El poder al món vist pel sociòleg Alfons Durán-Pich en un acte a Sarrià\nEn un acte al Teatre de Sarrià coorganitzat per Òmnium i l'ANC, Alfons Durán-Pich denuncia que el poder es troba "en mans dels oligarques"\nEl concepte de poder al segle XXI s’ha transformat. La concepció clàssica basada en els tres poders (executiu, legislatiu i judicial) o fins i tot la incorporació al segle XX de la premsa com el “quart poder”, ara ja no serveix: els oligarques tenen una influència decisiva sobre el poder executiu dels estats, l’únic que encara és fort, ja que el legislatiu depèn molt de l’executiu i el judicial s’ha “burocratitzat”; els grans mitjans de comunicació mundials, en general, són en mans dels oligarques.\nAquest podria ser una síntesi de la xerrada que el sociòleg, empresari i analista econòmic Alfons Durán–Pich va fer al Teatre de Sarrià, el dijous 13 de juny, amb la platea plena. Veí del barri, Durán–Pich es va sentir molt còmode en la xerrada que va conduir la periodista Magda Gregori, tot i que es va trobar a faltar al també periodista Antonio Baños que, al darrer moment no va poder assistir a l’acte. Segurament Baños hauria proposat contrapunt a la visió del món que del ponent. Gregori va patir una mica intentant ordenar el discurs, la tempesta d’idees de Durán-Pich que, a partir d’un tema concret, derivava cap a molts altres més genèrics. Així, es va fer una “repassada” a l’estat del món tal com ja advertia el títol de l’acte, Qui mana al món?, però també a la política i l’economia espanyola i catalana.\nAlfons Durán-Pich veu un món molt endeutat en tots els sentits (estats, empreses, famílies…), i un món endeutat és “un món que té por”, diu. Per Durán-Pich és l’escenari ideal perquè els oligarques -sobretot en el món liberal conservador, ja que a Rússia i la Xina manen els polítics que tenen els oligarques que els interessa- puguin fer i desfer. El sociòleg defensa que mitjançant la seva influència en els think tank i el domini sobre els lobbys tradicionals i les multinacionals, els oligarques tenen “una influència decisiva sobre l’economia i la política arreu del món.” En aquest sentit, Durán-Pich va indicar que una empresa de gestió d’inversió com BlackRock, amb seu a Manhattan (Nova York), és la principal inversora de la majoria de les empreses de l’Ibex35, a la Borsa espanyola. A partir d’aquí, pot intervenir en la política espanyola.\nAlfons Duran-Pich. ©Elena Bulet\nPotser el procés cap a la independència catalana, es pregunta Durán-Pich, hauria de fer més esforços per apropar-se a BlackRock i no tant a la Unió Europea, ja que possiblement l’empresa d’inversions nord-americana tingui més poder i capacitat de decisió. També va ser taxatiu en situar a Catalunya i el sud-oest d’Europa com en un punt clau de la geoestratègia mundial. I que cal mirar més a l’Àfrica: estem donant el continent del futur a la Xina. Les idees i propostes de Durán-Pich també es poden aprofundir en el seu llibre L’oligarca camuflat, que està tenint molt d’èxit. El ponent podria estar hores parlant molt afablement sobre el poder, el concepte d’Estat, la política, l’economia, la riquesa i la independència de Catalunya.


7 signes Pot ser que necessiteu un suplement | CAT.Lamareschale.org\n# 1: El teu cabell és vist dies millors.\nLa millor manera d'obtenir totes les seves necessàries vitamines, minerals i antioxidants és menjar una dieta nutritiva (duh), però això és més fàcil dir que fer-ho.\nDe fet, un recent informe dels Centres per al Control i Prevenció de Malalties (CDC) va trobar que una de cada 10 persones tenen almenys una deficiència de la vitamina.\nAixí que vostè ha d'estar prenent un suplement per compensar aquesta falta?\nLa resposta és difícil.\n"Pot ser completament confús per a veure els vitamines que ha o no ha de prendre", diu Sherry Ross, MD, un expert ginecòleg i la salut de les dones al Centre de Salut de Providència Sant Joan a Santa Mònica.\nPer descomptat, el millor que pot fer és parlar amb el seu metge abans d'afegir qualsevol suplement a la seva rutina.\nPerò aquí hi ha alguns senyals clau que podrien indicar que estàs curt d'un nutrient específic o dos.\nVostè podria ser deficient en: biotina\nGrans sencers, productes lactis, ous, nous i proteïnes com el salmó i pollastre\nAquest és el tracte: Si experimenta inflamació de la pell, irritació o descamació o avís que el seu cabell se sent més prim, més mediocre, i fràgil, que pot no estar rebent suficient biotina.\n(Un altre senyal clau és ungles febles i trencadissos.)\nDosi diària recomanada (a través de la dieta i / o suplement):\n30 micrograms per dia\nVostè podria ser deficient en:\nCarn, peix, ous, fruits secs, verdures verdes, pans i cereals o enriquits\nLa pel·lagra, o la deficiència de niacina, poden causar efectes secundaris greus i bastant poc atractiva.\nEls que van des de lesions corporals que empitjoren la llum solar directa als símptomes gastrointestinals com restrenyiment, diarrea, nàusees i vòmits.\n"La niacina juga alguns papers importants en ajudar a la nostra funció d'òrgans adequadament", diu Kristine Arthur, MD, internista de l'Orange Coast Memorial Medical Center a Fountain Valley, Califòrnia.\n"Es pot augmentar el colesterol bo i reduir el colesterol dolent, ajudar a reduir l'enduriment de les artèries, i produeix certes hormones en les glàndules suprarenals que ajuden a eliminar les substàncies químiques nocives del fetge".\n14 a 18 mil·ligrams\nCal més: folat\nVerdures de color verd fosc (com l'espinac), cigrons i llenties\nAquest és el tracte: La majoria de les persones obtenen suficient àcid fòlic a través de la seva dieta, diu Ross, però les dones embarassades necessiten prendre un àcid fòlic (la forma sintètica del folat) complementar independentment.\nAixò es deu a no tenir prou de les coses pot donar lloc a importants problemes per al seu nadó.\nSegons els CDC, àcid fòlic ajuda a prevenir defectes del tub neural de la medul·la espinal i el cervell.\n400 micrograms, però haurà de preguntar al seu MD quant ha de prendre cada dia per complir amb aquest objectiu\nVostè podria ser deficient en: vitamina C\nCítrics, papaia, pebrots grocs de manxa, la guaiaba, la col arrissada, i maduixes\nAquest és el tracte: La teva mare t'ha estat dient sempre per assegurar-se que beure la seva part de DO-i ella és alguna cosa.\nAtès que la vitamina C no es produeix naturalment en el cos, és sorprenentment comú que les persones experimenten una deficiència.\n"La vitamina C és un antioxidant vital que ajuda a protegir les cèl·lules del dany causat pels radicals lliures que estem exposats en el medi ambient com la contaminació atmosfèrica, el fum de la cigarreta, i la llum ultraviolada del sol", diu Ross.\n"També ajuda al sistema immunològic funciona bé per tal de protegir el cos contra les malalties." Quan s'està executant realment baix, és possible que observi un augment de blaus o marques vermelles o morades inexplicables.\n"Això és probablement a causa dels vasos sanguinis debilitats prop de la superfície de la pell que es trenquen i deixen escapar els glòbuls vermells", explica Ross.\nVostè podria ser deficient en: vitamina B2\nLlet, carn, ous, fruits secs, peix i vegetals de fulles verdes\nAquells que no té prou vitamina B2, també coneguda com riboflavina, sovint mostren signes molt visibles (com els ulls vermells).\n"Aquest tipus de deficiència és més comú en persones amb dietes extremes que tenen baix pes o amb problemes digestius com la malaltia celíaca", diu Arthur.\nEl cos necessita riboflavina per al creixement i la bona salut en general i per als hidrats de carboni, proteïnes, degradació i greix.\nVostè podria ser deficient en: calci\nProductes lactis com la llet i el iogurt, verds foscos, ametlles i cigrons\nSi estàs quedant curt, els seus ossos comencen a deteriorar-se i experimentarà baix consum d'energia, segons els experts.\n"Si bé les recomanacions actuals són d'obtenir la major quantitat de calci com sigui possible a través de la seva dieta, pot complementar en quantitats limitades si no està rebent la seva dosi diària recomanada de 1.000 mil·ligrams al dia per a dones de 50 o menys i 1.200 mil·ligrams per a les dones majors de 50 anys ", diu Arielle Levitan, MD, cofundador de la vitamina Vous i autor de la solució de vitamines: Dos doctors aclarir la confusió sobre les vitamines i la seva salut.\nVostè podria ser deficient en: vitamina E\nFruits secs, llavors, olis vegetals, vegetals de fulla verda, ous i cereals enriquits\nLa vitamina E és una de les vitamines més fonamentals del nostre cos demana, com una de les seves principals tasques és alentir el procés d'envelliment.\n"Mentre que una deficiència de vitamina I és rara, pot ocórrer en persones que tenen problemes de fons amb l'absorció de greix, com els que tenen la malaltia de Crohn, fibrosi quística, la desnutrició, les dietes molt baixes en greix, o condicions genètiques que afecten l'absorció de greix", diu Ross.\nUn estudi publicat a la revista Medicina de Califòrnia connectada una deficiència de vitamina I a rampes a les cames.\n"La investigació va trobar que els severs rampes nocturnes a les cames i síndrome de cames inquietes en realitat es van ser quan els pacients van rebre dosis adequades de vitamina E," diu Ross.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Canneto sull' Oglio Entrada:\n9 Muse Bed and Breakfast...Habitacions per nit per només Dimora & Arte B&B...Habitacions per nit per només Més zones a Canneto sull' Oglio\nEssent una localització molt desitjada, Canneto sull' Oglio és el lloc on anar quan es va a Mantua. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Canneto sull' Oglio té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Trobar una bona oferta és fàcil amb Agoda.com, oferint hotels barats a Canneto sull' Oglio o qualsevol altra àrea a Mantua. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Canneto sull' Oglio.\nHotels destacats a Canneto sull' Oglio, Canneto sull' Oglio\nÀrea Canneto sull' Oglio\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, 9 Muse Bed and Breakfast és una...\nAl visitar Piadena, vosté es sentirà com a casa a Dimora & Arte B&B, què li ofereix un allotjament...\nTots els hotels de Canneto sull' Oglio\nHotels a Canneto sull' Oglio: 9 Muse Bed and Breakfast


Alegria - El PORTAL - Catalunya Nord Digital\nAvui la Marta nos presenta el grup Diluvi, és un grup de la comarca de l'Alcoià, al País Valencià.\nD’una esperança que no s’ha acabat,\nsón camins d’amor i llibertat.\nD’una energia que no s’ha acabat,\nEl grup Diluvi, és un grup de la comarca de l'Alcoià, al País valencià. Se defineix com un grup de música de folk modern que fusiona diversos estils musicals, com la cúmbia, el reggae, la rumba, el folk i la música tradicional o d'arrel Valenciana. Amb instruments de la zona mediterrània com el violí, labandúrria, l'acordió diatònic, la guitarra flamenca, el guitarró i les percussions de tota mena. Creant així un nou estil que anomenen i Mestissatge Mediterrani. Amb més de tres anys de vida el Diluvi viatja per tots els Països Catalans, caracteritzats i popularitzats pel peculiar homenatge al cantautor Alcoià Ovidi Montllor.


Omnipack | Apen: Soluciones informáticas\nOMNIPACK, MANTENIMENT INFORMÀTIC\nEMPRESA Omnipack S.L\nSECTOR EMPRESARIAL Packaging\nNÚM. DE TRABAJADORES 85\nCONTACTE Imma Monsó\nCARRÈC Responsable de sistemes\nA Omnipack buscàvem un proveïdor que fos proper i ens generés plena confiança.\n“El temps de resposta per resoldre les nostres possibles incidències ha de ser molt ràpid.”\nEstàvem en un punt en el qual havíem de millorar el nostre rendiment minimitzant les incidències dels nostres sistemes\nApen es va encarregar d’analitzar punt per punt la nostra situació per saber exactament quin tipus de manteniment havíem aplicar. El manteniment Outsourcing era perfecte per obtenir una millora integral i guanyar en confiança.\n“Disposar d’un tècnic qualificat que conegui perfectament totes les necessitats de la nostra empresa aporta un plus de tranquil·litat.”\nL’àmplia cobertura horària del manteniment Outsorcing ens ofereix moltes garanties.\nTenir un soci tecnològic com Apen ha fet que ens podem despreocupar completament de la nostra informàtica amb total tranquil·litat. Podem afirmar que hem guanyat en servei des del primer dia.\n“Apen ens ofereix una relació professional exemplar i una vocació de servei indiscutible.”\nPer fi disposem d’un suport a l’usuari que ens aporta un valor afegit a aquest tipus de manteniment.


