6 septiembre, 2020 - La Veu de Llíria\n“SIMÒNIDES”, per Carles Subiela\nActualitat, La Veu Oberta, Versos a l'airePor AMANDA GORREA FERNÁNDEZ 6 septiembre, 2020 Deja un comentario\nSIMÒNIDES Marxà del poble sol, jove i pobre. Va anar passant contant amb gràcia relats d’encant fins enllà d’Àsia. Al cap dels anys, amb uns companys es va embarcar per al regrés. El vaixell pres va naufragar. A tots se’ls veu, menys ell, que han pres part del botí. -No agafes res? -Tot el que…\nEl Club de Billar Llíria s’imposa als seus rivals en la primera jornada\nActualitat, Altres esports, EsportsPor AMANDA GORREA FERNÁNDEZ 6 septiembre, 2020 Deja un comentario\nEl Club de Billar Llíria va disputar aquest dissabte la primera jornada de la nova temporada. El conjunt edetà va debutar en el nou curs de la millor manera possible, i és que ambdós equips es van imposar al seu rival en les seues corresponents categories. En el Grup A de la categoria de Divisió…\nLes mesures que prendrà cada centre escolar de Llíria al nou curs acadèmic\nActualitatPor AMANDA GORREA FERNÁNDEZ 6 septiembre, 2020 Deja un comentario\nAquest dilluns, 7 de setembre, donarà inici un nou curs escolar i ho farà d’una manera totalment nova, condicionada per la pandèmia del coronavirus. Per això, cada centre escolar ha anunciat unes normes a seguir mentre que calga fer front al virus en les escoles. MESURES DELS CENTRES ESCOLARS ENFRONT DE LA COVID-19 (Podeu trobar la…


DOLORS BASSA: AQÜEDUCTE DEL MES DE DESEMBRE\nPublicat per DOLORS les dimecres, de desembre 08, 2010\nXavier Diez .USTEC ha dit...\nEstic d'acord amb tu !\nUn bon anàlisi, amb la fredor de 3 dies passats.\nEl mateix poema té una versió que parla dels sindicalistes i no l'has posat.\n08 de desembre, 2010 18:51\nEl sistema de l' euro està caduc. Cal un nou plantejament. No necessitem bancs ni caixes ni sistema financer . Tornem a l'intercanvi dels grecs.L'unica sortida vàlida és el decreixement.\nDolors ja n'hem parlat algunes vegades.\nSi tothom treballes menys hi hauria feina per a tots. Si no consumim , no necessitarem diners i si no necessitem euros enfonsem els sistemes financers mundials que ens manen. Un altre món és possible.\n08 de desembre, 2010 23:05\nCarlos de Pablo Torrecilla ha dit...\nJo encara aniria una mica mes juny.\nPensava que estava boig i sol.\n09 de desembre, 2010 03:50


Victòria Jiménez Kasintseva guanya el torneig de Plovdiv - elPrincipat.com\nVictòria Jiménez Kasintseva guanya el torneig de Plovdiv\n25 d'octubre de 2020 3 de novembre de 2020\nLa tennista andorrana Victòria Jiménez Kasintseva ha aconseguit guanyar el torneig de Plovdiv del Circuit ITF júnior al derrotar per 6-2 i 6-1 a la belga Sofia Costoulas. Amb un joc molt segur, la jove tennista andorrana no ha donat cap mena d’opció a la seva rival que ha vist com Jiménez Kasintseva era tot un huracà.\nAquest cop la tennista andorrana no ha volgut generar dubtes, com va passar a la segona màniga de les semifinals. A la final, Jiménez Kasintseva ha estat concentrada des del minut 1, fent córrer la bola i sense concedir espais a la seva rival. L’actual número 3 del rànquing mundial júnior, ha estat molt segura amb el servei cosa que ha fet impossible que Costoulas pogués entrar en el partit. La iniciativa sempre ha estat del costat andorrà per acabar un partit amb “molt bones sensacions”.\n[videopress kfPIULWE w=”809″]\nNomés finalitzar el partit, el pare i entrenador de Victòria Jiménez Kasintseva, Joan Jiménez explicava que “aquest diumenge la Victòria ha fet un partit excepcional i ha mostrat un alt nivell de joc, com tota la setmana”. Jiménez ha afegit que “la diferència de la final a la resta de partits és que Victòria ha comès molt poques errades, ha estat molt ficada en el partit i amb aquests condicionants ha mostrat un tennis de bon nivell”. El pare i entrenador de la jove tennista andorrana ha finalitzat dient “és un pas més en el procés d’aprenentatge de la Victòria. Cal seguir treballant fort i dur, ja que d’una setmana a una altra, les diferències es minimitzen”.\nPrevious post Doble podi de Krylo i Almagro en el Grand Prix d’Occitanie de fitness\nNext post A la venta els forfets d’esquí de fons de Naturlandia\nPrevious post:Doble podi de Krylo i Almagro en el Grand Prix d’Occitanie de fitness\nNext post:A la venta els forfets d’esquí de fons de Naturlandia


Salvini deixa a la deriva 224 migrants més: "Que se'ls enduguin a Espanya o França"\n21/06/2018 - 17.53 Actualitzat 08/12/2018 - 07.45\nImatge del vaixell de l'ONG holandesa Lifeline (EFE)\nEl ministre de l'Interior italià, Matteo Salvini, ha deixat al mar un altre vaixell amb migrants a bord. La setmana després del cas de l'Aquarius, l'ONG holandesa Lifeline ha rescatat un barco amb 224 migrants a davant de Líbia.\nEn un missatge molt dur, Salvini ha qualificat als rescatadors de "desgraciats" i als passatgers de l'embarcació de "carn humana". El líder de la Lliga Nord ha advertit que les ONG que treballen al Mediterrani per rescatar migrants "no tocaran terra italià":\n"Aquest vaixell veurà Itàlia només en postal perquè les regles es respecten".\nA través d'un missatge a les xarxes socials, Salvini ha acusat l'organització holandesa de no respectar les ordres de la Guàrdia Costanera italiana i líbia:\n"La Guàrdia Costanera italiana els ha escrit perquè no es moguessin, que se n'ocupava Líbia, però aquests desgraciats, fins i tot posant en perill la vida dels immigrants en aquests barcos, no han escoltat ningú i han intervingut carregant la seva quantitat de carn humana a bord".\nItàlia ja va rebutjar un vaixell fa poc, l'Aquarius, que portava 630 migrants a bord. El vaixell finalment va desembarcar a València. Salvini no ha desaprofitat l'ocasió de dirigir-se a Espanya:\n"Endueu-vos tota la càrrega d'éssers humans a Gibraltar, a Espanya, a França o on vulgueu".\nEl líder ultradretà també ha recordat a Espanya i França que "la generositat de paraules no interessa" i que s'han de fer càrrec dels milers de migrants que van acceptar que fossin reubicats als seus països.\nAtac a les organitzacions humanitàries\nSalvini ha afirmat que les organitzacions de rescat "no fan voluntariat", sinó que "ajuden al tràfic de sers humans":\n"Volem acabar amb la màfia de la immigració clandestina que causa milers de víctimes".\nEl líder de l'ultradretana Lliga ha qualificat les ONG de "taxis de mar que després desembarquen a Itàlia". També ha dit que "miren més a la cartera que a salvar vides".\nLa setmana que ve, diversos països europeus es reuniran en una cimera informal per abordar la crisi migratòria. El ministre de l'Interior ha recordat al president italià, Giuseppe Conte, que ha d'anar-hi per "canviar les normes que estan fent mal a Itàlia".


Denegada la llicència al tercer edifici de la pineda d'en Gori a Palamós • Ràdio Capital de l'Empordà\nL’ajuntament de Palamós no aprovarà la llicència que permeti edificar el tercer edifici d’apartaments a la Unitat d’Actuació Pineda d’en Gori. Demà es reunirà la Junta de Govern Local per fer la decisió, tot i que ja s’ha confirmat que es denegarà la proposta, ja que no s’adapta al nou Pla Director Urbanístic de revisió dels sòls no sostenibles de la Costa Brava. La proposta inicial dels promotors de l’edificació era fer un edifici de 24 apartaments, igual que els dos que ja s’han construït anteriorment.\nLa Unitat d’Actuació Pineda d’en Gori parteix d’un conveni urbanístic aprovat l’any 2008 amb el nou Pla d’Ordenació Urbana Municipal de Palamós. Aquest té com a objectiu la preservació i la titularitat pública de la part de la pineda d’en Gori més propera a la costa, i el règim d’urbanització de la zona nord de l’àmbit, la que limita amb el càmping King’s i amb la urbanització de Sant Esteve de la Fosca. En aquest sector s’hi permeten fer fins a tres edificis amb 24 apartaments cadascun. Dos d’ells, 48 pisos en total, ja s’han executat, juntament amb les zones comunes i la urbanització del vial d’accés. Pel que fa al tercer immoble, la propietat del terreny ha presentat una sol·licitud de llicència d’obres, però la Junta de Govern Local de l’Ajuntament de Palamós la denegarà demà.\nL’alcalde del municipi, Lluís Puig, ho ha explicat avui via Ràdio Palamós:\nLa plataforma ecologista Salvem la Pineda d’En Gori va presentar un recurs contenciós-administratiu contra el tràmit urbanístic d’aquesta unitat d’actuació. L’alcalde de Palamós diu que el fet de denegar aquesta llicència d’obres demostra que aquest àmbit només s’ha gestionat amb un criteri tècnic.\nArticle següentJosep Bofill: “Hem d’aconseguir que Corçà sigui més conegut culturalment”


La Policia de Silla reconeguda a l'entrega de condecoracions que atorga la Generalitat Valenciana. - Notícies - Ajuntament de Silla\nPortada > Actualitat > Notícies > La Policia de Silla reconeguda a l'entrega de condecoracions que atorga la Generalitat Valenciana.\nLa Policia de Silla reconeguda a l'entrega de condecoracions que atorga la Generalitat Valenciana.\nEl cos de Policia de Silla aconsegueix un total de 12 condecoracions.\nLa Generalitat Valenciana ha concedit hui les distincions a agents de la Policia Local de la Comunitat Valenciana, en un acte on s'ha volgut destacar el mèrit policial i la professionalitat dels agents.\nAquestes condecoracions posen en valor als professionals que, dia a dia i encara a risc de la seva integritat física, no dubten a estar al costat dels seus veïns en aquelles situacions crítiques i perilloses contribuint a millorar la seguretat i qualitat de vida dels ciutadans.\nA títol individual, s'ha premiat a dotze agents del cos de la Policia Local de Silla, 6 amb distintiu blanc per complir 25 anys exemplars de servei prestat, i 6 amb distintiu blau pels seus actes notoris i conducta exemplar.\nAl mateix acte, també s'ha entregat un diploma de jubilació, a l'agent Jesús Galan, en reconeixement al seu treball.


