interpretar una obra de Wagner a Barcelona. Després d’escoltar aquella “Marxa” de Tannhäuser als desapareguts Camps Elisis barcelonins, una part de la societat catalana va quedar fascinada i es desenvolupà un creixent interès per aquesta nova música.\nDurant la nostra ruta, coneixerem els teatres on es van interpretar peces de Wagner, així com els llocs de reunió dels primers wagnerians barcelonins. Recorrerem espais com el Teatre Principal, el Liceu, el cafè Els quatre gats o el claustre de l’Hospital de la Santa Creu.\nprevious post: Conferència virtual a l’entorn de “Don Giovanni”\nnext post: Conferència virtual a l’entorn de “La Traviata”


800 nens de Valls expressaran el seu somni casteller | RevistaCastells.cat\n800 nens de Valls expressaran el seu somni casteller\n21 Octubre, 2013\tFòrum Casteller, Portada, Portada lateral\nEls nens i nenes de Valls explicaran dissabte vinent a través d’un gran mural instal·lat a la plaça del Pati el seu somni casteller. La Fira Castells, que es podrà visitar en el marc del III Fòrum Casteller de Valls, per Santa Úrsula, exhibirà un gran mural on els més menuts hi penjaran els seus somnis en forma de dibuixos, frases, escrits, manualitats i altres expressions plàstiques i artístiques.\nA la iniciativa hi participen activament les escoles Eladi Homs, Baltasar Segú, Mare de Déu de la Candela, Eugeni d’Ors, Col·legi Cor de Maria, Enxaneta, Claret, Mare de Déu del Lledó, l’institut Jaume Huguet, Narcís Oller i l’escola d’Adults.\nDes de fa setmanes, més de 800 nens i nenes de primària i secundària han estat treballant diferents idees per expressar el seu somni casteller. Els mestres i professors ho han desenvolupant tant en les àrees de plàstica com de llengua. Aquests “somnis” en forma de dibuix, escrit, lema o manualitats s’afegiran a un gran mural que es podrà visitar els tres dies que estarà oberta la Fira Castells, a la plaça del Pati de Valls. Posteriorment, una selecció d’aquests treballs es podrà consultar al web de la Revista Castells (www.revistacastells.cat), organitzadora de la Fira.\nEl mural es presentarà just després de la inauguració de la Fira, divendres a les 18.30 hores, i estarà obert els tres dies perquè tots els nens que vulguin hi puguin penjar també els seus somnis. Puntualment, en el recinte de la Fira, es donarà lectura dels ‘somnis’ que els participants pengin al mur: dissabte a les 13 i a les 19.30 hores, i diumenge a les 12.30 i les 19.30 hores.\nAquesta és la tercera edició de la Fira Castells, que se celebra en el marc del Fòrum Casteller de les fires de Santa Úrsula. La Fira s’inaugurarà divendres 25 d’octubre i es clausurarà diumenge 27. La Fira d’enguany manté els 20 estands que ja va assolir l’any passat, en els quals s’hi podran trobar totes les novetats en producte i marxandatge casteller. Objectes i creacions, roba, llibres, música i dvd, gastronomia i jocs conformen el gruix de l’oferta d’aquest anys. Especial atenció també a les novetats en marxandatge produïdes per les pròpies colles castelleres. A la Fira hi participen empreses, entitats i institucions relacionades amb el món casteller o que comercialitzen productes castellers.\nLa Fira Castells es consolida a la Plaça del Pati de Valls, on també s’hi faran presentacions i jocs infantils de participació durant tot el cap de setmana. L’edició d’enguany també inclourà projeccions d’actuacions castelleres destacades i històriques, i prestarà una especial atenció al món 2.0 amb crides a la participació a través de les xarxes socials, coordinada per la Revista Castells organitzadora de la Fira.\nLa Fira s’obrirà al públic divendres 25 d’octubre a les 17.30, i es clourà diumenge 27 a les 20 hores.


Dia Internacional de Sensibilitzacio sobre el VPH - Actualitat\nDia Internacional de Sensibilitzacio sobre el VPH\nEl propòsit d’aquesta jornada sobre el VPH és ajudar a intercanviar informació sobre el virus i difondre les opcions de prevenció i tractament que existeixen. La campanya d’aquest any porta el lema ‘Dona amor, no VPH’. Podeu trobar més informació sobre aquesta jornada internacional a la pàgina web www.givelovenothpv.org.\nEl VPH pot afectar qualsevol persona de qualsevol raça, nacionalitat, edat, gènere o orientació sexual i n’hi ha més de 200 tipus diferents. A més, es calcula que el 80% de les persones sexualment actives s’infecta de VPH en algun moment de la seva vida. La majoria de persones resolen la infecció sense complicacions, però si la infecció persisteix pot arribar a produir diferents tipus de càncer.\nSegons dades de l’ICO a nivell mundial, el càncer de coll d’úter és el quart tipus de càncer més freqüent en les dones, i s’estima que 270.000 dones moren anualment a tot el món per aquesta causa. En el cas de Catalunya, els càncers associats al VPH representen un 1,4% del total de càncers en la població (un 3% en dones i un 0,3% en homes) i el nombre estimat de casos de càncer anual relacionat amb el VPH és de 466 dones i 75 homes, causant 196 defuncions a l’any.\nCom es pot prevenir el Virus del Papil·loma Humà (VPH)?\nExisteixen diferents mesures per a la prevenció dels càncers associats amb el VPH: la vacuna contra el VPH -que prevé amb eficàcia la infecció pel VPH- i les proves de cribratge, ja sigui la citologia cervical (el test de Papanicolau) o la prova de detecció de VPH, que es porta a terme per a detectar i prevenir de manera precoç el càncer del coll uterí. El cribratge permet identificar les dones que tenen mes risc a poder patir, al cap dels anys, un càncer de coll uterí per a poder-los-hi fer un seguiment i poder-lo prevenir, precoçment, les lesions precanceroses.


El CIS aprova 42 expedients que comporten una inversió de més de 5,7 MEUR per la Ribera d’Ebre i la Terra Alta - Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre\nEl CIS aprova 42 expedients que comporten una inversió de més de 5,7 MEUR per la Ribera d’Ebre i la Terra Alta\nLa seu del Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre ha acollit la reunió de la junta executiva del Consorci Intercomarcal d’Inciatives Socioeconòmiques (CIS) on s’ha donat compte i aprovat les propostes de subvenció de la convocatòria del fons Leader 2011. En total, s’han presentat 50 expedients d’empreses de les comarques de la Ribera d’Ebre i la Terra Alta, i s’han aprovat 42 expedients, amb una inversió prevista de 5.767.510 euros, dels quals s’han sol•licitat 1.356.500 euros de subvenció del fons Leader.\nEl president del CIS i del Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre, Jordi Jardí, ha destacat que “la gran participació d’empreses privades ha provocat que el CIS no hagi pogut subvencionar els expedients presentats per entitats públiques”. Segons Jardí, “tot i que la situació econòmica no es molt favorable a les inversions, els empresaris de les comarques de la Ribera d’Ebre i la Terra Alta han presentat projectes molt interessants amb l’objectiu de dinamitzar l’economia del territori, crear ocupació, generar riquesa i fomentar la iniciativa privada amb la corresponsabilitat de les administracions públiques”.\nPel que fa als expedients aprovats pel CIS per rebre subvenció cal destacar que 17 dels mateixos tenen a veure amb la millora dels processos de transformació i comercialització dels productes agraris, amb una subvenció proposada de 565.699 euros; 15 amb la creació i desenvolupament de microempreses, amb una subvenció proposada de 299.470 euros; i 10 amb el foment d’activitats turístiques, amb una subvenció proposada de 491.330 euros.\nEl Consorci Intercomarcal d’Iniciatives Socioeconòmiques té com a finalitat l’aplicació de la metodologia Leader en les comarques de la Ribera d’Ebre i la Terra Alta per aconseguir un desenvolupament sostenible, autogestionat i integrat al territori que permeti fixar la població a la zona, augmentar la renda i, en conseqüència, millorar la qualitat de vida dels seus ciutadans.