#61 · 01/Feb/2012, 06:55 · Editado por ramacabici\nBé...ara mateix fot un fred que pela...i per Divendres -Dissabte en dònen encara més (de fred). Jo ara mateix he decidit que "montem el trio de los frioleros",jejejeje(miwi, Roberto)...em fot molt i estic fins i tot de mala ostia . És el meu cap de setmana de festa i amb ganes de donar pedals...però penso que el que no pot ser, no pot ser .\nEn quant a fer la sortida un altre dia...això ja us ho deixo a vosaltres. Bé...jo nomès puc proposar el cap de setmana del 31 de Març-01 d´Abril. El 03 de Març no pot ser perque hi ha Mont Caro i jo a partir de Maig ja la meva bruixola tira cap al nord (Pirineu), així que per mi nomès queda el 31 de Març-01 d´Abril. Jo no tinc més caps de setmana, aixi que si la voleu fer un altre cap de setmana, endavant\n#62 · 01/Feb/2012, 08:15\nQuan he vist al diari això d'onada de fred siberià ja m'he decidit\nPer mi no aniria el cap de setmana aquest del 31 de març per aquí, ja farà prou bon temps com per anar més amunt, i a més el dia 1 és el meu aniversari o sigui que em tocarà a mi decidir on es va\n#63 · 01/Feb/2012, 14:45\nBé, jo personalment no tinc més capd de setmana per oferir. Com he dit ja ho deixaria per vosaltres que ho fessiu quan us anès bé\nEl 31 de Març...home si, pot fer bona temperatura i bon temps com per anar més amunt...o no. Està al "limit". Encara recordo una sortida amb tu, l´Axel i el bluesbiker on vam passar un bon fred a inicis d´Abril per Oix-Beget-Camprodon (que al final no vam pujar Burgarès pel fred que fotia). Penso que si que és bona data per fer aquesta sortida dels Angels+Sant Grau...però ja dic com vosaltres us vagi millor. I per suposat, el dia 01 d´Abril anirem on el "molt honorable" digui !!!!!!\n#64 · 01/Feb/2012, 17:54\nui si...... fa fred...... el aies ja o van dir que el mon s´acabaria el 2012.\nVinga va... video dedicar als dos\n#65 · 01/Feb/2012, 18:58\nMerci butanito !!! M´han vingut al cap grans records d´infantesa !!!! De fet ara mateix estic amb la Carla i l´Arnau escoltant el CD del Miliki "A mis niños de 30 años". Gracies butanito....quina bona persona que ets !!!!!\nPer cert, i fora karaokes i collonades. Si voleu podeu fer la ruta vosaltres, cap problema, de veritat. Jo no gaudeixo anant en bici amb tant de fred (perque per molt que te´n fotis, en farà molt de fred) i com dius el món no s´acaba aquesta cap de setmana. "Hi ha més dies que llonganisses" i són ganes de fotre el "frikie-pingüi" i arriscar-se a agafar un bon trancasso o fotre´s un pinyo per carreteres glaçades.\nBé...jo en principi no sortiré en bici el cap de setmana, ja que no fa bo per anar en bici el dedicaré a la familia (que ja els deixaré tirats quan de veritat faci bo per donar pedals). Suposo que sortiré una mica Divendres al migdia per aquí al Vallès. Unes 2-3 horetes dependrà del fred...i si en fa molt, mitja volta i cap a casa.\n#66 · 01/Feb/2012, 20:44\nSino he propossat continuar amb la sortida es just perque amb la cura actual de les carreteres (la gran quantitat de sal que tiren aquest any Ull menys de 4l/m2 a Can Cervera i la carretera de Mosqueroles TALLADA), es quasi segur que dissabte alguna de les propossades estigui tallada.\nTemperatures zota zero o inferior a quatre quasi tot el dia, puja previa, possibilitat de neu, per demà. Plaques de gel assegurades.\n#67 · 01/Feb/2012, 22:33\nCada vegada ho pintent més "xungo"...més enllà que no m´agradi el fred crec que segurament estarem davant el pitjor cap de setmana de l´hivern per fer bici\nCom us he dit, si la voleu fer un altre cap de setmana busqueu data....jo nomès podria el 31 de Març. A part de ser una mica "gafe" quan faig plans de bici als caps de setmana de l´hivern, també soc un mica pringat i no tinc festa els caps de setmana....\n#68 · 01/Feb/2012, 23:54\nDefinitivament, serà un cap de setmana per quedar-se a casa i amb la manteta posada\nEm sembla que no sortiré ni pel carril bici del Besós\n#69 · 02/Feb/2012, 06:33\nPorta tota la nit amb una feble nevada a Parets...sembla que aquesta vegada la onada de fred va en serio.\n#70 · 03/Feb/2012, 14:25\nAquest matí, les úniques carreteres tallades a Catalunya, les de Tossa i Sant Feliu\nSembla que la maldició del maca i dels seus intents de trobades hivernals continua\n#71 · 03/Feb/2012, 14:31\nAquesta matinada (he treballat, no soc tant friqui com per mirar les carreteres a les 3 del mati, sino treballo) ha hagut un moment que la proposta de ruta estava mes de la meitat tancada, LLagostera-Tossa, Tossa-Sant Feliu, Sant Grau, LLagostera-Cassà.\nPer cert, eren les uniques. Be crec que hi havia un altre a Platja d´Aro. Crec que per aqui hi ha algun gafe. "HOLA CHATOS, QUE MALA SUEEEERRRRTTTTEEEEEE VERDAD",\nCom ja vam dir que activin el Neucat per Tarragona pel 3 de març.\n#72 · 03/Feb/2012, 16:01\n#73 · 28/Abr/2012, 10:05\nEi, desprès del chasco d'avui, algú s'apunta a aquesta sortida per demà que donen una mica de millora al temps?\n#74 · 28/Abr/2012, 10:09\nJo tinc dinar familiar i hauria de tornar aviat, o sigui que impossible per a mi\n#75 · 28/Abr/2012, 19:03\nEi nois, per demà era una mica just, pero algu s'hi apuntaria el dimarts?\n#76 · 29/Abr/2012, 10:53\nM'apuntaria si no tingués seriosos dubtes de poder-la acabar\nI encara que l'acabés, no vull ni pensar a quina hora hauria de sortir per arribar a una hora decent a casa\n#77 · 29/Abr/2012, 19:12\nImpossible, dilluns a la nit treballo (jo no entenc de festius o ponts), vaig a ritme ciclic. Amb la qual cosa dormire una mica fins a les 11:30 i agafare la bici fins a Llinars que toca sortida amb la gent del cole de la nena.\nEn quan comença a fer una mica de millor temps, tot son compromissos.\n#78 · 29/Abr/2012, 22:23\nVa Miwi, saps que la velocitat no es cap problema. Si cal sortim ben d'hora. Tu diràs\n#79 · 29/Abr/2012, 23:31\nSi sortim d'hora cap problema, però com que últimament sortiu a les tantes\nI una mica de paciència amb mi\n#80 · 29/Abr/2012, 23:37


Un objecte del Museu del Cinema es veurà en una mostra a Brussel·les - Diari de Girona\n06 de maig de 2017\nUn objecte del Museu del Cinema es veurà en una mostra a Brussel·les\nLa House of European History, que s'inaugura avui, tindrà un praxinoscopi teatre d'Émile Reynaul del 1879\nddg 06.05.2017 | 07:05\nEl Museu del Cinema de Girona ha cedit a la House of European History un praxinoscopi teatre d'Émile Reynaud (1879) de la col·lecció Tomàs Mallol i també dues imatges de dos objectes del fons del museu, el cartell Cinématographe Lumière i una cronofotografia de placa fixa d'Étienne-Jules Marey. Aquest centre s'inaugurarà avui dissabte. L'objecte cedit és un aparell precinematogràfic d'animació d'imatges dibuixades, inventat per Émile Reynaud el 1879. Émile Reynaud és considerat el pare del cinema d'animació gràcies als diversos invents com el praxinoscopi, el teatre òptic o el praxinoscopi teatre. El Museu del Cinema conserva i exposa la majoria dels invents que va idear Émile Reynaud.\nLa House of European History, que depèn del Parlament Europeu, i es troba situada a la capital de Bèlgica, serà un espai per debatre, qüestionar i reflexionar sobre la història d'Europa. L'exposició permanent guiarà els visitants a través d'un recorregut per la història europea. Per donar als visitants una millor comprensió dels tumultuosos esdeveniments del segle XX, l'exposició permanent es centrarà en primer lloc en les conviccions i creences que defineixen el segle XIX – «l'entrada a la modernitat» d'Europa - abans de passar a considerar el descens d'Europa cap a la guerra i la destrucció. Això serà seguit per la recerca d'una vida millor en una Europa cada vegada més unida.\nFinalment, s'animarà als visitants a pensar en l'Europa d'avui, l'estat i la posició de la Unió Europea, i la part que cadascú pot exercir en la configuració del futur d'Europa. Les exposicions estaran disponibles en els 24 idiomes de la Unió Europea.\nBarcelona-Baskonia i Madrid-Unicaja al sorteig de la Copa del Rei\nAlerta: Perill d´ofegament en un sac de dormir infantil de Decathlon\nQuan és Setmana Santa 2018: dates i calendari\nDetenen un veí de Tossa que va retenir una dona al seu pis i la va agredir sexualment\nAquest any la grip «fa menys mal»\nLa Diputació de Girona s´oposa al gasoducte MidCat per l´«alt impacte» al territori