Protagonistes de la setmana a P4 | Escola La Sedeta\n← Videocòmics als Espais d’Aprenentatge de CI (iPads)\n1r PISCINA PORTES OBERTES →\nProtagonistes de la setmana a P4\nPublicat el 28 maig 2018 per l'escola La Sedeta\nAl llarg del curs les famílies del nostre alumnat ens ha visitat a la classe , ara ja podem donar per finalitzada aquesta activitat que ens ha permet que ens coneixem tots i totes una mica més.\nCal agrair la col•laboració de totes les famílies . Moltes gràcies per la vostra participació.\nLa mare i els meus germans han vinguta a la meva classe. A casa havíem confegit un collaret pel TATANET i no l’hem trobat. Una fada ens ha escrit una carta amb un joc de pistes, per ajudar-nos a trobar-lo.\nHa estat molt divertit: Hem agafat pomes amb la boca, hem fet un circuit de psicomotricitat i anàvem trobant les pistes i un mapa. Al final hem trobat el collaret i li hem posat al TATANET.\nPer berenar hem menjat la poma i a la classe el nostre protagonista ha parlat de la seva família.\nLa mare de la nostra protagonista ens ha ensenyat fotos, ha parlat de la seva família i ens ha explicat que al Marroc mengen cuscús. Per finalitzar hem cantat una cançó en francès.\nEl pare ens ha explicat uns contes molt bonics i amb la mare hem cantat la cançó de “La gallina” i després tots hem cantat i ballat. Ens ho hem passat molt bé.\nEns ha vingut a visitar la mare i ha explicat als companys-nyes de la classe que som de l’Índia i hem vist les imatges del TAJ MAHAL i el temple daurat PUNJAB. Després ens ha explicat un conte d’un rei que s’estimava molt als nens i les nenes. A continuació vaig repartir animals de goma eva i un dolç.\nVam gaudir d’una tarda molt interessant.\nAquest article ha estat publicat en - P4, Educació Infantil. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nEls petits també fem tallers de Nadal!\nEls grans fem tallers de Nadal !\nJa tenim gots i plats nous al menjador dels grans !!!\nFigures geomètriques vers l’art\nAcabant la tardor\n5è L’esport inclou\nP-4 i P-5 al Palau de la Música\nCicle inicial: Fem oli a Can Julià\nArxius Selecciona el mes desembre 2018 novembre 2018 octubre 2018 setembre 2018 juny 2018 maig 2018 abril 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 novembre 2017 octubre 2017 setembre 2017 juny 2017 maig 2017 abril 2017 març 2017 febrer 2017 gener 2017 desembre 2016 novembre 2016 octubre 2016 setembre 2016 juny 2016 maig 2016 abril 2016 març 2016 febrer 2016 gener 2016 desembre 2015 novembre 2015 octubre 2015 setembre 2015 agost 2015 juliol 2015 juny 2015 maig 2015 abril 2015 març 2015 febrer 2015 gener 2015 desembre 2014 novembre 2014 octubre 2014 setembre 2014 agost 2014 juny 2014 maig 2014 abril 2014 març 2014 febrer 2014 gener 2014 desembre 2013 agost 2013


Detingut un home per la mort d'una nena de 10 mesos a Torroella de Montgrí - Diari de Girona\nLa mare va acudir a l'ambulatori de la població amb la petita ja morta - La nena presentava diverses lesions en tot el cos\nagències 06.11.2017 | 16:23\nImatge d´una mossa entrant a la finca on vivia el sospitós de matar la nena de 10 mesos ACN\nNotícia actualitzada, el 6/11/2017 després de fer-se públic el resultat de l'autòpsia\nEls Mossos d'Esquadra han detingut aquesta passada matinada un jove de 26 anys per la mort d'una nena de deu mesos a Torroella de Montgrí. Unes hores després, en fer-se públic el resultat de l'autòpsia, que no va detectar signes d'agressió, van deixar en llibertat l'home.\nSobre les 19:45 hores d'ahir, la mare i diversos familiars van acudir a l'ambulatori de la població amb la petita ja morta, que presentava diverses lesions a tot el cos.\nCom és habitual en aquests casos, el centre sanitari va activar el protocol mèdic i, després de realitzar una exploració a la nena, va posar el cas en coneixement de la policia.\nJa de matinada, i després de diverses indagacions, els agents van detenir un home de 26 anys, de nacionalitat equatoriana i veí de Torroella, com a presumpte autor de la mort del nena.\nEl detingut, que no tenia antecedents, passarà a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de la Bisbal en les pròximes hores, segons ha explicat la policia catalana.\nMossos d'Esquadra de la Divisió d'Investigació Criminal de Girona segueixen investigant els fets per determinar les circumstàncies en què es va produir aquesta mort.\nRegistre al domicili\nEls Mossos d'Esquadra registren el domicili on vivia el sospitós d'haver matat la nena. A l'habitatge, situat a la Ronda dels Països Catalans, hi vivien tres persones. Segons ha pogut saber l'ACN l'acusat i la mare de la nena, que té una altra filla, no són parella i feia poc temps que vivien en aquest domicili. Amb ells també hi vivia una tercera persona, una noia del Brasil.


Enciclopèdia audiovisual de les Ciències i de les Tècniques (In situ). Automàtica i producció. Lautòmat programable - Didactalia: material educativo\nEnciclopèdia audiovisual de les Ciències i de les Tècniques (In situ). Automàtica i producció. Lautòmat programable\nMitjançant un robot programable que treballa en una cadena de muntatge, estudiarem com es dota de percepció visual, tàctil i sonora un aparell programat. Analitzarem com es fa la programació dun micromecanisme. Vía: XTEC-Merlí.\nMapa Conceptual sobre Enciclopèdia audiovisual de les Ciències i de les Tècniques (In situ). Automàtica i producció. Lautòmat programable\nprogramació dun micromecanisme,


“Programar sempre el mateix va contra la divulgació cultural”\nLes primeres jornades d’orgue ibèric faran ressonar a la massana un repertori de qualitat excel·lent, assegura el director artístic, tot i que encara poc conegut\nRibas és titular de l'orgue de Sant Esteve d'Andorra la Vella.\nActualitzada 09/07/2018 a les 07:14\nDilluns comença el primer Cicle d’orgue ibèric a la Massana, cinc dies de concerts, tallers i conferències que transitaran per segles de música de qualitat, tot orquestrat per Ignacio Ribas Taléns com a director artístic.\nExpliqui’ns la filosofia del cicle. Per què s’ha posat en marxa, havent-hi ja un festival d’orgue estiuenc molt consolidat.\nLa idea va sorgir l’any passat, celebrant el desè aniversari de la construcció de l’orgue de la Massana. Ja feia anys que vèiem que té poc moviment i cal donar-li protagonisme perquè és una joia. Volíem aprofitar per donar a conèixer el repertori ibèric, no gaire conegut, però de molta qualitat, brillant, molt ple de colors i molt diferent del que es feia a Europa: molt més rítmic i amb llum, molt mediterrani. Un repertori que va atreure compositors com Bach o Beethoven.\nMalauradament, perquè no s’ha editat la música, encara estem en el procés de descobrir manuscrits.\nNo és arriscat programar música poc coneguda?\nEstem parlant d’autors coneguts, com Cabanillas o Cabezón, un repertori que es va tocant. Però el que no hi ha és un cicle específic dedicat a la música ibèrica. Jo no crec que sigui arriscat. Jo crec que al melòman li agrada descobrir coses, no s’acontenta d’escoltar sempre el mateix. Programar sempre el mateix va en contra de la divulgació de la cultura. El públic no necessita sempre apropar-se a la música des d’allò que és conegut, també vol contrastar, descobrir. Aquí, aquesta setmana, descobrirem com s’obre una finestra a èpoques passades. La música és com una màquina del temps. Però recordo que en aquest cicle també incorporem músiques contemporànies, com a l’últim concert, el de Roberto Fresco, que precisament es titula Ex antiquo et nuovo.\nComença vostè, dilluns.\nSí, amb un repertori que parla de paisatges de la música ibèrica, en doble sentit: paisatges musicals però també físics perquè recorre diferents àrees de la península Ibèrica. Del segle XVI al XVIII.\nQui és el públic de la música d’orgue?\nÉs un públic heterogeni, de gent del país i turistes, i últimament amb bastant afluència de gent molt jove. Per a aquestes jornades fins i tot hem rebut trucades de gent de fora que vindrà uns dies i aprofitarà. També, he de recordar, el cicle s’acompanya de propostes gastronòmiques, amb oferta de nou restaurants que s’hi han afegit, amb menús especials.\nÉs un instrument minoritari?\nNo, no, no, cada cop els programadors de cicles d’orgue tenim més la voluntat d’integrar-lo com un altre instrument qualsevol. És cert que és un producte que està acabant-se de fer, com s’integra als estudis de conservatori. Un festival d’orgue no és diferent d’un festival de piano o un altre instrument perquè el que ofereix és música de qualitat. Potser el que no té és un repertori tan conegut com el piano. Però la majoria dels romàntics, gent tan coneguda com Franck o Brahms, eren organistes, com ho van ser Mozart o Bach. És a dir, que estem parlant dels grans de la música, que es van formar en l’orgue. Recordem que Mozart va dir: “Per als meus ulls i les meves orelles, l’orgue és el rei dels instruments.”\nPassarà una intèrpret històrica, com Montserrat Torrent, que amb més de 90 anys segueix en actiu.\nAprofitarem per fer-li un homenatge. És una de les figures més reconegudes, una dona que ha marcat la manera de fer i tocar de tota la nostra generació. També voldria destacar la presència de l’orguener Joaquín Lois, el constructor de l’orgue massanenc. Ell explicarà com treballen, una feina d’enginyeria i de recerca històrica a la vegada.\n#1 Amant de la cultura i art\nPoc conegut per la gent del carrer però molt apreciat pels que han pogut treballar amb ell, que és un bon repertori de nens, joves i adults membres o antics membres dels petits cantors. Ignacio eres grande!!!!


Vall d’Astau – Punt de partida del GR 10 - Chào ông Viêt Nam\n31 de maig de 2008 a les 10:55 am\n… i no els romanços que jo faig.\nI encara gràcies que tenc la sort de poder-ho distingir i la decència de reconèixer-ho. Això és justament la vida que a mi m’hauria agradat, i no passar-me-la en pla morbo amb un llapis a les mans sota una llum que desgraciadament no sempre pot ser natural, però generalment, menys mal que sí, atès que vaig canviar el meu horari nocturn d’escriptura per poder-m’hi adaptar.\nGràcies pels teus reports. Per a la meva ànima, són com que posar oli a un llum.\nAmb afecte i gratitud.


Sant Boi de Llobregat | Enderrock.cat\nEl 29è Altaveu configura el seu cartell més internacional\nEl festival santboià presenta un programa replet d'artistes d'arreu | Maria Arnal i Marcel Bagés, Joana Gomila i Marco Mezquida són alguns dels músics locals\nEngega el 28è Altaveu\nEl festival de Sant Boi de Llobregat se celebra el 9 i 10 de setembre\nMúsics consolidats com Quimi Portet, Maika Makovski o Blaumut, i noves veus, com les de Trau, Coet o Marion Harper són l'elenc principal que compon l'Altaveu d'enguany. Com a novetat, el festival proposa un minicicle de documentals musicals, mentre que l'Altaveu Frontera s'obrirà al vot popular.\nCoet, carxofa supersònica\n"Hem gravat el disc mirant-nos als ulls"\nAmb el rock-folk per bandera, Coet propulsa un debut ple de personalitat i maduresa titulat Passi-ho bé (autoeditat, 2016). Guanyadors del Premi Joventut 2015, l'àlbum sortirà a la llum al setembre i el presentaran en directe al festival Altaveu. A la revista d'agost expliquen els detalls del treball, i a Enderrock.cat en podeu llegir un fragment.\nTrau i Maika Makovski a l'Altaveu\nEl festival de Sant Boi de Llobregat se celebrarà el 9 i 10 de setembre\nLa 28a edició de l'Altaveu presenta un elenc de músics consolidats, entre els quals Quimi Portet, Maika Makovski o Blaumut, i noves veus, com les de Trau, Coet o Marion Harper. Com a novetat, el festival proposa un minicicle de documentals musicals, mentre que l'Altaveu Frontera s'obrirà al vot popular.\nS'acosta la 27a edició de l'Altaveu\nDel 10 al 12 de setembre actuaran al festival de Sant Boi de Llobregat Obeses, Senior, Sidonie...\nUn cartell folk-rocker inundarà la localitat de Sant Boi de Llobregat d'aquí a pocs dies. La 27a edició del Festival Altaveu es desplegarà del 10 al 12 de setembre amb autèntics valors de l'escena catalana i internacional: Obeses, Senior i el Cor Brutal, Sidonie, Howe Gelb o M Ward, entre altres.