Marc Roca, Autor a Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Marc Roca, Autor a Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nAutoria Marc Roca\nLes capelletes és un dels mals endèmics en molts diversos sectors nostrats, ja sigui en política, en associacions veïnals, socials, etcètera. I, en el periodisme i els mitjans de comunicació no hi ha l'excepció. Per què hauria de ser-hi, no? Què tenen aquests que no tinguin els altres per no caure en l'error? Res...\nLa informació amb continuïtat dóna perspectiva\nCom lligar les notícies de màxima actualitat amb la qualitat i el context. Tornem a donar voltes a un dels problemes clàssics del periodisme darrerament. Avui em vull fixar en un detall que em sembla indicatiu de la situació d'informació superficial i, conseqüentment, de la infoxicació. Sovint els mitjans ens...\nVa de premsa i periodisme, avui. I, de mirar-se el melic. I, de com de nociu pot ser obviar ‘als altres’. És un detall, un petit detall potser, però a mi personalment em molesta, em sento una mica enganyat, estafat. No menteixen, només que no diuen tota la veritat. Et trobes un diari, per exemple, que diu que el cap...\nLa importància del màrqueting en el negoci de la premsa\nSi fos fan de Billy Bragg el divendres 5 de juliol hagués comprat el diari Ara, tot i que El Punt Avui m'oferia el mateix o millor. Els dos diaris oferien una entrevista al cantant anglès (Ara, El Punt Avui) a propòsit de la seva participació al Festival Cruïlla. Això m'ha fet pensar en tres moments de la vida d'un...\nEl periodisme ciutadà entès com a substitutiu del periodisme professional no existeix, no ha existit, ni existirà. A mitjans dècada del 2000, amb l'arribada dels blogs i altres eines de participació, ens vam sobreexcitar i vam començar a sobredimensionar alguns canvis en el món de la comunicació. El què si que...\nDe mica en mica l’opinió i l’anàlisi van guanyant lloc en la premsa escrita. És una tendència, volguda o forçada, fes-t’ho com vulguis, però el nou entorn comunicatiu t’hi porta sí o sí. Cada vegada menys peces, de més qualitat i a un preu més elevat. Segurament aquest és el camí a seguir en els diaris...\nFa unes setmanes ens trobàvem titulars com: “Les retallades també arriben a Twitter” (El Periódico), “Los mensajes de Twitter, en 118 caracteres” (El País), “Twitter rebaixarà al febrer els 140 caràcters a 118” (Vilaweb), “Twitter escurça a 118 caràcters les piulades que incloguin enllaços o...\nSón constants les notícies sobre ERO, acomiadaments de periodistes i tancament de mitjans. Els propis periodistes i mitjans en són els seus principals altaveus i, també són els propis periodistes els principals interessats en aquestes notícies. Tot queda a casa. A la resta de mortals els sap greu, però no massa més...


La CUP d'Olot celebra l'acte central de campanya amb la presència del diputat Quim Arrufat - Olot TelevisióOlot Televisió\nLa CUP d’Olot celebra l’acte central de campanya amb la presència del diputat Quim Arrufat\nUn centenar de persones -entre els quals, el diputat Quim Arrufat- han donat suport a la CUP aquest dissabte al matí a l’Hospici d’Olot en el seu acte central de campanya. La formació d’esquerres s’ha presentat en societat i ha exposat el seu codi ètic i el seu modus operandi en la política.\nEl pati de l’Hospici ha acollit l’acte central de campanya de la CUP aquest dissabte al matí, amb la presència del diputat Quim Arrufat. “És la vegada que més candidatures presentem, són totes projectes construïts des de la base, cuinats a foc lent”, ha explicat Arrufat a OLOT TELEVISIÓ, “i esperem, el 24 de maig, ser la principal sorpresa de les eleccions, multiplicar per dos, per tres, per quatre el nombre de regidors que tenim”.\nMireia Tresserras, la seva cap de llista, ha destacat la manera de fer política de la CUP aplicada a l’acte: “Aquí el que hem fet ha estat parlar, però també donar el micròfon a la gent perquè participéssin, diguéssin el que trobaven a faltar en el programa i en el plantejament general de la CUP. I això és el que farem. Aquest és el nostre estil des d’ara i en tots aquests quatre anys que vénen a partir d’ara”.\n– La CUP d’Olot proposa revocar el Pla d’usos del Firal per replantejar-lo amb la participació de més entitats i agents socials\n– La CUP d’Olot vol ampliar l’eix comercial des del Carme fins a la plaça Clarà recuperant els locals buits per a nous emprenedors\n– La CUP d’Olot proposa reobrir l’escola bressol municipal de Sant Miquel a través de la revisió dels pressupostos


La nit del 23 de juny celebrem el solstici d'estiu, una efemèride que s'ha transformat en una festa amb costums molt marcats i simbòlics. Amb elements com el foc purificador, els banys, els balls o una barreja de tot.\nAl Centre de Dia no podem fer fogueres, però sí que ens agrada celebrar-ho amb els usuaris i famílies amb ball i menjar.\nD'entrada la mestressa del Centre, la Laura, va començar amb un discurs a manera d'agrïment per la vostra assitència, desitjant-nos una bona Revetlla i presentant als músics que ens van amenitzar la festa: l'Alfonso i el Toni.\nLa mestressa del Centre de Dia\nLa festa ha arrancat amb la primera cançó i la gent ha començat a ballar, inclosos els treballadors del Centre, que ens encanta compartir balls amb els nostres usuaris i usuàries.\nL'Alfonso i el Toni\nL'Esperanza ballant amb en Martí\nEn Quim ballant amb la Lucia i el Juan Pedro amb la seva dona\nFinalment, vam berenar una bona coca de Sant Joan tradicional, feta pels nostres usuaris i usuàries del Centre.\nLa Victoria decorant la coca\nLa coca a punt per menjar\nPublicat per Centre de Dia Les Teixidores a 16:02 Cap comentari:\nVisita de l'escola Corbello\nEl passat dia 6 i 7 de juny, vam rebre la visita dels nens i nenes de 1º de primaria de l'escola Corbella.\nD'entrada els vam ensenyar el centre i explicar les activitats que portem a terme.\nSeguidament, vem sortir al jardí per esmorzar i els nens van aprofitar per iniciar una ronda de preguntes als usuaris i usuàries del centre, com per exemple a qué jugaben quan ells eren petits, i també per cantar alguna cançó.\nTot seguit, es va entrar en la sala per compartir una activitat de dibuix lliure on uns i altres es van ajudar mutuament.\nFinalment, com a comiat, els nens van donar a cada usuari un dibuix que ja havien fet al col·legi amb una dedicatòria personalitzada.\nEn definitiva, van ser dos matins plens de somriures i xerrades en els que vam gaudir de molt bona companyia.\nPublicat per Centre de Dia Les Teixidores a 12:54 Cap comentari:\nEl passat dijous, 23 de febrer, el centre es va disfressar per al Carnaval 2017 amb les garlandes fetes en el taller de manualitats.\nL'Adela i l'Ana Mª\nLa Victoria, l'Adela, la Cecilia i L'Esperanza fent les garlandes.\nLa festa, va ser a la tarda, amenitzada pel cantant Antonio Rojas, que ens va fer ballar amb entusiasme i rauxa. La cirereta va ser un excel·lent berenar elaborat pels usuaris i usuàries consistent en pa de pessic i galetes.\nI com sempre amb la companyia de les famílies.\nAbraçada en grup: la Felisa, l'Esther i la Carmen\nL'Aurora amb la Laura\nL'Isabel amb la seva filla, Boni, i la Inés amb el seu marit, Pere.\nLa Carme i la Isabel\nL'Esther i l'Elvira\nLa Laura amb la Felisa\nL'Adela amb el pa de pessic\nEl deliciós Pa de Pessic\nLa Victoria fent les galetes\nLa Laura amb el Pere\nEl Quim i l'Emiliana\nL'Adela, la Lucía, l'Esperanza, la Victòria i la Júlia.\nLa Loli, L'Àngels i l'Elvira\nEn definitiva, una tarda molt divertida. Ara ja haurem d'espera a l'any que ve.\nPublicat per Centre de Dia Les Teixidores a 10:21 Cap comentari:\nDiuen que tenir un fill és una de les experiències més boniques que pots viure a la vida, i deuen tenir raó, ja que fins ara continuem reproduint-nos. En la criança dels fills hi intervenen moltes persones: els pares, per suposat, l'escola i també l'entorn. Abans, era molt habitual que la comuitat al complert, si bé no tenien la responsabilitat de criar els fills aliens, sí que se'n preocupaven i era habitual veure un grup de dones fent-se càrrec d'un grup de criatures, fóssin o no seves. Actualment, des que ja no es juga tant al carrer, des que hem decidit (malauradament) que tot ho hem de fer sols, des que volem ser tant i tant autosuficients, aquestes pràctiques de criança compartida s'han anat perdent.\nPerò, no tothom pensa igual. A Cardedeu hi ha un grup de dones, mares, amb criatures de 5 mesos fins a 2 anys que han decidit reunir-se cada divendres al matí, per compartir la criança, per crear un espai conjunt on mares, pares i critures comparteixen experiències i juguen plegades. Cada divendres pel matí, es reuneixen al Casal de Joves La Fusteria, just al costat del nostre Centre de Dia. I divendres passat vàrem aprofitar per fer-los una visita.\nLa Lucía, la Cecilia i la Esperanza van passar una estona amb aquest grup de mares i pares i els seus fills, elles que ja tenen néts i bisnéts.\nDurant l'activitat les usuàries van recordar els inicis de la seva maternitat, que ja els queda tant llunyana, i van donar un que altre consell a les noves mares.\nUna iniciativa de la nostra companya Esther Vila, que de ben segur que repetirem!\nPublicat per Centre de Dia Les Teixidores a 18:36 Cap comentari:


americana de punt sobretintada - Unnati\n> Home>Punt>americana de punt sobretintada\namericana de punt sobretintada\nAmericana de punt de piqué 100% cotó pentinat sobretintada amb pigment. Acabats interiors interiors en color contrastat. Detall de peça estampada a l'interior del coll. Dues butxaques frontals.\njaqueta amb davanter...\narmilla amb davanter...\njersei vanisat amb...