Blog COFB Alzheimer i aducanumab. En vam parlar de les seves controvèrsies a una nova tertúlia d'actualitat amb la Dra. Mercè Boada i el Dr. Albert Lleó - Blog COFB\nPosted By admin On abril 29, 2022 @ 12:18 pm In Destacats,Món col·legial | No Comments\nEl passat 20 d’abril va tenir lloc al Col·legi de Farmacèutics de Barcelona (COFB) la tertúlia d’actualitat “Alzheimer i aducanumab. Controvèrsies”, a càrrec de la Dra. Mercè Boada, neuròloga, cofundadora i directora mèdica de la Fundació ACE i el Dr. Albert Lleó, director de la Unitat de Memòria del Servei de Neurologia de l’Hospital de Sant Pau i coordinador del programa Alzheimer de CIBERNED. Aina Surroca, secretària de la Junta de Govern del COFB i responsable de la Comissió Delegada de Formació Continuada, va ser l’encarregada de moderar la sessió.\nD’esquerra a dreta: La Dra. Mercè Boada, el Dr. Albert Lleó i la secretària de la Junta de Govern del COFB, Aina Surroca.\nAlzheimer, aducanumab i altres fàrmacs\nUna nova era pel tractament de l’Alzheimer\nSegons va exposar el Dr. Lleó, “estem en un moment molt excitant de la història de la malaltia d’Alzheimer perquè realment hi ha hagut molts canvis. Cal posar en context on estem amb l’aducanumab i amb la resta de tractaments“. I va afegir: “Ens trobem en una era en què sobretot hi ha fàrmacs biològics fonamentalment perquè en les estratègies prèvies d’inhibició de vies productores d’amiloide i altres dianes no han mostrat resultats positius”.\nAixí mateix, el Dr. Lleó va apuntar que “a Europa, el 17 de desembre, l’Agència Europea del Medicament (EMA, per les seves sigles en anglès) es va pronunciar i va dir que no aprovaria, que no autoritzaria l’ús a Europa del fàrmac aducanumab“.\nEl Dr. Albert Lleó, durant la tertúlia d’actualitat.\nEn aquest sentit, segons va exposar el doctor “la companyia està preparant una apel·lació i no hi ha una resolució definitiva. Però la resolució inicial va ser negativa i la companyia, arran d’aquesta situació, decideix iniciar -per recomanació de la FDA i d’experts independents- un nou estudi confirmatori amb aducanumab, en fase 3b/4, amb més de 1.500 pacients amb Alzheimer d’entre 60 i 85 anys, ja que sembla que els pacients més grans tenen major resposta que els pacients més joves”.\nA banda de l’aducanumab, el doctor va detallar que “hi ha altres fàrmacs que estan a la fase final, la fase 3. De fet, n’hi ha alguns que ja han tingut resultats positius en estudis previs com lecanemab, donanemab o gantenerumab. Alguns d’ells acabaran la fase 3 complerta a finals d’any. O sigui, entre finals d’aquest i a principis de l’any vinent tindrem notícies i serà molt important. I tots ells tenen dades que hi ha una certa senyal clínica en les fases prèvies”.\nFinalment, el Dr. Lleó va concloure que “el tractament de l’Alzheimer ha entrat en una nova era i que, malgrat la controvèrsia, s’ha aprovat el primer biològic per a l’Alzheimer. Hi ha altres biològics que estan a l’horitzó i que és qüestió de temps que això arribi a Europa. Crec que ara disposem d’un temps d’or realment per preparar el terreny perquè estiguem preparats tant els hospitals com els diferents centres, tant en el diagnòstic com a l’hora d’adequar les infraestructures per preparar-nos per una nova era en la malaltia d’Alzheimer“.\nLa proximitat del farmacèutic i el seu coneixement del malalt.\nLa Dra. Boada durant la seva intervenció va afirmar que la definició de malaltia d’Alzheimer ha canviat: “Deixem de parlar de demència tipus Alzheimer, que és el que fèiem, per parlar de malaltia d’Alzheimer. Aquesta última està focalitzada en buscar aquells marcadors biològics que indiquin que el cervell té la marca que la ciència ha dit que configurava aquesta malaltia.\nLa Dra. Mercè Boada, en un moment de la seva intervenció.\nRespecte a la controvèrsia amb l’aducanumab, en una malaltia tan llarga com l’alzheimer, la directora mèdica de la Fundació ACE va recordar que “en 6 mesos de tractament no podem veure res“. Malgrat això, “hem de fer passos petits, i si bé, el benefici clínic que tenim per ara és minso, ens va molt bé per entendre la malaltia des d’un punt de vista biològic“.\nPel que fa al paper dels farmacèutics, la Dra. Boada va explicar que aquests professionals sanitaris “ens poden ajudar, són els que coneixen més el malalt. La farmàcia és extremadament propera“.\nSegons l’EMA, l’evidència científica no demostra prou que l’aducanumab sigui efectiu per al tractament en adults en fases inicials de la malaltia d’Alzheimer. L’agència europea ha conclòs que, malgrat que el fàrmac ha demostrat reduir la presència d’amiloide al cervell, la investigació actual no relaciona aquest fet amb una millora clínica dels pacients.\nL’autorització d’aducanumab als EUA està subjecta a un nou estudi postcomercialització per demostrar-ne l’eficàcia clínica. A Europa, s’ha decidit que no queda demostrat que els possibles beneficis superin els possibles riscos. De moment, la farmacèutica Biogen ha comunicat que demanarà que reexaminin la sol·licitud a Europa.\nDra. Mercè Boada: “Per millorar la detecció de l’Alzheimer, hem d’establir sinergies amb els agents més propers a la població, com farmàcies i farmacèutics” (vídeo entrevista) (Juliol 2018)\nEls farmacèutics se sumen a la celebració del Dia Mundial de l’Alzheimer (Setembre 2016)\nURL to article: https://blog.cofb.cat/alzheimer-i-aducanumab-en-vam-parlar-de-les-seves-controversies-a-una-nova-tertulia-dactualitat-amb-la-dra-merce-boada-i-el-dr-albert-lleo/


Visitem l’ajuntament d’Alcanar | 7 DIES ACTUALITAT\nInici COMARQUES Visitem l’ajuntament d’Alcanar\nVisitem l’ajuntament d’Alcanar\nDes de 7dies visitem l’ajuntament d’Alcanar amb imatges de Julián Zaragozà.\nLa casa consistorial va ser inaugurada en 1995 i és obra de l’arquitecte Xavier Climent. El pòrtic de la façana reafirma el caràcter públic i de servei de l’edifici que connecta amb la plaça central, delimitada per la Cisterna de la Vall. Destaca la façana composta per dos cossos molt diferenciats. El de la part de la plaça té una concepció clàssica, amb elements arquitectònics més tradicionals (porxos, balcó, espai central interior…).\nL’altre cos secundari té una façana de cristall on es reflecteix la veïna Casa O’Connor, un dels edificis més emblemàtics de la població, enquadrada dins del modernisme valencià i que alberga el Museu del Montsià.\nArticle anteriorPeñíscola continua con los festejos de San Antonio Abad y prepara sus fiestas patronales con 15 damas\nArticle següentDesdejuni amb Enric Morera, president de les Corts Valencianes


Fundació Casal Jaume I la Safor Valldigna: Entrevista a Josep Roig: "La nostra obligació és arribar a ser un referent cultural i cívic a la Safor"\nEntrevista a Josep Roig: "La nostra obligació és arribar a ser un referent cultural i cívic a la Safor"\nJosep Roig és metge a Gandia i president de la Fundació Casal Jaume I Safor-Valldigna. Té seixanta-quatre anys i és nascut a Albalat de la Ribera, tot i que des de fa anys resideix a la comarca. Ha estat vinculat al Casal des de sempre, "des del primer dia", segons apunta. Va entrar a formar part del Patronat que dirigeix la fundació comarcal el 1998, com a vocal. I des de 2006 com a president, tot i que entre 2009 i 2010 no hi va exercir. Quan se li pregunta per què va decidir-se a formar-ne part, contesta: "És ben senzill; els qui ens sentim valencianistes ens acabem apuntant a tot allò que ajude a fer país". En esta entrevista parla del Correllengua, que se celebrà el passat 25 de setembre, i de la tasca diària que duu a terme l'entitat.\nJordi Puig _07/10/201\n¿Quina valoració fa de l'última edició del Correllengua?\n—Estem contents amb la participació de la gent, tant a l’actuació de Xavi Castillo, que va deixar menuda la plaça Rei En Jaume I, com amb la mostra de cultura popular, que este any incloïa grups de fora de la comarca. Els actes acabaren amb un sopar de germanor i amb un concert, amb Verd Cel i La Gossa Sorda, que enguany va ser multitudinari.\n¿I més enllà de la celebració d’este any?\n—El Correllengua ha de ser una celebració simpàtica, sense tensions. Jo sincerament, preferisc, a banda d’estos grans actes, el treball del dia a dia, aquell més profund que no es veu. Un exemple: ara intentarem tornar a activar el projecte de les parelles lingüistiques; ja ho vam intentar i no va reeixir però pense que eixes coses són molts importants. Es tractaria que la gent dedicara unes hores a la setmana a conversar amb la gent que està aprenent valencià. El Correllengua està molt bé, si ix bé i la gent l’accepta, a banda que és important, però queda com una cosa puntual, una vegada a l’any. A més, hi ha un altre aspecte: la dreta ha intentat convertir el Correllengua en un acte conflictiu, i no ho és. Nosaltres som conscients que la llengua és un element que ha d’entrar per empatia.\n¿I què simbolitza per a vosté?\n—Amb la seua celebració fem partíceps la gent de l’estima que tenim per la nostra llengua. Però, insistisc, eixa estima per la llengua és una cosa més profunda; ella forma part de nosaltres i del nostre poble. Amb la flama volem dir que tenim una llengua, que volem que ocupe el lloc que li tocaria a la societat i que la volem reivindicar.\n¿Com presentaria la Fundació Casal Jaume I de la Safor-Valldigna?\n—La fundació és un organisme format per Acció Cultural del País Valencià, com a peça més gran, el Col·lectiu de Mestres de la Safor i la Penya Barcelonista de la Safor. Qui en forma part és gent que té ganes de fer coses que repercutisquen en la societat i d’estimular l’estima per la nostra terra. Per la fundació passa molta gent al llarg de la setmana i se celebren moltes activitats: cursets d’escacs, de balls i grups de dances o dones que fan boixets. Estem oberts a tota la societat.\n¿Quina funció acompleixen els Casals Jaume I arreu del territori valencià?\n—Un Casal ha de funcionar com a rent de la societat. En primer lloc, cal que arreplegue les idees nacionalistes, potenciar-les a nivell teòric i formar la gent mitjançant el debat.\n¿Continua vigent la seua funció hui dia?\n—Crec que la funció del Casal és molt important. Vivim una societat cada vegada més espanyolitzada i la nostra tasca hauria de ser més important. Probablement ni tenim la capacitat ni els mitjans suficients, ni tampoc una societat receptiva. Si som autocrítics, hauríem de treballar molt més. Estem obligats a fer-ho.\nPer la Fundació tots els mesos passen escriptors, historiadors o periodistes.\n—Sí, eixa tasca tasca diària de debat és molt important i opine que cal potenciar el ventall d’activitats. Este any, per exemple, caldria preparar un homenatge al pare escolapi Vicent Faus.\nParlem d’art. ¿Què em diu de la sala d’exposicions? És molt sol·licitada...\n—Sí, i això significa que en este país hi ha gent molt vàlida, n’estic convençut. Hi ha gent que treballa, que és creativa, que vol exposar i donar-se a conèixer. És una satisfacció poder oferir este xicotet espai.\n¿En quin estat de salut veu l’associacionisme de la comarca?\n—Em dóna la impressió que, a la fi, les associacions reuneixen poca gent però molt activa. És gent que treballa molt. No conec tota la gent i no puc fer-ne un diagnòstic exacte però pense que esta comarca té vitalitat per això mateix. A més, crec que hem de saber treballar més en xarxa; som un poc individualistes i actuem de manera aïllada.\n¿Creu que la Fundació Casal Jaume I és un referent a la Safor?\n—Hauria de ser-ho. La nostra obligació és arribar a ser un referent cultural i cívic a la comarca. I, si no ho aconseguim, ho assumisc també com a responsable. Estem al centre de Gandia, al centre de la Safor, i tenim unes infraestructures i un espai privilegiats. Però darrere de tot això, hi ha molt més, molta vida. I, si no hem treballat suficient, si no hem arribat a projectar això, estem obligats a treballar més intensament, i a fer-ho millor. En definitiva, com deia, a ser un punt de referència per a les associacions i la gent de tota la comarca.\nEntrevista publicada a Safor Guia (07/10/2010)\nPublicat per Fundació Casal Jaume I la Safor-Valldigna Gandia a 8:06


La Generalitat espera que Renfe aclareixi l'error de via - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Generalitat espera que Renfe aclareixi l'error de via\nEl president Torra es desplaça a Castellgalí i Sánchez fa un tuit de suport\nredacció 09.02.2019 | 01:02\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, en l'atenció d'anit als mitjans oscar bayona\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, en l'atenció d'anit als mitjans\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, va donar suport als familiars de la conductora del comboi de Renfe que va resultar morta en l'accident i al centenar de ferits. També el president de l'Executiu espanyol, Pedro Sánchez, va mostrar el seu suport i va explicar que el Govern de l'Estat seguia atentament les informacions sobre l'accident. Sánchez ho va fer a través de Twitter. La Generalitat, segons va explicar el conseller Damià Calvet, espera poder saber per què un tren circulava des de Manresa per una via que no li pertocava sense que s'aturés el servei. Calvet espera rebre explicacions de Renfe i Adif. Al mateix temps, però, els Mossos d'Esquadra duen a terme la seva investigació i ja van recollir la caixa negra.\nEn declaracions als mitjans, el cap de l'Executiu català va lamentar que «malauradament hi ha una víctima mortal i quatre persones ferides greus», i va expressar, en nom del Govern de Catalunya, «tot el nostre suport i afecte a les famílies, tant de la persona que ha mort com dels ferits».\nAcompanyat dels consellers de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet; d'Interior, Miquel Buch, i de Salut, Alba Vergés, el president va visitar el punt de comandament del dispositiu, on va ser informat de les circumstàncies de l'accident. Torra va destacar i agrair «el servei extraordinari de Bombers,Mmossos, serveis d'e-mergència i serveis sanitaris, que sempre hi són».\nEl conseller Buch va explicar que un centenar de persones, entre mossos i bombers, han treballat des del primer moment de l'accident. «L'objectiu prioritari eren els ferits, la zona era de difícil accés i un tercer comboi s'ha posat a disposició i s'ha omplert de persones ferides i, conjuntament amb el SEM i Protecció Civil, s'està fent l'evacuació d'una vuitantena de persones».


