LA MÀ ESQUERRA DEL CARDENER: DONES QUE VAN DEIXAR EMPREMTA. I PART.\nDONES QUE VAN DEIXAR EMPREMTA. I PART.\nDes de Safo de Lesbos, o les dones que excavaven a les mines de Gavà, sempre ha hagut dones que han tingut un paper molt diferent al que la història oficial les ha assignat.\nDones que han lluitat per ser lliures o que no han volgut viure sota el domini d'una altre persona. Aquí os mostraré diversos exemples anteriors a que es creés el terme "feminisme" i publicats a la meva pàgina de Facebook.\nDones ignorades pels historiadors pel simple fet de ser dones, malgrat haver jugat un paper molt important al seu temps.\nLUCY DARRERA DE LES PETJADES D'UN HOMÍNID.\nEra una femella d'1,1 metres d'altura. Va ser la primera troballa d'un humanoide en bon estat que aconsegueix explicar la relació entre els primats i els humans. Lucy és el conjunt de fragments ossis pertanyents a l'esquelet d'una femella homínid de l'espècie Australopithecus afarensis, de 3,2 a 3,5 milions d'anys d'antiguitat.\nLa imatge és del Cosmo Caixa de Barcelona, davant poden veure unes petjades, són les d'un homínid. Un escrit informa que Lucy seguia els passos del mico mascle. No cal dir res més.\nENKHEDUANNA o ENHEDUANA ( ACAD 2200 aC)\nÉs la primera dona-sacerdotessa de la història que es coneix, un càrrec de gran importància política a Mesopotàmia. També va ser poeta i escriptora, també la primera que es coneix.\nEl seu nomenament es va considerar un atrevit moviment polític per part del rei Sargón I (el seu pare) per ajudar a consolidar el poder al sud de Sumèria on es trobava la ciutat d'Ur.\nVa continuar en el càrrec durant el regnat de Rimush, el seu germà. En aquesta època es va implicar en alguna forma d'agitació política, expulsada, i després eventualment reinstaurada com a summa-sacerdotessa. Després de la seva mort, Enheduanna va seguir sent recordada com una figura important, potser fins i tot obtenint un estatut semidiví.\nEl codi d'Hammurabi ens parla de les "salzikrum" (dones-home, traducció literal) i reconeix els seus drets: prendre una o més esposes (dones), dret a la propietat o a l'herència de la mateixa manera que la resta dels homes. Les "salzikrum" tenien els mateixos drets que els homes mesopotàmics. Curiosament aquest codi no reconeixia aquests drets a la resta de les dones. Generalment eren sacerdotesses\nEs creu que els seus drets a la propietat eren passats pels seus propis pares, que podien formar les seves pròpies famílies, fins i tot adoptar els fills de les seves parelles. Però pot ser que en el cas de tenir fills biològics aquests eren apartats de les seves mares i no tenien drets a reclamar herència sota amenaces de severs càstigs. Aquest fet és el que fa suposar que la seva activitat estava lligada al temple o eren sacerdotesses. Alguns dels seus drets poden ser similars als dels eunucs de què parla la Bíblia.\nMés informació: http://leopoldest.blogspot.com.es/2013/10/salzikrum-las-mujeres-varon-en-la.html\nSafo de Lesbos. (650 aC-580 aC), va ser una compositora i poetessa grega en una època on la dona no sempre vivia subjugada a la voluntat dels homes.\nMés informació: http://leopoldest.blogspot.com.es/2010/09/safo-de-lesbos-oda-afrodita.html\nLa seva font d'ingressos principal va ser la composició de cançons per a ser cantades als casaments. Va escriure almenys nou llibres d'odes. La seva fama va ser enorme i va ser admirada per Aristòtil i Sòcrates, i Plató la considerà com una musa més. De l'illa on va néixer, en deriva la paraula lesbianisme i del seu nom el sinònim safisme.\nVa pertànyer a la "Casa de les servidores de les muses" on es creu es va enamorar de les seves deixebles. No es tenen dades biogràfiques d'ella, només alguns poemes, fragments d'altres i referències d'altres autors que la citen.\nLa mitologia grega ens parla d'Artemisa (Diana) que vivia envoltada de dones que mai havien estat amb home. Possiblement això va inspirar els "thiasoi", unes comunitats de dones que els historiadors ens han venut com a "escoles de noies de classe alta" o coses semblants, eren això i molt més.\nSafo de Lesbos va pertànyer a una d'aquestes comunitats (la Casa de les servidores de les muses) i gràcies a ella sabem dels amors lèsbics que existien en els "thiasoi". Tenien les seves pròpies divinitats i cerimònies i les relacions es produïen de forma molt similar a l'educació masculina. Les relacions amoroses entre dones eren més paritàries que les masculines, rarament existia la submissió i submissió més freqüent en les relacions heterosexuals.\nSafo no només ensenyava als seus alumnes música o dansa, també les armes de la bellesa i la seducció, a través dels seus poemes podem veure que a més s'estimaven apassionadament:\n... Et prego,\nGongila et mostris amb la teva túnica\nlletosa, al voltant teu\nvola el desig,\nal voltant teu, tan bella. Aquest vestit\nem torba la paraula: i jo me n'alegro.\nL'obra de Safo va ser destruïda en gairebé la seva totalitat durant el regnat de l'Emperador Teodosi (sIV, primer, i el papa Gregori VII (s XI) després. De les 12000 línies escrites, només han arribat a nosaltres 600.\nHIPÀRQUIA, LA FILÓSOFA GOSSA.\n( L'escola cínica (del grec κυων kyon, gos) rep aquesta denominació despectiva pel tipus de vida frugal que defensaven els seus seguidors, i per la seva actitud sovint anticonvencional i extravagant.)Més informació: https://revistanada.com/2014/07/19/hiparquia-la-primera-feminista-de-la-historia/\nHipàrquia (Ἱππαρχία. 350 aC - 280 aC) fou una filòsofa grega de Maronea, Tràcia. Va ser una de les primeres dones filòsofes, va conviure amb Crates de Tebes i va compartir amb ell la peculiar forma de vida de l'escola cínica. També va defensar la igualtat de gènere en un món on l'home era omnipresent. Creia que per arribar a la felicitat cal treure's de sobre de tot el superflu.\nMentre que la majoria de persones es retiraven per a unir-se, Hipàrquia i Crates s'unien en públic, instaurant el que en deien la "cinogàmia", o la manera de fer l'amor dels cínics. No creien en els armaris, defensaven que ens han de veure tal com som.\nEls filòsofs del seu temps es reien d'ella al ser dona. Un d'ells era Teodor l'Ateu, un dia li va preguntar per què no es dedicava a les tasques pròpies del seu sexe. Hipàrquia, conscient que hi podia haver de revolucionari en la seva actitud, li va respondre: "Creus que he fet malament en consagrar a l'estudi el temps que, pel meu sexe, hauria d'haver perdut com a teixidora?".\nYo, Hiparquía, no seguí las costumbres del sexo femenino, sino que con corazón varonil seguí a los fuertes perros. No me gustó el manto sujeto con la fíbula, ni el pie calzado y mi cinta se olvidó del perfume. Voy descalza, con un bastón, un vestido me cubre los miembros y tengo la dura tierra en vez de un lecho. Soy dueña de mi vida para saber tanto y más que las ménades para cazar (Gilles Ménage, Historia de las Mujeres Filósofas (2009)\nVa ser metgessa en temps en que fer-ho podia significar la pena de mort.\nVa néixer en el si d'una família de l'alta societat atenesa. Va estudiar medicina a Egipte. Per això es va tallar els cabells i es va vestir com un noi per poder assistir a classes, especialment a les del cèlebre metge Herófilo. Es va graduar com a ginecòleg, aconseguint un gran èxit entre les dones que en molts casos coneixien el seu secret. La van descobrir per culpa dels marits gelosos que creien que seduïa a les seves dones. Per evitar la seva condemna es va haver de despullar davant del tribunal, mostrant que "era dona" i el tribunal va entendre que no podia seduir altres dones.\nLlavors la van acusar d'exercir la medicina sent dona, però les seves clientes es van mobilitzar al seu costat i va poder seguir desenvolupant el seu ofici. I gràcies a ella la llei va ser canviada.\nAixò va passar al segle IV abans de Crist a Grècia. Mes info: http://leopoldest.blogspot.com.es/2014/12/agnodice-la-dificil-lucha-por-la.html\nGAL.LA PLACÍDIA, EMPERADRIU REGENT (389-450)\nGal.la Placídia no és una plaça de Barcelona, és el nom d'una dona que va jugar un paper molt important al final de l'Imperi romà.\nMés informació: http://leopold-leopoldest.blogspot.com.es/2015/12/gala-placidia-entre-limperi-i.html\nMort Teodosi I, Roma va ser assetjada pels visigots. Per evitar el desastre, el seu germà Horaci la va regalar al rei Alarico, com a ostatge. Aquest la va omplir de cadenes i la hi va portar amb la seva horda, recorrent la península d'Itàlia,\nMort aquest va passar a mans del rei Ataülf, amb qui es va casar, en un matrimoni que en principi era de compromís. Amb ell va viure uns anys de pau, entre Tolosa i Barcelona, fins que va enviudar. Sigeric, el nou rei, va assassinar a tots els seus fills i la va vexar cruelment. Assassinat aquest, un nou rei, Walia, la va retornar al seu germà l'emperador Honori.\nPerò una altra vegada va ser utilitzada com a moneda de canvi i es va veure obligada a casar-se amb el general Constancio, i de nou va tornar a enviudar. De nou el seu germà la va maltractar, en aquesta ocasió amb intent de violació inclosa. Després d'això van fugir a Constantinoble.\nMort Honori, el seu fill de 6 anys va passar a ser l'emperador i ella la Regent. Al costat del general Aeci va fer front a les hordes d'Àtila.\nLa seva acció va ser decisiva per afrontar multitud de conspiracions i en l'administració d'un imperi en caiguda lliure. El 437 es va retirar a la vida privada i es dedicà a obres religioses. Va morir a Roma a 60 anys\nEMPERADRIU WU ZETIAN.\nUna de les dones amb més poder de la Xina Imperial. Wu Zetian (624-705) va ser sobirana durant 15 anys, intel·ligent, bella, reformista i tan cruel com tots els emperadors del seu temps.\nMés informació: http://leopoldest.blogspot.com.es/2016/11/wu-zetian-reformismo-y-sexo-oral.html\nWu va ser dona i va lluitar pel benestar del seu poble, va trencar l'estricte codi moral confucià. Els nivells de benestar i pau van ser molt superiors a altres èpoques de la història xinesa. Va acabar amb el confucianisme oficial i va establir la llibertat de culte. No només va reformar el sistema educatiu, també va obrir hospitals públics, va ajudar la investigació mèdica i va millorar la vida dels camperols xinesos. L'accés a l'administració va ser meritori, valorant més la capacitat que la pertinença a una família. Els vells poders imperials esperaven pacientment per acabar amb ella i la seva obra.\nWu Zetian abdicar amb 80 anys després d'un cop d'estat. Els seus ministres i familiars van ser executats, la dinastia Tang va ser restaurada. Encara que ella no va ser executada, moria pocs mesos després.\nPerò va ser una anècdota el que la va fer cèlebre. En arribar al tron va realitzar un decret pel qual els dignataris visitants havien de rendir-la respecte fent-li un cunnilingus. Decret que va estar vigent fins uns mesos abans de la seva mort.\nDHUODA DE GASCUNYA,\nFou un noble carolíngia del segle IX, administradora de les seves propietats i escriptora del Liber manualis, considerat primer tractat pedagògic medieval. Si no fos per aquest llibre, ningú sabria d'ella, ja que al ser dona els historiadors la van ignorar.\nMés informació: http://webs.advance.com.ar/pfernando/DocsIglMed/Dhuoda-LiberManualis.html\nDe nou una dona culta en temps de barbàrie i envoltada d'homes analfabets.\nDhuoda va escriure el manual al seu primogènit, es tracta del primer tractat pedagògic de l'Edat Mitjana. Aquest tractat, avui de gran importància històrica més que literària, va ser una manera d'intentar mantenir el vincle amb el fill arrabassat. És el retrat d'una dama digna i culta, colpejada, però no abatuda per les dificultats de la vida.\nEl manual exposa molt clarament el doble sistema de valors que Dhuoda desitjava presentar al seu fill: el servei a Déu, d'una banda, però també l'adequada defensa de l'ideal d'una existència noble en aquesta vida. Dhuoda insisteix que ha d'actuar noblement, respectant els rangs i fent do, però mostrant també cortesia amb tots, no només amb els seus iguals. Dhuoda està convençuda que aquesta conducta, quan es combina amb la devoció cristiana, li portarà tan felicitat terrenal com la salvació eterna.\nMAROZIA I LA PORNOCRACIA ROMANA\nLa primera meitat del segle IX a Roma se'l va denominar despectivament com el de la pornocracia, també el segle fosc (saeculum obscurum). Va rebre aquest nom tan negatiu per un fet concret: les dones van intervenir decisivament en les decisions dels homes, especialment amb el nomenament dels nous Papes.\nLa més celebra i poderosa d'aquestes dones va ser Marozia (892-955) cortesana romana que es va casar tres cops. Segurament era filla del Papa Joan X. Va ser una de les dones més influents de la seva època des que, el 907, es va convertir en l'amant del papa Sergi III i va passar a dominar la política papal durant un període d'uns vint anys que ha passat a la història amb el nom de pornocracia. En aquest període va influir en l'elecció de fins a sis papes i va ordenar la mort d'alguns d'ells.\nLa seva mare, Teodora, va ser amant del Papa Sergi III, introduint la influència femenina en les decisions terrenals del papat. Ella va ensenyar a usar aquest poder a la seva filla. Aquest poder en mans de les dones mai ha estat ben vist pel Vaticà, senyalant els crims i el nepotisme d'aquesta època. Res diferent d'altres èpoques, però llavors els autors eren homes.\nMarozia es creu que va actuar decisivament en la mort dels Pepes Joan X, Lleó VI i Esteve VII.\nEl seu darrer matrimoni amb Hug d'Arlès va provocar una revolta del seu propi fill. Pel matrimoni era reina d'Itàlia i el seu fill Papa com Joan XI. Però va durar poc, l'altre fill els va deposar i tancar a Sant'Angelo el 932. Més tard va ser portada a un convent on va morir en 955.\nENDE PINTRIX ET DEI ADIUTRIX\nSegle X Beatus de Girona. Ende Pintrix et Dei adiutrix (pintora i serventa de Déu) Museu Catedral Girona.\nEnde és considerada pels especialistes com la primera miniaturista de nom conegut a Europa, gràcies a la inscripció que apareix en el colofó del Beatus de Girona.\nLa imatge emblemàtica del "Beatus de Girona" és "La dona sobre la bèstia vermella". Porta a la mà el calze, que aixeca triomfant sobre el cap. Cavalca sobre una bèstia vermella, una espècie de cavall amb pic d'aixeta, urpes de lleó i cua rematada en cap de serp. Apareix també un esplèndid arbre de copa rodona, que recorda models musulmans.\nSobre si Ende va ser o no una monja s'apunta la idea que "Dei aiutrix" (servidora de Déu) pogués no referir al seu estat religiós sinó ser un tractament de caràcter honorífic per a persones d'alt rang, sent "depintrix" el reflex de la seva veritable vinculació amb la realització del Beat com a la cal·lígrafa i pintora.\nEs juga així amb la possibilitat que Ende hagués estat una dona laica de la noblesa lleonesa amb grans coneixements que, més que una escrigui o pintora, va exercir un paper de patronatge en la producció del manuscrit i en la complexitat de la seva il·luminació. Al segle X molt pocs homes sabien llegir i escriure i gairebé tots eren clergues.\nMés informació: https://ca.wikipedia.org/wiki/Ende\nROSWITHA DE GANDERSHEIM (935-1002)\nFou la primera autora alemanya coneguda; i la primera persona d'Occident que escrigué obres de teatre després de la caiguda de l'Imperi Romà.\nMés info: https://ca.wikipedia.org/wiki/Roswitha_de_Gandersheim\nRoswitha o Hroswitha va adoptar una postura realment clara contra l'univers hostil que l'envoltava, tant en la possibilitat de fugir d'un matrimoni pactat a través de l'ingrés en la vida religiosa, com en el fet de reclamar el mèrit de les dones religioses.\nLa lectura de la seva obra ens ajuda a prendre consciència del vigor i el coneixement que va demostrar en parlar de la vida quotidiana en ple segle X. Per a ella el fet de ser dona no va suposar cap obstacle.\nUn exemple de text seu:\n"Filla- Què vol?.\nMare- Que li siguis promesa en matrimoni.\nMare- Sí, tu.\nFilla- Preferiria morir.\nMare- Ho sabia"\nHroswitha representa moltes dones de la seva època que van optar per la vida religiosa per poder desenvolupar amb èxit totes les seves capacitats intel·lectuals.\nEtiquetes de comentaris: Biografia., Històries


