Fitxa Taiga (Dakkar) - Tadaima: anime en català, manga, el Japó i més!\nFitxa Taiga (Dakkar)\n02 feb. 2017, 14:18\n- Nom i cognom del personatge: Taiga Aisaka, però tothom la coneix com a Taiga\n- Edat: 15\n- Sexe: femeni\n- Familia: Viu amb el seu pares en una tranquil·la i petita ciutat. El seu pare ensenya biologia en un institut i la seva mare és la metgessa del poble del costat. La Taiga ha après dels seus pares l’interès per la natura i la salut, i la importància de cuidar-se a un mateix i a l’entorn. No té germans o germanes.\n- Vida al món humà: El seu dia a dia és anar a l’institut, on es troba amb la seva millor amiga, Minori Kushieda. Actualment està a 4rt de secundària, en la branca de Biologia, tot i que el seu somni és estudiar fadisme a la UCR els seus pares són més partidaris que estudïi botànica, una ciència que també li apassiona.\n- Descripció psicològica: És una noia molt innocent ja que mai ha patit per amor o per altres temes. Té una ment molt oberta, sempre disposada a conèixer gent nova i a provar coses noves, sempre amb ganes d’aprendre més. Tot i que sol caure bé i es relaciona amb tots els seus companys de classe, només té una millor amiga, la Minori, amb qui no només comparteix afició per les plantes sinó que també és la persona amb qui no té secrets. La Taiga sap que no és perfecte, ja que a vegades es capfica per tonteries i se sent fàcilment culpable, però té bon cor i sempre intenta ajudar als altres.\n- Descripció física: El que més destaca del seu físic és la seva baixa estatura. Té cabell castany clar i ulls entre verd i marró, tot i que a Tadaima és rossa amb ulls blaus.\n- Equip: Dakkar\n-Càrrec: Soldat ras\n- Objecte màgic: un collaret amb un penjoll d’una fada que li va regalar la Minori de un viatge a Grècia.\n- Roba que porta: Botes altes, faldilla curta amb cinturó, samarreta blanca i capa verda.\n- Element: Plantes.\n- Arma: Una vara de metall que es plega i la Taiga guarda a la bota. A la punta de la vara hi ha una bola de cristall de on surt la màgia per atacar.\nRaig solar: concentra l’energia de les plantes per deixar anar un raig, que al mateix temps deixa temporalment cec l’enemic.\nFulla afilada: llença un seguit de fulles afilades que fan mal físic a l’objectiu\nBola de cotó: crea una capa de cotó que protegeix a l’usuari.\nCadenes verdes:es planta una llavor de la qual en surten unes tiges que inmobilitzen l’enemic.\n- Lluita cos a cos: 5\n- Lluita a distància: 75\n- Resistència: 50\n- Habilitats mèdiques: 90\n- Rapidesa: 50\n- Agilitat: 40\n- Poder defensiu: 70\n- Poder ofensiu: 50\n- Altres: a Tadaima l’acompanya una diminuta fada, la Viviana, que és capaç de comunicar-se amb els animals.


Matrícula blava: què és i qui està obligat a portar-la - ???? Ciutat del Motor Badalona\nÉs possible que hagis observat que alguns vehicles llueixen ara una matrícula blava. Per descomptat no passa desapercebuda i no volem que et quedis amb el dubte, així que anem a veure de què es tracta.\n1 Què signifiquen les matrícules blaves?\n2 Qui està obligat a dur la matrícula blava?\n3 Per a què serveix la matrícula blava?\n4 Com va sorgir la idea?\nQuè signifiquen les matrícules blaves?\nFons blau amb números i lletres en blanc, així són aquestes noves matrícules de cotxes que s’estan fent servir des de fa ja alguns mesos.\nEl que ens indiquen aquestes matrícules és que estem en presència d’un vehicle de transport col·lectiu de passatgers, ja sigui un VTC o un taxi.\nEl seu ús es deriva de l’última reforma que s’ha fet del Reglament general de vehicles, que és una norma que regeix a nivell nacional. Així que el color blau estarà ara present en certes matrícules d’Espanya.\nLa peculiaritat és que la matrícula blava només s’usa en la part posterior del vehicle, la davantera segueix sent blanca.\nL’únic que canvien són els colors, la placa blava segueix mantenint el mateix sistema de numeració.\nQui està obligat a dur la matrícula blava?\nLa placa posterior ha de ser blau en el cas de taxis i vehicles de lloguer amb conductor o VTC (Uber, Cabify i similars) de fins a nou places.\nLa norma està en vigor des de l’agost de 2018, així que els cotxes matriculats a partir d’aquesta data surten ja del concessionari amb matrícules blaves.\nPer a aquells vehicles que estiguin matriculats abans de l’agost de 2018 i que hagin de portar la matrícula blava s’ha establert un període d’un any per fer el canvi.\nÉs per això que fins fa uns mesos es veien més aviat poques i segur que últimament has notat un augment bastant notable de les mateixes. El termini s’esgota i els professionals del sector es van adaptant a la nova norma.\nPer a què serveix la matrícula blava?\nAra que saps què és la matrícula blava possiblement t’estiguis preguntant quin és el sentit de la mateixa.\nNo es tracta d’un canvi merament aleatori, sinó d’una decisió que busca protegir tant als professionals com als clients de taxis i VTC. És una mesura que ajuda a reduir els casos de pirateria en el sector del transport col·lectiu de passatgers.\nAra mateix encara estem dins el termini d’adaptació, així que encara queden vehicles que no han canviat la placa. Però després l’1 d’agost de 2019, si vas a agafar un taxi o un VTC i observes que no porta matrícula blava a la part de darrere, no hauries de pujar-te, es tracta d’un pirata.\nCom a usuari del servei de transport col·lectiu de viatgers potser no siguis conscient del gran increment de taxis pirata que hi hagut en els últims anys, però en el sector del taxi sí que s’han adonat.\nVa ser el mateix col·lectiu de taxistes el qual va iniciar la petició que es prenguessin mesures per ajudar a identificar a aquells vehicles que sí que compleixen amb les condicions legals per al transport de viatgers.\nMesures similars ja es fan servir en altres països com Grècia o Bèlgica. Un canvi senzill que ens pot resultar molt útil per evitar estafes.\n12 de Juliol de 2019 /0 Comentaris/per Ciutat del Motor\nSEAT Mii electric, el cotxe ideal per a la ciutat Quant val el meu cotxe? Aspectes a considerar


La Molletense esgarrapa un punt al camp del Mataró (1-1) - Mollet a mà\nLa Molletense esgarrapa un punt al camp del Mataró (1-1)\nEls homes d'Antonio Filgaira van anar a per la victòria des del principi.\nDimarts, 17 d'abril de 2012 | 20:26h\nLa Molletense va sumar un valuós empat al camp de l'històric Mataró. Amb aquest resultat, els d'Antonio Filgaira segueixen en la zona tranquil·la de la classificació.\nLa Molletense i el Mataró van sortir a buscar la victòria des del principi. Al minut 15, Benji Fernández va avançar als blanc-i-blaus amb un xut col·locat des de la frontal de l'àrea que no va poder refusar Gerard Garcia. Cinc minuts més tard, el Mataró va empatar de penal. A partir d'aquí, els d'Antonio Filgaira van buscar el segon gol sense èxit.\nA la represa, el guió del partit no va canviar. Els dos equips van intentar combinar per crear perill a la porteria contrària. Tot i que el Mataró va tenir més ocasions de gol, els molletans també van generar molt perill al contraatac. Al final, empat just en un partit vistós. En la propera jornada, la Molletense rebrà a l'Escola Esportiva Guineueta (dissabte, 17h).