BURRERA COMPRIMIDA S.A. - bucomsa - dietari de capçalera: de maig 2011\nPublicat per BURRERA COMPRIMIDA a 13:24 3 comentaris:\nSerà el proper dijous, 26 de maig, a partir de les 22 h al CENTRE CULTURAL DE BENISSA:\nVolem recordar que EL CANTAR DE LA BURRERA és un espectacle amanit des de la més absoluta normalitat. Per tant, és apte per a tota classe de públics normals. La nostra manera de parodiar les anormalitats, en clau d'humor, pot servir de teràpia contra les fanfàrries desafinades i els sorolls dels bufanúvols.\nLa seua presència tonificarà els nostres esperits i omplirà d'alegries el Saló d'Actes del Centre Cultural de Benissa. Ja saben que un espectacle sense públic és com un campanar sense campanes... o com un bosc sense arbres, com un arbre sense rames o com una rama sense fulles. Amén.\nBUCOMSA ESTÀ DE CAMPANYA\n(campanya d'acampar, que no de campanya electoral)\nPublicat per BURRERA COMPRIMIDA a 2:58 Cap comentari:\nPublicat per BURRERA COMPRIMIDA a 23:38 Cap comentari:


Presentació :: Lohengrin (versió concert) :: Festival Bayreuth :: Gran Teatre del Liceu Utilitzem cookies per poder estudiar i millorar l'experiència d'usuari dels visitants de la web. Si continues navegant pel web entendrem que acceptes la nostra política de cookies.\nEl misteri del cavaller del cigne En l’obra Lohengrin apareix per primera vegada una referència al mite arturià. Lohengrin, fill de Parzifal, l’heroi que posarà fi gairebé quaranta anys després a la gran obra operística de Wagner. Lohengrin és un altre redemptor misteriós, un cavaller sense nom, que arribarà a una societat perduda conduït per un cigne per tal de salvar-la del seu ocàs.\nLohengrin (Weimar 1850), s’inspira en poemes medievals del cicle artúric. Lohengrin, fill de Parsifal, ha estat enviat a Brabant per salvar Elsa de la falsa acusació de fratricidi i per regir el ducat amb justícia. Arriba dalt d’un cigne, desafia i venç Telramund en el judici de Déu convocat pel rei Enric I l’Ocellaire. Posa com a única condició pel seu matrimoni amb Elsa que ella no li preguntarà mai ni el nom ni la procedència. Però Ortrud, esposa de Telramund, posa en l’ànima d’Elsa el dubte. Després de les noces, Elsa fa la pregunta fatal i Lohengrin mata Telramund en defensa pròpia, fa saber la seva identitat i anuncia la seva partida mentre Elsa mor de tristesa.\nRomantische Oper en tres actes. Llibret i música de Richard Wagner. Estrenada el 28 d’agost de 1850 al Teatre de la Cort de Weimar. Estrenada al Gran Teatre del Liceu el 6 de març de 1883.\nSi t’agrada Lohengrin, t’agradarà L’holandès errant , Tristan und Isolde i L’or del Rin.


La companyia titular del Teatro Arbolé presenta una divertida i original versió de l’immortal conte Caputxeta Vermella, recomanada per a nens i nenes a partir de 2 anys.\nHi havia una vegada una nena molt bonica. La seva mare li havia fet una capa vermella i la noia la portava tant sovint que tothom li deia la Caputxeta Vermella. El conte de la Caputxeta Vermella és potser un dels contes tradicionals més explicat i més representat .\nAquesta versió del conte, ¿Caperucita Roja?, té el títol entre interrogants, ja que, tot i conservant l’estructura clàssica del conte, la companyia li dóna la volta i provoca una baralla entre el caçador i el llop que acabi acostant als nens i nenes la figura del Llop, fent-la més entranyable.\nEl conte de la Caputxeta Vermella és potser un dels contes tradicionals més explicat i més representat. La lluita de la nena i el llop, d’alguna manera és la baralla entre la bella i la bèstia. A més comporta tota la moralina de la desobediència. Ningú li manava a caputxeta passar pel bosc on viu el llop per anar a casa de l’àvia…


La perdurabilitat (o no) d’un film | Raquel Sánchez\nLa perdurabilitat (o no) d’un film\nÉs cert que les imatges són fugisseres i se’ns escapen. És cert que un fotograma mor quan dóna pas al següent. Fins i tot és cert que un film deixa de ser quan s’acaba i arriba la fosa a negre. Però igualment cert és que cada imatge, cada fotograma i cada film reneix en l’esperit d’aquells espectadors que són capaços d’invocar-los. Amb un record, no cal res més que això.\n'Bonsái' de Cristián Jiménez\nFa poc coincidien a les cartelleres barcelonines dos films que es definien com “alternatius” o “minoritaris”. És a dir, cap dels dos era un blockbuster de Hollywood, ni ens havien bombardejat prèviament per a fer-nos sentir habitants d’una altra galàxia si no les anàvem a veure. Es tracta de la indie nord-americana El amigo de mi hermana i la indie xilena Bonsai. Bones propostes totes dues, la pregunta és inevitable. D’aquí un temps, ens vindrà de gust tornar-les a veure?\nLa seva resistència al pas del temps dependrà de la seva singularitat. En un món que ens empeny cap a la homogeneïtzació i els estàndards, sempre acabem recordant aquelles persones i situacions que escapen de la normalitat. El amigo de mi hermana, malgrat la bona estona que fa passar, té més probabilitats d’acabar engruixint el corpus de pel·lícules de la marca Sundance. Bonsai, en canvi, manté una entitat i personalitat pròpia, aconseguida més enllà de cap categorització nacional o estilística. Serà la pel·lícula dels “pololos” (nòvios en xilè), dels trèvols que ofeguen relacions, de l’àvia sorda que escolta música i de les llibretes mecanografiades i estratègicament tacades amb tasses de te.\nBonsai regalima missatges. Que trobin destinataris disposats a correspondre-hi, aquesta és una altra qüestió. Però és inqüestionable que no hi falten ni plans ni escenes que convidin efusivament a ser desxifrats en una segona, tercera o quarta lectura. Literatura i cinema es retroalimenten constantment, en un viatge paral·lel de Proust als joves, i dels joves a Baudelaire. Com les arrels d’un bonsai, paraula i imatge formen una unitat indissoluble. El triangle amorós s’expressa de forma diferent a El amigo de mi hermana: un jove a la trentena i desgraciat, l’eterna amiga que se l’estima molt i encara no ho sap, i una germana lesbiana que es deleix per tenir un fill. Ja tenim prou ingredients per una d’aquestes comèdies intel·ligents que ens arriben puntualment del Festival creat per Robert Redford. La nova història de Lynn Shelton, que ja ens en va regalar una de bona amb Humpday, presenta un al·legat pel diàleg i la sinceritat. Per les converses properes, de tu a tu (en lloc de twitt a twitt) amanides amb grans quantitats de whisky i una mica de filosofia de manual, que no deixa de ser útil i reconfortant, de tant en tant. Recuperant una bicicleta de la infantesa que l’ajuda a trobar-se a si mateix, El amigo de mi hermana està protagonitzada per un tipus marginal que ho és relativament. Perquè avui dia, ser inestable financera i/o emocionalment el converteix, més aviat, en un tipus ben normal. El film gira a l’entorn d’afectes i conflictes que no se sap ni quan van néixer, però que ens ho fan passar magra quan compareixen. Ens recorda els aniversaris que se succeeixen i ens turmenten perquè res és el que ens pensàvem que seria.\n'El amigo de mi hermano'\nL’estil Sundance funciona, i molt bé. Però realment podem dir que aquesta producció se situa a les antípodes del cinema comercial? L’etiqueta “de baix pressupost” no sempre vol dir que una proposta voregi els límits del llenguatge cinematogràfic. Ni tan sols implica que busqui traspassar les fronteres que el cinema dominant imposa per arribar al màxim de públic possible. La caseta bucòlica a la muntanya, on els protagonistes nord-americans independents es coneixen, discuteixen i reneixen, té molt poc a veure amb els pisos d’estudiants del Xile dels anys 90. Ens ajuden a estimar més el cinema, ens persuadeixen de la seva essència artística, de la seva capacitat per fer-nos reflexionar?\nContestar afirmativament és fàcil en el cas del Bonsai del xilè Cristián Jiménez. Perquè partint de la novel·la d’Alejandro Zambra no només explica les vicissituds del procés d’escriptura del jove Julio. També es despulla davant la pantalla, mentre s’interroga sobre el propi procés de creació fílmica, les seves anades i vingudes. El director opta per començar explicant el final de la història, i això ja és tota una declaració d’intencions: la falta de suspens ens obligarà a centrar la mirada i l’atenció en altres aspectes que solen quedar relegats darrere dels diàlegs. Així som més conscients de la seva poètica, quasi documental, quan mostra els petits detalls del dia a dia.\nReconeguda dins la secció “A certain regard”, una de les seccions del Festival de Cannes que realment determina cap on va el cinema, Bonsai és d’aquestes poques joies cinematogràfiques que mai oblides. Recomanar-la a algú és, sens dubte, fer-li un regal. Com regalar un llibre, i no un de qualsevol: un d’aquests que ens ve de gust revisitar cada cert temps.