ESCOLA SANT JOSEP | Entrevista\n6è VISITA UN PARC NATURAL\nper Victor Garcia a 2n 09/10, 2nB 09/10, 3r 09/10, 6è 09/10, Alumnat, Àrees, Cicle Inicial 09/10, Cicle Mitjà 09/10, Cicle Superior 09/10, Curs 09/10, Primària 09/10, Sortides, Taller de revista, Tallers, Zona Cursos Anteriors\nAl taller de revista l’Eric Gómez, l’Aleix Torre i la Cristina Álvarez han entrevistat a l’Arantxa, tutora de 6è, perquè ens expliqui la sortida que van fer al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac .\n5è VISITA EL PARC DE TRÀNSIT\nper Victor Garcia a 2n 09/10, 2nB 09/10, 3r 09/10, 5è 09/10, Alumnat, Àrees, Cicle Inicial 09/10, Cicle Mitjà 09/10, Cicle Superior 09/10, Curs 09/10, Primària 09/10, Taller de revista, Tallers, Zona Cursos Anteriors\nAl taller de revista el Joel López i la Ylenia Olver han entrevistat a la Patrícia, tutora de 5è, perquè ens expliqui la sortida que van fer al Parc de Trànsit.\n4t VISITA L’AJUNTAMENT\nper Victor Garcia a 2n 09/10, 2nA 09/10, 3r 09/10, 4t 09/10, Alumnat, Àrees, Cicle Inicial 09/10, Cicle Mitjà 09/10, Curs 09/10, Primària 09/10, Sortides, Taller de revista, Tallers, Zona Cursos Anteriors\nAl taller de revista el David Gómez i la Safaa Outaleb han entrevistat a la Jessica, tutora de 4t, perquè ens expliqui la sortida que van fer a l’ajuntament de Sant Vicenç.\n3r VISITA LES MINES DE GAVÀ\nper Victor Garcia a 2n 09/10, 2nA 09/10, 2nB 09/10, 3r 09/10, Alumnat, Àrees, Cicle Inicial 09/10, Cicle Mitjà 09/10, Curs 09/10, Primària 09/10, Sortides, Taller de revista, Tallers, Zona Cursos Anteriors\nAl taller de revista els alumnes de 2n han entrevistat als seus companys de 3r perquè ens expliquin la sortida que van fer a les Mines de Gavà.\nEntrevista mines Sortides\n2n VISITA EL MUSEU DE LES AIGÜES\nper Victor Garcia a 2n 09/10, 2nA 09/10, 2nB 09/10, 3r 09/10, Alumnat, Àrees, Cicle Mitjà 09/10, Curs 09/10, Primària 09/10, Sortides, Taller de revista, Tallers, Zona Cursos Anteriors\nAl taller de revista els alumnes de 3r han entrevistat als seus companys de 2n perquè ens expliquin la sortida que van fer al Museu de les Aigües.\nPodeu descarregar l’entrevista en format pdf. i veure les fotos de l’article\nEntrevista museu de les aigües Sortides\n1r VISITA EL CRARC\nper Victor Garcia a 1r 09/10, 1rA Els Camaleons, 1rB Els Cocodrils, 2n 09/10, 2nA 09/10, 2nB 09/10, Alumnat, Àrees, Cicle Inicial 09/10, Curs 09/10, Primària 09/10, Taller de revista, Tallers, Zona Cursos Anteriors\nAl taller de revista la Judit Jara i el Raül Ortiz han entrevistat a l’Anna, tutora de 1r, perquè ens expliqui la sortida que van fer al CRARC.\nPodeu descarregar l’entrevista en format pdf. i visitar l’article amb les fotos\nCRARC Entrevista Sortides\nP5 VISITA FONTMARTINA\nper Victor Garcia a 2n 09/10, 2nA 09/10, 2nB 09/10, 4t 09/10, Alumnat, Àrees, Cicle Inicial 09/10, Cicle Mitjà 09/10, Curs 09/10, Infantil 09/10, P5 09/10, P5A Els Taurons, P5B Els Dofins, Primària 09/10, Sortides, Taller de revista, Tallers, Zona Cursos Anteriors\nAl taller de revista el Iker Figueras i el Mario Marcos han entrevistat a la Susanna, tutora de P5, perquè ens expliqui la sortida que van fer a Fontmartina.\nEntrevista fontmartina Sortides\nP4 VISITA EL PI DE LA SERRA\nper Victor Garcia a 2n 09/10, 2nA 09/10, 2nB 09/10, Alumnat, Àrees, Cicle Inicial 09/10, Curs 09/10, Infantil 09/10, P4 09/10, P4A Els Elefants, P4B Les Girafes, Primària 09/10, Sortides, Taller de revista, Tallers, Zona Cursos Anteriors\nAl taller de revista el Joel Cazorla i la Anira Noguera han entrevistat la Antònia, tutora de P4 perquè ens expliqui la sortida que van fer al Pi de la Serra.\nEntrevista pi de la serra Sortides\n49 consultes en 0,16 segons (8.17M)


2021/2021_02_24_Torre_del_Moro.jpg dimecres, 24 de febrer de 2021\nConeguda popularment com la Torre del Moro per la figura d'un home amb turbant que hi ha a la façana, és l'únic que queda de l'antic Mas Enrich. En un origen va ser una torre de vigilància i un lloc de parada de reis i comptes quan entraven o sortien de Barcelona.\n“És un edifici medieval, és un dels edificis més antics no només d'Horta sinó també de Barcelona perquè data de l'edat mitja. Era un lloc d'estada dels reis quan anaven a la muntanya, a la serra de Collserola a caçar.”\nAra és un magatzem de ferralla i els representants veïnals adverteixen que hi ha perill que s'enfonsi.\n“Hem insistit per activa i per passiva a l'Ajuntament i al districte perquè expropiï o obligués a l'amo a que fes el manteniment però ja veiem que cada vegada està pitjor.”\nDemanen alternatives per a les persones que actualment fan servir l'espai i proposen a l'Ajuntament que l'adquireixi per preservar-lo, condicionar-lo i convertir-lo en un espai museístic que expliqui la història de l'indret.


Definició i funció de les cookies | Joan Carles Marí\nJoan Carles Marí i Associats, S.L. assumeix que vostè accepta l’ús de cookies. No obstant, mostra informació sobre la seva política de cookies en la part superior de qualsevol pàgina del lloc web con cada inici de sessió amb l’objecte que vostè sigui conscient.\nModificar la seva configuració. Podrà obtenir més informació sobre què són les cookies, conèixer la política de cookies de Joan Carles Marí i Associats, S.L. i modificar la configuració del seu navegador.


Lama debutarà el dijous a la COPE, i Guasch fitxa per Marca TV\nLa setmana comença amb dos moviments periodístics. Un, per ser més esperat, no deixa de ser important; és el fitxatge de Lama per la COPE. L'altre si que és sorprenent, i és la incorporació de Tomas Guasch a Marca TV.\nCom ja s'havia donat a entendre des del programa Tiempo de juego, Lama, que va deixar la Ser aquesta setmana, s'encarregarà de narrar els partits del Real Madrid i de la Selecció Espanyola al programa dirigit per Paco González.\nA més, dirigirà el programa La Linterna, que s'emet a les 20.30 hores de dilluns a divendres, i intervindrà de manera activa en El Partido de las 12. Debutarà aquest dijous amb el derbi madrileny de la Copa del Rei.\nMarca TV, per la seva banda, ha anunciat la contractació de Tomás Guasch com a tertulià al programa Futboleros, que s'emet a les 23.00 hores. Guasch, col·laborador de la COPE, va abandonar la sotsdirecció d'As aquest estiu quan va decidir acompanyar a Paco González i Pepe Domingo Castaño en la seva aventura a la ràdio episcopal.