Ràdio Valira | Els projectes de llei de reproducció assistida i de donació d’òrgans, cèl·lules mare, teixits i sang, abans de l’estiu\nEls projectes de llei de reproducció assistida i de donació d’òrgans, cèl·lules mare, teixits i sang, abans de l’estiu\nEl Govern acabarà en les pròximes setmanes la redacció dels projectes de llei per regular la reproducció assistida i la donació d’òrgans, cèl·lules mare, teixits i sang a Andorra. El secretari d’Estat de Salut, Joan Antoni León, ha explicat aquest dimarts que l’executiu espera tenir els textos enllestits abans de l’estiu, per presentar-los i entrar-los a tràmit parlamentari. León no ha donat detalls del contingut, però ha assegurat que estan “en la fase final”. Quant a la regulació legal de la donació d’òrgans, cèl·lules mare, teixits i sang, el secretari d’Estat de Salut ha comentat que segueix la normativa comunitària per establir el marc legal perquè “a llarg termini” Andorra pugui disposar del seu propi banc de sang i teixits, i s’hi puguin fer extraccions d’òrgans i trasplantaments.\nLa policia endega una campanya viària per reduir la sinistralitat de les m... La Feria de Abril torna a Sant Julià


Neix una nova beguda a Reus que barreja vermut amb 'frappé' | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\n13 d'Abril de 2016, per Redacció\nImatge del Fravermouth\nLa cafeteria La Costarrica i Vermuts Miró han creat el Fravermouth, una beguda per a prendre com postres o refresc. El nou combinat neix de la fusió de la famosa beguda gelada 'frappé', amb vermut de Reus.\nEl 'Frappé', creat a Grècia fa gairebé 60 anys, s'ha convertit en una beguda de masses en els darrers anys. Originàriament era feta amb cafè i sucre, però la recepta ha evolucionat amb la inclusió de xocolata, fruita o te, i ara amb vermut. L'objectiu, tal com expliquen els creadors, és generar un impacte en la venda de vermut català arreu d'Europa. A més, pretenen incloure-ho en les cartes de cafeteries i restaurants de l'Estat espanyol i de l'àmbit europeu.\nEl Fravermouth conté extracte de vermut, batut Smothie i sabors cítrics, gel picat, una perla de Vermut Miró, i una combinació secreta de La Costarrica. La beguda ja s'ha presentat en societat i compta amb centenars d'adeptes a Reus, expliquen des de l'establiment impulsor.\nEs donen a conèixer els ‘Imprescindibles’ de l’any


La Unió Internacional de Triatló (ITU) confirma Banyoles com a seu de la Copa del Món 2012 > Consorci Esportiu de l'Estany de Banyoles. > Copa d'Europa de Triatló 2011\nAhir a la tarda la ITU va fer públic el calendari de proves per l’any 2012. Coincidint amb l’any dels Jocs Olímpics de Londres es celebraran 9 copes del Món repartides en 4 continents. La principal novetat és la incorporació de Banyoles al calendari de Copes del Món 2012, gràcies, en gran part a l’èxit organitzatiu i d’assistència de la Copa d’Europa de Triatló celebrada el 30 de juliol d’aquest any. La ITU ha escollit la capital del Pla de l’Estany com a amfitriona d’una de les Copes del Món prèvia als Jocs Olímpics, el proper 17 de juny de 2012.\nPer vuitè any consecutiu, el tret de sortida es donarà a Moololaba on tradicionalment es citen els millors triatletes del ranking per donar inici a la temporada. La segona prova, també un clàssic del calendari, serà Ishigaki al Japó, ciutat anfitriona de les Copes del Món ITU des de 1996. Huatulco, Mèxic enguany celebrarà la seva Copa el Maig en lloc de l’octubre per donar opció als esportistes que encara no s’hagin classificat per la Olimpíada.\nL’alcalde de Banyoles, Miquel Noguer, ha manifestat la seva satisfacció per la notícia. Per Noguer, “després de l’èxit de la Copa d’Europa, la Federació espanyola premia Banyoles. L’elecció com a seu significa un reconeixement a tota l’organització i els voluntaris”. A més, l’alcalde de Banyoles, Miquel Noguer, ha destacat que “tornarà a posar Banyoles com a punt de referència de l’esport amb una nova prova internacional, servirà per promocionar Banyoles però també Catalunya al món. Com en les anteriors proves s’aconseguirà la promoció turística i econòmica de Banyoles”. Noguer també ha desitjat que totes les administracions s’hi bolquin.\nEl Director Executiu de la prova Joan Antón Abellan també ha mostrat content amb la noticia , "Ens omple d'alegria poder acollir aquesta prova ja que és el reconeixement i recompensa per part de la Federació Internacional de Triatló a la feina ben feta i esforç de tota la gent que ha treballat en la Copa d'Europa Premium de Triatló el passat mes de juliol. Per Banyoles és un nou repte, un pas endavant".\nTal i com l’alcalde de Banyoles, el Sr. Miquel Noguer, ha declarat, el proper 17 de juny, ““tornarà a posar Banyoles com a punt de referència de l’esport amb una nova prova internacional, que servirà per promocionar Banyoles, però també Catalunya, al món. Com en les anteriors proves s’aconseguirà la promoció turística i econòmica de Banyoles”.\nHistòricament, Banyoles ha acollit amb èxit els Jocs Olímpics de Rem 1992, el Campionat del Món de Rem 2004, La Copa del Món de Rem 2009, El Campionat del Món de Piragüisme de Marató 2010 i la Copa d’Europa de Triatló 2011.\nCalendari de les Copes del Món de Triatló ITU 2012\n24-25 de març: Mooloolaba, Australia.\n22 d’abril: Ishigaki, Japó.\n6-7 de maig: Huatulco, Mèxic.\n17 de juny: Banyoles, Espanya.\n1 de juliol: Guatape, Colòmbia.\n8 de juliol: Edmonton, Canadà\n15 de juliol: Tiszaujvaros, Hongria\n22 de setembre: Tongyeong, Corea del Sur.\n7 d’octubre: Cancún, Mèxic.