JxCat i ERC avalen la comissió d'investigació sobre les residències i demanen treballar en un nou model de gestió La República\nJxCat i ERC avalen la comissió d’investigació sobre les residències i demanen treballar en un nou model de gestió\nEls grups volen saber quines decisions han impactat en la contenció de la pandèmia durant l’estat d’alarma\nPla frontal de la façana de la Residència de Gent Gran Les Vetes de Salt aquest dissabte 16 de maig de 2020. (Horitzontal)\nEls grups parlamentaris d’ERC i JxCat han presentat esmenes a la proposta de creació d’una comissió d’investigació sobre la gestió de les residències durant la pandèmia de la Covid-19 i aposten per anar més enllà i que es treballi en un nou model de gestió. Després que tota l’oposició hagi forçat la creació d’una comissió parlamentària sobre les residències, JxCat i ERC ha avalat la creació de la comissió i han demanat analitzar les causes que han pogut provocar la pèrdua de vides durant la pandèmia i si s’hagués pogut evitar, les variables que han influït en l’evolució de la pandèmia i les patologies prèvies de les persones afectades. També volen saber quins decisions han impactat en la contenció de la pandèmia durant l’estat d’alarma.\nDe fet, a les esmenes conjuntes de JxCat i ERC proposen determinar les persones físiques, els responsables polítics i administratius que participen de la titularitat i la gestió de les residències de gent gran i les competències i responsabilitats que li corresponen a cadascú “en cada moment.\nEn una altra esmena, els grups proposen identificar les causes, tant conjunturals com estructurals, que han generat més “efectes negatius” derivats de la Covid-19 i aquelles que han permès respondre de forma “més positiva”.\nTambé volen que es faci un mapa, cartografia o informe sobre els morts i positius de coronavirus així com les residències més afectades a Catalunya, Espanya i a nivell europeu. En la mateixa línia, volen comparar si s’han produït errors de gestió similars en residències catalanes i d’altres de l’Estat o d’Europa.\nA partir de les informacions obtingudes, ERC i JxCat proposen estudiar quines han de ser les bases per canviar el model i la gestió residencial catalana.


Sóc en Marc Ràmia i entre d'altres coses sóc cantautor. Tinc 28 anys i sóc de Mataró. Al 2007 vaig fer el meu primer concert, de versions i cançons propies, gràcies al Col·lectiu de Músics del Maresme. A l'any 2009 vaig gravar la maqueta “Despertar” i l'any 2014 vaig enregistrar el meu primer disc “A la vora del Malpàs”, un compendi de cançons d'amor i lluita. Durant la meva carrera he pogut fer concerts arreu dels territoris de parla catalana inclús a Madrid, Euskal Herria, Andorra i Guatemala. Ara estic treballant per fer realitat un nou treball discogràfic.\nA la vora del Malpàs, 1r disc de Marc Ràmia\nEngego aquesta campanya per finançar el meu primer disc. Crec que cal la cançó i més en dies com avui... Restarem a "La vora del Malpàs" acompanyats d'aigua i paraules, per enderrocar els murs i construïr un nou futur, de tots!


El Bloc del Cicle Superior: SORTIDA A CARDONA\nPublicat per El bloc del Cicle Superior a 21:55\nAnònim 12 de novembre de 2015, a les 9:26\nReportatge molt bonic !!!\nMariola, mare Marc Chavarri\nAnònim 12 de novembre de 2015, a les 21:25\nEl video de cardona me a agradat molt a set molt divertit i jo pensor que va ser una vona sortida per a mi de moment aquesta a set la millor excursio que em feta lo millor fem una que m'agrade mes el video es interesant i aixi si vols enrecordarte de aquesta excursio podrem veure el video i axi en enrecordarem de la excursio jo mu vai passar super béééééé!!! adeu soc la Lucia de 5é\nyo que se 13 de novembre de 2015, a les 20:12\nMolt bona explicació ,les fotos estan molt be.\nLa sortida a cardona em va agradar molt i va ser molt interesant.\nEl bloc del Cicle Superior 15 de novembre de 2015, a les 13:23


Fulles Xocolata Blanca i Maduixa 60g - Chocolate Amatller\nInici / Productes / Fulles Xocolata Blanca i Maduixa 60g\nDelicioses i fines fulles de xocolata blanca amb maduixes, elaborades seguint el mètode propi tradicional de selecció, torrat, refinat i conxat. Aquestes fines fulles es caracteritzen per tenir un sabor intens, llarg en boca i un accent en les notes de torrat.\nDelicioses i fines fulles de xocolata blanca amb maduixes elaborades seguint el mètode propi tradicional de selecció, torrat, refinat i conxat. Aquestes fines fulles es caracteritzen per tenir un sabor intens, llarg en boca i un accent en les notes de torrat. Vénen envasades a l’interior d’una safata termosegellada amb efecte hermètic que limita l’oxidació i garanteix la frescor fins al moment de consum. Ideals per consumir a casa, sol o acompanyat. Es presenten en envàs de cartró que facilita la seva obertura i tancament.


Publicado 03/12/2021 17:51CET\nLa nadadora paralímpica Teresa Perales, esportista amb el millor currículum d'Espanya, anima a "somiar en gran, esforçar-se i treballar cada dia per a aconseguir les metes". "Tots tenim les capacitats per a desenvolupar una vida plena i per a superar l'adversitat".\nAixí ho ha recalcat Perales, que aquest divendres ha impartit una conferència en la Universitat Politècnica de València (UPV), en el marc de l'entrega del premi Cavida i del Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat.\nLa intervenció de Teresa Perales, amb 27 medalles paralímpiques i guardonada amb el Premi Princesa d'Astúries dels Esports 2021, ha sigut el colofó de la cerimònia d'entrega del premi Cavida de la Fundació CV Juan Arizo Serrulla, celebrada en el Paranimf de la UPV, informa la institució acadèmica.\nLa nadadora ha assistit a més a les activitats organitzades per la UPV per a celebrar el Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat, consistent en exhibicions de bàsquet i futbol en cadira de rodes, futbol sonor, lectura en braille, realització d'audiometrías i utilització de mascaretes accessibles entre unes altres.\nAls seus 45 anys, Teresa Perales no pensa a retirar-se de la competició. "Com més m'ho pregunten, més ganes tinc de continuar", afirma.\nEls fets l'avalen, ja que en els últims jocs paralímpics va tornar a ser medallista, sobreposant-se a una recent lesió de muscle. La seua meta actual és competir en els jocs de París: "Em falten 998 dies per a aconseguir el meu objectiu", ha afirmat en la seua conferència 'La fuerza de la actitud', en la UPV.\nEl que més valora Teresa Perales no són els premis ni les medalles, sinó sentir-se orgullosa del seu esforç: "Com qualsevol persona, jo també tinc dies baixos o en els quals no em ve de gust ficar-me en la piscina, però em motiva recordar el bé que em sent per haver-ho fet; açò ho extrapole a totes les àrees de la meua vida".\nLa nadadora afirma que amb cada intent d'aconseguir un objectiu venen nous aprenentatges, "et construeixes una caixa de ferramentes amb la qual ets més capaç d'enfrontar-te a situacions", explica. Per açò, insta a somiar en gran i a treballar per a aconseguir el que es desitja. "Cadascun sap què li mou i ha de fer-ho per un mateix, no pel que opinen o vullguen els altres", assevera.\nEn la seua ponència, Perales ha explicat que quan va començar a practicar natació, amb 4 o 5 anys, els monitors van dir als seus pares que la seua filla no servia i per açò es va dedicar a un altre esport, el karate. No va ser fins que va perdre la mobilitat de les cames, amb 19 anys, quan va aprendre a nadar.\nPer a ella, l'actitud també s'entrena: "Tots tenim les capacitats per a desenvolupar una vida plena i per a superar l'adversitat". La nadadora afig que la societat ha avançat: "Quan jo vaig estar a la universitat, ningú em va preguntar si necessitava alguna adaptació; ara açò ha canviat".\n"No obstant açò, --prossegueix-- seguim enfrontant-nos a barreres, com les arquitectòniques o les mentals i en molts països les persones amb discapacitat segueixen morint per falta de tractaments o viuen tancades en les seues habitacions".\nLa Fundació CV Juan Arizo Serrulla és la impulsora del premi Cavida, juntament amb la càtedra d'empresa amb el nom de qui anara enginyer de Camins, Canals i Ports per la UPV i professor d'aquesta universitat. El premi pretén millorar la qualitat de vida de les persones, gràcies la creativitat de l'alumnat de la UPV.\nDotat amb 2.000 euros, en aquesta primera edició ha sigut atorgat a Inés Mira Penalva, enginyera de Disseny Industrial i Desenvolupament de Productes del campus d'Alcoi de la UPV, pel seu treball 'Diseño de soluciones en prendas textiles para conseguir autonomía en el vestir a personas con movilidad reducida', una proposta desenvolupada a partir de les necessitats del seu germà, amb una discapacitat.\nInés Mira volia que el seu Treball Final de Grau servira per a facilitar la vida del seu germà i, atés que la seua especialització és la branca tèxtil, va decidir realitzar un projecte que facilitara activitats bàsiques com canviar-se de roba, fer el llit o utilitzar tovalloles de bany.\nDe forma senzilla i econòmica, modificant o substituint tancaments tradicionals per tancaments magnètics, Inés proposa una línia de deu productes de vestir i roba de casa adaptada.\nL'enginyera està "molt orgullosa pel premi", que considera un reconeixement a la qualitat del treball i una contribució cap a la millora de la vida de les persones amb discapacitat.\nRosario Arizo, presidenta de la Fundació CV Juan Arizo Serrulla, assegura que hi haurà noves edicions del premi Cavida. "Volem sensibilitzar a l'alumnat de la UPV perquè, quan facen el seu Treball Final de Grau o de Màster, es plantegen realitzar una proposta viable per a millorar la vida de les persones amb discapacitat. El llistó ha començat alt", ha ressaltat.


Units per Avançar considera que la dignitat de la política passa pel lideratge moral dels seus protagonistes. En temps de crisis econòmica severa com l’actual és inconcebible augmentar els honoraris de excàrrecs polítics com acaben d’aprovar ERC i JxCat, amb el vot contrari del nostre Grup Parlamentari de Socialistes-Units.\nPer això, Units per avançar demana al Govern del president Quim Torra i del vicepresident Pere Aragonès una rectificació immediata. Aquesta aprovació tan inoportuna és una demostració evident de la insensibilitat i incapacitat de l’actual govern de liderar la recuperació que necessitem.\nCal retribuir la política com qualsevol altre activitat social: calen salaris que atreguin i retinguin a bons servidors públics. I cal una dignificació de la dedicació al interès general. Per això defensem un tractament de les retribucions públiques semblant a les retribucions mitjanes dels diversos sectors econòmics i socials. Les necessitats de la crisi actual demanen atraure els millors professionals per a l’acció publica i fer-ho amb la màxima transparència i eliminant qualsevol mena de privilegi.\nEn temps de crisi, tots els ciutadans estarem sotmesos a una revisió de la nostra retribució, i el Parlament i el Govern de la Generalitat no poden quedar al marge.\nUnits per Avançar està ultimant una proposta de racionalització de l’Administració pública en la qual abordarà qüestions com la reducció del nombre de d’alts càrrecs, de conselleries i de personal de lliure designació, així com l’eliminació de duplicitats entre administracions\nEn opinió d’Units per Avançar, cal una Administració moderna com a eina fonamental per ajudar els catalans a preservar i millorar la qualitat de vida comunitària.\n24 de maig de 2020.\npersonal de lliure designació