OPINIÓ: Resultats 28A: És l’hora de la complexitat – Moviment d'Esquerres\nOPINIÓ: Resultats 28A: És l'hora de la complexitat\nS’ha dit i repetit que vivim immersos en la política emocional. Hem sentit reiteradament que la por és una pulsió fonamental per explicar alguns dels resultats polítics més preocupants dels darrers temps en diversos països del nostre món. La por a la incertesa ens fa ser més vulnerables a la temptació de la simplificació, i així veiem, arreu del món, el creixement d’opcions polítiques populistes que propugnen solucions simples a problemes extremadament complexos. La por al futur actua com un incentiu per creure que es pot tornar a un passat idealitzat de sòlides seguretats que, d’altra banda, no ha existit mai.\nEl dilluns 29 d’abril, però, una sensació d’alleujament ha predominat en l’ambient arreu de l’Estat espanyol: hem resistit col·lectivament la temptació. Amb una altíssima participació, i una implicació especialment significativa de les generacions joves, la ciutadania va parlar el dia 28 i ho va fer contra la involució democràtica, contra la recentralització, contra el retrocés de les polítiques de gènere i el masclisme, contra el racisme i l’arribada de la versió hispànica de l’”Associació del rifle” a aquest territori que està entre els més segurs i pacífics del món, i contra una llarga llista d’altres pulsions regressives. I sobretot, contra la temptació de la simplificació.\nLa por va jugar un paper important en aquest resultat. Segur. Però va ser la por a l’onada reaccionària, afortunadament, i no la por al futur.\nEl resultat electoral ha estat clar en molts sentits, però no ha estat simple. Hi ha un partit i un bloc clarament guanyador i un altre clarament perdedor. Però hi ha hagut un mandat democràtic de diàleg i consens. Caldrà pactes per governar. Caldrà aplicar solucions complexes, afortunadament. El missatge de la ciutadania és clar: és el temps de la política, de la bona política, de la política de la complexitat.\nHan perdut les opcions que oferien falses dreceres, camins ràpids de liquidació de l’adversari que, a dia d’avui, ha quedat ben clar que no porten enlloc. Els conflictes polítics no es poden negar, ni tampoc resoldre per vies impròpies. Cal deixar enrere la indolència política que ha desplaçat cap a altres institucions els problemes que calia afrontar democràticament.\nLa ciutadania ha reclamat política, i esperem que la resposta estigui a l’alçada d’aquesta reclamació. Cal política, i de la millor. Això requerirà molt temps, i talent, paciència infinita i tenacitat. El diàleg democràtic de qualitat requereix, en primer lloc, reconeixement. Una part molt important de l’enquistament de la situació política a Espanya i a Catalunya prové de la manca de reconeixement de l’altre. El diàleg democràtic requereix, per descomptat, voluntat de parlar, sí; però, sobretot, d’escoltar, de posar-se al lloc de l’altre, d’intentar entendre les seves raons, els seus motius, per trobar equilibris més sofisticats entre les diferents parts. Molta feina per davant, doncs.\nQuan el gran sociòleg, filòsof, antropòleg i humanista francès Edgar Morin va venir a Barcelona per ser investit doctor honoris causa per la Universitat de Barcelona, l’any 2010, va fer un discurs memorable recordant-nos que la profunda crisi que vivim requereix un pensament complex com a antídot contra la simplificació i el pensament únic.\nMorin, que ha treballat extensament sobre el concepte de pensament complex, parlava, l’any 2010, de “ (…) l’exemple polític de la democràcia, per a la qual les coses han de ser separades, diverses i relacionades, atès que es requereixen conflictes d’idees, separacions de poders a fi d’impedir la instal·lació d’un poder homogeneïtzador i monolític. En el cas de la tolerància, no solament es funda en el necessari i fecund reconeixement de diversitat, de pluralitat, de conflictes d’idees i de diàleg, que assumeix els antagonismes, les contradiccions i els conflictes diversos, sinó que la mateixa idea de democràcia també és plurívoca”.\nUn dels pensadors més interessants del nostre panorama actual, el filòsof Daniel Innerarity, va ser fa pocs dies a Barcelona en una jornada de debat organitzada pel Centre d’estudis de l’autogovern, on va explicar quin hauria estat el seu propòsit si hagués assumit el paper, que finalment no va poder exercir, de “relator” en un procediment de diàleg i negociació sobre les sortides polítiques al “procés” català. En gran part la seva proposta es basava en propiciar un entorn serè, que permetés aflorar i gestionar tota l’enorme complexitat d’un conflicte que es presenta massa sovint de manera esquemàtica i hipersimplificada. Quin relator millor es podria trobar que Innerarity, que ha escrit sempre a favor de la política complexa i matisada, i en contra de la simplificació i la polarització?\nAra la ciutadania ha parlat i ha decidit que és l’hora de la complexitat. Caldrà que tots els actors polítics convocats aportin tot el talent, la voluntat, el temps, …. per estar a l’alçada d’aquesta ciutadania que, només cal comparar amb molts països del nostre entorn, ha estat capaç de conjurar la por a la incertesa i mirar el futur amb confiança. Un capital preciós en els temps que estem vivint que no es pot malbaratar.\nSecretària d’acció política de MES, Moviment d’Esquerres


... tinguem bon Camí ! Categories: Diari del Camí ...\nelpas - 11/05/2010 - 10:41 - 1 comentari\nRuta de Sant Celoni passant per Santa Maria de Palautordera, Sant Esteve de Palautordera, Mosqueroles, Campins i Gualba, els dies 2 i 3 de juny ... 2 de juny del 2007 Categories: Diari del Camí ...\n... Dimarts, 24 abril, 2018 Ubicació: Madremanya Temàtica: Resum dels punts ... ve presidida per la silueta de l’ església parroquial de Sant Esteve que es pot percebre a la llunyania. Aquesta havia estat ...\nLaiavidal - 24/04/2018 - 13:44\n... BENVINGUDA als ASSISTENTS A LA CAMINADA DE TARDOR. Sant Cugat-Pedralbes Dies: 30 de setembre i 1 d’octubre. ... a la Caminada organitzada pel PAS. Amics del Camí del tram Sant Cugat-Pedralbes. El nostre projecte abraça els àmbits més ... de Sant Cugat a Pedralbes la terra ens acull. Categories: Diari del Camí ...


Santiago Izquierdo, el segon pres perillós d'Espanya que no torna a la presó després d'un permís en una setmana – Actualitat Penal\nCentre d'inserció on havia de tornar el reclús. / GM\nSantiago Izquierdo Trancho és un dels presos més perillosos d’Espanya i no ha tornat d’un permís el passat 31 de juliol. Izquierdo compleix condemna al Centre d’Inserció Social Jesús Haddad Blanc, a Lleó. La policia busca a aquest home, l’expedient del delictiu dóna autèntica por. Publicava Interviú fa onze anys que havia estat condemnat a 138 anys per assassinat, segrest de funcionaris, intent d’evasió, desacatament a l’autoritat, agressió, amenaces, robatoris. Va ingressar per primera vegada a la presó quan tenia 19 anys, el 1985, acusat d’un assassinat. Dos anys després, va matar un intern de la presó després d’obligar a un funcionari a que obrís la cel·la de la víctima. Va liderar un motí i enviava als jutges cartes insultant.\nSantiago Izquierdo era hàbil en els seus evasions, ja que va arribar a serrar barrots i dissimular les osques amb pasta de dents, publicava la Interviú el 2007, any en què ja portava 22 anys a la presó. Però, en quedar en llibertat, va cometre tres robatoris amb força i va ser condemnat a tres anys, que el van portar de nou a la presó. Darrerament, complia condemna en règim de semi-llibertat en el centre al qual no ha tornat fa quatre dies.\nEl passat 25 de juliol va ocórrer un cas similar quan Guillermo Fernández Bueno, no va tornar a la presó del Dueso, a Cantàbria. Va ser detingut cinc dies després al Senegal.


El 27 de maig del 2014 la Generalitat de Catalunya va declarar el 4 de juny com el dia de l’associacionisme cultural català. L’objectiu era fixar en el calendari la celebració d’una jornada dedicada a reconèixer i difondre la tasca de les entitats culturals del país.\nDes d’aleshores, cada any pels voltants del 4 de juny es realitzen activitats i propostes per commemorar aquesta jornada.\n1 de juny: Acte institucional\nEnguany, el proper 1 de juny es realitzarà l’acte institucional que donarà el tret de sortida a la commemoració d’aquesta jornada.\nSe celebrarà a l’Orfeó Martinenc de Barcelona i començarà a les 19 h, amb l’actuació de la cobla Lluïsos de Taradell. Després de la benvinguda a càrrec de Lluís Puig, Director General de Cultura Popular, Associacionisme i Acció Cultural, es realitzarà la conferència “La cultura que ha generat el Centre de Lectura de Reus”, a càrrec de Xavier Filella, president de l’entitat del Baix Camp.\nL’acte acabarà amb un reconeixement a les entitats culturals que celebren aniversaris destacats durant l’any 2017 i amb les paraules del Conseller de Cultura, Santi Vila.\nConsulteu el programa complet de l'acte institucional\nLa invitació a l’acte institucional es pot descarregar en el següent enllaç.\nL’endemà s’iniciaran 3 jornades de portes obertes a equipaments culturals associatius d’arreu del país. Del divendres 2 de juny fins el diumenge 5 de juny, ateneus. casals, casinos, orfeons, locals castellers i d'altres equipaments culturals associatius estaran oberts a la ciutadania per tal que puguin conèixer totes les activitats que ofereixen i com participar-hi. Enguany, a més, s’ha convidat a les entitats a organitzar activitats de foment de la lectura\nConsulteu el programa, les entitats que participaran en les jornades de portes obertes i les activitats que realitzaran.\nPodreu seguir el Dia de l’Associacionisme Cultural a les xarxes a través de l’etiqueta #DASC2017


claus de percusió de fusta nina & miles\nUn parell de claves de fusta massissa de faig.\nUn instrument de percussió que permet a la mainada petita començar a acompanyar el ritme de cançons que ja coneixen. El so que emeten és agradable i afinat. Es tracta d’un material musical de qualitat pensat per a nenes i nens.\nRecomanat de 2 a 103 anys.\nEdat recomanada per Jugar i Jugar: 2 a 103 anys


Inici > Projecte "Treball als barris" Projecte "Treball als barris"\nS'ofereix activitats i assessorament per trobar feina a les persones residents a Santa Caterina i Sant Pere, La Barceloneta, Raval Sud, Poble-sec, La Bordeta, La Marina del Port, La Vinya, Can Clos i Plus Ultra, Les Roquetes, Torre Baró-Ciutat Meridiana, La Trinitat Vella, El Bon Pastor-Baró de Viver, El Coll, El Besòs i el Maresme.\nAquest projecte s'engloba dins d'una estratègia de desenvolupament econòmic de proximitat a la ciutat de Barcelona. Té en compte les característiques pròpies de cada barri, les seves necessitats específiques i les seves potencialitats. S'impulsen accions de dinamització i foment de l'ocupació a mida per a cada barri, sobretot en aquells territoris més vulnerables i que necessiten una atenció especial.\nDes dels 9 punts d'assessorament per la recerca de feina al teu barri podràs participar en itineraris personalitzats que comptem amb formacions diverses i pràctiques en empreses.Projectes de formació i experienciació laboral. Cases d'oficis per a joves.Les Empreses\nEs treballa en contacte amb les empreses per promoure l'activitat econòmica als barris i identificar oportunitats d'ocupació.\nImpuls sectorial als barris: TIC i comerç, Medi Ambient al Coll, Restauració a la Barceloneta, Comerç a Trinitat, etc... mitjançant la formació i estades en pràctiques.\nProgramació cursos 2017


"Assaig general", de Catalunya Música, premi Josep Anselm Clavé 2018 en categoria de comunicació - Catalunya Ràdio\n"Assaig general", de Catalunya Música, premi Josep Anselm Clavé 2018 en categoria de comunicació\nEl programa de Catalunya Música "Assaig general" obté el premi Josep Anselm Clavé 2018 en categoria de comunicació del Cant Coral a Catalunya. El jurat ha valorat "el coneixement i entusiasme" dels seus dos conductors, Albert Torrens i Xavier Chavarria.\n01/02/2019 - 15.27\nEl programa de Catalunya Música "Assaig General" obté el Premi Josep Anselm Clavé 2018 en categoria de comunicació. El jurat ha valorat la cobertura que, dia a dia, "dona de les principals que afecten els diferents actors que treballen en l'ecosistema coral català". També s'ha elogiat "el coneixement i entusiasme" d'Albert Torrens i Xavier Chavarria, dues persones de llarga trajectòria com a cantaires i directors, amb un bagatge personal que "fa més viscudes i fonamentades les entrevistes, reportatges i cobertures de les diferents notícies relacionades amb el cant coral a Catalunya".\nEls premis Josep Anselm Clavé 2018 del Cant Coral a Catalunya reconeixen agents, projectes i iniciatives de tot l'ecosistema coral català que hagin destacat durant l'any anterior i que puguin ser font d'inspiració, exemple i refent per a tot el món coral i, per extensió, musical i cultural. L'elecció dels tretze guanyadors s'ha fet d'entre les més de seixanta propostes presentades. Els premis del jurat han reconegut també Bernat Vivancos, Josep Vila i Casañas, Joan Magrané, Societat Coral Amics de la Unió, Coral Sant Jordi i Messies Participatiu, entre d'altres.\nL'acte de lliurament dels premis serà el 23 de febrer a les 20.00 en la Convenció Anual del Cant Coral a Catalunya que organitza el Moviment Coral Català.