Viatges: Azerbaidjan_2: Sheki\nRecull d'impressions i descobertes al llarg dels meus viatges.\nLa ciutat de Sheki està molt a la vora de Kish, a uns 675 m d’alçada. Es troba envoltada de muntanyes, ja que està a la regió del gran caucas. El pic més alt és Bazar Duzu, de 4480 m i també es veu el Gizil Gaya amb 3000 m.\nEn ser una ciutat de muntanya el seu aire diuen que és molt saludable. A l’estiu s’hi està molt més be que a Bakú i a l’hivern, gràcies a les muntanyes del voltant, queda protegida i el clima és més benigne que en altres poblacions del país. A més les seves aigües, riques en minerals son molt apreciades, i a l’època soviètica era un destí on venien a prendre les aigües tant en bany com per beure.\nAquesta ciutat és patrimoni de la Unesco, ja que ha preservat l’estructura i estil arquitectònic original. La veritat és que té un ambient molt agradable.\nSheki és una de les ciutats més antigues del país. El seu nom provindria de les tribus escites que havien viscut aquí i que hi havien arribat en el segle VII a. C. En aquesta regió s’han trobat restes En aquesta regió s’hi han trobat restes arqueològiques de l’edat del bronze i una necròpolis del segle II a. C. També s’han trobat restes de la ciutat medieval, hi ha constància de 13 blocs, en cadascun d’ells hi havia una mesquita, una plaça i uns banys. Això s’ha trobat en un dels barris de la ciutat actual.\nUn altre barri de la ciutat és on es troba la fortalesa. Està en el punt més alt de Sheki. Aquesta fortalesa es va construir entre el 1743 i el 1754, té dues portes d’accés i a l’interior hi ha el palau del Khan, a més d’altres edificis.\nSheki (l’antiga Sheki) estava més a prop de Kish, en una zona relativament plana; l’any 1772 una gran inundació va destruir la ciutat, pel que la van traslladar a un punt més elevat, a Nukha. Ptolomeu en el seu Estudi de Geografia ja la menciona. Per tant, la ciutat de Sheki actual correspon a Nukha; El canvi de nom és força recent, ~1960.\nAquest emplaçament va ser un important centre de producció de seda en el caucas. Va ser la capital del khanat de Sheki i va ser un important centre cultural i comercial en els segles XVIII i XIX.\nEl khanat de Sheki es va fundar en el 1747. Estava envoltat d’altres khanats i sultanats. El khan Haji Chelebi va intentar unir-los tots, però crec que no ho va aconseguir. En el 1805 queda annexionat a Rússia i en el 1819 el tsar aboleix el khanat.\nLa capital del khanat estava inicialment a l’antiga Sheki però amb la inundació del 1772 es va traslladar a Nukha on ja s’hi havia construït una fortalesa i el palau dels khans al seu interior.\nTot i estar annexionat a Rússia, la ciutat va seguir prosperant gràcies als seus teixits en seda i que al fet de trobar-se en una cruïlla de la ruta de les caravanes que enllaçava Baku (Azerbaidjan), Tbilisi (Geòrgia) i Derbent (Daguestan). Va arribar atenir 5 caravanserralls en el segle XVIII i encara se’n conserven dos. Un d’ells és l’hotel on ens allotgem.\nEl palau dels khans de Sheki es va construir en el 1762 i va ser la seu administrativa del khanat. A més, al seu voltant hi havia uns 40 edificis més, molts d’ells no van resistir el pas del temps. Diuen que hi ha arbres en els jardins que es van plantar en el 1530.\nEl primer que visitem de Sheki és fortalesa del segle XVIII Creuant la porta s’arriba a un passeig amb terra empedrat. Just a l’entrada hi ha l’oficina de turisme. Aconsegueixo un plànol de la ciutat i un llibret amb el vocabulari bàsic.\nContinuant pel passeig hi ha un parell de museus, un a cada banda; un d’ells és una antiga església adaptada a museu més o menys etnològic. És una església dels segles V o VI. No és massa gran però està be donar-hi una ullada. Per entrar a cada lloc s’han de pagar dos manats.\nUna mica més enllà hi ha el palau del Khan. Encara s’utilitza per recepcions. Davant de la façana hi ha un jardí amb un estany on es veu reflectit l’edifici.\nDiuen que el palau reflexa molt be l’arquitectura i l’art decoratiu de l’època. Tota la façana és molt elaborada. Hi ha finestres amb estructura de fusta i vitralls però que quan es veu realment l’efecte és des de dins la casa, quan hi dóna el sol. El nom d’aquest tipus de finestres és alguna cosa així com shebeke.\nPer visitar el palau cal posar-se uns peücs de plàstic sobre les sabates. És impressionant tota la decoració. És una llàstima que no es puguin fer fotografies. Cada habitació té un tipus de decoració; hi havia les de les dones, amb decoració floral, les dels homes, les de rebre visites.... Una dels homes em sorprèn perquè també té decoració floral. En una altra en canvi, hi ha representades algunes de les batalles.\nHi ha una altra casa, crec que era el palau d’estiu, del segle XIX, però que té decoració similar a la del palau i aquí sí que es poden fer fotografies. També ens vam haver de posar els peücs de plàstic.\nEls vitralls i el treball en fusta és molt típic d’aquí. De fet segueixen quedant molts artesans i encara hi ha carrers que duen el nom de diferents professions. Vam anar a veure un taller on feien els vitralls. N’hi havia de disseny modern i ens van ensenyar com ho munten; és com fer un trencaclosques.\nLes peces de fusta i vidre no estan enganxades, sinó que cada peça de fusta té les ranures adients per encaixar-hi el vidre i enllaçar-se amb les altres peces de fusta. Una feinada increïble.\nDins de la muralla hi ha també dues mesquites que estan tancades i es veu un minaret.\nAra be, passejar per l’interior de la fortalesa també deixa una sensació de tristesa: hi ha molts edificis que devien ser bonics en la seva època i ara estan abandonats i descuidats. En l’època soviètica alguns s’havien utilitzat com a hospitals. I em sembla que havien explicat que hi havia algun túnel per aquí. Sap greu veure aquest cantó de darrera del palau, és l’altra cara de la fortalesa.\nSuposo que en un dia de sol es deu veure amb uns altres ulls, però el temps no ens va acompanyar, la boira i la humitat anaven sempre amb nosaltres, el que donava a aquells edificis abandonats un aire encara més trist.\nEl nostre hotel era un dels caravanserralls i conserva l’estructura típica d’aquestes construccions, amb un ampli pati central i les habitacions al seu voltant. El carrer on està ubicat és força tranquil i es pot baixar tot passejant fins a la plaça central. Hi ha algunes botiguetes d’artesania al costat de l’hotel però poca cosa més.\nLlegeixo que és la ciutat de l’humor, es veu que hi ha un dia assenyalat com el dia de l’humor. Diuen que l’humor i els acudits d’aquesta ciutat son coneguts per tot el país i que durant l’època soviètica hi havia el festival dels acudits.\nNo vaig poder saber si tenien sentit de l’humor o no, ja que era difícil trobar una forma de comunicar-se. El que sí vaig veure és que són molt amables i fins i tot protectors. Quan estava a baix a la plaça de la ciutat vaig voler agafar el bus de pujada. Ja m’havia fixat on era la parada i havia vist les minivans que feien de bus i el numero que em convenia.\nAixí i tot, quan era a la parada un home em va preguntar a on anava. No sé en realitat com ens vam comunicar, suposo que la paraula hotel ens devia servir i jo devia dir el nom de l’hotel.\nQuan va venir el que tenia que agafar em va avisar i com que ell no agafava el mateix devia donar explicacions a una dona que pujava perque m’indiqués la parada. Tot plegat ho vaig trobar simpàtic. Com en molts altres països, la gent entra i alguns paguen a l’entrar però molts altres en baixar. Anava força ple i hi havia molt moviment de gent pujant i baixant.\nLa gent anava molt abrigada; és cert que plovisquejava de forma gairebé constant, u que feia fred, però a mi em semblava que anaven molt més abrigats que el que jo necessitava.\nLes faccions de la gent em van semblar diferents a les de Geòrgia. Potser era imaginació meva, però em va semblar que tenien la cara més rodona. No parlen anglès i si no saps rus et sents bastant aïllat, tot i que com ja he comentat, amb bona voluntat t’entens.\nVam sopar molt be per 10 euros, i el curiós és que després de sopar el carrer estava desert, això que no devia ser massa tard. Clar que no era el centre de la ciutat, potser pel centre hi havia més ambient, no ho se. Jo vaig tornar a la meva habitació del caravanserrall, en la que en una punta del sofà, la que estava més tocant a la porta, tenia cobertura de wifi.\nCrec que era el meu primer cop dormint en un caravanserrall i em va fer gràcia, ja que des de que vaig començar a somniar en terres llunyanes, aquests hostals de l’època apareixien en totes les narracions i per tot arreu.\nSud de Xina\n► de maig 2018 (11)\n► de febrer 2018 (11)\n► de novembre 2017 (10)\n► de juliol 2017 (8)\n► de novembre 2016 (13)\n► d’octubre 2016 (12)\n► de maig 2016 (10)\n► de novembre 2015 (13)\n► d’octubre 2015 (11)\n► de juny 2015 (6)\n▼ de maig 2015 (12)\nAzerbaidjan_8: Volcans de fang del Gobustan\nAzerbaidjan_7: Petroglifs de Gobustan\nAzerbaidjan_4: Lahic o Lahij\nAzerbaidjan_3: Nic o Nidj\nGeòrgia_6: Monestir de Bodbe\nGeòrgia_5: Complex monacal de David Gareji\n► d’octubre 2014 (9)