Moscou considera una "barbaritat" que l'Eurocambra vinculi el procés amb Rússia\nBarcelona. Dimarts, 21 de setembre de 2021. 19:13\nActualitzat: Dimecres, 22 de setembre de 2021. 10:43\nRússia ha considerat aquest dimarts una "barbaritat" l'informe del Parlament Europeu en el qual demanen que s'investiguin els llaços entre l'independentisme català i la intel·ligència russa, després de les informacions publicades pel diari nord-americà The New York Times. La portaveu del Ministeri d'Exteriors rus, Maria Zakhàrova, ha criticat en una roda de premsa que "el Parlament Europeu aprova una resolució sense importar-li la postura de les estructures oficials i organismes de seguretat del país del qual parla el document", al·ludint a la postura oficial adoptada per l'estat espanyol.\nUna altra vegada més, la portaveu s'ha vist obligada a recordar que l'actitud espanyola es va veure reflectida en "la decisió de l'Audiència Nacional d'arxivar el 2020 la investigació sobre la presumpta ingerència russa en els preparatius del referèndum, per la falta d'indicis sobre l'existència de delicte," segons recull l'agència de notícies russa Sputnik.\nTal com ja va informar aquest diari dimecres passat, el grup socialista de l'Europarlament va impulsar una esmena a una proposta sobre les relacions amb Rússia, que demana que s'investigui si existeixen contactes entre aquest país i l'independentisme català, i va ser aprovada. Entre els eurodiputats que van votar a favor es troben els PP, PSOE, Ciutadans i Vox, mentre que van rebutjar l'esmena els representants de Junts, ERC, el PNB i Unidas Podemos. Els verds, en canvi, es van abstenir en bloc.\nEn la petició, es fa referència a "les recents revelacions sobre contactes estrets i regulars entre funcionaris russos, inclosos membres del servei de seguretat, i representants d'un grup de secessionistes catalans a Espanya".\nPer a aquest document, "l'únic que va servir de fonament" va ser "el recent article fals del diari nord-americà The New York Times, que va ser recollit per nombrosos mitjans de comunicació espanyols," ha indicat Zakhàrova. "Són pallassos bojos que publiquen una cadena infinita d'informacions no fiables, i alhora converteixen la lluita contra la desinformació en un dels temes de la seva agenda", ha agregat.\nFinalment, la portaveu ha precisat que "la situació a Catalunya és un assumpte intern d'Espanya" i que Madrid "coneix bé" la seva postura.\nNo hi ha vincles\nEl Kremlin ja havia rebutjat anteriorment els presumptes contactes entre els serveis d'Intel·ligència russos i l'entorn del president Carles Puigdemont, i havien assenyalat que qualsevol implicació de Moscou amb l'independentisme "no és més que una mentida". El portaveu del Govern rus, Dimitri Peskov, va negar que tinguessin constància d'aquests contactes. "No sabem fins a quin punt són fidedignes aquestes publicacions", va afirmar, després de negar "categòricament" una possible implicació de Moscou en "els esdeveniments de Catalunya".\nPer la seva part, el Parlament Europeu va demanar la setmana passada que s'investiguin aquestes presumptes connexions, al·ludint que "les recents revelacions sobre contactes estrets i regulars entre funcionaris russos, inclosos membres del servei de seguretat, i representants d'un grup de secessionistes catalans a Espanya requereixen una investigació en profunditat". Des de l'Eurocambra van mostrar la seva preocupació perquè aquest cas "podria resultar ser un altre exemple d'ingerència russa en els Estats membres i dels constants intents de Rússia d'explotar qualsevol assumpte que pugui promoure la desestabilització interna de la Unió".\nAquesta petició es va incloure com a esmena a l'informe elaborat pel popular lituà Andrius Kubilius en el qual es reclamava a la UE que estigués preparada per no reconèixer les eleccions russes per renovar la Duma estatal.\nEl president Puigdemont va carregar contra la inclusió d'aquesta esmena, que, segons el seu parer, busca "per la porta del darrere" fomentar una acusació "infundada" contra l'independentisme. "L'esmena només vol tergiversar un moviment democràtic i presentar-lo com un instrument per desestabilitzar la UE, tapar la repressió de la qual és objecte i aïllar-lo de possibles aliances", criticava Junts en un comunicat, en el qual va assegurar que l'Eurocambra dona pàbul a notícies falses.\nFoto principal: el Parlament Europeu / ACN\nParlament europeu Els socialistes forcen que l'Eurocambra vulgui investigar Rússia i l'independentisme Lluís Bou\nVolhov Repassada de Rússia a 'El Mundo': “Els periodistes han d'explicar la veritat" Jordi Palmer\nvolhov Sputnik carrega contra la faula d'espies russos: "El de sempre, paranoia" Sara Brull i Ortega


Una quinzena d'intel·lectuals reclamen un nou partit per a Catalunya allunyat del nacionalisme\nUn grup de quinze intel·lectuals reclamen un nou partit a Catalunya que no faci seguidisme del nacionalisme català de Jordi Pujol, així com de la seva política cultural i econòmica. Els impulsors d'aquesta idea, entre els quals hi ha l'actor Albert Boadella, s'han declarat decebuts per la política del tripartit, que qualifiquen de nacionalisme d'esquerres. En un manifest, retreuen al tripartit que prioritzi els conceptes simbòlics per sobre dels problemes reals i alerten que Catalunya s'està aïllant d'Espanya.\n07/06/2005 - 00.00 Actualitzat 06/11/2006 - 12.28\nQuinze intel·lectuals han encapçalat un manifest que reclama la creació d'un partit que serveixi per combatre el nacionalisme català. El document té el suport de 200 persones més i acusa el PSC de perpetuar l'estratègia política dels governs de CiU.\nEls redactors del manifest, entre els quals hi ha Albert Boadella, Arcadi Espada, Francesc de Carreras o Xavier Pericay, consideren que l'actual govern prioritza qüestions identitàries, com la redacció d'un nou Estatut, i releguen a un segon pla les necessitats socials.\nEl document, que serà presentat formalment a finals d'aquest mes, afirma textualment que "cada dia és més escandalosa la pedagogia de l'odi" contra el que és espanyol dels mitjans de comunicació públics i creuen que s'han de seguir els passos d'algunes associacions que fa temps que funcionen al País Basc.\nEls redactors del manifest diuen que estan decebuts amb el PSC, però també denuncien un excés de catalanisme del Partit Popular.\nEl tripartit desqualifica el manifest dels intel·lectuals "no nacionalistes"


-25% de descompte per a Crimen y telón al Teatre-Auditori de Sant Cugat amb la targeta Club Vanguardia.\nCrimen y telón: Un homenatge al teatre universal en forma de thriller de gènere negre servit per cinc actors-músics\nUn laberint d’intrigues i rialles servit per cinc actors-músics. Un thriller amb música en directe, a contrarellotge i en temps real, que converteix els espectadors en testimonis i sospitosos del major magnicidi de la història de les taules. Qui ha assassinat el teatre?\n“Senyors espectadors: queden detinguts com a sospitosos, còmplices o testimonis d’un articidi en primer grau. Tenen dret a riure, plorar, emocionar-se, seguir el ritme de les cançons i no revelar a ningú el final de Crimen y telón”.\nYayo Cáceres, Juan Cañas i Miguel Magdalena\nCrimen y telón al Teatre Auditori de Sant Cugat: Una oferta cultural de primer nivell\nGaudeix de Crimen y telón al Teatre-Auditori de Sant Cugat, que va néixer el 1993 amb la voluntat de dotar la ciutat de Sant Cugat de Vallès d'una oferta cultural estable de qualitat i, alhora, oferir diferents serveis culturals i educatius al municipi.


Salutació president - Promoció empreses Port de Tarragona\nJa fa més de 25 anys que es va constituir Apportt, una agrupació d’interès econòmic amb la vista posada en contribuir eficientment a la promoció econòmica i empresarial del Port de Tarragona.\nA partir de la constitució d’Apportt, aquell mes de juliol de 1992, un nombre creixent d’empreses i institucions s’hi han adherit amb el ferm propòsit de recolzar aquest projecte en benefici del Port de Tarragona i, per extensió, de les Comarques de Tarragona.\nAgraïm als nostres socis la seva inestimable col·laboració i els hi recordem que ens tenen a la seva disposició per a tot allò que els hi convingui.\nSeguim creient en el valor de la nostra tasca, que desenvolupem amb il·lusió i amb el ferm convenciment de que és útil i ben valorada per la comunitat portuària.\nApportt, i la labor que té encomanada, s’ha pogut portar a terme gràcies a la confiança de nombroses empreses i entitats que han donat suport a aquest gran projecte.\nAvui Apportt és una nau que té molt clars els seus objectius i treballarem per assolir-los. Sempre en benefici dels seus socis, del Port de la Tarragona i la seva comunitat portuària,\nSigueu benvinguts a Apportt.\nPresident d’Apportt, Agrupació per a la Promoció del Port de Tarragona, A.I.E.


Protesta davant la comissaria de la Policia Nacional per la detenció d'un membre del CDR de Terrassa - Canal Terrassa\nProtesta davant la comissaria de la Policia Nacional per la detenció d’un membre del CDR de Terrassa\nUna trentena de persones s’han concentrat aquest dimarts a les 11 del matí davant la Comissaria de la Policia Nacional per protestar contra una nova detenció del terrassenc Cesc Martínez, membre del CDR de Terrassa.\nDurant la protesta s’ha tallat el trànsit al carrer Baldrich i s’han cridat consignes per demanar la llibertat immediata del detingut. Els concentrats han explicat que 4 policies nacionals encaputxats han detingut Martínez a les 10 del matí i se l’han emportat a Barcelona, a la Comissaria de La Verneda, acusat, presumptament, de delictes contra l’exercici dels drets fonamentals, desordres públics i amenaces.\nLa detenció d’aquest dimarts té a veure amb fets ocorreguts durant la primera manifestació convocada pel sindicat Jusapol a Barcelona, el passat 29 de setembre.\nPassats uns 15 minuts, s’ha desconvocat aquesta acció davant la comissaria local i tots els manifestants s’han desplaçat a Barcelona.\nLa primera detenció de Martínez es va produir el passat 26 d’octubre per haver participat en el bloqueig del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya el 23 de setembre. A banda d’aquest terrassenc hi ha una altra persona detinguda amb els mateixos càrrecs que resideix a Barcelona . La investigació continua oberta\nTags: CDR TerrassaComissaria de la Policia Nacionalconcentraciódetenció d'un terrassencprotesta