El meu dip » Canvis als llums del Bícing, que segueix “pedalejant”\n3 Responses to “Canvis als llums del Bícing, que segueix “pedalejant””\nPassava per aquí says:\n8 January, 2008 at 7:03 pm\nla web no la fa l’ajuntament sinó l’empresa yanky que s’encarrega de la gestió sel servei (Clearchannel). Quan els usuaris truquem o envíem un e-mail tampoc va a parar ni a l’ajuntament ni a l’empresa en questió, sinó a un call center, un típic servei d’atenció al client/ciutatdà on els teleoperadors (que cobren una merda per aguantar bronques) no tenen mitjans per fer arribar aquestes correccions als responsables. Per això, per molt que truquem o diem no ho canviaran pas. Sempre es diu que es pren nota i ho passaran a qui ho hagin de passar, però en realitat no ho poden passar a ningú. Conec la història de prop per una amiga, i creu-me que els teleoperadors no és per falta de ganes que no milloren moltes coses del servei. De fet, moltes vegades escombren cap a l’usuari d’amagatotis, moltes vegades sense que l’usuari sàpiga que li estan fent un favor tot i posar “en perill” la feina…\n5 March, 2008 at 3:11 pm\nLa meva targeta bicing bloquejada des de divendres, o sigui fa quasi una setmana. El telèfon d’atenció al Client no pot fer res mes la bicicleta que se suposa que no he tornat està deambulant per la ciutat però el servei del centre de control d’usuari, que només disposa de fax, no em desbloqueja la targeta, Algú sap on és la bicicleta que jo vaig deixar al puesto del c/ Bartrina? En concret la bicicleta que el centre de control ha de trobar per desbloquejar-me la t-bicing és la número:4350. Potser hauré de fer una ginkana per la ciutat per trobar-la i després enviar un FAX a l’empresa que ho porta.\n15 March, 2009 at 11:23 am\nSoc l’Ursula del departament de quimica de l’autonoma. Ja t’explicare com he arribat aqui pero ara et passo el link d’uns amics sobre el bicing, es interessant. http://ebproject.blogspot.com/2009/02/el-ajuntament-de-barcelona-nos-ensenara.html


Acusen l’assassí confés de la seva parella a la Pobla de Mafumet d'una violació del 2003 | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nPla obert de l'acusat de matar la seva parella a la Pobla de Mafumet sent conduït pels Mossos al vehicle policial per traslladar-lo a presó\nL’assassí confés de la seva parella a la Pobla de Mafumet el 2016, Francisco Javier M., ha estat acusat d’una violació ocorreguda el 2003 a Tarragona. L’home, de 45 anys, es troba en presó provisional comunicada i sense fiança des del 21 de desembre del 2016 per la mort de la seva dona i per haver agredit sexualment la filla d’ella. Precisament, arran de l'agressió a la menor es va obtenir el seu ADN, el qual ha coincidit amb el perfil de les restes biològiques que no s’havien pogut identificar durant la investigació dels fets del 2003, segons han assenyalat a l'ACN fonts judicials. El 4 de setembre de l’any passat, després d’atribuir-li la presumpta violació de fa gairebé 15 anys, el jutjat d’instrucció número 5 de Tarragona va formalitzar també el seu empresonament per aquesta causa. Ara, la fiscalia li demana deu anys de presó per la violació i quatre més per robatori i intimidació. El cas, que hauria prescrit aquest proper mes d’abril, es jutjarà a l’Audiència de Tarragona durant els pròxims mesos.\nFonts judicials han assenyalat a l’ACN que la troballa de l’autor de la violació respon al fet casual que, arran de l'agressió sexual a menor perpetrada a finals del 2016, el seu ADN es va incorporar a la base policial de dades. D’aquesta manera, el perfil de les restes biològiques obtingudes el 2003 va activar una coincidència amb aquest individu. Això ha evitat que el cas prescrivís al cap de 15 anys, un termini que hagués vençut el proper mes d’abril.


Fora millor que a casa | Valencia Extra\nEl València Basket cerca la seua tercera victòria i la seua confiança davant el Riu Natura Monbus Obradoiro\nTres de cinc. El València Basket cerca davant el Riu Natura Monus Obradoiro (12:30 h. Fontes do Sar. Movistar) una victòria que demostre la bona evolució del conjunt. Dels cinc partits oficials que ha disputat el conjunt taronja (tres de Lliga, dos d’Eurocup) ha guanyat davant el Tecnyconta Zaragoza, Herbalife Gran Canària (tots dos partits lluny de la Fonteta) i el ratiopharm Ulm i ha caigut a casa davant el Reial Madrid i el Hapoel Bank Yahav Jerusalem pel que, de moment, se li dóna millor jugar fora que a casa. La cinquena jornada de la Lliga Endesa porta a l’equip de Pedro Martínez fins al Fontes do Sar de Santiago de Compostel·la per a disputar un partit que es preveu difícil i agressiu des dels seus inicis. Concentrats, seriosos en defensa i amb encert en el tir, així ha d’eixir el conjunt taronja a una pista que vol trencar les estadístiques. Els valencians han aconseguit la victòria en el 92% de les vegades que s’han enfrontat tots dos equips. Per a este partit, Pedro Martínez comptarà amb la baixa de l’aler Vladimir Jankovic que no s’ha desplaçat a Santiago a causa del procés víric que està travessant i de Kravtsov, que si ha viatjat amb l’equip però que no podrà jugar perquè encara no està inscrit en la competició.\nPedro Martínez confia en els seus xics doncs la veritat és que quan saltes a la pista tot depén de tu. De com isques, de la mentalitat que tingues en eixe moment. La temporada està començant, tan sols es porten disputades 5 jornades de 34 i tots els equips estan començant a rodar ara. “El més important és el que depén de nosaltres, estar nosaltres bé, defensar, rebotar. El Rio Natura Monbús Obradoiro té jugadors interiors polivalents, que tiren bé de tres punts. Això sempre genera moltíssims espais i fa que siga un equip incòmode de defensar per la quantitat de jugadors que tenen amb possibilitat d’obrir el camp”, explicava el tècnic taronja en els dies previs al partit.\nQue el València Basket és un equip físic que domina la defensa també ho saben a Santiago perquè Moncho Fernández ho assenyalava com una de les virtuts del seu contrincant. “Té el segell del seu entrenador: és un equip que juga molt seriós, que defensa molt bé, que fan de la senzillesa i les coses ben fetes un art i amb molt ritme ofensiu, crec que més que altres anys, en l’aspecte de contraatac i altre. Molts jugadors poden conduir, uns altres poden córrer, amb uns pivots molt mòbils i polivalents i ara amb Kravtsov incorporaran més intimidació, més joc de pick and roll, més defensa que amb John Bryant. Un equipazo“.\n“És una pista complicada, serà difícil”\nSam Van Rossom veu el partit de hui complicat doncs tant l’afició com l’equip es deixaran la pell en què la victòria es quede a casa. El base considera una de les claus per a aconseguir la victòria en el Fontes do Sar la intensitat, eixir des de l’inici concentrats i amb una gran intensitat doncs la falta d’açò va ser el que els va portar a la derrota esta setmana davant el Hapoel. “El partit davant el Rio Natura serà difícil, és una pista complicada. Són un equip que a casa s‘ encoratgen pel que serà complicat guanyar-los però cal intentar-ho“, comentava Van Rossom durant la visita a la Fira del Corredor divendres passat.\nDesprés d’un inici de temporada sense victòries, el Rio Natura va aconseguir la passada setmana la seua primera victòria en la Lliga Endesa. Va ser davant el ICL Manresa i va haver de lluitar per a aconseguir-la doncs el partit es va decidir en la pròrroga, finalment els de Moncho Fernández van deixar el marcador en 78-82. El Rio Natura compta amb la baixa segura de Corbacho qui està lesionat de llarga durada i la de Txemi Urtasun. Amb qui sí que podrà contar és amb Nacho Llovet que ha estat més d’un mes sense treballar i té el dubte de Santiago Yusta, que va patir un esquinç de turmell durant un entrenament encara que es confia que arribe en bon estat al partit.\nCaldrà estar atents a l’actuació del rookie que major impacte està tenint en este començament de Lliga, Shayne Whittington. El pivot s’ha convertit en el millor rebotador i llançador de tres punts del que portem de temporada oficial i ja és el tercer jugador més valorat en la seua estrena en la competició espanyola. El Rio Natura Monbus Obradoiro ocupa actualment la 15a posició en la Lliga Endesa, amb un balanç d’1-3.


Ostermeier fa volar ‘La gavina’ sobre el drama dels refugiats\n“Txékhov avui podria ser un activista pels drets humans”, afirma el director\nL.S. Barcelona 23/10/2016 21:22\n651x366 La companyia del Théâtre de Vidy de Lausana, amb qui Ostermeier ja havia fet Espectres, és sempre a escena. / TEMPORADA ALTA La companyia del Théâtre de Vidy de Lausana, amb qui Ostermeier ja havia fet Espectres, és sempre a escena. / TEMPORADA ALTA\nEl director alemany Thomas Ostermeier és, probablement amb Peter Brook, un dels noms internacionals del festival Temporada Alta més esperats pels amants del teatre. És un vell conegut del públic català: Àlex Rigola des del Teatre Lliure va ser el gran valedor del director alemany i fins ara ha estrenat a Catalunya una dotzena de produccions. Demà, al Teatre Municipal de Girona, presentarà per primera vegada a l’Estat una adaptació d’un clàssic d’Anton Txékhov - La gavina ( La mouette )- i ho farà, també per primera vegada aquí, amb la companyia francesa del Théâtre de Vidy de Lausana, on va estrenar l’obra el febrer passat. “No faig Txékhov a Berlín perquè ja n’hi ha massa”, s’excusa.\nDels clàssics, ha optat més sovint per Shakespeare i Ibsen, però confessa que va tornar a La gavina -que ja havia posat en escena a Amsterdam fa tres anys- arran dels “esdeveniments polítics de l’últim any”, afirma, coincidint amb Milo Rau -Ostermeier és director artístic de la prestigiosa Schaubühne berlinesa, on aquest any tots dos comparteixen cartell-. És evident que els artistes no poden ser aliens a una crisi tan impactant com la dels refugiats. Ostermeier, de fet, emmarca aquest clàssic del repertori del segle XX, una obra estrenada el 1896 a Rússia, en aquest drama d’actualitat i es permet afegir al text reflexions polítiques sorgides dels assajos.\nTxékhov, un activista\nLa versió del director alemany parteix de la biografia de Txékhov. “Quan t’acostes a la seva vida personal, veus que avui podria ser considerat fins i tot un activista dels drets humans. I em preguntava per què estava tan compromès socialment i era un escriptor tan profundament humanista -planteja Ostermeier-. Abans d’escriure La gavina havia anat a l’illa de Sakhalín [per investigar les condicions dels penals de Sibèria] i quan va tornar va dir una frase que ara sé que està influïda per allò: «Quan has vist l’infern tens una visió diferent dels éssers humans»”.\nTanmateix, anys després, el metge i dramaturg rus va escriure La gavina, que ell batejaria com una comèdia sobre l’art i l’amor -amb somnis frustrats, ambicions impossibles, il·lusions perdudes, xocs generacionals i amors no correspostos-, i només va ser directament polític a través d’un únic personatge. “Quan va escriure La gavina, Rússia estava immersa en la misèria, la tristor, la pobresa, la gent moria de gana, i tot i així ell té la perícia de mostrar gent batallant amb simples qüestions com la traïció i l’art. Ho va anomenar comèdia perquè trobava ridícul, en una situació política com aquella, estar preocupat per aquestes foteses i no pels grans problemes”. Ostermeier, igualment, veu el seu muntatge com “una illa al mar dels conflictes on la gent està fugint de la violència, la violació i la guerra”.\nEl director porta Txékhov al seu terreny estètic, amb música en directe (de Hendrix a Bowie) i una artista que pinta un gran mural d’una muntanya i un llac. Els nou actors de la companyia són sempre a escena. “Un dels temes de l’obra és la realitat i l’art: com portar la vida real a la literatura i com fer-la reviure de nou a l’escenari”, justifica el director alemany, que ha vist reconegut el seu prestigi arreu del món, sent associat al Festival d’Avinyó i premiat amb el Lleó d’Or a Venècia, entre d’altres. Justament l’establishment artístic i la recerca de nous horitzons són dues qüestions que també planen sobre La gavina. A l’estrena a l’Odéon de París, el Libération afirmava que hi havia indignats: “Això no és Txékhov!”, criticaven.