Palanques acull la presentació de la nova xarxa d’iniciatives empresarials de la Mancomunitat Els Ports | DiaDia\nHome Economia i Empresa Palanques acull la presentació de la nova xarxa d’iniciatives empresarials de la...\nPalanques acull la presentació de la nova xarxa d’iniciatives empresarials de la Mancomunitat Els Ports\nDivendres passat va tindre lloc a la Casa de la Cultura de Palanques la presentació de la nova xarxa comarcal d’iniciatives empresarials de la Mancomunitat Comarcal Els Ports. Aquesta nova xarxa ajudarà a veïns i veïnes del municipi i la comarca dels Ports a desenvolupar les seues idees de negoci, crear noves empreses o implementar millores o canvis en les seues empreses actuals.\nRecordar que les dates d’atenció personalitzada a Palanques seran: febrer el dia 19; al març 4 i 18; a l’abril 1, 15 i 29; al maig 13 i 27, al juny el dia 10; al juliol el 8 i el 22; a l’agost el 5 i el 19 i al setembre el dia 2.L’horari serà de 10.45h a 12.45h. Per a més informació consultar amb la Mancomunitat.\nxarxa empresarial els ports\n17 nous positius de Covid a Castelló


Compromis sostenible - tres estrellas campings Compromis sostenible - tres estrellas campings\nBusquem un desenvolupament sostenible. Volem ser un equipament de referència per al sector de l’càmping i per al territori en ell se situa. Una aposta clara per un públic que valora els espais naturals, la tranquil·litat i les activitats culturals. Ens encanta el turisme familiar, els turistes interessats per la cultura.\nEns encanta el turisme familiar, els turistes interessats per la cultura.\nEns agraden les persones de la tercera edat que viatgen des de qualsevol punt europeu per passar llargues temporades amb els seus autocaravanes.\nEns agraden les persones que tenen cura i respecten el medi ambient.\nVolem ser una aposta clara per a aquelles persones que volen conèixer el gran potencial del nostre enclavament: La Costa Brava.\nVolem als clients que tornen any rere any perquè coneixen la Costa Brava i l’han convertit en part essencial de la seva vida.\nEscollir la Costa Brava com a destinació de vacances significa estimar la natura, el mar, les activitats nàutiques, el submarinisme, els camins de Ronda, les rutes BTT, la gastronomia, la cultura i el caràcter únic de la nostra gent.\nBusquem el turista que cerca conèixer realment el nostre entorn.\nVolem oferir una oferta actualitzada, variada i equilibrada de parcel·les i allotjaments.\nBusquem constantment la innovació. Apostem pel Glamping, un concepte d’allotjament efímer, realitzat amb materials ecològics i reciclables.\nEl Grup Tres Estrellas Campings ha estat pioner en la introducció d’aquest sistema d’allotjament en el Camping Tres Estrellas Barcelona\nTenim una oferta d’activitats culturals i saludables per als nostres clients que canviem i millorem cada any.\nOferta d’activitats saludables a l’aire lliure, ioga, zumba, aquagym,\nactivitats culturals i nàutiques


Sandro Rosell rep més de 600 preguntes en una hora a Twitter | betevé\nSandro Rosell rep més de 600 preguntes en una hora a Twitter\nAlbert Muñoz | dimecres, 20 de gen. del 2010, a les 23.36\nEl futur candidat a les eleccions del Barça Sandro Rosell ha estat entrevistat per centenars de seguidors en directe mitjançant Twitter. Aquesta experiència pionera a casa nostra ha estat més interessant pel mitjà que no pas pel missatge: Rosell ha declinat pronunciar-se sobre els temes clau abans de la campanya electoral.\nEls usuaris de Twitter hi han llançat més de 600 preguntes i milers de comentaris per a Sandro Rosell en una hora i quart d’entrevista. @sandrorosell només ha tingut temps de contestar-ne 36, però la resta tindran resposta en diferit a la seva pàgina de Facebook. Preguntat per @btvnoticies quan presentarà la seva candidatura, ha dit que “el primer dia que es convoquin les eleccions”. D’aquesta manera, l’empresari confirmava definitivament el seu projecte de ser candidat, tot i que encara no ha fet públic ni el programa ni l’equip que l’acompanyarà a la candidatura.\nDes del punt de vista esportiu, Rosell ha donat poques pistes sobre el seu projecte. De Guardiola com a entrenador, s’ha limitat a respondre a @mundodeportivo que la renovació per un any anunciada avui “es una muy buena noticia, gràcies Pep”. No ha contestat cap de les múltiples preguntes sobre quina mena de jugadors li agradaria fitxar o renovar. I quan li han demanat la millor virtut de l’actual president, Joan Laporta, ha dit irònicament “que és culé”. I és que @sandrorosell s’ha mostrat en tot moment diplomàtic, també quan @rafel73 li ha preguntat per les relacions amb l’Espanyol: “El Barça sempre ha sigut un club senyor i així ha de seguir sent, hem de respectar a tothom”.\nNo se n’han pogut treure grans titulars, però l’entrevista via Twitter ha servit a Sandro Rosell per situar-se com un candidat proper a culers d’arreu del món. Ha contestat preguntes en castellà i en anglès a seguidors de la resta d’Espanya, de l’Índia i de Polònia. Tots li han agraït la proposta que el Barça tingui presència oficial a Twitter.\nEs parla ja d’un Barça 2.0, que Rosell podria construir amb l’ajut de la vintena de reconeguts assessors amb què ja compta per dur la seva campanya a Internet. Un d’ells, @marccortes, ha escrit: “Ens ha emocionat molt el volum de gent interessada. Hi ha moviment ‘sandro’!!”. Una de les seves companyes en aquest “Consell 2.0”, @trinamilan, ha valorat “molt positivament haver fet la primera twittentrevista a Catalunya”. @sandrorosell també s’ha mostrat molt satisfet i ha acabat prometent que “la propera, a Facebook”.\n— eleccions al Barça — Sandro Rosell — Twitter\nOna Carbonell anuncia que es retira temporalment de la natació artística\nL’Atlètic-Barceloneta guanya la Supercopa d’Espanya davant el Mediterrani\nLes embarcacions de la Golden Cup arriben a Sa Dragonera


Instal·lacions | Construccions Iglesias\nTradicionalment, les instal·lacions en els edificis tenien l’objectiu de garantir les condicions de salubritat i dotar-lo de serveis bàsics. Els avenços tecnològics i els canvis en les necessitats de la societat fan evolucionar constantment aquestes instal·lacions, ja sigui per aportar comoditat, confort, comunicació, seguretat… fet que suposa un dimensionat cada cop més gran per als passos d’instal·lacions.\nEl personal de Construccions Iglesias està altament qualificat en cada especialitat, treballant conjuntament dins un equip integrat per tècnics, arquitectes, aparelladors, dissenyadors i enginyers. Així aconseguim un disseny global de les instal·lacions de cada edifici, assegurant el bon funcionament de totes elles i reduint-ne els costos.\nGarantim el compliment de totes les normatives vigents respecte a instal·lacions de sanejament, subministrament d’aigua, il·luminació i electricitat, climatització i ventilació, audiovisuals, prevenció d’incendis, seguretat…\nA nivell constructiu i en funció de com es disposin els tubs o conductes de cada instal·lació, prenem totes les mesures per evitar problemàtiques futures.\nEnterrats (sota terra): Les connexions a xarxes de subministrament les encabim dins un emmacat de grava o dins un contratub de plàstic. També verifiquem el correcte funcionament de la xarxa de sanejament.\nAmagats (dins d’armaris o cel rasos): Garantim l’aïllament acústic entre estances, així com el compliment de la normativa d’incendis.\nVistos (agafats a les parets o als sostres): Els protegim adequadament per evitar que es malmetin.\nEncastats (dins del gruix dels tancaments): En els envans disposem d’un gruix mínim d’uns 7 cm, amb maó foradat doble. Preferentment fem regates verticals i així, un cop revestit, sempre sabrem per on passen les instal·lacions). Els tubs d’aigua els col·loquem dins un contratub que queda fix a la regata i permet el moviment del tub interior.


Quinta Bonita Tavira Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 422 allotjaments a Tavira.\nSanto Estevao, Asseca, Tavira, Tavira, Portugal, 8800-514 - Veure al mapa\nMés informació sobre Quinta Bonita\nAl visitar Tavira, vosté es sentirà com a casa a Quinta Bonita, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Quinta Bonita asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, aire condicionat, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, jardí. Quinta Bonita és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Tavira.


1 min. Barcelona 03/01/2020 15:51\n651x366 Elena Tablada diu que té un "bebè al forn" des de l'homenatge als jueus morts en l'holocaust nazi / TWITTER Elena Tablada diu que té un "bebè al forn" des de l'homenatge als jueus morts en l'holocaust nazi / TWITTER\nAnunciar un embaràs sol ser una bona notícia que tothom aplaudeix. Tot i això, Elena Tablada ha aconseguit just al contrari. La noia que es va fer famosa per ser la nòvia de David Bisbal immediatament després de Chenoa ha aixecat molta polèmica a les xarxes arran d'una etiqueta que demostra que no té gaires coneixements d'història.\nTablada, que està embarassada, ha penjat a Instagram una imatge seva des del monument d'homenatge a les víctimes jueves de l'Holocaust nazi a Berlín, amb una etiqueta que deia "Bebè al forn". Un hashtag que molts han criticat per la falta d'oportunitat mostrada, atès que la majoria dels milions de víctimes del règim de Hitler van morir gasejades en camps d'extermini i posteriorment incinerades en forns.\nTablada, que té una filla amb Bisbal i que espera la segona criatura amb el seu actual marit, Javier Hungría, ha esborrat l'etiqueta –sense disculpar-se en cap moment– quan ha esclatat l'enrenou. "Bebè al forn" és una expressió anglosaxona –" Baby in the oven"– amb què Tablada volia recordar als seus seguidors que està embarassada, tal com ja va anunciar fa dos mesos.


IMET :: Institut Municipal d'Educació i Treball - Cicle de Xerrades 2017-2018\n2.4.13: Calendari Escolar 2018-2019\n2.4.14: Preinscripció escolar 2018-2019\nUs trobeu a: EDUCACIÓ » Programes i Projectes » Cicle de Xerrades 2017-2018\nLes llars d'infants municipals de Vilanova i la Geltrú mantenen per al curs vinent el nombre de places per a infants de 0 a 3 anys\nLes enquestes de satisfacció entre les famílies usuàries de La Baldufa i de L'Escateret puntuen amb un notable alt el servei que ofereixen ambdós centres.\nData Publicació: 17/07/2018\nEls Patis Oberts tanquen a l'AGOST!\nUs informem que els Patis Oberts tanquen a l'AGOST i tornaran a obrir les seves portes el cap de setmana del 8 i 9 de SETEMBRE. Consulteu els horaris aquí. Bon estiu!\nDurant els propers dies les llars d’infants públiques de la ciutat celebren jornades de portes obertes perquè les famílies interessades, abans de prendre una decisió, puguin visitar les seves instal·lacions i observar el funcionament de cadascuna d’elles. Aquests centres obriran les seves portes els següents dies:\n-\tLlar d’infants municipal L’Escateret: dijous 19 d’abril de 17.30 a 19 h\n-\tLa Baldufa, espai mpal. per a la infància: dimarts 24 d’abril de 17.30 a 19 h\n-\tLlar d’infants El Gavot: dimecres 25 d’abril de 17.30 a 19 h\n-\tLlar d’infants El Drac: dijous 26 d’abril de 17.30 a 19 h\nPosteriorment, concretament del 2 al 11 de maig, ambdós inclosos, s’iniciarà el procés de preinscripció del curs 2018-2019 a les llars d’infants públiques. Tot i que la resolució del Departament d’Ensenyament preveu la presentació de sol·licituds del 30 d’abril a l’11 de maig, cal assenyalar que el dia 30 d’abril no és un dia hàbil ni als centres ni a l’Oficina Municipal d’Escolarització (OME), i que el dia 1 de maig és festiu. Per tant, el període queda establert del 2 a l’11 de maig.\nPer al curs 2018-2019, a Vilanova i la Geltrú es podrà optar a un total de 264 places disponibles de les llars d’infants de La Baldufa, L’Escateret, El Drac i El Gavot. La resta de places estaran ocupades per infants que ja eren als centres el curs passat i que encara no han finalitzat la seva etapa educativa.\nEls fulls de sol·licitud de preinscripció es poden obtenir, gratuïtament, a qualsevol de les quatre llars d’infants públiques, a l’OME o a Internet, i s’ha de lliurar, juntament amb la documentació requerida, al centre demanat en primer lloc (de dilluns a divendres, de 10 a 13 hores, i dimarts i dijous de 15 a 16 hores) o a la mateixa Oficina Municipal d’Escolarització (de dilluns a divendres, de 9 a 13.30 hores, i dimarts i dijous de 16 a 18 hores).\nLes famílies poden indicar a la sol·licitud, i per ordre de preferència, les altres llars d’infants públiques en les que estan interessades. Només es podrà presentar una única sol·licitud al mateix municipi. Si es demanen llars de diferents municipis es podrà presentar una petició a cada ciutat. Per ser admès l'infant ha de tenir com a mínim 16 setmanes a l'inici del curs. Si el centre té places vacants, al llarg del curs es podran admetre alumnes a partir del moment que compleixin les 16 setmanes.\nPodeu trobar tota la informació relacionada amb el procés de preinscripció del curs 2018-2019 al següent enllaç.