Avís Legal - El Corralito CCA\nAl present avís legal i política de privacitat regula els termes d’ús aplicables al lloc web www.elcorralitocca.com (en endavant, el “Lloc Web” ) que és propietat de Corralito CCA amb domicili social a Terrassa (Barcelona) l’Avinguda Jaume I nº 95, 1º (08226)\nL’ús del lloc web es regeix per les normes establertes al present avis legal. La seva utilització implica que vostè accepta les condicions. Pot contactar amb Corralito CCA a l’adreça postal abans mencionada o a través de l’adreça de correu electrònic elcorralitocca@gmail.com\nEls usuaris garantiran la seva veracitat, exactitud, autenticitat i vigència de les dades proporcionades. Corralito CCA donarà a aquestes dades tractament automatitzat que correspongui en funció de la seva naturalesa o finalitat , en els termes indicats a la Política de Protecció de Dades.\nEn compliment del que estableix el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d’Abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques en el que respecta al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes dades i pel qual es deroga la Directiva 95/46/CE (Reglament General de Protecció de Dades), la Llei Orgànica 15/1999, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, en transposició de la Directiva Europea 1995//46/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 24 d’Octubre de 1995, relatiu a la protecció de les persones físiques en el que respecta al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes dades, i Directiva 2002/58/CE, del Parlament Europeu i del Consell, de 12 de Juliol de 2002, l’informem que les dades personals que ens proporcioni omplint qualsevol formulari existent al lloc web, el contacte, o la remissió d’un correu electrònic a qualsevol de les nostres bústies formaran part dels fitxers titularitat de Corralito CCA i:\nImplica l’acceptació d’aquesta política de privacitat i de la protecció de dades, en els termes previstos al Reglament General de Protecció de Dades, així com l’autorització a Corralito CCA perquè tracti totes les dades personals que se’ns facilitin.\nCorralito CCA presumeix que les dades han estat introduïdes pel seu titular o per persona autoritzada per aquest, així com que son correctes i exactes.\nRespecte d’aquella informació que sigui enviada per menors de 18 anys, serà requisit imprescindible que el remitent hagi obtingut prèviament el consentiment patern, del tutor o del legal representant, i Corralito CCA rebi una còpia per escrit al correu electronic elcorralitocca@gmail.com\n4. MENORS DE 18 ANYS\nCorralito CCA no permet el registre a persones menors de 18 anys. Si ets menor de 18 anys, per favor, no intentis registrar-te al lloc web.\nLa cancel·lació de dades implica el bloqueig dels mateixos i que aquests no siguin tractats ni visualitzats per Corralito CCA ni per cap altre tercer.\nSens perjudici del que aquí s’exposa, informem que alguna informació podrà ser conservada de forma bloquejada per part de Corralito CCA per al compliment de les seves obligacions legals, com poden ser responsabilitats contractuals o altres obligacions fiscals i tributaries.\nEn cas de no voler rebre totes o algunes de les nostres informacions per correu electrònic, l’usuari té la possibilitat de donar-se de baixa en qualsevol moment. Per això, simplement hauran de contactar mitjançant email amb Corralito CCA.\nCorrespon als usuaris l’actualització de les seves pròpies dades. En qualsevol moment, l’usuari tindrà el dret d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició a totes les seves dades personals. Per poder exercir aquesta facultat, l’usuari haurà de dirigir-se per escrit a Corralito CCA a la següent adreça postal: Avinguda Jaume I, nº 95, 1º (08226) o per email a elcorralitocca@gmail.com\nL’Usuari és responsable de la veracitat de les seves dades, i Corralito CCA no serà responsable de la manca d’exactitud dels mateixos. Així mateix, qualsevol aclariment sobre els mateixos, haurà d’enviar un correu amb la exactitud de les dades.\nL’usuari reconeix i accepta que tots els continguts que es mostren en el lloc web i en especial, dissenys, textos, imatges, logos, icones, marques i documents adjunts en qualsevol format, o qualsevol d’altre naturalesa susceptibles d’utilització industrial i / o comercial estan subjectes a drets de propietat intel·lectual i són propietat exclusiva de Corralito CCA i/o tercers, que tenen dret exclusiu d’ utilitzar-los en el tràfic econòmic. Per tot això l’Usuari es compromet a no reproduir, copiar, distribuir, posar a disposició o qualsevol altra forma de comunicar públicament, transformar o modificar aquests continguts mantenint indemne a Corralito CCA de qualsevol reclamació que es derivi de l’incompliment d’aquestes obligacions. En cap cas la documentació i/o contingut expressat a la web implica la prestació d’un assessorament al visitant o usuari, doncs aquesta únicament es considerarà com a tal quan hi hagi un contracte de prestació de serveis signat entre les parts. La informació continguda té simplement ànim informatiu a nivell general, mai particular ni està adreçat a un cas concret.\nQualsevol ús o explotació de qualsevol dels continguts estarà subjecte a la prèvia i expressa autorització específicament atorgada a aquest efecte per Corralito CCA o el tercer titular dels drets afectats.\n7. OBLIGACIONS I RESPONSABILITATS DE L’USUARI DEL LLOC WEB\nFacilitar informació veraç en emplenar amb les seves dades de caràcter personal els formularis continguts en el Lloc Web ja mantenir-les actualitzades en tot moment de forma que respongui , en cada moment , a la situació real de l’Usuari . L’Usuari serà l’únic responsable de les manifestacions falses o inexactes que realitzi i dels perjudicis que causi a Corralito CCA o a tercers per la informació que faciliti.\nIntroduir o difondre a la xarxa virus informàtics o qualssevol altres sistemes físics o lògics que siguin susceptibles de provocar danys en els sistemes físics o lògics de Corralito CCA , dels seus proveïdors o de tercers.\nIntentar accedir, utilitzar i/o manipular les dades de Corralito CCA, tercers proveïdors i altres usuaris.\nSuprimir, amagar o manipular les notes sobre drets de propietat intel·lectual o industrial i altres dades identificatives dels drets de Corralito CCA o de tercers incorporats als continguts , així com els dispositius tècnics de protecció o qualsevol mecanisme d’informació que puguin inserir-se en els continguts .\nEs troba protegit per la legislació en matèria de protecció intel·lectual o industrial pertanyent a Corralito CCA o a tercers sense que hagi estat autoritzat l’ús que es pretengui realitzar.\nSi per accedir a alguns dels serveis i/o continguts del lloc web, se li proporcionés una contrasenya, s’obliga a usar-la de manera diligent, mantenint en tot moment en secret. En conseqüència, serà responsable de la seva adequada custòdia i confidencialitat i es compromet a no cedir-la a tercers, de manera temporal o permanent, ni a permetre l’accés als esmentats serveis i/o continguts per part de persones alienes. Igualment, s’obliga a notificar a Corralito CCA qualsevol fet que pugui suposar un ús indegut de la seva contrasenya, com, a títol enunciatiu, el seu robatori , pèrdua o l’accés no autoritzat, per tal de procedir a la seva immediata cancel·lació. En conseqüència, mentre no s’efectuï la notificació anterior, Corralito CCA quedarà eximit de qualsevol responsabilitat que pogués derivar de l’ús indegut de la seva contrasenya , serà responsabilitat de qualsevol utilització il·lícita dels continguts i/o serveis del lloc web per qualsevol tercer il·legítim.\nSi de manera negligent o dolosa incomplís qualsevol de les obligacions establertes en les presents condicions d’us i política de privacitat de la web, respondrà per tots els danys i perjudicis que d’aquest incompliment puguin derivar per Corralito CCA\nCorralito CCA no garanteix l’accés continuat, ni la correcta visualització, descàrrega o utilitat dels elements i informacions contingudes en les pàgines, que es poden veure impedits, dificultats o interromputs per factors o circumstàncies que estan fora del seu control.\nCorralito CCA no es fa responsable de les decisions que puguin adoptar com a conseqüència de l’accés als continguts o informacions ofertes.\nCorralito CCA podrà interrompre el servei o resoldre de manera immediata la relació amb l’Usuari si detecta un ús del seu lloc web o de qualsevol dels serveis oferts en el mateix són contraris a aquestes condicions d’us i política de privacitat de la web.\nCorralito CCA no es fa responsable per danys, perjudicis, pèrdues, reclamacions o despeses derivats de l’ ús del lloc web. Únicament serà responsable d’eliminar, com més aviat millor, els continguts que puguin generar aquests perjudicis, sempre que així es notifiqui. En especial no serà responsable dels perjudicis que es poguessin derivar , entre altres, de:\nInterferències, interrupcions, errades, omissions, avaries telefòniques, retards, bloquejos o desconnexions en el funcionament del sistema electrònic, motivades per deficiències, sobrecàrregues i errors en les línies i xarxes de telecomunicacions, o per qualsevol altra causa aliena al control de Corralito CCA .\nEls administradors de Corralito CCA es reserven el dret de retirar, totalment o parcialment, qualsevol contingut o informació present en el Lloc Web.\nCorralito CCA exclou qualsevol responsabilitat pels danys i perjudicis de tota naturalesa que puguin deure a la incorrecta utilització dels serveis de lliure disposició i ús per part dels Usuaris del Lloc Web. Així mateix, Corralito CCA queda exonerat de qualsevol responsabilitat pel contingut i informacions que puguin ser rebudes com a conseqüència dels formularis de recollida de dades, estant els mateixos únicament per a la prestació dels serveis de consultes i dubtes. D’altra banda, en cas de causar danys i perjudicis per un ús il·lícit o incorrecte d’aquests serveis, pot ser l’usuari reclamat per Corralito CCA dels danys o perjudicis causats.\nVostè defensarà, indemnitzarà i mantindrà a Corralito CCA indemne davant de qualsevol dany i perjudicis que es derivin de reclamacions, accions o demandes de tercers com a conseqüència del seu accés o ús del Lloc Web. Així mateix, vostè s’obliga a indemnitzar Corralito CCA davant de qualsevol dany i perjudicis, que es derivin de l’ús per la seva part de “robots” , “spiders” , “crawlers” o eines similars emprades per tal de demanar o extreure dades o de qualsevol altra actuació per part seva que imposi una càrrega no raonable sobre el funcionament del lloc web.\nL’usuari s’obliga a no reproduir de cap manera, ni tan sols mitjançant hiperenllaç o hipervincle, el lloc web de Corralito CCA així com cap dels seus continguts, excepte autorització expressa i per escrit de Corralito CCA .\nEl lloc web de Corralito CCA inclou enllaços a altres llocs web gestionats per tercers, a fi de facilitar l’ accés de l’Usuari a la informació d’empreses col·laboradores i/o patrocinadores. D’acord amb això, Corralito CCA no es responsabilitza del contingut d’aquests llocs web, ni se situa en una posició de garant ni/o de part oferent dels serveis i/o informació que es puguin oferir a tercers a través dels enllaços de tercers .\nno podran donar a entendre que Corralito CCA recomana aquest lloc web o els seus serveis o productes;\nno podran falsejar la seva relació amb Corralito CCA ni afirmar que Corralito CCA ha autoritzat aquest enllaç , ni incloure marques, denominacions, noms comercials, logotips o altres signes distintius de Corralito CCA ;\nha d’enllaçar amb la pròpia direcció del lloc web, sense permetre que el lloc web que realitzi l’enllaç reprodueixi el lloc web com a part de la seva web o dins d’un dels seus “frames” o crear un “browser” sobre qualsevol de les pàgines del lloc web. Corralito CCa podrà sol·licitar, en qualsevol moment , que elimini qualsevol enllaç al lloc web, després de les quals haurà de procedir immediatament a la seva eliminació. Corralito CCA no pot controlar la informació, continguts, productes o serveis facilitats per altres llocs web que tinguin establerts enllaços amb destinació al lloc web.\nEn conseqüència, Corralito CCA no assumeix cap tipus de responsabilitat per qualsevol aspecte relatiu a aquests llocs web.\nPer utilitzar alguns dels Serveis, els Usuaris han de proporcionar prèviament certes dades de caràcter personal. Per a això, Corralito CCA tractarà de forma automatitzada les Dades Personals en compliment amb el Reglament General de Protecció de Dades (RGPD), la Llei 15/1999 de 13 de desembre de Protecció de Dades de Caràcter Personal i el RD de desenvolupament 1720/2007. Per això, l’Usuari pot accedir a la política seguida en el tractament de les dades personals així com l’establiment de les finalitats prèviament establertes , amb el que disposa les condicions definides en la Política de Protecció de Dades que presenta el lloc web.\nCorralito CCA no serà responsable en tot en cas d’impossibilitat de prestar servei, si aquesta es deu a interrupcions prolongades del subministrament elèctric, línies de telecomunicacions, conflictes socials, vagues, revolta, explosions, inundacions, actes i omissions del Govern, i en general tots els supòsits de força major o de cas fortuït.