Olot estableix les condicions per a la redacció del projecte de l'Espai Cràter - Diari de Girona\nOlot estableix les condicions per a la redacció del projecte de l'Espai Cràter\nL'alcalde i Estanis Vayreda es van reunir ahir al matí amb el vulcanòleg resident a Mèxic Xavier de Bolós\nx.v. olot 08.01.2019 | 00:02\nOlot estableix les condicions per a la redacció del projecte de l'Espai Cràter Diari de Girona\nEl regidor de Promoció Municipal de l'Ajuntament d'Olot, Estanis Vayreda (PDeCAT), ha explicat que en una de les seves darreres Juntes de Govern l'Ajuntament d'Olot va aprovar el plec de condicions per a la redacció de l'Espai Cràter.\nEs tracta d'un centre de vulcanologia que tindrà la funció de difondre la Zona Volcànica de la Garrotxa. Vayreda ha assenyalat que paral·lelament el procés participatiu avança. «La idea és tenir-lo avançat abans d'acabar el mandat perquè l'empresa guanyadora del concurs s'hi pugui orientar», ha explicat. Vayreda ha assenyalat que precisament ahir al matí l'alcalde, Josep Maria Corominas, i ell van mantenir una reunió amb el vulcanòleg olotí resident a Mèxic Xavier de Bolós.\nLa idea és que Xavier de Bolós, amb altres investigadors de renom, formi part d'un grup de recerca en vulcanologia centrat en l'Espai Cràter.


Crea&lab obrirà les seves portes a la segona planta de Neàpolis el 8 de febrer pròxim\nDivendres 11 de gener s’inaugura el primer espai a la capital d’Estònia, Tallin\nCrea&Fab obrirà les seves portes a la segona planta de Neàpolis el 8 de febrer pròxim\nEls pròxims divendres i dissabte, 11 i 12 de gener s’inaugura a la capital d’Estònia el primer laboratori de creació del projecte Creative Makers-CREAM. Una delegació de Vilanova amb els representants de Funlab participaran en el que serà el primer dels actes que culmina la fase final d’aquest projecte transnacional en el qual s’ha treballat durant els darrers dos anys.\nEl centre de Tallin, vinculat a Labora, el centre de cultura d’Ucraïna enceta el calendari d’obertures dels quatre espais que estaven previstos com a objectiu finalista en aquest projecte. Una iniciativa finançada amb fons de la Unió Europea i a la qual s’han dedicat 343.000 euros distribuïts entre els quatre socis de la iniciativa.\nEl segon dels laboratoris de fabricació i creació, que obrirà les portes els dies 7 i 8 de febrer pròxims, serà el Crea&lab a Neàpolis. Aquest espai, ubicat a la segona planta de l’Agència Publica d’Innovació ha nascut i s’ha anat perfilant sota el paraigua temàtic de les activitats i tallers al voltant del lettering i la impressió tipogràfica.\nEn aquest sentit, s’han orientat les activitats i tallers que s’han anat provant i assajant durant els darrers mesos i que tenien com a objecte combinar activitats amb l’ús d’eines i tecnologies de fabricació digital com impressores 3D, encunyadores o fotopolímers amb tècniques d’impressió, reproducció i estampació tradicionals. Tot aquest bagatge s’obrirà ara a la comunitat Maker de Vilanova i la Geltrú en un espai on desenvolupar tallers i activitats per aprendre i estimular la creativitat del públic infantil i juvenil de la ciutat, però del qual també es podran beneficiar altres col·lectius, ja que els espais s’han dissenyat per ser multifuncionals.\nEl projecte Creative Makerses fixava com a missió la creació i obertura de quatre laboratoris de creació a Catalunya, Itàlia, Estònia i Irlanda. Aquests laboratoris de fabricacióhavien d’orientar la seva acció cap a les activitats associades a la tipografia, la impressió, la fabricació digital i les noves tecnologies en aquest àmbit encarant específicament aquestes activitats als públics infantil i juvenil, sobre els quals es tractava d’incidir en primer lloc.\nDurant els dos anys que s’ha gestat el projecte, els socis han convidat educadors, formadors i artistes a participar en workshops, tallers i sessions de treball que tenien per objecte perfilar el disseny dels espais i també, provar i assajar com havien de ser les activitats que es podrien desenvolupar, adaptant a cada context i necessitats aquestes experiències de treball conjunt.\nEls altres dos laboratoris de creació que completaran el projecte CREAM estan vinculats a institucions museístiques. Un d’ells al National Print Museum, de Dublín i l’altre a l’Explora-Museo dei Bambini, de Roma. El laboratori de Dublín s’inaugurarà immediatament després del de Vilanova i la Geltrú, els dies 9 i 10 de febrer. El de Roma, serà el darrer de tots, el dia 22 de febrer. A la capital italiana serà on també és previst desplaçar delegacions dels quatre països associats per participar en la cloenda oficial del projecte.


IV Duatló de Sant Fruitós Sportmed: d’abril 2013\nUna setmana després de la prova hem pogut analitzar amb tranquil·litat aquesta tercera edició del Duatló. Una edició que no ha estat fàcil fer-la sortir, diverses complicacions a nivell de circuits, normatives i assegurances semblaven un pas a nivell massa elevat. Finalment, però, amb la col·laboració i bona disposició de totes les parts implicades, vam poder gaudir d'una de les edicions més segures pel què fa el circuit ciclista, i molt concurregudes pel públic assistent.\nPer això, des d'aquest petit espai us volem donar un gran GRÀCIES! a totes aquelles persones que, sense cap mena de retribució, amb tota la voluntat i dedicació, vau contribuir dissabte passat a què el III Duatló de Sant Fruitós fos possible.\nDes de l'organització de la prova, els membres del Club Triatló Sant Fruitós (CSF), volem agraïr a: l'Ajuntament de Sant Fruitós, cossos de seguretat, sanitaris, voluntaris, FUB, botigues, col·laboradors, i sobretot SPORTMED com a empresa implicada i màxim patrocinador de la prova, el fet que la III edició del Duatló fos un èxit. MOLTES GRÀCIES A TOTS!\nI per últim, no ens volem deixar els protagonistes del dia, gràcies a tots vosaltres, duatletes que vau confiar en la nostra prova per gaudir d'una tarda esportiva en família! Fins la propera!!\nClub Triatló Sant Fruitós\nVencedors i resultats del DSF Sportmed 2013\nL'enhorabona a tots els participants al DSF SPORTMED '13!!\nEls vencedors absoluts d'aquesta edició han estat en Xavier Torrades del C.N. Reus Ploms i la Cristina Millà del NAT'S. Moltes Felicitats!!!\nSortida III DSF Sportmed\nXavier Torrades entrant a meta\nCristina Millà entrant a meta\n1r Xavier Torrades\n2n Agustí Roc\n3r Sergi Rodriguez\n1a Cristina Millà\n2a Mar Puig\n3a Ariadna Coll\nINFORMACIÓ MOLT IMPORTANT!!!\nUs recordem que demà dijous dia 11 d'abril a les 00:00 hores es tancaran de manera absoluta les inscripcions, de manera que no serà possible inscriure's a la prova ni divendres ni dissabte durant la recollida de dorsals. Per tots aquells no inscrits demà a la mitjanit no podrem acceptar la inscripció més tard d'aquesta data. Si algú necessita fer un canvi de la informació que ens consta a l'Organització, igualment demà a la mitjanit és l'últim moment possible de realitzar-ho. NO S'ACCEPTARÀ cap canvi ni inscripció a partir d'aquell moment.\nIgualment important recordar-vos l'OBLIGACIÓ de presentar el DNI en el moment de recollida de dorsal (o justificant de la persona interessada) i en el moment d'entrada a boxes.\nMoltes gràcies per ajudar-nos en el bon funcionament de la prova.\nEns veiem el dissabte a la línia de sortida!\nPublicat per III Duatló de Sant Fruitós 1 comentari:\nNOVETATS DSF : Vine a pedalar amb dos grans triatletes!!!!\nDies clau pel nostre Duatló, i molt bones notícies! Si estàs inscrit al Duatló de Sant Fruitós tens l'oportunitat de venir a fer una volta de reconeixement del circuit amb dues grans persones, el MARCEL ZAMORA, gran especialista de la LD, i en XAVIER LLOBET, vencedor de les edicions anteriors del Duatló. Aprofita la seva experiència per aprendre'n una mica més i saber els últims trucs de la cursa.\nPels més valents la matinal es completarà amb una sortida de 2-3 hores en bicicleta.\nL'horari del reconeixement del circuit serà de 9 a 10 del matí, el mateix dia de la III DSF Sportmed (13/04/2013), i després es farà la sortida en bicicleta. El lloc de trobada és el CEIP Monsenyor Gibert de Sant Fruitós (mateix lloc que boxes).\nMolts ànims a tots! I sobretot, moltíssimes gràcies al Marcel Zamora Perez i el Xavi Llobet per la seva bona disposició!!


44 famílies participen en el joc “Aventura’t amb la mobilitat sostenible” - Ajuntament de Caldes de Montbui\nData i hora oficial 18.02.2019 | 13:02\n44 famílies participen en el joc “Aventura’t amb la mobilitat sostenible”\nDijous, 11 d'octubre de 2018 a les 15:15\nLa segona edició del joc de pistes de la Setmana de la Mobilitat de Caldes atrau la participació de 44 famílies\nL’Ajuntament de Caldes a través de l’empresa Grup Diverta ha organitzat per segon any consecutiu un joc de pistes emmarcat a les activitats de celebració de la Setmana de la Mobilitat. El període de participació es va obrir el 25 de setembre i va cloure el passat dilluns 8 d’octubre.\nEl joc “Aventura’t amb la mobilitat sostenible” proposava a les famílies calderines seguir un joc de pistes i reflexionar sobre el lema de la Setmana, amb plafons repartits al llarg de 10 espais del municipi. Només calia anar seguint les instruccions i l’ordre del joc, respondre les preguntes i lliurar-les a l’Ajuntament.\nTant les preguntes com les proves tenien un objectiu clarament didàctic, que infants i famílies prenguessin consciència de la importància de la mobilitat segura i sostenible.\nEntre les 44 famílies participants que han entregat aquesta setmana el fulletó del joc pròximament es farà un sorteig de 4 paquets d’activitats a «La Selva de l’Aventura» d’Arbúcies.\nActes de celebració de la Setmana de la Mobilitat\nMés de 600 alumnes i familiars van participar de les cercaviles de la Setmana de la Mobilitat tot caminant cap a l’escola de forma animada i divertida alhora que saludable i sostenible. Amb aquesta activitat, l’Ajuntament de Caldes, adherit a l’European Mobility Week, va voler recordar als calderins i calderines que caminar fins a l’escola «és una festa» i que pot resultar agradable i divertit compartir el camí amb companys i companyes del centre.\nLes activitats dutes a terme al municipi sota el lema d’enguany «Combina i mou-te», es van organitzar al voltant de tres eixos: les cercaviles per anar a peu a les escoles, el dossier educatiu «La mobilitat sostenible a l’escola» i el joc «Aventura’t amb la mobilitat sostenible».\nDarrera actualització: 11.10.2018 | 15:20\nPlànol del joc "Aventura't amb la mobilitat sostenible" 2018 .


L’hivern del 2010, en Damià, l’Elisabet i en Gerard es van decidir a tornar a l’Empordà i dedicar tota la seva il·lusió i esforços a iniciar un nou projecte, el Vicus, on antigament hi havia el cafè i el restaurant de l’hostal familiar, Can Barris.\nDes de la sala, l’Elisabet i en Gerard volen transmetre la seva passió i respecte per la gastronomia, amb un estil de servei sobri però alhora proper. Cuidant al màxim tots els detalls, desitgen que l’experiència de fer un àpat al Vicus sigui única i singular.\nEl xef, Damià Rafecas, us ofereix una cuina d’autor basada en l’actualització de receptes tradicionals, en la que es prioritza el producte de temporada, pròxim i de qualitat. Pertany a la nova generació de xefs de la cuina catalana i s’ha format, entre d’altres, als restaurants ABaC, Sant Pau, L’Esguard, El Racó d’en Freixa i La Cuina de Can Pipes.