banys de bosc | El pont de Mahoma – Tarragona Ràdio\nArxiu de la categoria: banys de bosc\nbanys de bosc, torb\nEl Pont de Mahoma 121: Les ‘3 nits de torb i 1 cap d’any’ de Jordi Cruz, i els ‘banys de bosc’ de Sílvia Gili\n28 de Febrer de 2019 redaccio\n«Es com si et tiren una pala de neu cada segon a la cara amb vents superiors als 100 km/h, -16° graus negatius i sensació tèrmica de -35° sota zero. Pot aixecar i remoure 1kg de neu per metre quadrat cada segon»: Això és el torb!\nI així l’ha definit aquest dimecres el meteoròleg Jordi Cruz, que relata a ‘3 nits de torb i 1 cap d’any’ (Símbol Editors) la tragèdia de fa 18 anys al Balandrau. El darrers dies abans del cap d’any, el torb es va endur la vida de set excursionistes a l’entorn d’aquesta muntanya del Ripollès; nou persones si comptem les dues que van perdre la vida hores abans a la zona de la Coma de l’Orri. El testimoni que heu sentit és el d’una metgessa tarragonina, Maria Castro, que estava fent el veí Puigmal, la va enxampar el torb, però va sobreviure. El del Balandrau és un dels accidents més greus al Pirineu català. Va implicar un desplegament de mitjans sense precedents en una emergència de muntanya: la neu acumulada amb les nevades dels dies anteriors, el bon temps del matí i la presència de molts excursionistes a la muntanya van ser factors determinants en la gravetat de l’accident. El torb es va aixecar de sobte a les dues del migdia, i va convertir aquesta recó del Pirineu en un autèntic infern.\nNo es tracta d’un cas aïllat, al Mont Maudit, als Alps francesos, el juliol del 2012, van resultar afectats 23 alpinistes i van morir nou persones entre els quals un català.\nAvui parlem de la pitjor cara de la muntanya, en un programa de contrast, en el que també analitzarem el seu rostre més amable. Avui parlarem de ‘medicina forestal, de les característiques físiques i bioquímiques dels boscos més naturals, que potencien múltiples beneficis en l’organisme humà, tant psicològics com fisiològics. En un temps marcats per les preses i l’estrès que comporta el nostre ritme de vida, sobretot a les ciutats, tornem al bosc per caminar lents, sense preses, en silenci, amb una respiració conscient buscant la relaxació. Us volem proposar connectar amb l’entorn amb tot els vostres sentits, per fer les paus amb la riquesa de l’aerobiologia forestal. Tindrem tota una experta en la matèria, Sílvia Gili, autora del llibre: «Bosc i salut: els banys de bosc».\nBiòloga especialitzada en conservació de la natura. Ha estat coordinadora de l’Associació Hàbitat-Projecte Rius i cap de projectes de conservació de la Fundació Natura. Actualment és consultora en conservació del patrimoni natural, participació ciutadana, ecoturisme i sostenibilitat. Membre de l’ONG Sèlvans, que vetlla per la conservació i valorització del patrimoni forestal més singular i d’alt valor natural. Amb el company Ricard Fernández hem anat fins als boscos de Montserrat, on prepara precisament un bany de bosc i també hem sentit un poema de Sebastià Poy.\nBenvinguts al Pont de Mahoma 121!


Ksar Massa Sidi R'bat Marroc - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Sidi R'bat\nSidi R'bat Pensions\nDescompte a Ksar Massa\nVeure tots els 2 allotjaments a Sidi R'bat.\nSidi Rbat Province De Chtouka Ait Baha, Bp 222 Massa, Sidi R'bat, Sidi R'bat, Marroc, 87452 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Ksar Massa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Ksar Massa està situat idealment a Tiznit; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Tiznit. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, insonorització per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, piscina exterior, piscina coberta, pesca, spa. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Ksar Massa.\nNúmero d'Identificació Fiscal local / Llicència de lloguer: 87100MH0359


ARTS: plàstica, but in English!: (SISÈ) - clay Nativity (pessebre de fang)\n(SISÈ) - clay Nativity (pessebre de fang)\nTreballar amb fang és molt més difícil del que sembla. Després de distribuir els personatges del pessebre entre els alumnes, (cadascú n'escollia algun), vam començar a treballar en les figuretes. Tenint en compte que no podiem fornejar-les, haviem de procurar que fossin el més simples possbles, sense cap mena de sortint estret que, un cop assecat, acabaria trencant-se. No va ser gens fàcil!\nTAGS: 2012-13, fang, moldejar, pessebre, pintar\nroger escandell said...\nque guaiiii, nosaltres també ho farem?????????????????


Acollidor apartament situat a pocs metres de la tranquil-la i bonica platja de Llafranc, una de les més boniques de la Costa Brava! a prop de restaurants, cafeteries i botigues. Capacitat màxima per a 7 persones. Ideal per gaudir d'unes vacances tranquil-les en família a la Costa Brava! Consta d´una agradable terrassa on podreu gaudir d´esmorzars al sol. Sala d´estar amb TV. Cuina equipada amb tots els estris inclosos: coberts, paelles, nevera, congelador, microones i rentadora. Consta de dues habitacions amb llit de matrimoni, habitació amb dos llits i la quarta habitació 1 llit individual. Dos banys (1 banyera, 1 dutxa). Mascotes acceptades a petició i amb suplement. Grups de joves no acceptats. Apartament situat a Llafranc, una de les poblacions amb més encant de la Costa Brava!


Seu Vella Seu Vella, Lleida https://dretscivils.paeria.cat/memoria-democratica/itineraris/l2019itinerari-la-repressio-franquista/seu-vella https://dretscivils.paeria.cat/memoria-democratica/itineraris/l2019itinerari-la-repressio-franquista/seu-vella/@@images/image/large\nDel Seminari Vell vam visitar la Seu Vella, antic Camp de Concentració.\nEl turó de la Seu Vella va mantenir els usos militars, que tenia des de l’època moderna, fins el 1948 quan les tropes van emprendre el trasllat a Gardeny i s’iniciaren les obres de reconstrucció. Abans, però, entre els anys 1938 i 1940, s’hi va instal·lar un camp de concentració.\nAquest camp, construït per l’exèrcit, servia per acollir i classificar presoners de guerra fets en la campanya d’Aragó. Els interns estaven instal·lats entre la porta del Lleó i l’actual plaça de la Sardana. A mitjans de 1939 tenia capacitat per uns 5.000 homes i entre juny i setembre d’aquell any hi van passar uns 8.000. El nombre decau a partir de l’estiu de 1940, quan va prendre el relleu la colònia penitenciària de Gardeny.


Historia de la Federació – Federació Catalana de Tennis\nLa Federació / Historia de la Federació\nHistòria de la Federació Catala de Tennis\nEl naixement del tennis a Catalunya\nLa primera associació de clubs\nL’associació catalana amplià les seves fronteres a tot el territori espanyol, acceptant com a membres a clubs nascuts a l’Aragó, València, Andalusia i el País Basc. El 1909 es va fundar el primer club amb el nom de Catalunya, el Catalunya Lawn Tennis Club, que més tard es va fusionar amb el Barcelona mantenint com a nom el del club més antic. El 1913, l’Associació de Lawn Tennis de Barcelona canviar el seu nom pel d’Associació de Lawn Tennis de Catalunya, després d’impulsar el naixement de l’Associació de Lawn Tennis d’Espanya. Va ser el mateix Ernest Witty qui va promoure el naixement d’aquesta associació espanyola, en una visita a Sant Sebastià, ciutat on l’unien unes grans relacions com la de ser remer de la trainera.\nL’Associació de Lawn Tennis de Catalunya va mantenir sempre el compromís amb la formació de jugadors, el desenvolupament del tennis als clubs, i els llaços d’unió amb el tennis internacional. Sota el seu impuls i amb el lideratge del principals clubs, de manera molt especial del Barcelona LTC (actual RCT Barcelona-1899), va promoure partits amistosos amb els grans clubs europeus com el Queen’s Club de Londres,el Racing Club de París, el Milano TC, el Rot Weiss de Berlín o el Geneve LTC. Els enfrontaments van aportar als afeccionats la possibilitat de veure grans jugadors, com va ser el cas de visites tan especials com la de ‘La Divina’ Suzanne Lenglen.\nL’eclosió dels anys 20\nLa postguerra i el Trofeu Conde de Godó\nNeix la Federació Catalana de Tennis\nLa pista talismà del RCT Barcelona-1899, l’arribada de la televisió, i un equip de jugadors i capità que va connectar de forma especial amb tothom, van ser la pedra pivot d’una expansió fonamental. Bartrolí, Santana, Couder, Gisbert, Arilla, Gimeno (encara que ja estava jugant com a professional) i Orantes, eren noms que tothom coneixia. Ells van ser els primers d’ una nova etapa del tennis a casa nostra, i també els primers en veure com arribava el professionalisme.\nLa Federació Catalana i els seus clubs van enfortir encara mes les seves escoles, i els fruits han estat extraordinaris, amb una dècada dels 90 insuperable en èxits, y un segle XXI que segueix oferint unes expectatives molt satisfactòries. Al 1992, la Federació Catalana de Tennis es va traslladar a les seves noves instal·lacions situades a la Vall d’Hebrón de Barcelona, escenari de la competició tennística dels Jocs Olímpics de Barcelona ’92.\nCent anys i els reptes del s.XXI\nEls Presidents de la Federació Catalana de Tennis\n1905 Juan de Urruela, Marquès de San Román de Ayala\n1911 Francisco de Moxó\n1913 Gregorio de Eguilior\n2012 Joan Navarro\n2017 Jordi Tamayo\nOrígens del tennis


Conferència: Aproximació al Treball Social a Brasil | TSCAT\nConferència: Aproximació al Treball Social a Brasil\nUbicació Col·legi Oficial del Treball Social a Catalunta\nInici: 21 desembre 2016\nLa Seu Central del Col·legi acollirà la conferència ‘Aproximació al Treball Social a Brasil’ el 21 de desembre a les 18.30 h.\nLa conferència pretén fer un viatge per la història del treball social a Brasil, fent especial rellevància en el període de “Reconceptualització” i posteriorment parlarà de l’estructura del Serveis Socials al país. Finalment, es comentaran les realitats complexes amb les quals els país conviu en les faveles i com el Treball Social incideix davant aquestes realitats.\n18.30 h Benvinguda i presentació a càrrec de Juan M. Rivera Puerto, Secretari del Col·legi i Referent de la Comissió de Relacions Internacionals.\n18.40 h Conferència Aproximació al Treball Social a Brasil, a càrrec de Susana García Serrano, graduada en Treball Social per la Universitat de Barcelona. Ha realitzat intercanvis estudiantils durant la carrera a Romania i a Brasil.\nSi és del teu interès assistir-hi, pots tramitar la teva inscripció entrant a la pestanya d'inscripció.