Reflexions de taverna: de maig 2017\nPublicat per Jaume Burgell a 14:21 Cap comentari:\nPublicat per Jaume Burgell a 22:29 Cap comentari:\nPublicat per Jaume Burgell a 12:49 Cap comentari:\nDe totes les animalades que he sentit i llegit als darrers anys (el qualificatiu de "bestieses" em sembla massa benèvol), la que he llegit avui ("La Vanguardia" 24/05/2017) m'ha fet recordar una vegada més que l'estultícia i l'estupidesa humana no tenen límits, i en aquest cas no m'estic referent a Donald Trump. Si avui fos 28 de desembre tindria molt clar que es tracta d'una divertida innocentada, però no, la cosa és real com la vida mateixa.\nLa noticia en qüestió, que el diari titula "Emporti's un iceberg a casa", parla per si sola. Parafrassejant el gran Mariano Rajoy, ens atrevim a dir que més que d'una notícia, es una autèntica "ocurrencia".\nResumint, es tracta d'un projecte per a portar gel de l'Antàrtida, en concret de les illes Heard (cantó australià) cap als Emirats Àrabs, com a una brillant idea per a paliar la sequera crònica que afecta el país del Golf Pèrsic. La idea ha vingut de la consultora local anomenada "National Advisor Bureau" (http://www.national-advisor.ae), que té un lloc web al que recomano entrar per fer-hi un cop d'ull perquè cal reconèixer que d'imaginació no els en falta.\nCada iceberg gegant dels que la consultora està considerant por contenir fins a 75.000 milions de litres d'aigua potable de la més gran qualitat. El pla, contempla remolcar icebergs gegants durant més de 9.000 kilòmetres i tindria la finalitat de resoldre els problemes crònics d'aigua dels Emirats Àrabs (un iceberg gegant podria satisfer les necessitats d'aigua d'un milió de persones durant cinc anys). El projecte, contemplaria iniciar els tresllats a partir de l'any 2019.\nAmb independència de la factibilitat tècnica d'una aventura com aquesta (per la que segur que es trobarien les solucions adequades), el que crida l'atenció és que un país que té una pluviometria pràcticament inexistent, 94 litres per m2 i any (a Catalunya és d'uns 500 litres m2 i anys), té un dels consums d'aigua per càpita més elevats del Planeta. I no sembla que la cultura de la sostenibilitat estigui gaire implantada al territori. Les famoses "3R" no deuen saber ni el que són.\nA ningú no se li ha acudit fomentar l'estalvi i millorar les dessalinitzadores ni plantar arbres al desert i aplicar-hi sistemes intel·ligents de rec gota a gota, a títol d'exemple. Això seria massa racional, i per tant poc probable (és com ara posar l'estació de l'AVE de Tarragona en un descampat a 20 kilòmetres del centre de la ciutat, per exemple).\nEs tracta de fer-la grossa, ja que la premisa és que, com que es pot pagar, com més bèstia millor. Caldria que algú els digués que no tot es pot comprar amb diners, sobre tot si la solució proposada és medioambientalment insostenible i amb uns efectes col·laterals potencials completament desconeguts. En fi, una mostra més de com ens va com a Sapiens Sapiens.\nSort que tinc la gairebé certesa de que per una raó u altra (segurament de tipus legal) l'aventura no esdevindrà realitat.\nPublicat per Jaume Burgell a 13:57 Cap comentari:\nDiu la dita que les rates no són mai les últimes a abandonar el vaixell, excepte si aquestes rates són italianes i porten per cognom Schettino, en aquest cas, són de ben segur les primeres (per cert, la condemna de Schettino a 16 anys de presó ha estat recentment ratificada pel Tribunal Suprem Italià).\nEm fa la sensació que al Partit Socialista Francès, aquesta percepció que tenim més d'un i més de dos, és generalitzada i de domini públic. Em va semblar d'una indignitat digna de Susana Díaz (si se'm permet la llicència), l'opció de l'ex primer ministre francès, Manuel Valls, Català de naixement per cert, que després de la seva desfeta personal a les primàries del Partit Socialista per a escollir candidat a les presidencials optés obertament per abandonar el partit i oferir-se amb braços obert a la nova formació d'Emmanuel Macron. Al meu entendre és una desvergonya digna d'un mediocre polític espanyol, però no pas d'un representant de la política francesa.\nPotser perquè efectivament no és francès de naixement (va obtenir la nacionalitat francesa quan ja tenia 20 anys) la cultura de l'honor no forma pas part del seu bagatge.\nVeig a Valls perdut en la indefinició per la que navega el socialisme europeu des de fa anys. Lluny queden els anys dels grans prohoms del socialisme europeu. D'Olof Palme, de François Mitterand, d' Helmut Schmidt, de Willy Brandt i tants d'altres socialistes que amb la seva visió, conviccions profundes, creença en la idea d'Europa i del progressisme, juntament amb una singular generositat política, van contribuir en fer del socialisme europeu una veritable opció de progrés social.\nPerò els esdeveniments dels darrers anys succeïts en un món cada vegada més global, on una socialdemocràcia mal entesa ha contribuït a fer crèixer de forma insostenible els dèficits públics (els exemples d'Itàlia, Grècia, Espanya -Catalunya inclosa, a l'època del "Tripartit" en són palmàries mostres...) i ha fomentat la cultura de la subvenció, el subsidi i el clientelisme polític. La conseqüència natural (ho acabem de veure aquest diumenge passat a les primàries del PSOE) han portat a que als partits socialistes els creixessin els nans per l'esquerra (en forma de Cinque Estelle, Syriza o Podemos) o per l'ultra-dreta nacionalista i xenòfoba (Front Nacional a França).\nValls, com ara la "lideressa" andalusa Susana Díaz, no ha fet altra cosa que viure de la política des que es van graduar a la Universitat (tots dos amb molt pocs mèrits, per cert). Han fet de la política un "modus vivendi" i això és el pitjor que li pot passar a un polític, esdevenir un professional de la política, perquè quan això succeeix, la principal prioritat és la de mantenir el càrrec, i poc importa si avui defenses els conservadors, o demà convoques una vaga general...Tot pel càrrec!\nEl socialisme europeu està en greu crisi i córre un sever risc de marginalització. I això, en països con Espanya o França, podria tenir unes conseqüències polítiques i socials dramàtiques. Temps al temps...\nPublicat per Jaume Burgell a 14:51 Cap comentari:\nPublicat per Jaume Burgell a 14:12 Cap comentari:\nPublicat per Jaume Burgell a 15:01 Cap comentari:\nPublicat per Jaume Burgell a 5:28 Cap comentari:\nPublicat per Jaume Burgell a 5:05 Cap comentari:


Definit el primer tram de millora del camí de Cabrianes - Ajuntament de Sallent\nDefinit el primer tram de millora del camí de Cabrianes\nPublicat: Dilluns 05/03/2018\nDimarts passat es va celebrar una sessió informativa sobre el projecte de millora del camí de Cabrianes que connecta aquest nucli amb Sallent. L'acte va tenir lloc a la sala de plens de l'Ajuntament de Sallent on hi van assistir diversos veïns i veïnes del municipi per conèixer més a fons les intervencions i aportar idees i suggeriments.\nL'actuació que s'aprovarà pròximament és la del primer tram del camí de Cabrianes. Uns 950 m que van des de Sallent fins a la resclosa del Guix, aproximadament a l'alçada de l'escorxador. La intervenció inclourà una millora de l'accessibilitat a la llera del riu eliminant la balustrada i resolent el desnivell amb rampes i escales que connectaran amb un nou espai de lleure i descans integrat amb la natura. També es preveu un espai de camí per vianants, carril bici i una zona d'aparcament, que actualment no hi ha, i millores puntuals de l'asfalt i el drenatge.\nAquestes millores funcionals van acompanyades d'una reintegració de la infraestructura amb el paisatge per poder gaudir de les vistes del riu, els horts, els canals i el paisatge forestal que actualment és poc visible i de difícil accés. Així com connectar la xarxa de senders i punts d'interès propers amb el camí.\nEls dos següents trams del camí encara es troben en fase d'estudi, però seguiran amb la mateixa línia de millora de la infraestructura envellida i reordenació de l'espai per aconseguir l'objectiu de connectar Sallent i Cabrianes amb un carril bici i de vianants.\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 05/03/2018 11:33


Tretze residències gironines estan afectades pel virus - Diari de Girona\nN'hi ha cinc que tenen un brot, quatre més que la setmana passada\nGirona | 29·07·21 | 18:23\nUn sanitari fent una PCR a una usuària de residència en una imatge d'arxiu. ACN\nUn total de 163 centres residencials de serveis socials a Catalunya tenen algun cas actiu de covid-19 entre les persones residents segons informa Salut. En concret, hi ha 122 centres de gent gran; 23 centres per a persones amb discapacitat; 4 centres de salut mental i 14 en altres recursos residencials, com centres d’infància, per persones en risc d’exclusió i d’altres. La xifra es duplica respecte a la setmana passada, quan n'hi havia 81.\nA la Regió Sanitària de Girona n’hi ha vuit que estan en situació taronja, és a dir, presenten casos positius però el brot es considera controlat i es garanteix una correcta sectorització i aïllament d’espais de la residència, mentre que la setmana passada n'hi havia tres. D’altra banda, n’hi ha cinc de vermelles, això vol dir que tenen casos actius de covid19 hi ha aparició de nous casos i un brot en investigació. La setmana passada només n'hi havia una D'aquesta manera, n'hi ha un total de tretze que estan afectades. Per altra banda, n'hi ha 99 de verdes, és a dir, que estan lliures de covid-19. Cal tenir present que a finals de maig i principis de juny s'havia aconseguit que totes les residències fossin verdes.\nPel que fa a Catalunya, hi ha 783 residents que són casos confirmats de covid (un 1,4% del total). La gran majoria són asimptomàtics o tenen símptomes lleus de coronavirus. Tot i així, 63 persones estan hospitalitzades i n’hi ha 1 a la UCI. Respecte als professionals, 639 han donat positiu (1,4% del total), 4 han estat ingressats a l’hospital i 1 és a la UCI.\nAl llarg de la darrera setmana (del 18/07 al 24/07) hi ha hagut 30 defuncions de residents per covid-19.\nLa majoria, a geriàtrics\nSegons la tipologia del centre, a les residències de gent gran, hi ha 630 casos actius (1,3% dels residents) en 122 residències. Als centres per a persones amb discapacitat, hi ha 117 casos actius entre els residents (1,8% del total) en 23 residències. Als centres residencials de persones amb problemàtica social derivada de salut mental, hi ha 7 casos actius de residents (0,6% del total) en 4 residències.\nEl 96,5% de les persones que viuen en centres residencials estan vacunades en primera dosi i el 94,5% tenen la pauta completa. Pel que fa als treballadors i treballadores, un 89,8 han rebut la primera dosi i un 84%, la primera i la segona. La darrera setmana, del 18 al 24 de juliol, s’han fet 10.089 proves PCR i 2.652 tests d’antígens a les residències de Catalunya. Un 7,16% han resultat positives.