Old National Hotel Bath (NY) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 4 allotjaments a Bath (NY).\n13 East Steuben Street, Bath, Bath (NY), Estats Units, 14810 - Veure al mapa\n"The service was friendly, and the hours of the bar/dining we..."\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bath (NY), Old National Hotel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Old National Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, telèfon a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent camp de golf (a 3 km). Si buscau un allotjament còmode i adequat a Bath (NY), faci de Old National Hotel la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (118) Parelles (58) Viatgers en solitari (27) Famílies amb infants petits (15) Famílies amb infants grans (9) Grups (10)\nAllotjaments a Bath (NY)


Time Out Barcelona et porta al Canet Rock!\nAconsegueix les entrades pel festival estiuenc dels grups populars de l'escena catalana.\nTorna el Canet Rock i ja hem descobert tres dels noms del cartell: Els Catarres, La Raíz i Aspencat. Si els vols veure actuar amb altres grups populars de l'escena catalana compra les entrades amb Time Out!\nEl Canet Rock és una gran trobada musical i cultural que rememora els festivals històrics dels 70, amb els seus desitjos i aspiracions. El 2 de juliol de 2016, per tercer any consecutiu, torna a recuperar aquest esperit reivindicatiu amb una gran festa per a tots els gustos.\nGaudeix de la música que més t'agrada mentre veus com es pon i torna a sortir el sol, ben a prop de la platja i en un entorn immillorable: Canet de Mar. Tant si vols fer-te un bany com si vols que la festa no s'aturi, trobaràs un festival fet a la teva mida, amb grans sorpreses i molta diversió.\nAprofita i compra ja la teva entrada amb Time Out. Ballarem fins que surti el sol!