Maig del 68, una mirada insòlita | Catorze.cat\nCatorze | 09/07/2018 a les 20:26h\nArxivat a: Passadís, Maig del 68, Fotografia, Mostrant la mostra, Palau Robert, France-Soir\nEnguany es commemora el 50è aniversari dels fets de maig del 68 i l'Institut français de Barcelona, amb la col·laboració del Palau Robert, organitza l'exposició Maig del 68 pels fotògrafs del France-Soir. La mostra, que es pot visitar fins l'11 de setembre, és un projecte comú de l'Institut français d'Espagne, l'associació de fotògrafs CéTàVOIR i l'Agència Roger-Viollet i vol il·lustrar aquell moment històric des d'un angle insòlit.\nEl fons fotogràfic sobre la revolta de maig del 68 ronda els 6 milions d'instantànies, de les quals se n'han digitalitzat fins a 25.000 pel 50è aniversari. La tria final per a l'exposició és de 50 imatges que retraten els esdeveniments d'aquells dies molt lluny de l'idealisme pop que se n'ha destil·lat al llarg dels anys. Les fotografies dels més de 20 professionals contractats per France-Soir per cobrir el minut a minut d'aquells dies desprenen violència, com explica Dominique Lecourt, responsable editorial de l'Agència Roger-Viollet i co-comissari oficiós de l'exposició amb Gilles Favier.\nBarricades, vagues, manifestacions, ferits, terror, banderes, sindicats, forces de l'ordre, Pompidou, De Gaulle, tots els actors dels esdeveniments del maig de 1968 tenen el seu lloc en aquest retrat insòlit i valuós d'un moment històric, d'una revolució simbòlica i icònica que va injectar esperança a tota una generació.\n1. Fotografia de Jacques Boissay i Bernard Charlet.\nManifestants a terra durant els primers enfrontaments violents amb les forces de l'ordre al Quartier Latin. París (Ve arr.), 6 de maig.\n2. Fotografia de Jacques Boissay i de Bernard Charlet.\nEnfrontaments violents durant els primers avalots estudiantils al Quartier Latin. A la cantonada del carrer Saint-Jacques i del carrer Sommerard. París (V districte), 6 de maig.\n3. Fotografia de Claude Poensin-Burat.\nManifestació estudiantil al Quartier Latin. Discurs de Daniel Cohn-Bendit, durant la seguda a la plaça de la Sorbona. París (IV districte), 9 de maig.\n4. Fotografia de Jacques Boissay.\nEstralls després de la nit de les barricades. París, 11 de maig.\n5. Fotografia de Michel Pansu.\nRené Billières, François Mitterrand, Georges Fillioud i Guy Mollet, durant la manifestació unitària d’estudiants, professors, treballadors i sindicalistes, avinguda Magenta. París (X districte), 13 de maig.\n6. Fotografia de Léon Lalanne.\nVaga a les Galeries Lafayette, boulevard Haussmann. París (IXe arr.), 21 de maig.\n7. Fotografia de Claude Champinot.\nManifestació del moviment d’extrema dreta Occident, davant de la seu de France-Soir, carrer Réaumur, París (II districte), 21 de maig.\n8. Fotografia de Claude Champinot.\nUn ferit greu, durant una manifestació al Quartier Latin, avinguda Saint-Michel. París (VI districte), 23 de maig.\n9. Fotografia de Bernard Charlet i Daniel Lapied.\nLes barricades són desmuntades per tropes militars, bulevard Saint-Michel. París (Vème, VIe arr.), 25 de maig.\n10. Fotografia de Michel Robinet.\nObrers de la fàbrica Citroën de Javel en vaga, Quai de Javel. París (XV districte), 27 de maig.\n11. Fotografia de Bernard Charlet i Daniel Palied.\nDanys després de la segona nit de les barricades, avinguda de Saint-Germain. París, 28 de maig.\n12. Fotografia de Jacques Boissay.\nLa bandera tricolor durant la manifesació gaullista als Camps Elisis. París (VIIIe arr.), 30 de maig.\n13. Sindicat francès d'actors, operació Jéricho ORTF. Michel Piccoli (nascut el 1925), Danièle Delorme (1926-2015), i Suzanne Flon (1918-2005), actors francesos. París (XVIe arr.), 6 de juny.\n14. Fotografia de Jacques Boissay.\nKatangais a la Sorbona, grup de joves armats que van constituir un Comitè d’Intervenció Ràpida i que ocupen la Sorbona amb els estudiants. París (V districte), 13 de juny.


Diari del capellà: de gener 2018\nAquesta vegada, el que he fet és posar un fragment més de l'article d'en Xavier Cortadelles, LA Marina, dels Àngels, a continuació de l'entrada que vaig posar fa uns dies per tal que així tingui més coherència i sigui més fàcil d'entendre.\nO sigui, els que ja havieu llegit la nota biogràfia de Marina Clotas i Batlle, a continuació hi trobareu l'article d'en Xavier.\nEspero que d'aquí uns dies en pugui publicar la segona part.\nNo sé si algú s'ha pogut entretenir buscant a la revista PRESÈNCIA (els primers anys), alguna entrevista amb el meu pare, en Pere Brugada. Si ho trobeu, us ho agrairé.\nPublicat per el mossèn a 17:43 0 comentaris\nPublicat per el mossèn a 17:29 0 comentaris\nPublicat per el mossèn a 14:03 1 comentaris


Laia Serra: 'Tots els estaments de l’estat convergeixen per a reprimir'\nFotografia: Pere Maruny\nL’advocada penalista Laia Serra forma part de l’equip professional encarregat de l’acusació popular de l’Ajuntament de Barcelona contra els agents de la policia espanyola que van agredir violentament centenars de votants del Primer d’Octubre a la ciutat. A més d’aquesta causa, que reivindica per la seva importància en termes històrics i de justícia social, exerceix la defensa de casos d’activistes i manifestants represaliats per haver exercit el dret de protesta i d’alguns altres de relacionats amb la llibertat d’expressió.\nEn aquesta entrevista, Serra analitza i explica l’entramat repressiu que hi ha entre les institucions i els cossos policíacs per a mantenir el control social de la població i desmobilitzar i castigar activistes i manifestants amb processos judicials amb voluntat d’exemplaritat. També explica com l’estat espanyol redefineix el concepte de violència per aplacar la dissidència. L’assignatura pendent, diu, és un debat democràtic sobre el control polític dels cossos policíacs.\n—Heu defensat Laia Roca i Lluís Mollón, condemnats per desordres per haver-se manifestat i després d’una denúncia que asseguren que és falsa. És un cas paradigmàtic de la situació d’aquests últims mesos?\n—Sí, és un cas particular perquè qui denunciava era la Guàrdia Urbana. Tot el procés judicial i el relat dels fets depèn de la seva versió. En altres casos hi han intervingut els Mossos, però sí que és paradigmàtic perquè el cas del Lluís i la Laia revela dues coses importants que cal tenir en compte. Revela que en un estat d’excepció com el que tenim damunt de la taula, la resposta repressiva no depèn tant dels fets que es denuncien com del context i de la finalitat que se’ls dóna. Un cas que en un altre moment podria haver-se tramitat com un judici de faltes, ara se li atribueix una dimensió i una gravetat del que només es pot entendre en funció del context excepcional en el que estem. Per tant, aquesta sèrie d’esdeveniments es llegeixen amb una gravetat, una intencionalitat i una premeditació, com si fos una mena de conxorxa ciutadana organitzada que té a veure amb un sabotatge de la pau pública, independentment dels fets que tinguem damunt la taula. Siguin certs o no, com en el cas del Lluís i la Laia, la resposta que es dóna és acordada per tots els agents que intervenen en la repressió i en clau d’ordre públic en comptes d’entendre que cal respectar i deixar espai a l’expressió del dissens polític. Per tant, periòdicament cal llençar un missatge dissuadeixi la protesta al carrer. La repressió s’imposa perquè diversos agents socials es beneficien de la seva funcionalitat.\n—Un consens repressor?\n—La repressió és una partida a tres bandes. Cal un cos policíac que denunciï uns fets i que fa un atestat amb un biaix determinat. Una fiscalia que assumeix aquesta interpretació dels fets i que impulsa una investigació. I finalment hi ha un tribunal que culmini amb una sentència condemnatòria que avali el sentit, la gravetat i la intencionalitat d’aquella denuncia inicial i que consolidi una resposta punitiva que exemplaritzant. Les sentències de casos repressius són sentències de missatge que adverteixen que al carrer o s’hi va amb la bandera i el xiulet, o no hi ha espai per cap altres tipus de protesta. Totes les institucions, sigui a nivell municipal, autonòmic o estatal, comparteixen la necessitat de controlar la protesta i la capacitat ciutadana d’autorganització. Per això la repressió avança.\n—Com valoreu el paper dels Mossos aquests últims mesos?\n—Considero que els Mossos com qualsevol cos policial s’adapta al context polític. S’ha fet molta crítica als Mossos, però considero que és cosa de tots els cossos policíacs i que hi ha una preocupació especial de preservar i neutralitzar qualsevol focus de protesta al carrer. Els Mossos en són estendard. Per què? Perquè resten sota el punt de mira del procés judicial que pesa sobre alguns comandaments. Hi ha també pugnes internes i és evident que hi ha la mà fèrria per a controlar i evitar que a l’espai públic es produeixin massa protestes. Siguin sobiranistes o de qualsevol tarannà, com ara en defensa de l’habitatge, de les persones migrades o feminista, entre més.\n—Hi ha un excés de zel?\n—Evidentment. Hi ha un interès comú de totes les institucions que la ciutadania no accedeixi a l’espai públic i el converteixi en un espai de protesta. L’energia, el sentit i la contundència de les actuacions policíaques,ve directament dictat per un criteri polític i per l’estat d’opinió que hi hagi envers el tipus d’acció política que s’hagi dut a terme i el col·lectiu que l’hagi protagonitzada. Aquest interès compartit és el que fa que per damunt de contexts excepcionals, de diferències ideològiques i de projectes polítics, tots els estaments de l’estat convergeixin a l’hora de reprimir, perquè tots tenen un interès comú.\n—Pel que dieu, es limita de fet el dret de manifestació.\n—És evident. En aquests darrers mesos hi ha hagut debats molt significatius com el fet de pretendre que l’espai públic hauria de ser “neutre” o fins i sobre el concepte de què és violència. Aquestes debats, sovint han emmascarat que darrere hi ha postures ideològiques i lògiques de poder, que pretenen imposar-se. Totes elles acaben condicionant l’accés a l’espai públic i l’exercici de drets fonamentals. Es justifica l’estat d’excepcionalitat per consolidar restriccions que perviuran un cop passat aquest moment polític. Catalunya fa temps que esta servint de laboratori per testar quin nivell de repressió i imposició aguanta la ciutadania. Hi ha un debat públic sobre el concepte de violència, que també té relació amb l’ocupació de l’espai públic. Hi insisteixo, fa molt temps que la violència s’ha deixat d’analitzar o mesurar en termes d’actuacions concretes i mètodes emprats. Cada dia més, és el poder que interpreta la violència. Els entramats de l’estat, com el poder judicial, tenen la prerrogativa de definir què és violència, i s’analitza en dos paràmetres. Un és la finalitat i un altre els interessos que perjudica. Això és aplicable i es pot dir del judici contra el procés i de qualsevol protesta ciutadana al carrer. Per tant, amb independència que l’actuació concreta al carrer pugui qualificar-se de pacífica, l’estat la llegeix en termes de violència moral, simbòlica, ambiental. Podem dir-ho de moltes maneres, perquè al final allò que compta és qui molestes. La resposta repressiva es llegeix, es dóna i té l’aritmètica del poder, no l’aritmètica dels fets.\n—Hi ha hagut molts casos polèmics amb condemnes amb el sol fonament d’acusacions de policies, arran de la llei mordassa. Per què no es qüestiona la presumpció de veracitat que es dóna als agents?\n—En el camp penal, la presumpció de veracitat dels agents no és legal, tot i que a la pràctica s’imposa la seva versió. Ens trobem amb situacions molt dures en el sentit que pels jutges el fet d’absoldre o condemnar en termes menors del que proposa l’acusació, de facto implica qüestionar la veracitat del relat que proposen els agents. En el cas del Lluís i la Laia, va ser taxatiu. La fiscalia, quan es va trobar arraconada pels nostres plantejaments, va arribar a dir que si el jutge ens absolia volia dir que els guàrdies urbans es posaven en una situació compromesa perquè avalava que no havien dit la veritat o que havien mentit. És a dir, és un joc de blanc o negre en què s’apel·la sistemàticament al corporativisme d’estat i en què els jutges, evidentment, per a ells trencar aquest sostre i posar en qüestió un relat policíac és problemàtic i significa tirar-se pedres a la pròpia teulada. I més en un moment en què hi ha una preocupació per la pèrdua de control social i més que mai hi ha un tancament de files. Posar en qüestió relats policíacs suposa qüestionar i obrir esquerdes, un risc que ningú no corre. Això es tradueix en un increment dels resultats repressius.\n—No qüestionar segons quins relats de la policia pot portar alguns agents a sentir-se impunes per a continuar posant denúncies falses.\n—Considero que hi ha una corretja de transmissió. Els agents policíacs de tots els cossos són plenament conscients de l’estat d’opinió i del context polític en què es mouen. Com més preocupació perceben en els poders de l’estat per una situació de descontrol, més saben que tenen màniga ampla per a incriminar, perseguir i fins i tot fer actuacions d’ordre públic. Són dinàmiques que es retroalimenten entre elles. No seré jo qui defensarà cap conseller d’Interior, però més enllà de la persona concreta que ocupi el lloc de responsabilitat política, ressorgeix amb força l’assignatura pendent del control polític dels cossos de policia. Per tant, hi ha missatges contradictoris de dirigents polítics que parlen de respecte pels drets humans, de dret de protesta i de dissidència en un moment de debat polític intens i, per una altra banda, l’actuació de la policia a peu de carrer és diametralment oposada. S’ha permès que els cossos de policia siguin entramats de poder que no són sota control i que decideixen de motu proprio quines actuacions duen a terme. Si continuem deixant aquesta signatura pendent, el debat emergeix quan hi ha ulls esberlats, quan hi ha processos polítics damunt la taula o quan hi ha situacions en què la ciutadania està disconforme amb els cossos policials. Són dinàmiques que no s’han modificat.\n—Segons el vostre punt de vista, això explica la insistència dels Mossos perquè s’investiguin activistes per organització criminal?\n—És difícil de saber. Les decisions policials tenen molts criteris en compte, però el polític és un de molt rellevant. És difícil saber qui pren aquestes decisions i amb quina finalitat, per la opacitat dels cossos policíacs. I més ara, que hi han moltes corrents de fons, com conflictes ideològics, de legalitats i de lleialtats i una pressió molt forta de l’estat que empeny criminalitzar el sobiranisme, sobretot els sectors més joves o reivindicatius.\n—Per tant, considereu que els Mossos participen en aquest entramat repressiu que expliqueu, tot i que hi hagi un govern independentista.\n—Crec que s’evoca molta energia i contundència en el sobiranisme perquè és el que ara mateix planteja més intensament i extensa les seves reivindicacions. Hi ha un interès especial a neutralitzar aquest focus i tallar l’arrel.\n—Us encarregueu de casos semblants de repressió de la protesta al carrer?\n—Ara no tants, tinc més casos de llibertat d’expressió que són molt delicats, que tenen a veure amb la censura de l’acció política. Defenso gent que, per la seva trajectòria personal o professional política i en defensa dels drets, es troben abocats a processos judicials acusats de discurs d’odi, difamacions, injúries, calúmnies… És una altra via molt important de repressió que es posa damunt la taula i que hem de tenir en compte. Sigui contra documentals, piulades, articles, tertúlies, etc. Realment és un problema.\n—Considereu que la repressió va aconseguint un efecte desmobilitzador?\n—Malauradament la repressió sol assolir part dels seus objectius, és a dir, té un cost molt elevat per als qui la reben, per a les famílies i l’entorn més proper i per al moviment en general. Hi ha persones i els seus entorns fora de circuit, pendents de la gestió del cas, el seguiment judicial, cercant recursos econòmics, fent difusió… Els efectes i els costs judicials i personals que tenen aquestes persones són tangibles. O hi ha un entramat molt fort que els dóna suport i que dóna un sentit de repressió, o l’efecte devastador encara és més greu. Quan reps una sentència, encara que no impliqui presó, té un cost molt gran. Has estat dos anys o tres pendent d’això, pots perdre la possibilitat de treballar en determinades feines, et pot comportar multes, et queden antecedents penals que són una situació de risc que fa que no puguis anar a una altra manifestació al carrer perquè si t’obrissin un segon procediment podries arriscar-te realment a ingressar a la presó… Al final aquesta repressió busca dues coses. Qui pilota el vaixell al carrer i llançar el missatge de quin sostre permet l’estat a l’hora d’expressar idees. És una dinàmica en què tothom sap molt bé on és el sostre. Per tant, o entre totes empenyem amunt aquest sostre o va baixant a base de casos reals, amb noms i cognoms, que tenen afectacions personals, econòmiques i familiars i que són dures. Per tant, o es prioritza la solidaritat antirepressiva, es dóna suport als afectats i es reconeix la vàlua política de la mobilització al carrer, o els moviments socials pateixen i decreixen. La solidaritat ha de ser estratègica, i anar més enllà del cas concret i aprofitar per fer reivindicacions més vastes sobre models policíacs, dret de protesta, material antidisturbi, manca de mecanismes de depuració de responsabilitats dels cossos policíacs, maltractaments i drets de les persones detingudes, etc. Els cossos de policia haurien de fer més investigacions internes per a identificar els excessos que es cometen i a l’àmbit parlamentari i municipal s’haurien de retre comptes sobre què es fa. Cal fer emergir el component polític de la repressió, per sortir del seu enfoc securitari, el cas dels manters n’és exemple.\n—El debat d’un problema de desigualtat social i de racisme institucional s’empeny interessdament cap a la òptica de problema s’ordre públic. Hi ha debat social al carrer, però la política municipal de Barcelona no té a veure amb la realitat quant a xifres de delinqüència i criminalitat. Tothom sap que més repressió al carrer no resoldrà necessàriament el problema. És la lògica de sempre, del populisme punitiu, que en moments de crisi sempre té una bona sortida. Es dirigeix el focus cap una problemàtica social, es responsabilitza a un col·lectiu determinat de la suposada manca de seguretat i després justifica una política restrictiva de drets que acaba perjudicant a la ciutadania. Tothom està pendent de si els manters venen samarretes al carrer i no hi ha ningú pendent de la factura de la llum que paguem. Hi ha un dany i un greuge social molt més important, que afecta les famílies. Hi ha hagut casos de mort per pobresa energètica. Quin és el debat? Això no genera titulars ni controvèrsia? És molt més important que manters venguin samarretes. Hi ha també un entramat comunicatiu interessat a alimentar determinats debats i un clima. La inseguretat sempre aporta beneficis a la dreta i al poder econòmic.\n—Fa un parell de mesos, la fiscalia i l’advocacia de l’estat volien que s’investiguessin les víctimes que van denunciar la violència policíaca de l’1-O. Creieu que això pot tirar endavant, com en el cas de Roger Español?\n—Crec que això no prosperarà. És evident que els qui ho van denunciar tenien el dret de fer-ho i que moltes situacions estan documentades. Aquesta maniobra incriminatòria s’ha pretès tirar endavant malgrat tenir centenars de vídeos que demostren que la violència va provenir de la banda policíaca. Hi ha hagut diversos pronunciaments tant del jutge instructor com de l’Audiència de Barcelona que avalen el tarannà general dels qui van actuar l’1-O. Fora d’algun cas concret, la tesi general és aquesta i s’acabarà imposant.\n—Creieu que hi haurà condemnes contra els agents investigats?\n—Crec que sí. N’hi hauran, manca veure quantes i de quin rang. Penso que no es dóna prou importància al procés de l’1-O. Va ser l’actuació policíaca més important duta a terme territorialment, de desplegament d’agents i ferits.A Barcelona som diverses acusacions i estem destinant moltes energies a fer emergir el dissneny de l’operatiu, la cadena de comandament i les ordres que es van donar. La tesi que sostenim és que era un entramat dirigit a llançar el missatge que la legalitat de l’estat romania present, encara que fos en termes simbòlics, i que la utilització de la violència era injustificada i absurda. No era un entramat destinat a impedir el referèndum, sinó una actuació destinada a llançar aquest missatge i a escarnir la ciutadania que desafiava l’estat. Haurem de treballar molts mesos encara. Anem revisant centenars d’informes policíacs, buscant comunicacions, entenent les delimitacions de funcions, la cadena de comandament, la ideació de l’operatiu, la posada en pràctica… Hi intervenen centenars d’agents i és una tasca monumental. Crec que és un procés de justícia col·lectiva històrica que mereix el màxim interès de la ciutadania, dels mitjans i de la feina professional que fem.\n—Les grans incògnites continuen essent qui va idear el pla de les actuacions violentes i qui va donar les ordres. S’arribarà a revelar?\n—Crec que aquests mesos vinents avançarem. Com més progresses en una investigació, més peces tens i més caps pots anar lligant. El judici del Suprem també ens ha donat molta informació molt valuosa per a continuar avançant. El trencaclosques concret no el tindrem mai, però tindrem prou informació per a definir un escenari i presentar acusacions. El cert és que les acusacions i la ciutadania estem carregant el pes d’empènyer un procés, que hauria de comportar un paper proactiu de la fiscalia, l’activació de responsabilitats polítiques i internes dins dels propis cossos policíacs. Més enllà de les persones ferides, es van vulnerar molts drets fonamentals. És un procés clau en termes democràtics.\n—L’entrada del PSC al govern municipal de Barcelona pot originar un canvi en l’acusació popular de l’ajuntament?\n—Això ho hauria de respondre l’ajuntament. La informació que tinc és que no. El missatge que ens han donat com a professionals és que no, que l’1-O passa per damunt de discussions polítiques i que és un procés de drets humans, justícia social i interès col·lectiu. Això no hauria d’entrar en cap mena de debat ni negociació.\n—Preveieu una sentència dura del Suprem espanyol contra els presos polítics?\n—Hi haurà una sentència dura. Tots els casos repressius, com aquest, són sentències de missatge. Per tant, sentències predeterminades a assegurar un ordre determinat, recordar qui controla i escenificar la vigència de la legalitat estatal. Serà una sentència repressiva i dura amb voluntat d’exemplaritat.