Publicat el 15 - maig - 2015\nUna festa esportiva entre el Poblenou i Sankt Pauli\nAhir es va celebrar un partit amistós entre l’Handbol Poblenou i la secció d’handbol de Sankt Pauli al Pavelló Nova Icària.\nAhir a la tarda es va celebrar un partit amistós entre l’Handbol Poblenou i la secció d’handbol de Sankt Pauli, organitzat pel Fan Club Sankt Pauli a Catalunya. El partit va acabar amb la victòria de l’equip local per 26 a 24.\nL’ambient del partit va ser una autèntica festa amb desenes d’aficionats gaudint d’un interessant i intens partit. Ara totes esperem el moment en que l’Handbol Poblenou faci el seu viatge a Hamburg per disputar un partit al barri de Sankt Pauli.\nQuè és el Sankt Pauli FanClub Catalunya?\nEl FC Sankt Pauli FanClub Catalunya neix com a Fanclub oficial la tardor del 2010, quan un grup de simpatitzants catalans del club alemany FC Sankt Pauli (història) varem decidir fer el pas i organitzar-nos seriosament per donar suport al Club i a l’equip i per difondre la idea de Club del St. Pauli a Catalunya. Ideals com l’antifeixisme, l’antiracisme, l’antisexisme, l’antihomofòbia i el rebuig al futbol modern són els que ens mouen a interpretar el món del futbol des d’una òptica diferent a l’habitual i que creiem més justa i vàlida. A més, com a tret específic, el Fanclub Catalunya incorpora en els seus estatuts la lluita per la llibertat del nostre país.\nDesapareix el primer equip de waterpolo del Poblenou →\nEl rugby poblenoví es torna a unir 5 anys després →\nGolejada del Júpiter contra l’Avià →\nEl Júpiter torna a perdre un partit a Tercera →


El govern espanyol inicia els “estudis previs” per reformar el finançament autonòmic\nL'executiu de Rajoy considera la reforma "necessària" per tal de fer front als "problemes suscitats" pel model actual\n2 min. Barcelona 10/01/2013 20:21\nEl mateix dia que s'ha fet pública la proposta de resolució d'aprovació de la Declaració de Sobirania que CiU i ERC portaran al Parlament de Catalunya, fonts de l'executiu central han anunciat que han posat la primera pedra d'una eventual reforma del model de finançament autonòmic. Segons aquestes fonts, l'executiu de Mariano Rajoy ha encarregat ja els "estudis preliminars" per a la reforma del finançament autonòmic amb la finalitat que el 2013 estigui, com a mínim, "plantejada la possible modificació" del model actualment en vigor.\nLa notícia de la posada en marxa dels "estudis previs" l'han fet pública fonts de la delegació espanyola que ha participat a Alger a la V Cimera hispanoalgeriana. Aquestes fonts s'han referit a aquesta pròxima modificació i han afirmat que cal treballar-la en profunditat aquest any perquè pugui aprovar-se en la recta final de l'actual legislatura. Des del govern central s'afirma que la reforma és "necessària" per tal de fer front als "problemes suscitats" pel model actual.\nL'eventual reforma del model de finançament ha estat damunt la taula des que Catalunya va proposar el pacte fiscal. En un primer moment, el PP va considerar que no calia reformar un sistema encara nou i que no havia tingut temps per desenvolupar-se. Posteriorment, es va reconèixer que el model tenia carències, però que en l'actual situació de crisi no es podia reformar.\nAmb tot, no només des de Catalunya, sinó també des de comunitats autonòmiques governades pel PP, s'ha demanat una revisió del model actual, pactat en època de Zapatero, que ara es considera injust. Des de les files del PP, una de les veus que més n'han reclamat la modificació ha estat la de la presidenta del PP català, Alicia Sánchez Camacho, que durant la passada campanya electoral va demanar una "millora" del sistema.\nLa reforma del model de finançament autonòmic va ser abordada en l'última Conferència de Presidents, que en la seva declaració final va recollir que el sistema s'avaluarà en els terminis "que marca la llei" i que s'estudiarà en el si del Consell de Política Fiscal i Financera.


Les agressions sexuals es van produir en un pis propietat de l'Església\ndijous, 3 d’octubre 2019 - 16:30h\nEl processat enviava imàtgens de les seues parts íntimes a un dels menors i li demanava que fera el mateix | València Diari\nLa Secció Segona de l'Audiència Provincial de Castelló jutjarà en març a un catequista acusat d'abusar sexualment de dos menors d'edat i d'exhibicionisme. Per això, s'enfronta a una petició de díhuit anys i sis mesos de presó i una multa de 5.740 euros.\nLa celebració del juí estava prevista per a este dijous encara que s'ha suspés a causa de l'absència justificada d'un dels testimonis, segons ha informat el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana. Per este motiu ha sigut assenyalat de nou per a les deu del matí del 9 de març de 2020.\nViolà a dos adolescents en un pis, propietat de l'església\nLa Fiscalia afirma, en l'escrit d'acusació provisional, que el catequista col·laborava amb una parròquia del partit judicial de Vila-real, tot i que no s'ha revelat la localitat concreta, segons informa 'Levante-EMV'. «Disposava de les claus d'un pis propietat d'esta església i, per tant, del Bisbat, a on es guardaven objectes religiosos», a on portava a dos adolescents per a, presumptament, violar-los, segons afirma el Ministeri Públic. A un d'ells, durant tres mesos —maig, juny i setembre de 2014—.\nEl fiscal afegix que el processat conegué, l'any 2014, a un xic de 15 anys «de personalitat submisa-inhibida, dependent i vergonyós, amb una maduresa psicològica poc desenvolupada». La Fiscalia també insistix en què l'adolescent es va deixar «impressionar pel caràcter manipulador del docent» i que el catequista li enviava missatges sexuals amb imàtgens de les seues parts íntimes a través de WhatsApp i li demanava al menor que fera el mateix.\nEl catequista també es va citar en setembre de l'any següent amb un altre adolescent, este de 14 anys, i abusà d'ell en el portal del mateix pis a on violà a l'altre menor durant tres mesos.\nUn musulmà li fa xantatge a un capellà després de gravar-lo fent-li una fel·lació en València\n"Mari Carmen, la dona que va decapitar el marit, repartia 'croquetes' als veïns" "Fa 300 quilòmetres per a una cita romàntica i l'acaben trobant mort"


Lleida - 23/07/2021 -\nAgroBank, la línia de negoci agrari de CaixaBank, aposta per l'especialització territorial amb l'objectiu d'impulsar l'activitat del sector a través d'una potent xarxa de professionals experts\nCaixaBank activa una línia de crèdit que té com a objectiu impulsar i dinamitzar el sector agroalimentari, modernitzant o instal·lant nous regs en les explotacions. Aquesta línia de finançament preveu uns avantatges per als regants en la gestió dels seus comptes, targetes, transferències i la millora de les condicions de finançament dels seus projectes. A més, preveu la possibilitat d'establir als préstecs carències adaptades al conreu que es vulgui establir en l'explotació.\nCarina Térmens, directora de negoci agrari de la direcció territorial Catalunya de CaixaBank ha reiterat el compromís de l'entitat financera, a través de la seva línia de negoci AgroBank, amb el sector agroalimentari tot destacant "la contribució de l'entitat per ajudar a la millora de la competitivitat d'aquest col·lectiu mitjançant el disseny de productes i serveis financers creats especialment per atendre les seves necessitats".\nPer la seva banda, Amadeu Ros, en representació de les comunitats de regants ha destacat "l'interès que per als regants tenen els productes financers en les condicions establertes en la mesura en què poden ajudar a potenciar l'activitat econòmica dels regants que acaba contribuint en el foment del dinamisme del territori".\nCaixaBank dona suport a l'Associació Catalana de Comunitats de Regants (ACATCOR) patrocinant les activitats de l'associació i oferint solucions financeres per les comunitats de regants associades.