11 de juny de 2018 Diaris i revistes\nLa setmana passada vaig publicar un article a Vilaweb (aquest) que parlava de la revista Ariel i de la seva curta –i heroica– història a finals dels anys 40.\nHistòries d’Ariel, Revista de les Arts (1946-1951)\n(Article publicat a Vilaweb el dilluns 4 de juny de 2018)\nEl febrer de l’any passat, arran del traspàs de Frederic-Pau Verrié, vaig parlar en aquest mateix espai de la seva néta Milena, una bona amiga de casa. Va ser ella qui em va fer saber de seguida la trista notícia i qui, més endavant, amb la família va tenir cura d’ordenar i sistematitzar la gran quantitat de papers, objectes i altra documentació que Verrié guardava a casa. Testimonis importants d’una vida llarga –96 anys– i summament profitosa.\nL’any 1946, Frederic-Pau Verrié, conjuntament amb Josep Palau i Fabre, Josep Romeu, Miquel Tarradell i Joan Triadú, varen endegar una experiència molt especial, sobretot tenint en compte l’època en què es va tenir lloc: Ariel, Revista de les Arts. Una aventura que va acabar cinc anys després amb un balanç de vint-i-tres números, publicats amb periodicitat irregular; per exemple, entre els números 18 i 19 es varen esmunyir dos anys de prudent –i forçat– silenci.\nFa uns mesos, l’amiga Milena em va explicar que remenant caixes i calaixos havia trobat uns quants exemplars del número 23 de la revista, l’últim que va sortir. Me’n va enviar un, acompanyat de l’opuscle amb el discurs d’ingrés del seu avi a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi pronunciat el 22 de maig de 2002. El títol del discurs em ve com l’anell al dit; ‘Ariel, una aventura cultural en la clandestinitat’.\nUna referència llunyana i prestigiosa\nPer a molts de la meva generació –no vull ni pensar en els nascuts més cap aquí–, Ariel ha estat una referència llunyana i prestigiosa però, ai las, insuficientment coneguda. Amb sort haurem tingut accés a l’edició pseudo-facsímil que Proa va editar l’any 1978 i que reproduïa els continguts dels vint-i-tres números publicats, però en edició només en blanc i negre i sense incloure-hi els dos suplements que es varen publicar el 1948. Millor això que res, és clar; però, vaja…\nEl discurs acadèmic de Verrié de fa setze anys descriu unes quantes interioritats del funcionament d’aquella revista que, en sentit estricte, no es podia considerar del tot clandestina, ja que, si bé es mantenia l’anonimat de la impremta on es tirava, els noms i cognoms tant de l’equip promotor com dels col·laboradors apareixien sense vels. Una revista que en paraules d’Albert Manent establia un nexe de contacte entre el noucentisme i l’avantguarda perquè sabia mantenir una digníssima qualitat formal i, alhora, no únicament es mostrava oberta a la poesia o a la literatura sinó que s’interessava per altres disciplines com les arts plàstiques, el teatre, la música i l’arquitectura.\nUna revista amb un nivell de rigor tan remarcable que fins i tot el franquisme la va voler utilitzar en alguna ocasió com a prova d’una, diguem-ne, tolerància del règim vers la cultura catalana. Un fet que, com us podeu imaginar, va ser motiu de queixes, contradiccions i malestar entre la gent que feia l’Ariel i que hi donava suport.\nUna lectura encara actual\nLlegir amb ulls d’ara, com ho he fet jo, les explicacions de Frederic-Pau Verrié davant l’Acadèmia destil·la un regust d’actualitat que no deixa de ser preocupant: «La revista Ariel molta gent la veia com si fos el producte d’una situació de normalitat de la nostra vida civil, tot i que sabien que aquella normalitat no existia, en absolut; però Ariel no solament servia per a recordar el que culturalment havíem estat sinó també el que volíem tornar a ser i la contundent normalitat de la seva imatge gràfica feia creure que era possible que tornéssim realment a ser-ho algun dia.\n»Una altra cosa era que aquesta normalitat estètica i cultural fos l’única que aspiréssim a assolir. En aquell temps i en aquella atmosfera múltiplement possibilista tots fèiem tot el que podíem en qualsevol ordre de coses per contribuir a capgirar una situació que sentíem profundament adversa i retornar, així, a una normalitat civil, és a dir, política, justa i satisfactòria.\n»Ara, al cap de cinquanta anys, es fa difícil a les joves generacions, a qui potser no hem sabut desvetllar prou el sentit de la memòria històrica, entendre que alguna d’aquelles transgressions, a vegades només verbal, pogués arribar a tenir un gran valor.\n»Obiols, perquè havia gravat per a la Generalitat una esplèndida sèrie de bitllets de banc durant la guerra, tenia prohibit exposar; Joan Rebull, que havia dirigit l’Escola d’Art de Tarragona i havia estat diputat al Parlament de Catalunya, era encara a l’exili; a Puig i Cadafalch, expulsat del Col·legi d’Arquitectes –com Josep Lluís Sert i com Josep Gudiol–, les autoritats li havien consentit de passar de tant en tant la frontera, segurament pel prestigi internacional del seu nom, i el mateix passava amb Joan Miró, malgrat ser l’autor del famós cartell ‘Aidez l’Espagne’ amb un pagès amb barretina i puny enlaire de l’Exposició Internacional de París del 37.\n»De Josep Carner, allunyat definitivament de la carrera diplomàtica, i de Bosch Gimpera, de la nostra Universitat; tots ells, com Mestre Fabra, a l’exili, el simple fet d’esmentar-los, només d’esmentar-los, a molts llocs públics era considerat una provocació; un risc evident, doncs, més gran encara, en una revista com Ariel, i no cal dir qualsevol referència a Picasso.\n»Podríem veure la nostra revista sota una llum limitadament possibilista si no recordéssim i subratlléssim que molts de nosaltres treballàvem ja perillosament –si em permeteu que ho emfasitzi així–, en una represa cultural de clara significació política, clandestina.»\nLa xacra del ‘foc amic’\nLa citació és llarga però il·lustra amb molta exactitud una situació viscuda fa quasi setanta anys que, malauradament, conté alguns ressons que ens recorden situacions molt properes en el temps. Fins i tot la proverbial tirada a complicar-nos la vida i a buscar al gat més peus que no té i que podríem definir amb aquell col·loquial ‘foc amic’ que de vegades tant ens aclapara.\nContinua Verrié: «I vam suportar els comentaris dels qui creient-se més compromesos ens preguntaven si crèiem que fent revistes d’aquella mena refaríem o reeixiríem a aixecar el país. I nosaltres pensàvem que fer saber que Carner i Riba i Foix encara eren una veu viva, que l’obra de Miró, Rebull, Fenosa o Clavé no era encara acabada; que Derek Travesis de l’Institut Britànic, Maurice Matet, del Francès, que Joao Cabral de Melo Neto del consolat del Brasil, ens feien costat, i que René Char o Jean Anouilh acceptaven de comparèixer a les nostres planes, justificava sobradament la nostra voluntat de reivindicar un passat i ens ajudava a posar un peu en el futur que ens mereixíem. Perquè darrere d’aquests noms consagrats s’anava concretant la llarga llista de nouvinguts que un dia havien de succeir-nos.\n»Ens retreien no pas que intentéssim fer una revista ben feta i al més ben feta possible, però sí que, en lloc d’això, no féssim, no organitzéssim altres coses jutjades més necessàries i de més impacte polític per al nostre país.»\nMés amunt he fet esment a la sorprenent troballa d’alguns exemplars del número 23 de la revista entre les pertinences de Frederic-Pau Verrié. Ell mateix n’explicava les raons en el seu discurs:\n«Perquè mentre l’edició d’aquell número 23 era encara a la tipografia, a algú li va arribar el buf que la policia es disposava a intervenir. Havíem superat per primera vegada la nostra habitual precarietat de recursos econòmics i en aquell moment al taller ja hi havia compost i en galerades el número 24. Avisats d’urgència Joan Triadú i jo vam córrer a recollir els exemplars del 23 ja impresos, mentre el tipògraf s’apressava a desfer i distribuir la composició del 24, just un moment abans que arribessin els del registre.»\nDalí, contra el català\nAixí va ser com Verrié va aconseguir emportar-se la major part de l’edició d’aquell número 23 que tancava, sense voler-ho, la trajectòria pública de la revista Ariel i que va ser distribuït als subscriptors de manera irregular. En aquest sentit em sembla molt significatiu que l’últim text aparegut a la darrera pàgina del número final de la revista sigui una crítica a Salvador Dalí a causa, segons Louis Allen, de la revista anglesa The Month, d’unes declaracions en les quals aprovava les greus restriccions del règim franquista contra la llengua catalana i el seu ús.\nTorno a les paraules de Verrié: «En aquell mateix número havíem reproduït –molt defectuosament, per cert– un autògraf de Dalí presentant-hi un nou pintor. No era viable retirar-lo. ‘En demanem perdó als nostres lectors’, escrivíem, ‘tot donant-los la seguretat que mentre l’esmentat pintor no desmenteixi aquesta asserció, el seu nom no apareixerà a les nostres pàgines’»\nTot feia pensar que l’experiència d’Ariel, Revista de les Arts, havia arribat al final i que el material del número 24 s’havia fos en el temps. Una impressió lògica i comprensible, ateses les circumstàncies, però que el mateix Frederic-Pau Verrié va demostrar que no era del tot exacta.\nPerò amb això ja se’ns obre tema per a un altre article.


Novembre, 13 diumenge – Capvespre\nNovembre, 13 diumenge\nPosted By: Jaume 13 novembre, 2016\nUna vegada més sortirem al carrer no solament per defensar les institucions i la democràcia sinó, sobretot, per reforçar el procés cap a la independència. Referint-se a l’acord sobre els pressupostos al qual han arribat Junts pel Sí i la CUP, un cronista del diari El Punt-Avui parla de les dues ànimes que ho ha protagonitzat. Jo afegeixo –i el citat periodista també en fa esment– que hi ha una tercera ànima, la més poderosa, que és el poble. Aquest és el factor “humà”, sorprenent, que caracteritza el procés català!\nÉs el que molta gent no entén, o ho fa veure per tal de seguir amb l’intent de confondre la població. En el mateix diari que acabo de llegir trobo unes paraules que ha pronunciat l’expresident de Catalunya, José Montilla, que em duen a la conclusió que acabo d’exposar. Diu que “Si no hi ha problemes, a vegades cal inventar-los o magnificar-los; el que volen és la secessió”. Quina pena em fa que persones de la seva categoria no hagin copsat que hi ha una ànima a Catalunya –un poble!– que no està per la secessió (com ells l’entenen): que no volem fronteres, ni isolar-nos, ni separar-nos… sinó que treballem amb una enorme il·lusió per construir un estat nou i modern, en el que la democràcia regni plenament en bé dels ciutadans que hi viuen, i en bé de l’engrescadora Europa que van somiar els qui van promoure la Unió Europea, que els Estats tradicionals –com Espanya– evitean que es construeixi.\nRecomano la lectura del magnífic article que l’Agustina Rico ha penjat al web del Forum (forumgrama.cat) en què referint-se directament al diari El Periódico per com tracta l’elecció de Trump per a president de Nord-Amèrica, sense entendre mínimament el per què el poble senzill ho ha fet. “Quina arrogància! –escriu Agustina– Quina supèrbia! Un mitjà que s’ha significat pel seu lligam al socialisme o la socialdemocràcia, s’atreveix a jutjar i condemnar milions de votants d’un altre país després que els seus hagin fracassat reiteradament a les eleccions del propi (Espanya, i també Catalunya), després d’haver sigut incapaços d’impedir el retorn de Rajoy i després d’haver protagonitzat els penosos episodis interns de tots coneguts”.\n¿Tant costa “escoltar” l’ànima e la gent? Però tranquils! L’important és que nosaltres continuem perseguint el somni, que tenim a tocar.\nSigues el primer en comentar on "Novembre, 13 diumenge"