La benjamina Júlia Martí es proclama campiona del Màster del Burguer King en categoria aleví disputat al Global Pàdel. - Club Tennis Reus Monterols\nJúlia Martí, jugadora benjamina del pàdel del Club Tennis Reus Monterols, ha guanyat el Màster del Burguer King 2016 en categoria aleví. formant parella amb la seva companya Mar Figuerola. El torneig es va disputar al Global aquest cap de setmana. Per altra banda, la Júlia també va quedar sots-campiona del Màster de Catalunya el cap de setmana del 4 de desembre


Un fòssil d’una estrella de mar de fa 48 milions d’anys, a la Tossa de Montbui\nL’expert igualadí en paleontologia, Josep Llansana, ha fet una troballa única: un fòssil d’una estrella de mar soterrat a la vessant nord de la Tossa de Montbui que data de 48 milions d’anys. Es tracta d’un exemplar de Calliderma atagensis, que compta amb els ossicles solts però agrupats, fet que ha estat cabdal per poder recuperar-la de manera completa.\nLa peça té un alt valor paleontològic ja que a Catalunya no n’hi ha cap de similar; només s’havien trobat fins ara exemplars parcials, però mai l’estrella íntegra i solta. Josep Llansana explica que “no es troben quasi mai estrelles fossilitzades senceres perquè els ossicles dels estel·làrids estan units per membranes musculars que es desintegren ràpidament en morir l’animal i les peces es dispersen, però aquesta vegada això no ha passat i és un fet excepcional”. La troballa ha estat elogiada per diversos paleontòlegs de referència d’àmbit nacional, i el seu valor ha estat confirmat pel catedràtic de Paleontologia Jordi Martinell i la professora Rosa Domènech, ambdós de la Universitat de Barcelona. Llansana ha fet entrega del fòssil a la Generalitat de Catalunya, amb la previsió que pugui establir un conveni de cessió amb l’Ajuntament de Santa Margarida de Montbui perquè es pugui exposar al públic properament.\nDes que es va fer la troballa fa uns mesos, diversos mitjans d’àmbit nacional ja s’han interessat per l’estrella de mar montbuienca. La revista Sapiens, la més venuda en català a quiosc, ha publicat un reportatge sobre la peça al seu darrer número corresponent al mes de juny, i la Revista d’Igualada en publicarà un article acadèmic i divulgatiu al seu proper número, previst per al mes de setembre. Conscients del valor de la troballa, l’Ajuntament de Montbui vol que el gran públic pugui tenir accés a contemplar la peça i està treballant en un projecte d’exposició permanent de la Calliderma, que des de l’Ajuntament consideren una molt bona manera d’explicar com era la terra i com s’ha format el territori on vivim.