Compromís per Vila-real denuncia que l’Ajuntament pense en celebrar bous abans que en la recuperació de l’activitat cultural – Compromís per Vila-real\nCompromís per Vila-real denuncia que l’Ajuntament pense en celebrar bous abans que en la recuperació de l’activitat cultural\nCompromís per Vila-real denuncia el populisme i la desorientació de l’equip de govern socialista en el procés de desescalada de l’última ona de Covid a la ciutat, després d’anunciar-se que l’Ajuntament ja està pensant a celebrar bous, mentre l’activitat cultural segueix sota mínims i patint els estralls de la pandèmia.\nLa portaveu de Compromís, Maria Fajardo, assegura que “no acabem d’entendre la manera de procedir dels de Benlloch, especialment si mirem al nostre voltant”. “Mentre altres pobles del nostre entorn ja estan programant la reobertura dels seus teatres i estan programant activitats culturals variades, per a tots els públics i seguint els protocols sanitaris, ací es pretén que Vila-real siga la primera ciutat a albergar actes taurins per a rescatar el sector, un sector que ja compta amb ajudes de la Conselleria per a sobreviure”, manifesta l’edila.\nAixí mateix, Fajardo indica que “sempre anem a l’inrevés del món” i és que, “quan ací la situació estava tan complicada no deixaven de celebrar-se esdeveniments de tota mena i ara que ja podem començar a planificar de manera gradual una reincorporació d’aquest sector a la desescalada, no fem res”. En aquest sentit, apunta que “mentre Castelló ja va començar fa dies a rescatar actuacions en el Teatre Principal, ací no hi ha previsió d’obrir les instal·lacions”. Per aquest motiu, Compromis demana racionalitat als qui tenen la principal responsabilitat i el poder de decisió a l’hora d’invertir els impostos de tots.\n←Compromís per Vila-real proposa assolir la paritat en els noms dels carrers i en els espais públics\nCompromís per Vila-real proposa apostar per energies alternatives i alerta dels efectes d’usar fonts d’origen nuclear i fòssil→


Picasso regna a París i New York (II) | Per gustos els colors\n« Picasso regna a París i Nova York (I)\nQuan l’art neix del cos en acció »\nPicasso regna a París i New York (II)\nL’exposició Picasso sculptor al Museum of Modern Art de Nova York no és només una exposició. La institució que l’allotja transcendeix la missió pròpia d’un museu: conservar i divulgar el patrimoni cultural. Des de la seva creació, el 1929, el MoMA ha jugat un paper fonamental en el modelatge i la definició del que és la nostra cultura occidental. Ja des de la seva concepció es van establir els departaments de cinema, fotografia, disseny i arquitectura i també els de dibuix, pintura i escultura. En la meva recent visita al museu em va sorprendre un nova secció denominada «Design experiments» en la qual el museu es fa ressò del nou llenguatge iconogràfic utilitzat a internet o en la investigació científica. El MoMA i els seus directius conformen, juntament amb altres filantrops i gestors culturals, un lobby que promou tendències artístiques i exerceix una influència decisiva en el mercat de l’art, encasellant i deixant caure artistes segons els seus interessos. I Picasso sempre ha estat una de les debilitats del seus directors i patrons, començant per Alfred H. Barr, fundador i director fins al 1967. En la decisiva exposició sobre Picasso del 1939 Barr definia el malagueny com el més gran artista de l’era moderna.\nLa imponent mostra Picasso sculptor reuneix un total de 140 escultures, de les quals 50 provenen del Musée national Picasso-Paris. Ocupen la quarta planta del museu, la que està habitualment destinada a l’art de postguerra i en la qual s’exposen obres d’artistes com Millares, Saura o Tàpies. Una planta més amunt, atapeïda de visitants fent fotografies compulsivament amb els mòbils com si es volguessin apropiar de l’ànima dels quadres, hom queda sense respiració davant d’obres mestres de George Braque, Monet, Klimt, Chagall i un llarg etcètera. Picasso, amb una magnífica selecció, destaca amb Les Deimoselles d’Avignon [Les senyoretes del carrer d’Avinyó], un impacte difícil d’oblidar.\nPablo Picasso va ser educat com a pintor i és conegut com a tal. Però la seva activitat escultòrica ocuparà de forma episòdica part de la seva existència i li permetrà inventar i experimentar amb total llibertat. Tanmateix Pablo Picasso no les va mostrar mai en públic –a excepció d’una gran exposició l’any 1967–, i va conviure sempre amb elles a prop, a casa o a l’estudi. Aquesta experimentació donarà lloc a una producció irregular que ens ha deixat, però, algunes obres cabdals com Guitare [Guitarra, 1914] o Le Verre d’absinthe [El got d’absenta, 1914].\nLa primera obra és una guitarra penjada a la paret, composta de planxes de fullola retallades i doblegades. Amb aquesta peça l’espai (buit, volum i lleugeresa) esdevé el material primari, fet què tindrà una gran transcendència en el futur adveniment de l’escultura moderna.\nLe Verre d’absinthe és una sèrie de sis petits bronzes policromats (mai un bronze s’havia pintat fins llavors!) en els quals el got es divideix en plans i està coronat per una cullera real d’absenta i un terròs de sucre també pintat. Aquesta obra es considera una de les primeres escultures d’assemblatge, on l’artista incorpora objectes produïts industrialment. A l’exposició hi trobem també Tête de taureau [Cap de toro, 1942], la més coneguda de Picasso, feta amb un selló i un manillar de bicicleta.\nAquestes breus, molt breus, pinzellades ens apropen a un artista total, capaç de destacar en qualsevol àmbit de la creació i de qui tots som deutors.\nThis entry was posted on domingo, noviembre 8th, 2015 at 6:49 am\tand is filed under Sin categoría. You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.


coneixements – UEdeDRAC Jocs i Puzles\nPublicat el 20 Juliol 2013 26 febrer 2019 per laura\n“JFK va morir després de Joana d’Arc, això segur. Inclús és probable que tingués l’oportunitat de veure la primera pel·lícula de King Kong… però… va veure a Neil Amstrong arribar a la Lluna? ”\nL’’objectiu del joc és molt simple: ser el primer en col·locar totes les cartes de manera correcta en la línia temporal. Podem combinar les cartes de qualsevol gamma de Timeline: INVENTS, CIÈNCIA I DESCOBRIMENTS…\nTotes tenen en l’anvers el nom de l’esdeveniment juntament amb el seu dibuix, i al revers trobarem el mateix però amb la data del succés.\nEn el centre de la taula posarem una carta a l’atzar que mostri la data de l’esdeveniment. Per torns, cada jugador ha de triar una carta de les seves i la col·locarà en el seu lloc corresponent en la línia del temps tenint com a referència les cartes anteriors (a l’esquerra trobarem les més antigues i a la dreta les més actuals). Un cop posada, haurà de donar-li la volta, mostrant la data, per saber si l’ha situat en el lloc correcte. Cada cop hi haurà més cartes en la línia temporal i, per tant, hauràs d’afinar els teus coneixements per encertar amb la posició!\nEls coneixements, l’atzar i la capacitat dels jugadors per a fer deduccions serà molt important!\nJa pots comprar TimeLine en la nostra pàgina web. Fes clic en el link!


Pàgina d'inici\tAgenda\tVisita a una finca de tarongers, taller de cuina i àpat amb cítrics\nTaronger de la Ràpita - Casa Rural Mas de Sans\nImmersió total al món de la taronja. Si us apunteu a aquesta experiència, viureu un dia amb aquest cítric com a protagonista, i ho fareu en una de les principals zones de conreu del país: el delta de l’Ebre, que està reconeguda amb una IGP (Indicació Geogràfica Protegida, el que seria la DO pel que fa a la vinya).\nLa jornada començarà amb una visita a una finca de tarongers, per on passejareu amb bicicleta i on un guia us explicarà tot el procés de cultiu de la taronja. En acabar la volta, participareu en un taller de cuina on us ensenyaran a elaborar una melmelada amb aquesta fruita tan gustosa i també postres naturals amb taronges.\nPerò el festeig amb la taronja no s’acaba aquí, ja que us esperen al Restaurant Varadero, referent a la zona, amb un menú amb productes del Delta: peix, marisc i cítrics.\nHora: A demanda\nTuisme de la Ràpita / 646 59 83 24


L'Actel Força Lleida aconsegueix una victòria amarga al Barris Nord\nActel Força Lleida 78 - Club Ourense Baloncesto 66\nper Redacció 22/04/2017 09:43h\nEls jugadors van rebre al finalitzar el partit un fort aplaudiment de tot el públic del Barris Nord. | Força Lleida\nOrgull, esforç i aplaudiments és el que se sentia aquest divendres al Barris Nord en finalitzar el partit entre l’Actel Força Lleida i el Club Ourense Baloncesto. Els lleidatans van aconseguir la victòria per un resultat final de 78 a 66 i van estar a punt de guanyar l’average als visitants en un últim quart màgic. Tot i la igualtat que es va veure en els primers trenta minuts de joc, l’equip de Comenge va treure tota la seva ànima en l’últim quart, des de la defensa i l’encert exterior van contagiar a la graderia del Barris Nord, creant un tàndem equip-afició que li va permetre aconseguir un parcial de 21-0 i somiar en emportar-se l’average. Tanmateix, un parell d’accions de qualitat dels gallecs van esvair el somni dels locals. El jugador més valorat del conjunt lleidatà va ser Garrett Nevels amb 10 punts, 6 rebots, 9 assistències, 4 pilotes recuperades, 2 taps, per un 22 de valoració.\nEl partit començava amb tots dos conjunts aprofitant les seves armes per anotar (6-6), quan s’arribava a l’equador del primer quart, el visitant Fran Guerra (11 punts, 11 rebots, 21 de valoració) s’imposava a la pintura, i juntament amb l’encert exterior de Nemanja Mitrovic (13 punts, 4 rebots, 2 assistències) obrien una escletxa de set punts favorable als gallecs (8-15), moment en què Borja Comenge decidia parar el partit. L’encert de Leonardo Demetrio (7 punts, 8 rebots, 10 de valoració) des de la línia de tirs lliures permetia als lleidatans deixar la distància en quatre punts al final dels primers deu minuts de joc (14-18).\nEn el segon quart apareixia el màxim anotador del partit, el lleidatà Marc Martí (20 punts, 2 rebots, 2 assistències, 19 de valoració) aconseguia encistellar dos triples seguits per col·locar als lleidatans per davant al minut quinze de partit (24-23). Els dos equips es mostraven sòlids en defensa, i només un triple de Diego Kapelan (15 punts, 5 rebots, 15 de valoració) en l’últim minut de la primera meitat permetia desfer la igualtat en l’electrònic (28-31).\nUna acció del partit entre l'Actel Força Lleida i el Club Ourense Baloncesto. | LleidaDiari.cat\nL’inici del tercer quart era favorable als gallecs, una acció de 2+1 de Devin Wright (10 punts, 7 rebots, 14 de valoració) donava la màxima avantatge dels visitants en el partit (30-39) quan corria el minut 25 de partit. No obstant això, en el tram final del tercer quart, l’Ourense no se sentia còmode contra la defensa lleidatana i perdia dues pilotes que finalitzaven en una esmaixada de Nevels, i una cistella de Demetrio al contraatac (44-45). Una cistella de Wright deixava el marge en tres punts quan s’arribava a l’últim i decisiu període (44-47).\nLa primera cistella de l’últim quart corria de mans gallegues (44-49), però a partir d’aquí, l’equip de Comenge iniciava set minuts màgics on mostrava una precisió, motivació i defensa excepcionals. Gerard Sevillano (13 punts, 8 rebots, 14 de valoració) i Miquel Feliu (15 punts, 6 rebots, 20 de valoració) eren els primers encarregats d’engegar la caldera del Barris Nord i aconseguir un primer parcial de 10-0 al minut 33 de partit. Tot i el temps mort visitant, el conjunt de la Terra Ferma seguia intractable, el gran tàndem entre equip i afició feien que Ourense es mostrés molt imprecís, perdent pilotes i xocant una vegada i una altra contra el mur lleidatà. Els locals mostraven una confiança i motivació enormes, i això es traduïa en un parcial de 21-0 que col·locava el 65-49 a l’electrònic quan es disputava el minut 36 de partit, fet que permetia somiar en guanyar l’average de setze punts als visitants.\nFran Guerra tornava a ressuscitar els visitants anotant dos tirs lliures per trencar el parcial local (65-51). Quan restava 1:47 per acabar el matx, Nevels aconseguia una cistella que tornava a col·locar el +16 en l’electrònic (69-53), tanmateix, en l’acció següent Kapelan assumia la responsabilitat i anotava un triple per retallar la renta a tretze punts (69-56) amb 1:27 per disputar, moment en què la banqueta lleidatana demanava temps mort. Marc Martí tornava a fer somiar el Barris Nord (71-56), però una vegada més, Fran Guerra no fallava des de la línia de tirs lliures i Kapelan tornava a encistellar un triple vital per al seu equip quan restaven 37 segons de partit (73-61). L’Actel Força Lleida no es rendia en els últims compassos del partit, buscava l’error dels visitants des de la línia de tirs lliures, però els gallecs es mostraven encertats i no deixaven marge a l’èpica. Finalment el Club Ourense Baloncesto aconseguia retenir l’average, però la victòria 78-66 era per un equip que finalitzava el partit amb el cap ben alt i rebia l’aplaudiment de tot el públic del Barris Nord.\nEls amants de l'autocros tenen aquest cap de setmana una cita a Lleida\nEls penyistes de l'Aplec es trobaran avui al Barris Nord de Lleida