Clam multitudinari per la sobirania\n13 desembre 2019 22:35\nLa manifestació contra la sentència del TC sobre l'Estatut es va convertir en una marxa a favor de la independència. Més d'un milió de persones hi acudiren, encapçalades per Montilla\nAgències | 11 juliol 2010\nLa marxa congregà un milió cent mil persones, segons la Guàrdia Urbana, una xifra que l'entitat organitzadora, l'Òmnium Cultural, elevà a un milió i mig.\nPromotors i partits van coincidir a comparar la manifestació d'ahir amb la viscuda a la Transició (1977), també amb un milió de persones, encara que si llavors es corejava "Llibertat, Amnistia, Estatut d'Autonomia", ahir els càntics i les banderes van ser d'un marcat signe independentista.\nLa jornada va transcòrrer sense incidents, llevat del final de la protesta, quan el president català, José Montilla, va haver de sortir protegit per un cordó de seguretat en un ambient de tensió, xiulets i insults, que va arribar fins i tot a un aparent intent d'agressió per part d'un manifestant exaltat.\nPresidents i expresidents\nLa protesta arrencava lentament passades les sis de l'horabaixa, encapçalada per una senyera de 250 metres quadrats portada per ciutadans i liderada per Montilla, el president del Parlament, Ernest Benach, i els expresidents Jordi Pujol, Pasqual Maragall, Joan Rigol i Heribert Barrera, aquest darrer, nonagenari, ajudat per una crossa.\nDarrere les màximes autoritats institucionals, els líders polítics portaven la pancarta amb el lema de la manifestació: "Som una nació. Nosaltres decidim".\nAllà hi havia, entre d'altres, el líder de CiU, Artur Mas; el president d'ERC, Joan Puigcercós; i el secretari general d'ICV, Joan Herrera. Val a dir que el PPC i Ciutadans estan d'acord amb la sentència del TC i rebutjaren la protesta. D'altra banda, no hi foren tampoc presents els ministres catalans, els socialistes Carme Chacón i Celestino Corbacho.\nPassades les vuit del capvespre, malgrat que la capçalera institucional només havia arribat fins a la confluència entre el passeig de Gràcia i la Gran Via, els organitzadors van posar el colofó a la protesta amb la interpretació del càntic d'Els Segadors -l'himne de Catalunya- a càrrec de l'Orfeó Catala, després del qual van sentir-se crits d'"independència" entre la multitud.\nTot i que no era prevista la lectura de cap manifest, els actors Txe Arana i Lluís Soler van recitar un missatge en nom del comitè organitzador de la manifestació en el qual van expressar el rebuig de la sentència del Constitucional.\nEn nom del Govern, el conseller Joaquim Nadal afirmà que "haurem de fer que la unitat (dels partits) aguanti com sigui" quan finalitzi la manifestació perquè, assegurà, que els ciutadans no entendrien que els polítics catalans no siguin ara capaços d'estar units "a les coses fonamentals".\nPer part seva, el cap de l'oposició a Catalunya i líder de CiU, Artur Mas, afirmà que l'"èxit" de la manifestació marcarà "un abans i un després en la història de Catalunya".\nDes d'ERC, el seu president, Joan Puigcercós, qualificà d'"èxit clamorós" la manifestació i afirmà que s'ha demostrat que la ciutadania ha dit no a l'Estatut i sí a la independència. Així mateix, reiterà que suposa el final de l'etapa autonomista de Catalunya.\nQuant al líder d'ICV al Congrés i candidat ecosocialista a les eleccions catalanes, Joan Herrera, afirmà que "ara el Govern el ha de fer és moure fitxa", després de la sentència sobre l'Estatut i va assegurar es donava per romput el pacte constitucional i que "res no tornarà a ser com fins ara".\nSenyeres, estelades i cartells\nTot i que la manifestació d'ahir va ser conseqüència directa de la sentència del TC sobre l'Estatut, no s'hi sentí cap crit a favor de l'Estatut. Gairebé totes les proclames s'adreçaren a favor de la independència en un escenari copat per milers de banderes catalanes, estelades i pancartes, en les quals es podia llegir: "TC, Tribunal franquista", "La nostra sentència és la independència", "Ens roben 60 milions d'euros al dia", "Catalonia, next state Europe", "Independència=Necessitat" i "Adéu Espanya".\nPer un sinvergÃ¼ensa, fa mes de 9 anys\nmira si hi ha pardals equivocats, idò.\nDeixau de fer comptes. L'expressió popular del 10J fou multitudinària. Un poble sortí al carrer a defensar el seus drets. Més democràtic, impossible.\nY a la manifestación que organizó el Círculo Balear asistieron 25.000 personas y no 1300 como decía el Baleares en su edición del 31 de mayo de 2009 (que utilizó una técnica similar a la de la empresa LYNCE para contar el número de manifestantes)\nEntonces a la manifestación contra el aborto asistieron 600.000 personas y no 10.700 como decía LYNCE.\nPer per favor, fa mes de 9 anys\nNo es te de ser un expert,per veure la diferencia entre 56000 o 1 milió.\nPer elgicum, fa mes de 9 anys\nVanesa: " Passades les vuit del capvespre, malgrat que la capçalera institucional només havia arribat fins a la confluència entre el passeig de Gràcia i la Gran Via, els organitzadors van posar el colofó a la protesta ...." Las imágenes de lynce están tomadas a las 8,30. ¿de verdad te crees que una vez se da por finalizada la manifestación por un portavoz oficial, un millon de personas que luchan por la independencia de su pais se van a su casa en tan solo unos minutos? Mal de creure...\nPer AU, fa mes de 9 anys\nEls diaris forasters espanyolistes anti-catalans com El Mundo, La Razón....coincidien amb els diaris de parla catalana i la policia de que havien assistit a la manifestació un milió de persones. Que la seva informació fossin calumnies contra els catalans ja és una altra cosa, però amb el nombre de manifestants, ni ells es van atrevir a manipular les xifres comho han fet els forasters de Lynce. Els espanyols porten a la seva sang aquest gen anti-català i anti-Catalunya. No poden consentir cap acte que doni protagonisme al catalanisme. I ben segur que no poden consentir que sigui el poble català (juntament amb la NACIÓ d'Euskadi) el motor econòmic del pobre Estat Espanyol. Encara que els catalans han tret més d'un pic les castanyes del foc als espanyolets, sobretot als andalusos i estremenys, aquest com ho agreeixen? Amb xenofòbia i odi contra un poble treballador, europeu, orgullós i lluitador, el POBLE CATALÀ. Manipuleu lo que volgueu, mentiu en lo que volgueu, jugueu més brut encara, no podreu tombar l'esperit de la NACIÓ de Catalunya. Va quedar més que demostrat dissabte passat, on UN MILIÓ llarg de persones sortiren per defensar la dignitat del seu poble i el futur d'esdevenir un estat independent.\nPer Vanesa, fa mes de 9 anys\nAlgú sap que a l'empresa Lynce se li va donar permís per sobrevolar la manifestació cap al vespre,,, quan, encara hi havia gent, però la manifestació ja havia acabat,,, vaja, que el que van comptabilitzar era la gent que marxava cap a casa,,, sí, sí, continueu dient mentides, que així ens feu més forts!!!\nPara calcular el nº de asistentes a la concentración de la plaza de Cort, la organizada por la OCB, no hizo falta contratar los servicios de la empresa Lynce.\nEso sí, el Baleares afirmó que el pueblo balear apoyaba la manifestación de Barcelona.\nElgicum, bienvenido al foro. Has dado en el clavo.\nLynce calculó 56000 personas en la manifestación, con un margen de error máximo del 15 por ciento. Como seguro van a llover descalificaciones de Lynce, extraigo lo siguiente del diario Balears, referido a la manifestación anti-abortista el día 08/03/2010 (hace bien poquito):\nLa xifra de 600.000 manifestants contrasta, i molt, amb l'oferta de l'agència Lynce, que calcula que 9.726 persones haurien assistit a la marxa. Les dades facilitades per aquesta empresa tenen un marge d'error a l'alça del 10 per cent, que podria elevar el nombre d'assistents fins a un màxim de 10.700 persones, segons n'explicà el director, Juan Manuel Gutiérrez. Lynce és una empresa dedicada a comptabilitzar assistents a manifestacions i altres aglomeracions humanes mitjançant el tractament informàtic d'imatges fixes i en moviment.\nComo se ve, Lynce era fiable el 08/03 de este mismo año.


Caïm i Abel - Teatre Barcelona\nLa nova proposta de La Perla 29 és Caïm i Abel, una obra sobre la inmigració a Barcelona escrita i dirigida per Marc Artigau. A escena Jordi Figueras, Berta Giraut, Clara De Ramon, Marc Rodríguez, Sergi Torrecilla i Lluís Villanueva.\nPARAULES DE L’AUTOR I DIRECTOR\nCaïm i Abel no és la història de dos germans. No hi ha bons i dolents. És la història de dues famílies. Una viu en costat de la tanca – tan semblant a la nostra- i l’altra viu quilòmetres enllà, no sabem on. Caïm i Abel parla de supervivents. Dues generacions, dues maneres d’entendre la realitat. En pocs anys – dels vuitanta fins avui – el món s’ha precipitat cap a una vida global, el capitalisme ens ha inserit un grapat de necessitats que no existeixen, i nosaltres carregats a l’esquena de la millor Europa (o del millor occident) hem decidit què és el que està bé i què no per a la resta del món. Més enllà de la tanca no sabem què hi ha, potser no ens fa por, però preferim ignorar-ho, en aquest costat de la tanca el món no és tal i com l’hem imaginat.\n“I si jo no creuo el riu, en vindran d’altres amb el mateix nom i els mateixos ossos, amb les mateixes mans i el mateix alè, i els tindràs aquí dempeus, davant teu, i no tindreu prou bales -t’ho puc ben assegurar- a la teva puta ciutat per foradar-nos el cap.”\nExcessiva i forçada\nCada cop més veiem com els autors de casa nostra s'atreveixen amb obres de plantejament ambiciós, amb grans temes i amb resolucions escèniques complexes. Fa anys que ens arriben de fora textos d'autors joves (Wajdi Mouawad, Sofi Oksannen, Stefano Massini, etc.) que no tenen cap por al risc i a l'ambició, i és per això que trobem lògica l'aparició entre nosaltres d'obres com Marburg, El profeta o Caïm i Abel, entre d'altres. El problema és que en el cas de Marc Artigau la peça ha pecat per excés més que per defecte. També crec que la història resulta poc creïble, que hi ha situacions massa forçades i que es persegueix una transcendència que esdevé fugissera. Tot i així, el canvi de punt de vista en el segon acte o la idea de reunir els dos protagonistes al final (Caïm i Abel actuen com a metàfora d'un món que ens acaba unint, encara que sigui en la misèria) resulten prou interessants.\nUn dels grans encerts de l'espectacle és el pare que interpreta Lluís Villanueva a la primera part. La seva actuació és d'aquelles que deixen empremta, tant pel personatge en si com per l'habilitat que té l'actor al retratar-lo. La resta de repartiment compleix amb correcció, i potser cal esmentar la part artística, que un cop més converteix l'espai de la Biblioteca de Catalunya en un escenari gairebé màgic. En aquest sentit, l'escenografia de Sebastià Brosa i Josep Iglesias, i sobretot, la il·luminació de David Bofarull treuen un partit més que notable al limitat espai. En definitiva, un projecte del que s'ha tingut molta cura, malgrat que la base sigui més fràgil del que caldria a l'hora d'afrontar temes tan gruixuts i històries tan enrevessades...\nArtifici i tiralínies\nCaïm i Abel promet tragèdia i èpica però acaba resultant un melodrama familiar amb molt d'artifici i un argument simètric dibuixat amb tiralínies. Una història on tot sembla escrupulosament calculat, que acaba resultant freda, artificial i, sobretot, poc creïble.\nEn aquest context, però, hi ha una perla amagada. Es tracta de la història del pare de Caïm, interpretat per un magnífic Lluís Villanueva: un relat emotiu, intens i carregat de veritat que justificaria per si sol la visita a la biblioteca si l'obra no durés 3 hores (amb entreacte).\nUna primera part més centrada en la família “catalaneta”, amb un Lluís Villanueva en estat de gràcia i que només per la seva interpretació ja valdria la pena veure l’obra. Sovint hi ha obres “serioses” que davant dels temes tractats recorren a l’humor amb calçador per tal que la gent al menys rigui i marxi contenta. Aquí no, hi ha humor, molt i del bo, perfectament integrat al personatge del pare de família, capaç d’extreure autèntiques lliçons filòsofiques i vitals del nom del seu fill (com a la cançó aquella “A boy named Sue”) i, alerta, de l’estil de joc d’un futbolista! Fins i tot a mi la integració del món blaugrana fins el moll de l’os de la vida m’ha encantat. La segona part pateix una mica la manca de protagonisme d’aquest actor, d’algun problema de volum d’algun altre però té al seu favor que veiem d’una forma natural l’encaix dels dos móns, el d’aquí i el d’allà, el d’ara i el d’abans, tot tan inevitable com natural, units per ves a saber quines forces de la natura o del cel.