Les votacions a la Cambra de Terrassa es tanquen amb récord de més de 1.000 vots Diari de Terrassa | MónTerrassa.cat\nper Roger Requena/Joan Manel Oller dimecres, 8 de maig 2019 - 18:02h\nAquest dimecres, a les sis de la tarda, s'han tancat les votacions a la Cambra de Terrassa, que enguany ha viscut els comicis amb major participació de la seva història. Només en els vots telemàtics registrats entre els dies 2 i 6 de març (858), ja es van quintuplicar els 164 vots registrats, en total, en les eleccions del 2010. Aquest dimecres s'han acabat les votacions amb els darrers vots presencials, i les previsions és que, amb els prop de 165 votants presencials (més de 200 vots), la xifra total augmenti als més de 1.000 vots. És a dir, uns sis cops més que els vots registrats en els últims comicis.\nPer conèixer els resultats, però, encara caldrà esperar, ja que malgrat s'esperava que aquest mateix dimecres a la tarda es podrien saber, han informat des de la Conselleria d'Empresa que s'han d'endur els resultats a Barcelona per validar-los. "Estem confiats, a veure quins resultats surten", ha explicat a Món Terrassa un dels candidats a la presidència, Ramon Talamàs, que ha valorat positivament l'augment en la participació. "Celebrem que s'hagi augmentat la participació, encara que segueix sent molt baixa i s'ha de treballar a nivell de la Cambra per ampliar la base", ha ampliat.\nJaume Angerri, de la candidatura Cambres: Eines de País, ha exposat que s'estan "valorant al·legacions formulades durant el procés, de forma que han allargat el tancament de les votacions perquè el procediment de vots presencials no ha començat a l'hora". "Hem preguntat si ens donarien l'escrutini i ens han dit que han de portar la documentació de les eleccions a Barcelona, però que aquí no donarien cap informació", ha explicat a Món Terrassa, que també ha destacat l'augment del nombre de vots, si bé ha lamentat que "tot i l'alta participació, el cens segueix sent deficient".\nLes eleccions a la Cambra de Terrassa s'han tancat aquest dimecres | CEDIDA\nDurant el procés de votacions s'han registrat algunes incidències. La principal, que moltes persones interessades en votar es van trobar amb el sistema informàtic col·lapsat, fet que va obligar a intervenir als responsables del mateix, que van advertir que el mateix programa no estava preparat per rebre tantes entrades. D'altra banda, s'han registrat queixes com la de Francesc Tarrés, germà del campió del món de trial, Jordi Tarrés, i que no ha pogut votar. "He arribat a les 9.40 perquè pensava que es podia votar a partir de les 9h, però m'han dit que a partir de les 10h. M'he esperat fins les 10.30h, però ni a aquella hora he pogut votar, perquè ha sortit gent de la sala a dir-me que hi havia hagut un problema informàtic i que havíem d'esperar", explica Francesc Tarrés a Món Terrassa. Tarrés ha estat el primer en arribar, però no ha pogut fer-ho perquè el sistema informàtic no estava llest. "Ha anat arribant gent i una dona ens ha explicat que hi havia un problema informàtic i així s'ha quedat. No he pogut entrar a la sala tot i esperar més de mitja hora. M'han dit que tranquil, però havia d'anar al metge. Per mi era més important anar al metge que votar, però l'espera... No m'han ofert cap alternativa. Més tard no podia tornar. L'única possibilitat, per mi era votar a primera hora", exposa Tarrés, que podia votar com a empresari a l'epígraf 12.1 i també tenia els poders per votar com a empresa a l'epígraf 12.2. "Jo volia ajudar la candidatura del Miquel Serracanta, però no he pogut".\nMarta Maseras volia triar el seu representant a la Cambra i no ha pogut fer-hoi malgrat diversos intents. "Al posar el NIF de l'empresa, de la que sóc gerent, em sortia que no podia votar perquè les votacions eren tancades. Em pertany el grup 12, que té molt poc a veure amb el que jo faig, que és lloguer de vehicle. Com a autònom, Josep Ramon Torruella tampoc ha pogut perquè no sortia al cens."\nAbad: "Cecot persegueix objectius empresarials nobles que comparteix amb Foment"\nSarsa Terrassa obre les portes del nou centre Audi, Skoda, Seat, Cupra i Volkswagen


Premi a l'excel·lència professional | Atenció Primària\nnoticia, Premis i reconeixements\nLa Dra. Rosario Jiménez Leal, responsable de comunicació i projectes d’atenció comunitària del CAP Vallcarca – Sant Gervasi ha rebut el premi a l’Excel·lència Professional 2014 pel Col·legi Oficial de Metges de Barcelona (COMB).\nLa cerimònia d’entrega va tenir lloc dimarts 2 de desembre al Teatre Romea.\nEl COMB concedeix aquests premis anualment als metges/sses que han destacat per la seva excel·lència, pel seu recorregut professional, honestedat, compromís, altruisme i integritat.\nAquest reconeixement s’atorga en el àmbits de medicina hospitalària, atenció primària, salut pública i mental, atenció sociosanitària, recerca biomèdica, educació mèdica i humanitats mèdiques.


Sortida en vela\n“El passat 24 i 31 de Juliol es va organitzar una sortida, juntament amb l’Escola de Vela de l’Escala, amb una embarcació de vela adaptada vorejant les costes de l’Escala. En aquesta activitat hi han participat un total de 8 persones, tant de la residència Els Roures com del casal d’Estiu que s’organitza des de…\n1ª Jornada de Reflexió: L’alimentació i la valoració nutricional en persones amb discapacitat intel.lectual.\nFesta inici estiu i revetlla de Sant Joan\nEl 20 de juny hem celebrat la revetlla de Sant Joan i l’inici de l’estiu a la Residència els Roures, amb la participació de totes les persones que atenem als diferents serveis , famílies i treballadors/es. Hem gaudit de diferents activitats al llarg de tot el dia ; els nois/es del CAE hem ensenyat la…\nGaudint de les atraccions del Tibidabo\nUn any més hem anat al Tibidabo per participar de l’estiu Sense Barreres que organitza el parc d’atraccions. Vuit de les persones ateses a la Residència els Roures amb el suport de quatre educadors, han gaudit d’un dia molt divertit, amb màgia, velocitat, por, aigua, impressió, sensibilitat,... Tot un conjunt de sentiments i sensacions que…\npàgina 21 of 26


Arrimadas creu que els pitjors adversaris de Mas són la veritat i el sentit comú - Diari de Girona\nArrimadas creu que els pitjors adversaris de Mas són la veritat i el sentit comú\nLa candidata de Ciutadans, Inés Arrimadas, va considerar ahir que el «pitjor adversari» del president de la Generalitat, Artur Mas, és «la veritat, el sentit comú i la modernitat», per haver «mentit descaradament» els ciutadans en negar la sortida d'una Catalunya independent de la Unió Europea.\nLa candidata a la presidència de la Generalitat va constatar la «soledat» de Mas en l'escena internacional, després que líders europeus hagin posat en «evidència», a «nivell jurídic i polític», que una Catalunya independent quedaria exclosa de la Unió Europea i que hauria de «posar-se a la cua» per sol·licitar reingressar-hi.\n«Hem tingut un president i un govern que han mentit descaradament als catalans», va opinar Arrimadas. Per això, va exigir a Mas que «digui la veritat als catalans» sobre les conseqüències de la independència, que «no és un bon negoci» per a Catalunya.\nEn aquest sentit, la candidata a les eleccions del 27 de setembre va assenyalar que el «pitjor adversari» que té Artur Mas és la «veritat, el sentit comú i la modernitat del segle XXI» i, per contra, va presentar C's com un «projecte guanyador, sensat i viable» que restablirà els «ponts de diàleg» amb l'Estat. Pel que fa als pactes postelectorals, Arrimadas va assegurar que surt a «guanyar, no a pactar», però, en el cas que es produeixi l'escenari adequat, va reclamar al PSC i al PPC que donin suport a C's.


Registrar dominis .kpn - Entorno Digital\nRegistre de dominis .kpn\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .kpn\nRequeriments de dominis .kpn\n- Amb la compra del teu domini .kpn pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".kpn".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .kpn una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .kpn pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .kpn podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .kpn\nPer registrar dominis genèrics .kpn has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .kpn es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .kpn aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .kpn també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .kpn és necessari:\nAl transferir dominis .kpn aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .kpn si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .kpn té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .kpn a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .kpn\nSi gestiones varis dominis .kpn o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .kpn o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


Serveis del Prestige Bay Hotel a Roses: piscina prop de la platja\nInici Prestige Hotels Prestige Bay Hotel Serveis\nServeis i instal·lacions del Prestige Bay Hotel**\nA l’Hotel Prestige Bay disposem dels serveis i instal·lacions necessaris perquè gaudeixis del màxim confort durant la teva estada a Roses. El vostre descans i diversió són la nostra prioritat!\nLa piscina de l’Hotel Bay és l’espai favorit dels nostres clients a l’hotel. La nostra piscina serà també el teu lloc per descansar durant les teves vacances a Roses.\nEl jardí de l'Hotel Bay és un oasi de pau a l’aire lliure, el lloc ideal per relaxar-se després d'un bany a la piscina\nZona de jocs perquè els més petits s'ho passin d'allò més bé