Solar Decathlon Europe 2014 - Actualitat - COAATT\nL’équipe VIA-UJI inicia la seva participació al concurs internacional Solar Decathlon Europe 2014\nCom ja us vàrem informar el COAATT col·labora en el projecte de casa solar éBRICKhouse, que l’équipe VIA-UJI, format per estudiants i professors de la Jaume I i de la VIA University College de Horsens de Dinamarca, presenta al concurs internacional Solar Decathlon Europe 2014, que es celebrarà del 28 de juny al 16 de juliol a Versalles (França).\nTots els membres del COAATT que ho desitgin podran gaudir d’una visita guiada, al certamen realitzada pels membres de l’equip de la UJI . Si esteu interessats, podeu informar-vos a: formacio@apatgn.org\nDes del COAATT volem desitjar molta sort a l’équipe VIA-UJI!!\nEl Solar Decathlon Europe és el certamen internacional d'edificació sostenible més important del món entre universitats que persegueix impulsar la recerca i el desenvolupament d'habitatges eficients que funcionen exclusivament amb energia solar: www.solardecathlon2014.fr/en/\nAquesta competició, la més prestigiosa en el seu camp, va ser creada en 2002 pel Departament d'Energia dels EUA i més endavant es va ampliar amb la celebració d'edicions a Europa i Xina. En la competició participen 20 equips i exhibeixen els seus prototips d'habitatge, que funcionen únicament amb energia solar. Els prototips s'avaluen durant dues setmanes en deu proves diferents, relacionades amb l'arquitectura, enginyeria, innovació i comunicació social entre unes altres.\néBRICKhouse de l’ équipe VIA-UJI\nEl prototip éBRICKhouse és un edifici amb un disseny modular, que inclou dos mòduls per a l'habitatge i un tercer que conté un hivernacle com a zona comuna de l'habitatge, i usa materials com acer, fusta, aïllants sostenibles, ceràmica o cartró - guix que s'han de reblar, caragolar o encolar per al seu assemblatge. D'aquesta forma, s'aconsegueix una tècnica constructiva més neta i més ràpida que «s'assembla a un joc de construcció».\nDissenyat durant dos anys, el prototip éBRICKhouse, és un habitatge energèticament autosuficient que s'inspira en tres principis: «Do-It-Yourself», on es fomenta que l'usuari final de l'habitatge siga partícip durant la fase de disseny i construcció; «Permacultura», que tracta sobre la integració de la naturalesa i l'agricultura en la vida diària de l'entorn urbà; i «Cradle-to-Cradle», que fomenta que tots els materials de l'habitatge siguin reutilitzables/ reciclables.\nMés informació a: ?http://www.equipe.via.uji.es/project/


Quin dia tan fantàstic. Els estiuets de Sant Martí (perquè sempre en tenim més d’un) són un dels fenòmens més increïbles de la tardor a Polònia. Una temperatura que s’enfila, un cel que adopta un color net, com si es desenteranyinés per uns quants dies, abans de tornar a adoptar els colors grisencs, una gamma també inesgotable. Però, per damunt de tot, els arbres. En aquesta llum, en aquest sol que ara escalfa bé. Una explosió de colors, els verds, els grocs, els vermells, un color rovellós, un color magenta, un color terrós, un siena fora del seu lloc. Tots els colors es desplacen i tornen als ulls amb intenses tonalitats.\nAra és una època de sentits. Els ulls, que ho volen embeure tot. L’olfacte, l’olor de les fulles caigudes que comencen a convertir-se en una terra fèrtil. L’oïda, el cruixit de les passes en trepitjar els munts de fulles que aquí i allà es van arrombollant. Un soroll que ens remet a la infantesa. Potser el cicle de la naturalesa té en això la seva raó de ser. Que per un moment, per un instant puguem retornar a nosaltres mateixos, als nostres sentits, a una infantesa en què tot era descobriment. I el cicle de tornar a començar, de les fulles caigudes amb el seu cruixit repetit, és un cicle d’imatges que els anys han anat configurant. Repetició i novetat alhora. Mort i vida. Felicitat i tristesa. Instant i eternitat. És la naturalesa, els seus cicles, la que fa germinar la llavor de la contradicció en nosaltres, sense la qual difícilment podríem celebrar aquest dia. Celebrem aquest dia que passa ràpid. Ens en queda una imatge, un soroll que ja no es repetirà.


Casa / vil·la de 415m² en venda a Palamós, Costa Brava\nCasa / vil·la en excel·lents condicions de 6 dormitoris en venda a Palamós\nEncantadora vila moderna de 6 dormitoris amb un magnífic jardí pla amb piscina privada, en venda en una zona residencial molt tranquil·la a només 4 quilòmetres de la preciosa platja de La Fosca, a Palamós.\nLucas Fox presenta aquesta bonica vila de 415 m² construïts sobre una parcel·la plana enjardinada de 682 m². Compta amb un atractiu disseny modern i és de recent construcció l'any 2014, per la qual cosa es presenta en excel·lents condicions.\nLhabitatge es distribueix en tres plantes.\nA la planta principal, es disposa la zona de dia. Compta amb un rebedor, una gran cuina moderna amb illa amb accés a la zona de menjador exterior i barbacoa d´obra, la fantàstica i àmplia sala d´estar amb xemeneia i accés al preciós jardí amb gran piscina ia la zona de porxo amb menjador exterior i espai chill-out. Un dormitori doble per a convidats o per al servei i un bany de cortesia completen aquesta planta.\nLa planta superior acull la zona de nit, que es compon de cinc dormitoris dobles, un el dormitori principal amb bany complet privat i zona de vestidor, a més d'un altre bany complet, que comparteixen els altres dormitoris.\nFinalment, la planta inferior o semisoterrani disposa d´un ampli garatge tancat per a tres cotxes, amb un safareig, sala d´instal·lacions, una gran sala polivalent i un bany complet.\nCal destacar que la vila està dissenyada per instal·lar un ascensor que connecti les tres plantes de l'habitatge.\nDormitori doble de convidats o servei\nDormitori doble amb bany privat i zona de vestidor\nZona de porxo amb menjador exterior i espai chill-out\nMenjador exterior a la zona de la cuina amb barbacoa d´obra\nAquesta vila moderna es troba en una zona residencial molt tranquil·la de Vall Llobrega, a 5 minuts amb cotxe del poble costaner de Palamós, amb un port comercial actiu, dos ports esportius, moltes botigues i restaurants i un reconegut hospital.\nLa vila és a prop d'algunes de les platges més boniques de la Costa Brava, a 4 quilòmetres de la platja de La Fosca ia 6 quilòmetres de la platja verge de sorra Platja Castell.\nEs pot arribar fàcilment per carretera i és a 116 quilòmetres de Barcelona, a 42 quilòmetres de l'aeroport de Girona ia 80 quilòmetres de la frontera francesa.\nPlatja d'Aro: 10 quilòmetres\nBegur: 17 quilòmetres\nCadaqués: 80 quilòmetres\nAeroport de Girona: 43 quilòmetres\nBarcelona: 120 quilòmetres\nAeroport de Barcelona: 129 quilòmetres\nFrontera de França: 88 quilòmetres\nCasa / vil·la de 372m² en venda a Roses, Costa Brava\nDimensions del terreny 947m²


(P037) Girona – Pont Major – Pis de 4 habitacions amb pàrquing – Cases i Finques\n(P037) Girona – Pont Major – Pis de 4 habitacions amb pàrquing\nGIRONA “PONT MAJOR”\nPIS DE 4 HABITACIONS I PÀRQUING\nCarrer Illa Formentera, bon veïnat, tranquil·la amb poc trànsit de vehicles i edificis de planta baixa més dues plantes pis. A menys de 2 km. Del centre, bones comunicacions i prop de tots els serveis.\nAny 2004. En perfecte estat. Planta baixa local i dues plantes pisos. Només 6 veïns, amb plaça d’aparcament de cotxe al soterrani per a cada veí. Orientació: Sud-Nord.\nSituat a l’última planta, tot exterior, orientació Sud-Nord. En perfecte estat de conservació i bones dimensions. Comunitat de propietaris pis i garatge 89 € / mes. IBI 516 € / any.\nPis construïts: 101 m2.\nPis útil: 90.40 m2\nPlaça de garatge útil: 15.30 m2\nRebedor. Ampli saló estar menjador molt lluminós. Cuina amb office. Safareig amb rentadora i assecadora. 1 habitació tipus suite doble bany amb banyera. 3 habitacions individuals i un bany amb dutxa per compartir.\nAire condicionat (fred calor) en tres habitacions i saló menjador.\nFusteria exterior d’alumini gris plata amb doble vidre i cambra.


El Turó de l'Home des de Montseny - 100 cims (48/100) szlak - Montseny, Catalunya (España)- GPS track\nkolarstwo górskie (kolarstwo górskie szlaki w Spain → Catalonia → Montseny )\nEl Turó de l'Home des de Montseny - 100 cims (48/100)\n1 504 136 3\nGR-C 5 Etapa 10 Montseny-Sant Celoni (2015) (wycieczki piesze)\njguasch Wszelkie prawa zastrzeżone\nObejrzane 556 razy, pobrane 25 razy\nEl Turó de l'Home és un d'aquells indrets on hom ha d'anar..., i tornar si és possible per moltes raons: la grandiositat del paisatge que es domina des del cim, pels hàbitats vegetals que hi ha al seu voltant, per la bellesa dels boscos de faig i per bellesa en general.\nHem sortit del poble de Montseny cap a La Costa del Montseny primer per asfalt -un bon bocí- i posteriorment pistes en pujada suau però continuada. Travessem la carretera i seguim per una pista amb molta brossa però en bon estat- fins que trobem de nou i prenem la carretera que puja ja, ara sí i fins dalt, al Turó.\nA l'aparcament trobem al Sr. Pallarès, fill de Solsona, guarda de forest de la Diputació de Barcelona, amabilíssim, que ens informa que el sender per on tenim previst de baixar és PR i, segons la normativa de la Diputació, no ciclable per precaució ja que és per fer a peu. Ens demana que ho diguem, si tenim previst de compartir la ruta i així ho faig. En realitat el que ens vol dir és que VIGILEM ja que en dia festiu (nosaltres hi hem anat en diumenge) és un sender molt transitat i molt ràpid si es té ganes de córrer. Més endavant comprovarem que tot això és totalment cert.\nSeguim pujant per pista encimentada fins a les antenes de la carena i, a la dreta per pista molt trencada, fins al refugi i el cim. Una gentada de por!\nDesfem la pista i prenem el sender PR i, efectivament, molta gent pujant a peu, de totes les edats, gossos sense correja, ... El primer tram és una mica pedregós (hi haurà altres trams així) però quan s'endinsa al bosc de faig (preciós, netíssim) la pista s'eixampla i es pot fer a un ritme molt elevat: és perillós, perquè hi ha molta, molta gent. Tingueu moltíssima cura i sigueu respectuosos amb la prioritat de la gent a peu.\nEl sender ens deixa al Pla dels Ginebrons des d'on prenem la carretera de Viladrau fins a l'indret de Sant Marçal on prenem pistes i senderons (de poca dificultat tècnica) fins a Montseny.\nMuy guapa,le pongo difícil por el desnivel positivo\nVolta maca amb l’alicient de pujar al Turó de l’Home i passar per la Fageda Gran.\nPotser Un pel massa d’asfalt.\nI did this trail with jguasch\nAsk jguasch to add you as a trail buddy on this trail