Palafrugell organitza la primera «Gimcana Garoina Selfie» - Diari de Girona\nPalafrugell organitza la primera «Gimcana Garoina Selfie»\nddg. palafrugell 01.04.2021 | 00:40\nPalafrugell organitza la primera «Gimcana Garoina Selfie» Diari de Girona\nL'associació excursionista de Palafrugell ha organitzat la primera «Gimcana Garoina Selfie». L'activitat consisteix a trobar quinze indrets del municipi i fer-s'hi una fotografia. La gimcana es podrà començar a fer a partir d'avui i es tancarà el dia 18 d'abril.\nUn cop feta la inscripció, els participants rebran per WhatsApp les instruccions per fer la gimcana. Per comprovar que s'han localitzat els quinze llocs, els participants s'hi hauran de fer una fotografia -de la qual es valorarà l'originalitat- i enviar-la al WhatsApp indicat. El guanyador serà qui aconsegueixi localitzar tots els llocs, o qui aconsegueixi fer-ho en menys temps. Hi haurà premi per al primer i segon classificat, mentre que també es premiarà la selfie més original.


Cavall de Rodes: Melics.\nEscrit per Alex. en 23:09\nEl Vídeo és boníssim!! com m'agradava aquesta sèrie :-)) L'humor anglès és bo de veritat!!\nI les fotos són magnífiques, Alex... Si Dalí era un geni de la pintura, tu ets un geni de la fotografia que comparteixes amb nosaltres aquestes meravelles :-))\nBrutal el video!! Com ens poden fer pensar com ells volen depenent de l'enfocament que facin. Són uns cracks... o nosaltres massa maleables o tontos!\n24 de març de 2009 a les 8:55\nParroquians, les sèries angleses són totalment selenítiques, però, no hem d'oblidar mai les nostres Teresines... fidel radiografia del barri de Gràcia, del tarannà colectiu català i de "natros mateixos".\nAssumpta, a l'última foto, al fons de la vall, es pot veure Núria.\nJordi, anem nant-li'n fotent hipoteques i enquestes!\n24 de març de 2009 a les 9:26\nbon jorn, companys de l'anginesca!!!\nemotiu reencontre amb el "sí ministre" i encara més emotiu el rewind de la memòria vagarejant per sèries angleses ...\npotser la més matussera (però innovadora en el seu moment) va ser "benny hill" i els ja cèlebres collejotes rítmics que li fotia al petitó.\nd'altres, com "un hombre en casa" o "els roper" ironitzaven sobre la convivència quotidiana amb també molt salero\nperò, pel meu gust, el zènit de les sèries angleses va conquerir-se amb la mítica i inimitable "els joves" en la que un pis d'estudiants força peculiars es convertia en la perfecte cohabitació entre la música de madness o cliff richard i un humor, entre surrealista i groller, d'alt voltatge. la veu d'en vivien (ei tiuuu, tenim video?), els ocurrents diàlegs (estem avorrits/ doncs tius, podriem anar a la uni/ vivien, no estem tan malament), la cançó del doctor martins botas o els animalons de peluig que vivien a la nevera m'han idealitzat tan la sèrie que la conservo, baixada de l'emule, en la carpeta de "emblemàtics".\ncom emblemàtiques són, tot i que a vegades em perdi en comentaris extended-play fent bo allò de que l'arbre no deixa veure el bosc, les teves fotos i posts que, òbviament, estan a la carpeta emblemàtics que tinc al meu cor.\nostres i crustacis de tota mena! ara no puc veure el vídeo. m'hauré de quedar amb la intriga fins que arribi a casa...\nles fotos són impressionants, m’ha agafat fred i tot. brrr.\noh, "els joves", gran sèrie! crec que va inspirar força pisos d’estudiants.\nòscar, només dir-te, que comparteixo aquests, els teus pensaments, envers (tot i escrits en prosa) “els joves” i el “cavall de rodes”. però, ho has plasmat tan rebé que no goso dir res més.\nau, continuarem nant-li’n fotent i nant-li’n refotent.\n24 de març de 2009 a les 11:30\nÒscar, Cavaller Emule. Els saltironets d'en Benny, els quartos de bany emmoquetats dels Roper i les sempre Joves converses existencialistes, són entrades principals de l'Enciclopèdia Britànica.\nEls teus comentaris, com els de tots, són els arbres que sostenen aquest bosc!\n24 de març de 2009 a les 11:36\nl'enciclopèdia britànica, amb tots els respectes, es menja les ungles d'enveja contemplant la creació dia a dia, entrada a entrada, del costumari anginesc que rebifa safenes, angonals, marshalls, megapubilles, cavallers, descapotables, etc.\ni així, dia a dia, entrada a entrada, nant-li'n fotent ...\nJejeje jo us llegeixo i m'ho passo pipa :-)\nM'ha encantat aquesta exclamació de la Gemma "ostres i crustacis de tota mena!"\n24 de març de 2009 a les 19:20\nHaurieu de tenir un escut... Per què no dissenyeu un Escut del "Cor de l'Anginesca dels Cavallers i Dames de la Quatribarrada"?\nEn Jordi sap dibuixar, oi? jejeje\n24 de març de 2009 a les 19:27\nAi, les sèries angleses. Les meves preferies, per ordre ere:\n1) Hotel Falwty. Genial! Crec que només escriure aquest nom ja em comença a entrar aquell parlar del Manuel, aquella sordera del coronel que vivia a l'hotel i les canejades, postures, bots, salts, despotricacions varies, nant-li'n fotent als insults del Basil Fawlty (conegut com a Siñor Fawlty).\n2)Alló, Alló! (que no alló d'allà, sinó aló aló, en francès). Aquells alemanys, aquella resistència, aquell "ha aparcat el tunc a fora la porta", aquell René, i aquells aviadors amagats a les golfes.\n3) L'Arturo Fernández va fer alguna sèrie anglesa?\nP.D.: No goso posar-me a dibuixar. Sóc un desastre. Els homes encara els dibuixo amb una rodona (cap) i quatre pals (tronc i extremitats).\nCas de fer bandera, dibuixaria una safena ben gran i la forma de la bandera seria de bloc (amb anelles).\n24 de març de 2009 a les 20:31\nMegaPubilla, si el Cor de l'Anginesca fes una sèrie televisiva... trencaríem audiències. Monegal en deixaria constància. Nant-li'n fotríem shears selènics!\nMarshall, ni al mateix bosc de Sherwood a Gran Bretanya, es coneixen uns arbres com els vostres.\nDama Quatribarrada, quedes nomenada Salvadora Dalí en la confecció de l'Escut Anginesc en forma de punt de creu!\nJordiDescapotable, veig l'HohaveuvistTeam concentrat a l'Hotel Falwty, al René de coach i a l'Artur Fernandes com a cap de premsa.\njo pagaria per veure arturo fernández al pis dels joves dient-li xatins a vivien, mike l'enrotllat, neil i companyia.\n25 de març de 2009 a les 13:07\nTenim tants Títols acumulats tots plegats que ja no sé quants nomenaments he rebut jajajajaja això de "Dama Quatribarrada" suposo que va per mi per lo del punt de creu :-)))\nA veure, Jordi... una caricatura teva que tens posada al teu blog, no està feta per tu mateix?? noooooo?? sempre he pensat que tu eres l'artistaa!! jajaja\nAllí diu "Jo, jo mateix i les meves caricatures" :-)\n25 de març de 2009 a les 22:21\nNo l'he feta jo, me la van regalar. Si jo sapigués dibuixar d'aquesta manera, segurament no em dedicaria al món de la informàtica.\n25 de març de 2009 a les 22:48\nOstreeeees tot aquest temps m'has tingut enganyada!! jajaja\nI jo que vaig estar a punt de demanar-te que me'n dibuixesis una!! :-))\n26 de març de 2009 a les 0:31