Immunitat a Augusto Pinochet? No!\n18 maig 2021 04:34\nSr. director: Li agrairem la publicació de la següent carta en el seu diari.\nDilluns 18 de gener: Per segona vegada es revisarà el dret a la immunitat de Pinochet, sumptuosament instal·lat a Surrey. Els tres lords que escoltaren les peticions per participar en el judici han acceptat l'advocat Lawrence Collins, com a representant del Govern xilè, i Peter Duffy en nom d'Amnistia Internacional.\nLa nostra postura no ha canviat malgrat el kafkià «cas Hoffmann», i s'ha de fer complir el Dret Internacional, el qual no concedeix cap tipus d'immunitat als caps d'Estat responsables de crims contra la Humanitat. Aquest principi fou reconegut al 1919, en el Tractac de Versalles i ratificat a l'article 7 de la Carta de Nuremberg, on per jutjar els milions d'assassinats comesos amb Zyklon B no es va exigir cap desvinculació socioemocional als jutge, només la capacitat de fer justícia.\nMolts dubtes sorgeixen ara, i van més enllà del fet de «jutgar» la justícia britànica o el prestigi d'una disposició judicial adoptada dins un ample marge de temps per deliberar i una decisió ponderada, per després anul·lar-la ràpidament i revisar-la ara amb set lords. Tenen inquietuds socials, idees polítiques per qué set i no cinc? més quantitat per així dispersar la pressió de milers de cadàvers amuntegats en fossars anònims?, recordarà el «amicus curiae» al Tribunal els nens desapareguts, els adolescents torturats, els ancians assassinats per Pinochet?; pot un cap d'Estat detenir, torturar assassinar arbitràriament?\nTots els Estats tenen l'obligació de enjudiciar o extraditar les persones que se suposa que han comès crims contra la Humanitat, també els Estats membres de la Convenció de les Nacions Unides contra la Tortura tenen l'obligació d'extraditar possibles torturadors que siguin en el seu territori i posar en mans de la justícia els responsables d'execucions extrajudicials i desaparicions forçoses. Normalment, els criminals són jutjats en el país on han comès els crims, però si suceeix com en el cas de Pinochet, el qual ha rebut tot tipus d'amnisties, s'aplicaran les normes del «jus cogens» -dret de gent-, i qualsevol Estat podrà exercir la jurisdicció universal sobre aquests criminals. Les promeses de Alwyn, quan va jurar el càrrec, «és farà justícia en allò que sigui possible», feren Pinochet senador vitalici. Encara podem sentir els remors dels discursos del passat 10 de desembre omplint els mitjans de comunicació de tot el món, plens de bones intencions, mentre la Declaració Universal del Drets Humans es manipulava amb motius electoralistes, religiosos, polítics o econòmics. A una passa del segle XXI, les grans conquestes científiques i tècniques s'agermanen amb 30 articles que amb només 50 anys, massa sovint són paper banyat.\nPinohet ha de tenir el que no tingueren les seves víctimes, un judici just, però en qualsevol cas «no acceptam la paradoxa que la responsabilitat legal ha de ser mínima allà on el poder és màxim» -jutge Robert H. Jackson, fiscal en els judicis de Nuremberg.\nJosepa Moratinos. Xarxa Pabran (Argentina, Xile) Amnistia Internacional, Mallorca.


Suspenen les proves d'estimulació cerebral per calmar els empresonats violents\nRedacció Catalunyapress | dissabte, 9 de març de 2019\nEl Centre Penitenciari de Huelva i el Centre Penitenciari de Còrdova van realitzar proves d'estimulació cerebral mitjançant corrents elèctrics alliberades a 41 presos considerats violents per tal de calmar les conductes més agressives.\nSegons han informat fonts d'Institucions Penitenciàries, aquest experiment es va realitzar en 2016 al centre penitenciari de Huelva i el 2017 al centre penitenciari. Aquest projecte, autoritzat per l'anterior Govern, ha estat suspès i no tindrà continuïtat fins que coneguin les conclusions d'un informe de salut penitenciària que s'està elaborant.\nEl tractament va consistir en col·locar-als presos, que van participar de forma voluntària, uns elèctrodes al cap per portar un corrent elèctric suau per estimular els dos hemisferis cerebrals al mateix temps.\nAquest tractament basat en sessions d'estimulació cerebral d'uns 15 minuts de durada i que es va realitzar tant a reus amb delictes de sang com els que no ho tenien com a grup de control-, es va perllongar durant tres dies i després d'aquest temps es va concloure que aquests estímuls van servir per baixar l'agressivitat en paràmetres com violència verbal, violència física, ràbia i hostilitat.\nExperts asseguren que l'estimulació cerebral profunda no comporta cap risc seriós per a la salut del pacient\nL'estimulació cerebral profunda no comporta cap risc seriós per a la salut del pacient, més enllà dels que pot ocasionar qualsevol procediment mèdic, segons han assegurat la neuròloga de l'equip de neurocirurgians de l'Institut Oliver & Ayats del Centre Mèdic Teknon, Anna Maria Pujol, i el psiquiatre de l'Hospital La Llum de Madrid, José Luis Pedreira.\nAquest tractament quirúrgic, utilitzat des de fa 25 anys en la malaltia del Parkinson, consisteix a implantar un dispositiu mèdic que envia impulsos elèctrics a punts específics del cervell. "En aquest cas és indiscutible la seva efectivitat, igual que en certs tipus de distonies o, fins i tot, en algunes formes de depressió", ha asseverat la doctora Anna Maria Pujol.\nDe fet, el doctor Pedreira ha informat que en els símptomes depressius ha tingut algun tipus d'efecte beneficiós, si bé han estat menys dels esperats i sempre s'han realitzat després del tractament farmacològic. "S'han obtingut millors resultats en depressions lleus", però no són contundents, ha dit.\nA la resta de malalties mentals no hi ha estudis clínics publicats que confirmin la seva eficàcia. Precisament, un estudi de proves d'estimulació cerebral mitjançant corrents elèctrics que es va realitzar el 2016 al centre penitenciari de Huelva i el 2017 en un altre de Còrdova, amb 41 presos considerats violents, ha estat suspès recentment per part d'Institucions Penitenciàries fins que es coneguin les conclusions d'un informe de salut penitenciària que s'està realitzant.\nL'objectiu d'aquesta investigació era calmar les conductes agressives i, per això, es van col·locar als presos, que van participar de forma voluntària, uns elèctrodes al cap per tal de portar un corrent suau per estimular dos hemisferis cerebrals al mateix temps. L'experiment es va perllongar durant tres dies i, després d'aquest període, es va concloure que aquests estímuls baixaven l'agressivitat en paràmetres com violència verbal, física, ràbia i hostilitat.\nNo obstant això, cap dels doctors ha volgut entrar a valorar aquest treball, recordant que els seus resultats encara no han estat publicats en una revista científica, si bé tots dos han insistit que sigui o no efectiva la teràpia en aquests casos concrets, el que sí és segur és que no comporten cap risc important per a la salut.


El joc tradicional s’organitza per fer-se visible - Tornaveu\nEl joc tradicional s’organitza per fer-se visible\nCastellers, grallers, sardanistes, geganters... el món de la cultura popular està organitzat des de fa temps, aprofita sinergies entre colles i associacions i projecta una imatge potent. En el cas del joc tradicional, però, no hi havia punt de trobada entre les federacions que hi ha arreu del país, de manera que era gairebé impossible tenir una radiografia del joc tradicional a Catalunya, malgrat la seva importància. Per donar resposta a la necessitat de coordinació i per fer més visible aquest patrimoni, ha nascut la Federació Catalana de Joc Tradicional. La presentació oficial es va fer a Reus, en el marc de la Capital de la Cultura Catalana 2017.\nLes bitlles, el bèlit, el tir amb fona o la morra són jocs molt arrelats a casa nostra, “però escassament visibles, tant a les escoles com als mitjans de comunicació, i també a les administracions. És per això que hem decidit unir forces per donar un impuls a aquest gran patrimoni, socialitzar-lo i fer que els catalans se’l facin seu”, explica a Tornaveu en Víctor Baroja, de la Companyia de Jocs l’Anònima, que presideix la Federació Catalana de Joc Tradicional.\nAquesta federació ja compta amb set membres, i ha nascut després que “la Generalitat ens hagi donat l’impuls necessari per crear la federació, perquè necessitàvem tenir un interlocutor amb l’administració i alhora un ens coordinador de totes les activitats per poder tenir una radiografia precisa del joc tradicional a Catalunya”, afegeix el nou president. Reconeix que les entitats que promocionen el joc tradicional “estem molt disperses en el territori i no tenim un pla de promoció eficaç, però tenim camp per córrer a les escoles i els mitjans de comunicació”.\nEl repte és tenir una “agenda comuna i una projecció pública”, avança en Víctor Baroja, que remarca que cada federació tindrà autonomia pròpia amb els seus campionats, però que es trobaran uns cinc cops a l’any en aplecs de gran format. El proper que hi ha al calendari és el primer cap de setmana de juny, a Girona, quan tindrà lloc el campionat del món de bèlit.