Literatura del segle XV - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa literatura del segle XV suposa una transició entre la literatura medieval i la renaixentista, excepte a Itàlia, si bé no tots els països evolucionen al mateix temps en l'art i les obres dels autors més importants del període, poden mostrar moltes diferències segons la tradició cultural a què pertanyin. El segle XV és també un segle de transició pel que fa al consum de llibres: l'aparició de la impremta i l'auge de la burgesia augmentaran els llibres i els lectors disponibles i popularitzaran la lectura, fet que accelera la implantació de les llengües vernacles com a instruments literaris a Europa en detriment del llatí.\n1 El segle d'or valencià\n2 La literatura peninsular\n3 La literatura francesa\n4 La literatura anglesa\n5 El Renaixement italià\n6 Literatures del nord i de l'est\nA la literatura catalana el segle XV correspon a l'anomenat segle d'or valencià (per l'origen de la majoria d'autors reeixits). Suposa un període d'esplendor literari on encara predominen els cànons medievals, amb petites influències del renaixement a través dels italians. A la lírica, es consolida la poesia dels trobadors i els cants amorosos, amb figures com Ausiàs March, mentre en prosa fa fortuna la novel·la cavalleresca, especialment amb Tirant lo Blanc, considerada una de les primeres novel·les de la modernitat pel retrat humà de l'heroi i la combinació dels aspectes bèl·lics i amorosos. En el camp de la no ficció, dominen els sermons religiosos.\nLa literatura peninsular[modifica]\nLa literatura castellana, en un període anomenat prerenaixement, continua els models tardomedievals en poesia. Predominen els temes religiosos en tots els gèneres, així com una visió pessimista del lloc de l'home a la terra (com per exemple mostra Jorge Manrique). Destaca l'aparició de La Celestina de Fernando de Rojas, que suposa l'aparició del teatre modern a la península Ibèrica.\nA Portugal el model és la poesia espanyola, que es combina amb el diàleg i el sermó moral de tradició medieval. A Galícia es produeixen els últims espetecs de la lírica medieval que precediran a la decadència dels anomenats séculos escuros o segles foscos.\nLa literatura francesa[modifica]\nLa literatura francesa es pot caracteritzar com plenament medieval, amb poetes com Christine de Pisan o François Villon i una imatge en general negativa de l'ésser humà, aguditzada pels estralls de la Guerra dels Cent Anys, que apareix amb freqüència com a tema literari o com a al·lusió a les obres franceses.\nLa literatura anglesa[modifica]\nEl segle XV suposa la fi de l'anomenada Middle English literature o literatura de l'anglès mitjà per la llengua emprada pels seus autors. Com en altres tradicions, predominen els temes religiosos, si bé en poesia s'imposen progressivament els versos d'amor profà. Alguns dels autors més destacats són Thomas Hoccleve, John Lydgate i Thomas Malory. A Escòcia es conrea una poesia deutora de Geoffrey Chaucer.\nEl Renaixement italià[modifica]\nItàlia, amb el seu Quattrocento, es diferencia de la resta de països perquè conrea una literatura ja plenament del Renaixement que esdevindrà model de les altres cultures durant els segles posteriors. L'humanisme i la filosofia de Giovanni Pico della Mirandola o Marsilio Ficino marquen un canvi en la mentalitat, passant a un antropocentrisme i una reivindicació de les potencialitats de l'home, així com una exaltació de l'amor en tots els seus vessants.\nTriomfen els models llatins més enllà dels autors canònics que havien perdurat durant l'Edat Mitjana i es redescobreix la tradició grega. Els autors conreen diversos gèneres i combinen la seva tasca amb altres arts, la ciència o la política, en el seu afany per esdevenir l'homo universallis, un individu cosmpolitat marcat per l'afany de coneixement total i una fina sensibilitat. Leon Battista Alberti en serà una de les primeres mostres d'aquesta figura que substitueix el cavaller precedent com a ideal de cultura i que arribarà amb Leonardo da Vinci a la seva màxima esplendor. Un poeta destacable de finals del període és Matteo Maria Boiardo.\nLiteratures del nord i de l'est[modifica]\nA la part nord del continent es consolida la literatura oral, com els Meistersinger alemanys, hereus dels trobadors però que barregen la poesia de cançó amb un alt component satíric. Els països nòrdics fan versions noves de les sagues medievals, també de difusió oral, sense que s'hi instal·lin les influències modernitzadores del sud. Els textos cristians de vides de sants i miracles, que estaven de moda a tot el continent durant els segles anteriors, continuen sent populars en aquests països i en els seus veïns de l'est. Cal destacar els escrits per difondre el pensament dels hussites que es van escampar des de les regions de Txèquia per tota la zona.\nCategoria:Obres literàries del segle XV\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Literatura_del_segle_XV&oldid=24632921»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 ago 2020 a les 18:30.


Code Club a la biblioteca!. Biblioteca Pública de Lleida\nCode Club a la biblioteca!\nSi tens entre 9 i 12 anys, t’ensenyem a programar!\nEls Code Club (en català: clubs de codi o clubs de programació) són una xarxa d'activitats gratuïtes totalment gestionades per voluntaris amb l'objectiu que els infants tinguin l’oportunitat d'aprendre a programar. Aquestes activitats es porten a terme en horari extra-escolar, ja sigui a la mateixa escola, a un biblioteca, un centre cívic o qualsevol lloc que disposi d'ordinadors. Actualment, hi ha més de 1350 Code Clubs repartits per tot el món.\nA partir del mes de gener de 2019, la Biblioteca Pública de Lleida formarà part d’aquesta xarxa i oferirà aquesta activitat, adreçada a nens i nenes de 9 a 12 anys que vulguin aprendre a programar de forma divertida.\nEs realitzaran un total de 12 sessions impartides per una professora voluntària, que ensenyarà als nens i nenes participants els conceptes més elementals de la programació amb el programari Scratch. L’activitat tindrà lloc a l’aula de formació de la biblioteca tots els dilluns de 17.30h a 19 h del 14 de gener a l’1 d’abril de 2019. Per a participar-hi cal inscriure’s prèviament a l’Àrea infantil i juvenil. Les places són limitades.\nEl Code Club a les biblioteques és una iniciativa del Servei de Biblioteques de la Generalitat, que juntament amb Code Club Catalunya i les universitats UOC, UPC-FIB, UDG, UPF, UB-Biblioteconomia i Elisava, vol iniciar als nens i nenes de 9 a 12 anys a la programació d'ordinadors mitjançant tallers gratuïts i gestionats per persones voluntàries.


Les deu entrades més llegides del 2019 – DIXIT Centre de Documentació de Serveis Socials\nDiscapacitat i salut mental, Família, infància i adolescència, Gent gran, Immigració, Joventut, LGBTI\nPublicat per DIXIT Centre de Documentació de Serveis Socials on 02 gener 2020 08 gener 2020\nEn un any es poden dir moltes coses. Durant el 2019 al blog de DIXIT hem emprat més de 30.000 paraules per parlar-vos de projectes, campanyes i iniciatives vinculades a l’àmbit dels afers socials per apropar-vos novetats, entitats i recursos que us puguin interessar.\nEn els últims dotze mesos hem publicat 52 entrades que es classifiquen en 12 categories, similars als àmbits temàtics del portal DIXIT: discapacitat i salut mental, gent gran, immigració, joventut, LGBTI, dones, infància i adolescència o inclusió social, entre altres. En total, van rebre unes 13.000 visualitzacions i les més llegides van ser:\nNoves realitats, noves paraules\nInformació i formació contra la xenofòbia\nGossos d’assistència, molt més que el millor amic\nCompartir pis per conservar l’autonomia\nEsperem poder seguir oferint-vos continguts del vostre interès durant el 2020. I no dubteu a escriure’ns a dixit.tsf@gencat.cat si us interessa algun tema concret!\nEntrada prèvia Moment per a la reflexió i el reconeixement de les entitats socials\nEntrada següent La importància de la participació infantil real i efectiva