Com combatre el racisme des de l'educació, en un cicle de xerrades a la UdL - Coordinadora d'ONGD i altres Moviments Solidaris de Lleida\nInici / Actualitat / Com combatre el racisme des de l’educació, en un cicle de xerrades a la UdL\n"El racisme no neix, s'aprèn". FOTO: Risingthermals (CC BY-NC-ND 2.0)\nN’hi ha prou en parlar d’escola intercultural per a què sigui una realitat? Tenim formació suficient per tenir una praxi antiracista a l’escola i als instituts? La comunitat educativa està suficientment capacitada i enfortida per a desenvolupar una docència i acompanyament antiracista? En el currículum escolar es contempla el coneixement i la cultura de la diversitat ètnica i cultural de la infància i l’adolescència del nostre territori?\nAquestes són algunes de les preguntes a les quals vol donar resposta el cicle de xerrades I tu, per què ets racista? organitzat per l’Institut de Ciències de l’Educació (ICE), el grup ICE en Gestions Creatives, la Unitat de Desenvolupament i Cooperació de la UdL, la Coordinadora d’ONGD i altres Moviments Solidaris de Lleida, el sindicat CGT-Lleida, i el col·lectiu Mares Contra el Racisme, i que comença el proper 21 d’octubre.\nSeran un total de sis sessions des de l’octubre i fins al març, que podran seguir-se presencialment des de la Sala de juntes de la Facultat d’Educació, Psicologia i Treball Social de la UdL -amb aforament limitat i distàncies de seguretat- i també en directe per internet.\n“Estan pensades per posar el sistema educatiu i el personal docent davant el mirall de la seua praxi, ja que l’antigitanisme, la islamofòbia, el racisme i el masclisme són ideologies que travessen l’Estat, la societat i també l’escola, que malauradament no escapa a transmetre i reproduir aquestes desigualtats i violències”.\nEl curs serà impartit per persones expertes de diferents col·lectius minoritzats que des de diferents àmbits professionals analitzaran la institució i la praxis educativa, amb l’objectiu de generar debat i impulsar canvis.\nAixí, el cicle s’inicia amb una xerrada sobre el Protocol de prevenció, detecció i intervenció de processos de radicalització islamista (PRODERAI), posat en marxa al 2016 per la Generalitat als centres educatius i que ha estat criticat per professorat i famílies pels seus indicadors de risc que estigmatitzen i criminalitzen la comunitat musulmana. La conferència anirà a càrrec de Cheima El Jebary Amisnaou, treballadora social, membre i coordinadora de l’associació Joventut Multicultural Musulmana.\nL’antigitanisme a l’escola l’abordarà, el 4 de novembre, la professora de la Universitat d’Alcalà d’Henares i membre de Camelamos Roma Standing Conference Spain, Araceli Cañadas; mentre que Cristina Zhang Yu, membre del col·lectiu Catàrsia d’asiàticdescendents, parlarà el 18 de novembre sobre les anomenades ‘escoles interculturals’ i la seua la reproducció del racisme, tot centrant-se en l’estudiantat i el professorat asiàtic.\nEl procés creatiu del ‘fotollibre’ Y tu ¿por qué eres negro, de Rubén H. Bermúdez, serà el fil conductor de la conferència del 2 de desembre, que anirà a càrrec del propi autor. Bermúdez, fotògraf, docent i cofundador de l’Espacio Afroconciencia, explicarà aquest projecte que, partint d’un relat autobiogràfic, narra amb imatges, converses i símbols, la societat vista des de la negritud.\nMaria Ngolong i Adrián Ponce, membres de l’Espacio del Inmigrante, seran les ponents de la sessió del 17 de febrer. Ambdós militants parlaran de l’Escoleta antiracista, un projecte per lluitar contra el racisme a les escoles que posa al centre del discurs les persones racialitzades i migrades. Es tracta de trencar estereotips i que les persones blanques nascudes aquí puguin entendre com se senten les persones migrants i racialitzades mitjançant les seues pròpies vivències o emprant jocs i contes.\nEl cicle el clourà el proper 3 de març, Desirée Bela–Lobedde, que reflexionarà sobre l’activisme estètic com a forma de resistència. Aquesta l’escriptora, columnista i activista afrofeminista, reivindica l’apoderament de les dones afro a través de la seua imatge personal per trencar els canons blancs de bellesa que violenten els seus cossos.\nPrevLa pobresa a Espanya podria augmentar en més de 1,1 milions de persones per l’impacte de la pandèmia.\nBeirut, un mes després de l’explosió.Next


El govern obliga Soria a renunciar a la candidatura a dirigir el Banc Mundial - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl govern obliga Soria a renunciar a la candidatura a dirigir el Banc Mundial\nSánchez afirma que la decisió de l'exministre d'Indústria demostra "la immoralitat de la proposta i les falsedats amb què han volgut justificar-la"\nefe | madrid 07.09.2016 | 10:32\nMariano Rajoy ha hagut de claudicar en l´afer Soria Juan Carlos HidalGO/EFE\nL'exministre d'Indústria José Manuel Soria va presentar la seva renúncia a la candidatura per al lloc de director executiu del Banc Mundial (BM) en una carta enviada al secretari d'estat d'Economia, Íñigo Fernández de Mesa. En la seva missiva, Soria explica que la seva renúncia es produeix a petició del govern i per la "desproporcionada" utilització política que s'ha fet de la seva designació.\nL'antic titular d'Indústria va assenyalar que ha pres aquesta decisió tot i que no està ni imputat, ni investigat, ni condemnat per cap instància, ni inhabilitat per a l'exercici d'aquest càrrec en el Banc Mundial. La candidatura va ser anunciada divendres passat després de la segona votació fallida per a la investidura de Mariano Rajoy com a president del govern i cinc mesos després que Soria renunciés al seu càrrec de ministre en funcions després de l'aparició del seu nom en els papers de Panamà.\nAquests documents vinculaven diversos negocis de la seva família amb societats a paradisos fiscals, si bé el ministre es va veure obligat a deixar el càrrec després de les contradictòries explicacions que durant una setmana va estar donant sobre aquest assumpte.\nDesprés de l'anunci de la proposta de Soria per al Banc Mundial, el govern va fer pinya en la defensa de l'exministre, de qui recordava que, al marge de la seva carrera política, és funcionari de l'estat i té dret a optar a un lloc d'aquestes característiques en un procés en el qual els candidats són valorats per la idoneïtat, l'historial de servei públic i l'experiència. No obstant això, alguns dirigents autonòmics del PP com Alberto Núñez Feijoo, Cristina Cifuentes o Esperanza Aguirre es van sumar a les dures crítiques de l'oposició a una candidatura que consideraven inacceptable.\nEl secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, va afirmar que la renúncia de l'exministre d'Indústria posa en relleu "la immoralitat de la proposta i les falsedats amb què han intentat justificar-la" des del govern i el PP. El líder de Ciutadans, Albert Rivera, va considerar que Soria no ha renunciat a la seva candidatura a director executiu del Banc Mundial, sinó que el govern en funcions "ha estat obligat a renunciar a aquesta col·locació". "No poden continuar confonent Espanya amb el seu partit", va escriure el líder de la formació taronja a Twitter.\nEn tot cas, el PSOE i Podem van advertir que la renúncia de Soria no ha d'evitar que el govern doni explicacions al Congrés per les "mentides" que hi ha hagut sobre la designació inicial. Abans de la renúncia, PSOE i Podem havien demanat la compareixença urgent del ministre d'Economia en funcions, Luis de Guindos, davant del ple del Congrés, no en comissió, per informar sobre el nomenament de Soria.\nLa secretària d'Estudis i Programes del PSOE, Meritxell Batet, va deixar clar que la decisió de l'exministre no eludeix la responsabilitat política d'aquells que van prendre la decisió de designar-lo "i les mentides que aquest nomenament amagava". Va fer referència en concret al president del govern en funcions, Mariano Rajoy, i a De Guindos, obligat, segons el seu parer, a donar explicacions davant el ple pel "mal" que aquest nomenament ha fet a la imatge d'Espanya.\n"No era il·legal nomenar-lo, era inadequat i la seva renúncia així ho demostra", va destacar Batet, convençuda que aquest "despropòsit polític" ha danyat la imatge d'Espanya davant les institucions financeres i l'esfera internacional.\nLa portaveu adjunta de Podem al Congrés Irene Montero va considerar que el més rellevant és que "la pressió popular i la indignació ciutadana i de totes les forces polítiques" han aconseguit que Soria "ni tan sols hagi pogut desembolicar el regal".


Pascual: “Benidorm sempre ens ho posa difícil”\nDimarts el Palau Blaugrana acollirà la jornada 20 de la Lliga Loterías Asobal\nSense temps per gaudir del triomf de diumenge davant el Flensburg, i abans de visitar la pista del THW Kiel, el Barça Lassa jugarà davant el BM Benidorm la jornada 20 de la Lliga Loterías Asobal. Dimarts a les 20.30 h els blaugranes cercaran un nou triomf al Palau Blaugrana per continuar liderant la màxima competició domèstica. De tot plegat n'ha parlat el tècnic blaugrana, Xavi Pascual, al vídeo adjunt.\nLa màquina no para\nDes del retorn del campionat del món, i durant el mes de febrer, el Barça Lassa ha jugat set partits, tres de Champions i quatre de Lliga, i dimarts serà el vuitè durant els 28 dies de febrer.\nTot i aquest alt volum de partits, i amb l’afegit de la presència de 12 jugadors blaugrana en el campionat del món del mes de gener, els blaugranes han resolt tots els enfrontaments amb triomfs.\nDe cara al matx davant de Benidorm, Pascual donarà la llista definitiva abans de l’inici de l’enfrontament.\nUn nou Benidorm\nEls de la Marina Baixa ocupen el darrer lloc de la classificació amb 9 punts en 19 jornades, i cerquen sortir de les posicions de descens. Però el BM Benidorm, des del canvi d’entrenador, ha mostrat una molt millor cara.\nUn històric de l’handbol i campió de la Champions amb el Portland San Antonio, Zupo Equisoain, ha donat un nou ritme a l’equip, que des de la destitució de l’anterior tècnic, Fernando Latorre, va caure per només dos a gols a la sempre difícil pista del Fraikin BM Granollers i va superar el BM Guadalajara. Ara es troben a 3 punts de les places de salvació.


Saber més respecte al cognom Kincanon és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Kincanon sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Kincanon.\nNom de Famille Kincanon\nEl cognom Kincanon en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Kincanon, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Kincanon és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Kincanon\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Kincanon en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Kincanon, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Kincanon que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Kincanon, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Kincanon. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Kincanon és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Kincanon del món\nEstats Units (304)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Kincanon en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Kincanon poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Kincanon és un cognom més freqüent, i en quins països Kincanon és un cognom insòlit o inexistent.


Finalment les dues mocions centrades en el debat sobre el futur polític de Catalunya i d’Espanya es van aprovar a PLF i sense cap vot en contra.\nPrimer es va aprovar la moció per a la creació d’una associació de municipis pel Federalisme Republicà. Es tracta d’una entitat que s’impulsa des de PLF amb la intenció d’aglutinar als municipis que vulguin adherir-se a l’Associació per fer visible una 3a via de futur, més enllà de l’independentisme o l’estat de les autonomies. Es tracta doncs d’una entitat creada a semblança de l’Associació de Municipis per la Independència, impulsada per l’alcalde de Vic. Segons la moció es vol crear un estat federal amb 5 estats federats (Catalunya, Galicia, País Basc, Espanya i Portugal) amb capital a Toledo, amb un model similar al dels EUA.\nEsquerra, tot i no està per l’opció federalista, es va abstenir a la votació a l’entendre que per poder federar-se cal primer crear un estat propi per a Catalunya. Els republicans van recordar que s’han provat moltes formules d’encaix i que cap d’elles ha funcionat, i va preguntar-se si Espanya voldria federar-se amb Catalunya.\nCiU, que també es va abstenir, ja que no coneixia el contingut de la moció a tractar, i Iniciativa va recordar que la seva formació és republicana i federalista i van votar a favor a l’igual que el PSC, que va defensar aquest model com a nou encaix de Catalunya en el global de la península ibèrica.\nTampoc va rebre cap vot en contra la moció presentada per ERC i CiU en suport al dret a decidir. La moció defensava impulsar el consens per poder tirar endavant una consulta popular vinculant i democràtica per tal que els catalans decideixin el seu model d’Estat.\nLa moció va comptar amb els vots tant dels republicans com dels nacionalistes, així com també d’Iniciativa i de 3 regidors del PSC; Antònia Petit, Josep Ribas i el propi alcalde de PLF, Valentí Agustí. Només es van abstenir els altres 3 regidors dels socialistes.\nEl PP va abandonar el plenari just abans de l’inici de la discussió dels les dues mocions\nArticle anteriorBlanes treu a concurs les zones blaves i les noves zones grogues\nArticle següentIncendien l’autobús en desús del barri de St Lluís