Rang dinàmic normal i patològic - Página logosalut\nRANG DINÀMIC NORMAL\nLes persones normoients perceben habitualment un so emès amb un nivell de sonoritat dins d'un marge de valors. El rang audible es troba entre els 0 dB HL i 134 dB HL. Trobem diversos llindars:\nLlindar d'audició: 0 dB HL\nLlindar del dolor: 134 dB HL\nLlindar de confort (MCL): 60 dB HL\nLlindar d'inconfort (UCL): 100 dB HL\nA continuació podem veure el gràfic de la dinàmica auditiva d'un normoient:\nLa veu humana té una dinàmica de +/- 15 dB, i la podem situar de mitja al voltant dels 60 dB, veiem que coincideix amb el nivell de confort MCL (Most Confortable Level).\nSi la dinàmica auditiva d'una persona no coincideix amb la dinàmica de la parla, tenim una patologia auditiva, la persona no podrà escoltar cap estímul per tenir les dues dinàmiques desplaçades.\nRANG DINÀMIC PATOLÒGIC\nCaracterístic de deficiències auditives, disfuncions o alteracions quantitatives d'una correcta percepció auditiva. Podem trobar:\nHipoacusia: disminució de la capacitat auditiva que redueix l'adquisició del llenguatge oral per via auditiva.\nCofosi: pèrdua total de l'audició, el llenguatge no es pot adquirir per via oral però sí per via visual.\nPATOLOGIES DE TRANSMISSIÓ\nMal funcionament de l'oïda extern i mig.\nAfecten la transmissió del so.\nRetard en l'arribada de l'estímul a l'oïda amb un nivell normal (retard de la transmissió).\nOrigen en les malformacions congènites, per causes genètiques o per otitis.\nGeneren un augment lineal dels llindars d'audició, dolor, confort i inconfort. Degut a això, solen ser més fàcils de resoldre, ja que, totes les freqüències s'afecten per igual, al contrari que en pèrdues neurosensorials.\nex: Amb una pèrdua de 50 dB si ens parlen a 60 dB només sentim 10 dB; necessitem que ens parlin a 90 dB per discriminar correctament.\n1. Sensorials: origen en la còclea, mal funcionament de les cèl·lules ciliades externes (atrofiades).\nL'estímul necessari per excitar les cèl·lules ciliades, ha de ser més gran, per tant augmentem el llindar d'audició.\nPoden fer-ho els llindars de confort, inconfort i de dolor, però en menor mesura i no d'una forma lineal.\n2. Neurals: mal funcionament de la via auditiva o nervi acústic (VIII parell). Representen una part molt petita de patologies neurosensorials.\nA continuació podem veure el gràfic de la dinàmica auditiva alterada; veiem com la dinàmica auditiva normal i la residual no coincideixen:\nLES CÈL·LULES CILIADES\nLes cèl·lules ciliades es troben a l'òrgan de Corti, enllaçades a la membrana basilar o basal. La seva funció és transformar l'energia mecànica en corrent neuronal. Es tacta d'un dels elements més importants en la transmissió i conversió de les vibracions en impulsos nerviosos.\nPodem distingir dos grups de cèl·lules ciliades, les externes (CCE) i les internes (CCI). Ambós tipus de cèl·lules, constitueixen el túnel de Corti.\n- Cèl·lules ciliades externes (CCE): aquestes cèl·lules reaccionen davant de sons dèbils, degut a la proximitat amb la zona de major mobilitat de la membrana basilar. Les seves principals funcions són l'amplificació dels senyals dèbils, incrementar la discriminació freqüencial i emetre les anomenades otoemisions acústiques (OEAs). Un cop amplificada la senyal acústica, la traspassa a les CCI.\n- Cèl·lules ciliades internes (CCI): pel contrari, les cèl·lules ciliades internes, a diferència de les externes, es troben ubicades en la part menys mòbil de la membrana basilar, reaccionen davant sons de major intensitat, la majoria de les fibres del nervi coclear finalitzen o arriben a les cèl·lules ciliades internes. Aquestes per tant, són les responsables de la transducció mecanoelèctrica, desde on s'enviarà la informació al sistema nerviós central (SNC).\nLes cèl·lules ciliades externes (CCE) retroalimenten a les cèl·lules ciliades internes (CCI). Aquestes primeres diem que sintonitzen quan entren en contacte amb la membrana tectorial, i provoquen que les segones s'activin més. Aquest fet genera major nitidesa i/o resolució auditiva. Gràcies a les corbes de sintonia podem veure l'estat de les Cèl·lules Ciliades Externes (CCE).\nA continuació, podem veure una animació del moviment de la membrana tectorial i del contacte que aquesta té amb les cèl·lules ciliades:\nImatge. Cèl·lules ciliades de la còclea. i. Cèl·lules ciliades internes (CCI); o. Cèl·lules ciliades externes (CCE). Els feixos de les cèl·lules ciliades internes són rectes mentre que els de les cèl·lules ciliades externes tenen forma de V.\nEl reclutament afecta principalment a les cèl·lules ciliades externes (CCE) de la còclea, protegint en part les internes (CCI). Acompanya a pèrdues auditives de tipus neurosensorial.\nLa dinàmica residual entre els llindars de confort i d'inconfort es troba comprimida, això fa que a menys increment d’intensitat, es detecta un augment del volum sonor. Els pacients amb reclutament poden tenir la sensació que a l’incrementar-se lleument la intensitat d’un so, es percebi un augment desproporcionat de la sensació de sonoritat. Una persona amb reclutament no acostuma a escoltar els sons de baixa intensitat, però un so una mica més fort, pot semblar-li insuportable.\nPer tal de diagnosticar el reclutament se solen utilitzar proves diagnòstiques supraliminars com ara la de SISI o de FOWLER.\nA continuació podem veure una gràfica a on observem el deplaçament de la dinàmica auditiva:\nESTADÍSTICA REALITZADA PER PASCOE\nEn patologies de percepció o neurosensorials, el llindar de dolor s'incrementa, però en menor mesura. Així els llindars d'inconfort i de confort, també tenen aquesta tendència. No obstant, pot trobar-se patologies que no mostrin variació d'aquests llindars.\nA partir de l'audiometria, obtenim la pèrdua o llindar d'audició. Amb les gràfiques o equacions de Pascoe, obtenim la situació dels llindars de confort (MCL) i d'inconfort (UCL). amb això obtenim la dinàmica auditiva de la persona.\nPer a calcular els llindars de confort i d'inconfort fem servir les següents equacions:\nUCL (Llindar d’inconfort): 0,00236 · X2 + 0,0825 · X + 97\nMCL (Llindar de confort): 0,00262 · X2 + 0,317 · X + 60\nLa gràfica següent, mostra els llindars d'audició (en blau), els llindars de confort (en vermell) i els d'inconfort (en verd):\nA partir d' aquestes dades podem apreciar com una pèrdua auditiva comporta un increment del llindar d'audició com ja hem dit; ho anomenem pèrdua de sensibilitat de l'òrgan auditiu.\nUn cop diagnosticada la patologia, cal definir el tipus de pròtesis auditiva. La pròtesis cal que traslladi els components de la parla en l'interior de la dinàmica auditiva residual del hipoacúsic.\nEls objectius a aconseguir amb l'adaptació de la pròtesis:\nAudibilitat de la paraula. Que tingui sensació auditiva front a l'estímul verbal.\nIntel·ligibilitat de la paraula. Majors índexs de discriminació, en funció de l'audiologia de l'individu.\nRespecte als nivells de l'estímul:\nHipoacusies de transmissió. La pèrdua de sensibilitat auditiva és igual per a tots els nivells de l'estímul (lineal).\nHipoacusies de percepció. Segons les cèl·lules ciliades afectades, es produeix una menor o major pèrdua auditiva. Si s'afecten les cèl·lules ciliades externes, es produeix una pèrdua major a mesura que disminueix el nivell de l'estímul. Si a més a més, hi ha afectació de les cèl·lules ciliades internes, podem dir que la pèrdua auditiva pot ser pràcticament total.\nTaula dels diferents rangs de pèrdua auditiva:\nCORBES PSICOACÚSTIQUES DE SINTONIA\nLes corbes de sintonia ens informen de l'estat en que es troben les cèl·lules ciliades externes (CCE). Segons els resultats obtinguts, podem dir si existeix o no lesió d'aquestes, i per tant, fer una hipòtesi sobre la pèrdua auditiva del pacient.\nQuan s'excita una zona a partir d'una freqüència determinada, les cèl·lules ciliades corresponents a aquella zona, entren en ressonància i generen una resposta la qual podem registrar sobre una gràfica a on apareixen unes corbes i/o punts inversos. Els pics dels punts inversos ens determinen si hi ha o no resposta fisiològica per part de les cèl·lules ciliades externes d'aquella zona.\nImatges 1 i 2. En la primera de les imatges, podem veure les cèl·lules ciliades en bon estat; la segona imatge, ens mostra les cèl·lules ciliades lesionades (destrucció parcial o total dels cilis en diverses àrees).\nImatges 3 i 4. En la primera imatge tenim el gràfic de les corbes de sintonia amb les cèl·lules ciliades externes en bon estat, hi ha resposta a totes les freqüències explorades. En la segona imatge veiem uns resultats amb diverses corbes de sintonia alterades degut a lesió de cèl·lules ciliades externes. Els pics més baixos i/o punts inversos són les zones a on les cèl·lules ciliades externes entren en ressonància al ser estimulades per una freqüència concreta.\nCÈL·LULES CILIADES EXTERNES I SELECTIVITAT FREQÜENCIAL. INTERPRETACIÓ DE RESULTATS\nSegons els resultats obtinguts posteriorment a la realització de la prova en qüestió, podem trobar diverses interpretacions:\n1. RESULTATS DINTRE DE LA NORMALITAT\nPodem veure com l'estímul freqüencial fa entrar en ressonància les cèl·lules ciliades d'aquella zona en concret i el punt invers és fa evident dins la gràfica.\n2. DESORGANITZACIÓ CILIAR\nVeiem una forma similar a l'anterior però més reduïda. Els cilis es troben girats i/o mal orientats i necessiten més intensitat per que entrin en contacte amb la placa tectòria. Cal adaptació protètica per millorar la discriminació.\n3. DESORGANITZACIÓ CILIAR I PÈRDUA DE CONTACTE\nLes cèl·lules ciliades externes no fan contacte encara que els hi donem molta intensitat. La corba es veu molt alterada i deformada. No hi ha solució amb audiòfons; són pacients candidats a implant coclear.\n4. DESTRUCCIÓ PARCIAL DE LES CÈL·LULES CILIADES EXTERNES\nEns trobem davant d'una situació a on el pacient ha perdut nitidesa del so, falta resolució. Té la sensació de que percep més freqüències de les que li sembla. Cal adaptacions protètiques les quals permetin reenviar les freqüències afectades a una situació més òptima. Podem veure com la corba es deforma i fa com una mena de "panxa" degut a que no existeix estímul de les cèl·lules ciliades externes.\n5. DESTRUCCIÓ TOTAL DE LES CÈL·LULES CILIADES EXTERNES\nNo hi ha realimentació i/o sintonització per part de les cèl·lules ciliades externes. Hi ha transmissió del so però de forma confusa. La forma de la gràfica es troba molt alterada i sense resposta. Podem adaptar audiòfon però els resultats no seràn en principi massa bons.


▷ Un dia a Prades amb nens - Escapada amb nens\nUn dia a Prades amb nens\n1 dia a Prades\nUna escapada per a tota la família a la vila vermella de Catalunya\nL'impressionant espai natural que formen les muntanyes de Prades us permetrà de fer-hi tot tipus d'activitats lúdiques, esportives, culturals i gastronòmiques. Però si el que voleu és passar-hi només un dia la cosa es complica bastant perquè tant el municipi de Prades com el seu entorn ofereix moltes possibilitats.\nAl matí: excursió a l'ermita o a la Roca Foradada\nL’ermita de l’Abellera és una de les excursions més clàssiques i típiques que podeu fer a les muntanyes de Prades. Podríem dir que reuneix tots els requisits per fer-hi una escapada amb la família:…\nLa Roca Foradada de Prades és un d’aquells llocs que ens deixen gairebé sense respiració davant la preciositat del paisatge natural. El pas del temps i l’erosió acaben produïnt autèntics forats a les…\nA la tarda: Un passeig pel poble\nUs recomanem fer una visita per la vila vermella de Prades. L'anomenen així pel color de les cases, construïdes amb la típica pedra d'aquest color que veureu per tot arreu. Carrers i carrerons ombrívols i tranquils amaguen velles històries del comtat medieval de Prades. La plaça porxada de la vila, amb la font renaixentista i l'església majestuosa, és un bon lloc per descansar i perquè els nens i nenes corrin i juguin amb tota tranquil·litat.\nPrades, un poble amb encant de color vermell\nPrades, conegut també com la vila vermella, és un d’aquells pobles que tenen caràcter i encant, tant de dia com de nit. És un destí molt recomanat per a aquelles famílies enamorades de la natura i de la…\nPujada al campanar amb vistes panoràmiques\nSalts d’aigua entre penya-segats\nSalts d’aigua a prop de la Mussara\nUna excursió plena de sorpreses