La revitalitzadió econòmica de València centra la comissió de reconstrucció de l’ajuntament de hui - Valencia noticies\nHi han intervingut Empar Pons, José Millet, Federico Varona, Juan Carlos Gómez-Pantoja, Mª José Vinyals; Antonio Ariño i Pau Rausell\nLa segona sessió de la Comissió municipal no permanent per a la Reconstrucció de la ciutat després de la pandèmia de Covid-19, que s’ha celebrat hui, ha estat dedicada en exclusiva a la reactivació econòmica. Durant la convocatòria del matí, els membres de la Comissió han atés a les aportacions i anàlisis de set persones expertes en el camp de l’economia; esta vesprada continuarà la trobada amb el testimoni de representants d’associacions i entitats de la societat civil.\nL’Hemicicle Municipal ha acollit de nou la jornada de treball de la Comissió municipal, després de la celebrada dijous passat, que va estar centrada en el camp de la salut i la prevenció sanitària. Durant la reunió de hui, les persones expertes convocades han exposat el seu diagnòstic i les seues propostes sobre les línies que han de marcar la reactivació econòmica de la ciutat, i han donat resposta a les preguntes dels integrants de la Comissió. Abans de començar la sessió, l’alcalde, Joan Ribó, ha destacat la importància de “mantindre la disciplina i la responsabilitat individual al mateix temps que impulsem la reactivació de l’economia”. “Les administracions han d’afavorir que es vaja obrint l’economia des de la disciplina i el respecte a les normes. Perquè una recaiguda seria terrible per a l’economia, però també per a les persones a tots els nivells”, ha afirmat Ribó.\nPer això, l’objectiu de la sessió d’este matí ha sigut, en paraules de l’alcalde, “tindre un balanç i saber com està la situació econòmica en estos moments, i quines mesures hem de prendre per a reactivar-la el més prompte possible, pensant que esta reactivació econòmica s’ha de fer per a totes les persones, empresariat i treballadors”. Sota la presidència de l’alcalde, Joan Ribó, també com a representant del grup municipal Compromís, la reunió ha comptat amb la presència dels representants de la resta de grups polítics designats: la vicealcaldessa Sandra Gómez (Grup Municipal Socialista); la portaveu del Grup Popular, María José Catalá; el portaveu de Ciutadans, Fernando Giner; i el regidor del Grup Municipal Vox Vicente Montáñez.\nLa sessió ha comptat amb les intervencions de les persones expertes acordades pels cinc grups polítics municipals que integren la comissió: Empar Pons, directora del Departament d’Anàlisi Econòmica de la Universitat de València; José Millet, vicerector de la la Universitat Politècnica de València; Federico Varona, auditor de comptes; Juan Carlos Gómez-Pantoja, delegat de la Federació Nacional d’Empreses d’Instal·lacions Esportives, FNEID; Mª José Vinyals, catedràtica de la Universitat Politècnica de València; Antonio Ariño, vicerector de la la Universitat de València; i Pau Rausell, dissenyador i membre de VLC World Design Capital 2022.\nLa primera intervenció ha estat a càrrec de la directora del Departament d’Anàlisi Econòmica de la Universitat de València, Empar Pons, qui ha realitzat una descripció del panorama econòmic actual i de les previsions a curt i mitjà termini. Pons ha recordat que les previsions de recuperació per a Espanya i per a la Comunitat Valenciana assenyalen un escenari de “desfeta en 2020, recuperació en 2021 i tornada a la posició inicial en 2022”. En este context, l’experta ha recordat les particularitats de la Comunitat Valenciana, amb un PIB per càpita un 12% inferior a la mitjana estatal, menor productivitat que la mitjana i “un reconegut infrafinançament econòmic”.\nDavant això, Pons ha instat l’Ajuntament a aprofitar el seu “profund coneixement del teixit econòmic local per salvaguardar l’estructura empresarial actual amb la vista en el futur: traure tot l’arsenal amb la major flexibilitat per a fer costat amb empreses i treballadors sector turístic, cultural, comerç, esports… i ajudar a la seua adaptació a nova realitat mitjançant la promoció de les competències digitals. L’experta ha subratllat el paper que poden jugar les “dos excel·lents universitats públiques valencianes”, i ha instat l’Ajuntament a “conjugar els instruments d’innovació i els tradicionals”.\nEmpar Pons ha apuntat mesures concretes que poden contribuir a reactivar el sector econòmic urbà, com la realització d’experiments controlats en laboratori, que permeten testar els resultats de les polítiques abans de dur-les a terme; eliminar les inèrcies de mantindre polítiques que no funcionen i consumeixen recursos, promoure l’agilitat en l’administració pública, evitant la burocràcia, (“el món al qual anem necessita agilitat”, ha dit), i també “invertir en capital social, que té efecte positiu en el creixement econòmic”.\nJosé Millet, vicerector d’Ocupació i Emprenedoria de la Universitat Politècnica de València, ha subratllat el “dur moment que vivim, i la situació complicada a què assenyalen totes les previsions”, però ha expressat el seu convenciment que “perdrem una oportunitat si centrem els nostres esforços a tornar a l’anterior, ja que hem de treballar pensant en una nova situació. Cal donar suport als col·lectius vulnerables, però buscant el futur”, ha indicat.\nMillet ha assegurat que estem “en el moment de recuperar autosuficiència en sectors estratègics (producció d’EPIs, productes bàsics, desinfecció…), provocar sinergies amb les pimes, instaurar metodologies que garantisquen competitivitat “made in València” i, sobretot, ha manifestat “apostar de manera decidida per allò digital”. El vicerector de la Politècnica ha explicat que, com a conseqüència de la pandèmia “ens hem hagut d’adaptar a marxes forçades a un nou patró”, per la qual cosa ha instat a “aprofitar l’aprés i no tornar arrere”. Per a això, “trobar l’equilibri entre l’àmbit digital i el tradicional en cada sector serà la clau”: “hem d’apostar per la transformació digital en sentit ampli, no perdre oportunitats per falta de desenvolupament: cal capacitar les pimes per a ser més competitives en el futur, fins i tot si hi haguera un rebrot”.\nL’expert ha subratllat que la Covid-19 “ha impulsat el creixement de certs sectors, pels qual caldrà apostar “, i ha assenyalat com a fonamental “l’atracció i la retenció de talent”. “La post-normalitat serà una balança entre allò físic i allò virtual, atés que allò virtual no ha sigut una cosa circumstancial, sinó es quedarà amb nosaltres”. Per això, Millet ha assenyalat la necessitat de “conéixer la nostra realitat i actuar amb visió de conjunt: junts serem més eficients”.\nLa tercera intervenció ha sigut la de l’expert auditor de comptes Federico Varona, la ponència del qual s’ha centrat sobretot en la política fiscal. L’expert s’ha referit en primer lloc a la digitalització: “Estem molt lluny de ser una administració digital i això ens fa perdre tots els avantatges de l’administració sense paper –ha explicat- La digitalització ha de ser el present”. En eixe sentit, ha subratllat la necessitat de millorar les estratègies de comunicació municipals, especialment de cara a atraure visitants a la ciutat, la presència de la qual incidisca positivament sobre el sector turístic.\nVarona ha instat el municipi a agilitar la gestió i la concessió de llicències d’activitat a la ciutat perquè la falta de dinamisme en este camp “desincentiva la creació de negocis”. Així mateix, ha assenyalat la necessitat de quantificar els efectes dels impactes publicitaris, “ja que allò que no es mesura no es pot millorar”, i ha demanat “un pacte entre tots els grups polítics per al desenvolupament de les grans línies estratègiques municipals: Fira València, la façana marítima, la promoció del turisme, les polítiques de conversió en zona de vianants…”\nFinalment, l’expert ha exposat les seues propostes en matèria de política fiscal, apostant per una revisió estatal de l’IBI, i ha qualificat de “complicat pujar-ho en època de crisi perquè afecta més les economies mitjanes i baixes, ja que no és progressiu”. “L’IBI hauria de servir per a injectar liquiditat en el sistema”, ha defensat, i ha proposat bonificacions a les persones afectades per desocupació, ERTOs i Covid-19. Com a conclusió ha apuntat que “estem liquidant una economia de 2020 amb impostos de fa molts anys”, i ha instat a “invertir en digitalització, a establir línies estratègiques en consens, i potenciar la creació d’empreses”.\nHa pres la paraula seguidament Juan Carlos Gómez-Pantoja, delegat de la Federació Nacional d’Empreses d’Instal·lacions Esportives, FNEID, qui ha defensat davant la Comissió que l’activitat esportiva i física “pot ser part de la solució a l’efecte de la Covid-19 i també per al sistema sanitari espanyol”. El representant del sector empresarial de les instal·lacions esportives ha basat la seua intervenció en “l’evidència científica que estar en forma ajuda al sistema immunològic de les persones”, i ha assenyalat que la pandèmia de Covid-19 influirà a “valorar més la salut de les persones”.\nEl sector de les empreses de servicis esportius, ha explicat Gómez-Pantoja, dona treball a 214.000 persones en l’Estat (20.000 d’elles, a la Comunitat Valenciana), i rep un gran volum d’usuaris tant en els centres públics com privats (500.000 usuaris a la Comunitat Valenciana; i 5,5 milions de persones en l’àmbit estatal). Estes xifres han de llegir-se combinades amb els 7,5 milions d’euros que l’Estat té en despesa sanitària anual per malalties relacionades amb el sobrepés i el sedentarisme, ha explicat el representant empresarial.\nPer això, Gómez-Pantoja ha destacat la importància que l’Ajuntament haja arbitrat este espai en el qual “podem explicar les dificultats del nostre dia a dia per a alçar la persiana”, ha indicat. I ha conclòs subratllant la seua voluntat d’obrir els negocis només les condicions i les autoritats ho permeten “perquè hem de generar moviment i riquesa”. L’expert ha conclòs citant al Consell Superior d’Esports, “que assegura que un euro invertit en activitat física genera 2,9 euros d’estalvi sanitari”.\nA continuació ha pres la paraula María José Vinyals, catedràtica de la Universitat Politècnica de València, experta en Gestió turística del patrimoni cultural i natural, qui ha començat subratllant el caràcter del patrimoni cultural i natural “com un motor important i referent identitari”, i ha apuntat a les pautes per a “reconnectar amb el públic”, tant en la fase primerenca com a mitjà i llarg termini.\nVinyals ha plantejat tres escenaris reals posteriors a la crisi sanitària, però ha subratllat la seua “aposta per l’escenari d’oportunitat: tenim una oportunitat per a canviar el nostre model de gestió turística del patrimoni cultural i natural”, ha assegurat, i ha instat a aprofitar les fortaleses estructurals de València i a millorar les febleses (necessitat d’un Pla d’ús públic; necessitat de realitzar una promoció cultural adequada del patrimoni públic, entre altres).\nVinyals ha proposat tres blocs d’accions: primer, implementar les mesures higiènic- sanitàries que determinen les autoritats competents; en segon lloc, impulsar una gestió turística que incloga l’avaluació de riscos per a reobrir, la redacció d’un protocol per a cada monument, i l’avaluació de la capacitat de càrrega recreativa de cada monument. Així mateix, ha coincidit amb altres ponents en l’“absoluta necessitat de la transició a la tecnologia també per al patrimoni, i gestionar des de la consideració de la ciutat com una destinació total, que repartisca els fluxos de visitants en tota la ciutat”. L’última aportació és el disseny d’“experiències úniques mai abans oferides (tours guiats amb famosos, per exemple), campanyes de promoció que enfortisquen els conceptes de seguretat, i grups reduïts com a marca de qualitat”. “I també incloure el concepte de gratuïtat perquè el patrimoni irradie tot el sector”, ha afegit.\nLa següent intervenció ha estat a càrrec d’Antonio Ariño, vicerector de Cultura de la Universitat de València, qui ha centrat la seua aportació en la cultura com a element generador de desenvolupament i d’igualtat. “Hem d’actuar en esta transició cap a una situació en la qual les noves rutines proporcionen seguretat, confortabilitat i confiança a la població”, ha explicat, però ha afegit que la cultura “no es pot mirar únicament en la seua dimensió econòmica, perquè no és una mercaderia més”.\nEl vicerector de la UV ha proposat l’adopció de “un nou contracte sociocultural” que permeta “corregir les desigualtats en l’accés a la cultura”. En el context de la Comissió Municipal, Ariño ha destacat que esta nova dimensió permetrà “corregir les desigualtats culturals, la qual cosa generarà més ocupació, perquè hi haurà major demanda de creacions culturals i, per tant, més empreses. Una major formació de la població en este àmbit es tradueix en més demanda de servicis culturals, i per això, en més empreses i més ocupació”, ha afirmat. No obstant això, Antonio Ariño ha subratllat que, entesa com a activitat productiva, el cultural serà, possiblement, un dels últims sectors en la recuperació.\nL’expert ha defensat que la cultura “té a vore amb els valors: ens ajuda a constituir-nos com a persones i com a societat. I en estos moments, ha afirmat- es fa necessari canviar els valors i les regles: cal parlar de ciutadania cultural i de drets culturals, i cal treballar contra la desigualtat cultural, la més difícil de visualitzar”, ha argumentat.\nL’últim expert a intervindre davant la Comissió ha sigut el dissenyador Pau Rausell, qui ha aportat la seua “perspectiva per a la reconstrucció de València des del disseny”. Rausell ha citat la Declaració del Disseny Montreal 2017, que defineix el disseny com “un motor d’innovació i competència, creixement i desenvolupament, eficiència i prosperitat; i un agent per a solucions sostenibles creades per a les persones i fer costat al planeta del qual depenem”. Rausell ha posat en valor el disseny com “un important catalitzador de les polítiques de recuperació”, i ha defensat la seua incorporació a les polítiques urbanes. “La perspectiva del disseny pot aprofitar avantatges i catalitzar totes les condicions positives per a una estratègia efectiva de reconstrucció basada menys en el model turístic i més en el coneixement, la cultural i la creativitat. Sumar al que ja tenim”, ha explicat. I ha assegurat que “és un bon moment per a la ciutat, que és Capital Mundial del Disseny 2022, i a la qual li cauen molts reconeixements en este àmbit, ja que s’ha convertit en referència de la investigació en este camp”.\nRausell ha aportat un propostes de mesures concretes per a la reactivació econòmica de la ciutat, com la creació d’una Unitat d’experimentació per a replantejar els servicis municipals (sobretot els de reconstrucció model post-pandèmia), un Pla de rehabilitació tàctica d’espais educatius, especialment d’ensenyaments mitjans (reconfiguració dels espais), un Pla de formació de líders en xarxes associatives (falles, veïns, bandes…) sobre les possibilitats d’aplicació del disseny en la gestió dels seus espais associatius; Bons de servici de dissenys d’interiors per als agents econòmics més afectats; o la creació d’un Consell de Disseny Urbà i un Observatori del Disseny, entre altres.\nLa jornada continuarà esta vesprada amb la intervenció d’entitats de la societat civil. Dijous que ve es reunirà de nou la Comissió per a abordar els drets socials i el benestar social en el context de la crisi sanitària i econòmica.