Líbia, des del 2011 multiplicant per zero - Diari Jornada\nGaddafi. FOTO EFE\nQuan es compleixen set anys del linxament de Gaddafi, Líbia està en un procés de descomposició tan greu que posa en qüestió la seva mateixa existència com a país\nLíbia, des del 2011 multiplicant per zero\n| 20 d'oct, 2018 - 09:59\nNi Tunísia, ni Egipte ni Síria van acaparar tantes hores d’informatius el 2011 com Líbia. Aquell país tancat durant dècades s’obria de manera impúdica davant els nostres ulls en horari de màxima audiència: un grup d’insurrectes que cridava «Déu és el més gran» des de cotxes de Mad Max s’enfrontava a un dolent de Mortadel·lo i Filemon. Aquella guerra era pura televisió.\nLes primeres bufetades de realitat van arribar poc després de caure Trípoli en mans dels insurrectes: les batudes de subsaharians —tots eren considerats «mercenaris de Gaddafi»— o les venjances contra civils de les tribus lleials al sàtrapa. Que Occident havia estat naïf va quedar certificat de manera ja institucional amb el discurs que es va escenificar el final de la guerra: la primera mesura del nou executiu va ser de «revisar la llei sobre la poligàmia». Amb Gaddafi també existia, però l’home necessitava el consentiment signat de la seva primera dona per casar-se amb la segona. Mahmud Jibril, en aquell moment president del govern interí libi, va comunicar a la població masculina que ja no necessitaria el vistiplau legal de la seva esposa per afegir-ne una més al lot. Ho va fer des de la balconada del castell vermell de Trípoli, i abans fins i tot de parlar de la reconstrucció del país i de la seva societat civil. Pocs dies després es tancava el cercle amb les brutals imatges del linxament de Gaddafi en mans de les milícies de Misrata. I així es va acabar la guerra de Líbia a la televisió.\nA diferència del que ha passat als països veïns, les primeres eleccions després de la caiguda de Gaddafi no les van guanyar els islamistes\nSi aquella marea de periodistes que es van traslladar al país el 2011 hi hagués tornat el 2012 per cobrir les primeres eleccions en la història de Líbia, podrien haver explicat que, a diferència del que va passar als països veïns, no les van guanyar els islamistes. Encara quedava esperança, però ja llavors Líbia tornava a ser aquella entelèquia de la qual només ens arribaven imatges borroses i inconnexes que ningú sabia explicar: el consolat americà cremant a Bengasi el 2012, l’aeroport de Trípoli cremant el 2014 o la capital del califat libi cremant el 2016. Això i un munt de subsaharians, molts.\nD’estat nació a nació sense estat\nAvui, tres governs es disputen el poder a Líbia: dos a Trípoli —un dels quals amb el suport de les Nacions Unides— i un altre a Tobruk, a l’est del país. A la tardor del 2015, uns correus electrònics filtrats al diari britànic The Guardian van revelar que Bernardino León, enviat de l’ONU per a Líbia, havia exercit la seva labor de mediador escorat a Tobruk. En un dels missatges, León detallava al ministre d’Afers Estrangers de la Unió dels Emirats Àrabs, aliat de Tobruk, una estratègia «que deslegitimaria completament» el parlament de Trípoli. En una altra comunicació, el diplomàtic malagueny mostrava preocupació per com ocultar el fet que els seus patrocinadors estiguessin enviant armes a Líbia, una clara violació de l’embargament d’armes que havien imposat les Nacions Unides. León finalment va renunciar al càrrec i va volar a Dubai el novembre del 2015, on va passar a cobrar 50.000 euros mensuals com a director de l’Acadèmia Diplomàtica de la Unió dels Emirats Àrabs.\nEstadístiques de l’ONU parlen de 26 milions d’armes al país —més de quatre per cada libi— i d’unes 2.000 faccions armades\nEl silenci còmplice de gran part de la premsa internacional sumat al ressò mediàtic de l’atemptat de París del novembre del 2015 van ajudar a diluir l’escàndol del Leongate. L’ONU no només no va donar cap explicació, sinó que va acabar ratificant el pla impulsat per León. El març del 2016 es va instal·lar l’executiu de Fayez al-Sarraj en una base naval de Trípoli de manera totalment furtiva, ja que hi va arribar per mar. Que es fos un govern constituït sense el vistiplau dels libis no va impedir que fos reconegut com l’«únic executiu legítim de Líbia». La seva presència física a Trípoli és possible només gràcies a una milícia salafista, Rada, que controla el seu ministeri de Defensa. Entre les seves últimes operacions hi ha la detenció de diversos organitzadors i participants de la Fira del Còmic a Trípoli, als quals es va acusar d’«afeblir la religió i estar fascinats per tradicions estrangeres». El govern de Sarraj té milícies de tot l’arc islamista i en depenen les màfies del tràfic de persones, entre les quals s’han reclutat els guardacostes libis, els quals s’entrena i equipa amb diners de la Unió Europea (UE). Pot ser que s’hagin de llegir aquest paràgraf una altra vegada, però sàpiguen que l’han llegit bé.\nCadascun dels tres governs libis té el suport d’una xarxa d’aliances brodades sobre el teixit tribal libi: un entramat d’unes 140 tribus amb ramificacions que s’estenen per tot el Magrib. Donar poder a unes mentre es margina la resta ha estat la manera de governar el país al llarg de tot el segle xx, des de l’ocupació italiana (1911-1943) fins avui dia, inclosos els mandats del rei Idris (1951-1969) i del mateix Gaddafi (1929-2011). A Líbia, la policia i l’exèrcit són noms sobre el paper; la seguretat, o la seva absència, és a càrrec dels grups insurgents que es van aixecar contra Gaddafi, però que continuen defensant els seus propis interessos amb la força de les armes. Estadístiques oficials de l’ONU parlen de 26 milions d’armes que circulen pel país —més de quatre per cada libi— i d’unes 2.000 faccions armades. Considerant la feblesa del segon govern de Trípoli (encara que a Líbia mai no es pot donar res per fet), la batalla pel poder a Líbia es dirimeix entre el govern que té el suport de l’ONU i el de Tobruk. Aquest té el suport de França, Rússia i l’Aràbia Saudita, i és el refugi les tribus lleials a Gaddafi. Això últim també ho han llegit bé, però encara hi ha més coses: Tobruk també és la casa del general Jalifa Haftar, exmembre de la cúpula que va fer arribar Gaddafi al poder i anys més tard reclutat per la CIA per convertir-se en el seu principal opositor des del seu exili a Virgínia, als Estats Units.\nQuan va tornar al país, es va autoproclamar general de l’exèrcit libi. Haftar és un estret aliat del general Abdel Fattah al-Sisi, el president colpista d’Egipte. Davant de tal situació de les peces al tauler libi, tot fa pensar en una solució a l’egípcia, amb Haftar al comandament. Si han vist Joc de trons, entendran tot això perfectament.\nLa vida dels libis\nMés enllà de les complexes qüestions geopolítiques, la qualitat de vida dels libis continua en caiguda lliure des del final de la guerra del 2011. A més dels problemes de seguretat, hi ha el col·lapse econòmic: la caiguda del dinar libi i la falta de líquid per pagar els salaris ha portat a adoptar desafortunades mesures a curt termini, com imprimir diner. Això no només ha disparat la inflació, sinó que també ha fet més visible la fractura política del país. L’any passat, Trípoli va arribar a importar dinars libis impresos al Regne Unit mentre que a Tobruk arribaven de Moscou. Els bitllets eren exactament iguals, però canviava la signatura del director del banc a cada regió. Així, els de l’est no s’admetien a l’oest i viceversa.\nEl col·lapse econòmic s’agreuja encara més tenint en compte que l’economia de Líbia s’havia basat en un model de desenvolupament que depenia exclusivament dels beneficis del petroli des de finals dels anys seixanta. Va ser llavors que el govern es va convertir en el principal ocupador i va fer del país una economia purament rendista. Quan va arribar al poder l’any 1969, Gaddafi va purgar aquella estructura altament corrupta per posar-hi els seus, però sense modificar el model, amb la qual cosa el sistema va mantenir els seus mals endèmics. Segons dades oficials d’abans de la guerra, el 85% dels assalariats a Líbia pertanyia al sector públic.\nLa policia i l’exèrcit són noms sobre el paper; la seguretat, o la seva absència, és a càrrec dels grups insurgents que es van aixecar contra Gaddafi\nAvui en dia encara hi ha una pila de guies turístics que reben un salari en un país en el qual el turisme és un record del passat. Amb tot, el cas més paradigmàtic és el dels 800 funcionaris del servei de ferrocarril d’un país sense trens. De fet, la lluita entre les diferents faccions dificulta la reconstrucció de les línies ferroviàries més bàsiques, fet que, afegit a la fugida d’inversió estrangera, impedeix que el país pugui recuperar-se de la crisi i començar a créixer econòmicament. Han estat moltes les faccions polítiques i grups armats que han pres el control de nombrosos ports petrolers i refineries, o que les han bloquejat per tallar els ingressos dels seus oponents. El mateix passa amb el subministrament elèctric, del qual depèn tota activitat industrial.\nLa xarxa de carreteres està molt deteriorada a causa de la presència de grups armats que controlen i restringeixen el tràfic. Els aeroports no estan pas millor: el principal del país, el de Trípoli, va ser destruït el 2014 i avui dia es fa servir un antic aeroport militar de la capital. Els vols són cancel·lats constantment perquè constitueixen un objectiu estratègic de les milícies rivals. Ni tan sols el subministrament d’aigua se salva del desastre: l’anomenat Gran Riu Artificial, construït per Gaddafi per aprofitar l’aigua dels aqüífers, s’ha convertit en una mesura de pressió a través de la qual les faccions obtenen rèdits deixant sense aigua poblacions senceres. Ja ho veuen, a Líbia, ni aigua.