Endavant (OSAN) - la Plana: Inauguració de la primera fase del Casal Popular de Castelló\nInauguració de la primera fase del Casal Popular de Castelló\nL’assemblea comarcal de la Plana d’Endavant (OSAN) participa activament al Casal Popular de Castelló, des d’on s'ha organitzat la inauguració de la primera fase de la remodelació de l'edifici del Centre Social Ocupat.\nTrobada en la primera fase!\n17:00 castell unflable i fira d’entitats\n18:00 actuació musical infantil de Trobadorets\n20:00 presentació del projecte del Casal Popular de Castelló\n22:00 monòleg “ByeByeFemenity” de Mage Arnal\nRonda Magdalena, 91 – Castelló de la Plana\nEl 16 de juliol del 2016 vam fer pública l’ocupació d’un edifici en desús al barri de la Guinea de Castelló de la Plana. El local és un antic taller i un habitatge adherit que fa dècades que romanen sense ús en mans del Banc Sabadell per mitjà de la seua immobiliària, Solvia i encaixat a la SAREB (Sociedad de Gestión de Activos Procedentes de la Reestructuración Bancaria), més coneguda com el «banco malo».\nPerquè per salvar a la banca, no va haver-hi prou amb el rescat bancari: milers de milions d’euros pagats amb els diners del poble, sinó que a més, sense consultar-nos i obeint les directrius de la Unió Europea, van haver d’inventar-se la SAREB per tal de netejar els actius financers i immobiliaris tòxics, fruit de l’especulació que tants beneficis els havia donat.\nAixí, l’Estat va col·laborar en comprar tot allò que els bancs ja no volien, doncs, la SAREB és una agència de gestió majoritàriament privada finançada amb diners púbics en un 45%. Açò és, que el 45% de les propietats de la SAREB són propietats públiques, del poble.\nA canvi l’Estat espanyol ens retalla l’educació, la sanitat, fins i tot retalla la nostra llibertat d’expressió… i contínua desnonant a les famílies que sí mereixen ser rescatades. Però ací estem, recuperant el que és nostre. I és que, com ja fa temps que ho venim dient, sols el poble salva al poble!\nDes de l’estiu passat hem treballat per restaurar l’edifici i habilitar-lo per a que esdevinga un punt de trobada dels moviments socials i les entitats veïnals del barri.\nPartint d’un projecte totalment autogestionat pretenem dotar-nos d’estructures imprescindibles com aquesta per avançar en la construcció de la unitat popular allunyada dels interessos polítics institucionals.\nLa restauració de l’immoble s’ha planificat per fases, passat un any, hem acabat amb el que hem considerat la primera fase, que inclou la primera planta, el terrat i la façana. Podreu trobar una gran sala d’actes amb projector, una completa cuina vegana i una oficina informatitzada, entre d’altres cambres.\nVos convidem a gaudir de la festa d’inauguració que tindrà lloc al mateix casal i al parc d’enfront, la plaça de les Illes Columbretes, i a conèixer el transformador projecte social que hem emprés i al que vos encoratgem a implicar-vos.\nInauguració de la primera fase del Casal Popular d...


Problemes del desconfinament | Ricard Urbistondo - somGranollers\nDijous, 30 de juliol de 2020 | 08:30h\nEn les darreres setmanes i dies -en escriure això estem a mitjans de la quarta setmana de Juliol- el fantasma d'un nou confinament comença a aflorar en l'aire. La por a no fer vacances o a la reclusió semblen passar per davant de la por a nous morts en les converses més quotidianes. Tenint en compte l'impacte de la pandèmia, rellegir quines són aquestes preocupacions ens pot donar eines per entendre què és el que ens està passant.\nDir que vivim en un sistema que se sustenta sobre el creixement no hauria de sorprendre a ningú, fins i tot una persona d'ideologia liberal hi estaria d'acord i ho veuria com un factor positiu. Per a mi, és una cosa de dubtós benefici per múltiples motius. El desconfinament a la fi no ha suposat res més que una cursa per a reactivar el nostre sistema productiu. Per la mena d'economia capitalista dels Països Catalans i de l'estat espanyol, que aquest sistema estigui tenint conseqüències nocives per al desconfinament no ens hauria de sorprendre i penso que seria bo parar més la mirada en aquest fet. Els possibles rebrots i la por a un nou confinament s'estan centrant en una crítica social força simple, que al meu entendre està amagant problemes estructurals.\nEn primer lloc, les persones estem fent servir un genèric per a criticar a allò que estem anomenant "la gent". En definitiva, la gent som tots, i en major o menor mesura tots en som responsables. Per tant crec que és un profund error considerar que aquest és el nostre mal, la irresponsabilitat de certes persones o grups socials, com hagin pogut ser els joves. Ens hem de preguntar que estava fent aquesta gent quan han passat aquestes situacions, no qui eren.\nEn segon lloc, aquesta visió de l'actualitat està amagant altres coses. És realment això el que està passant? Hi ha més gent a les platges que al metro per anar a treballar? Per què no parlem de les empreses càrnies com Guissona en què hi ha hagut un fort brot? Perquè és més senzill criminalitzar als joves que al nostre teixit productiu. Interessa més parlar de les conseqüències que de les causes.\nQuè és el que tots aquests grups socials estan fent quan assumeixen aquestes actituds de risc? Fan el que les dinàmiques de consum els hi diu que facin, el que el nostre sistema econòmic demana. Els brots i els riscos estan venint sempre donats per situacions en les quals el consum o la producció eren presents. Vivim en un sistema que ens està demanant córrer a passes gegants perquè és l'única manera què té per mantenir-se i això és el que ens està matant.\nQuè el capitalisme mata i és un sistema contrari als interessos de la vida fa temps què és d'una evidència irrefutable. El que la Covid-19 ha posat de manifest és que vivim en un sistema que ens evoca al fracàs més absolut, per a respondre aquesta crisi i a moltes altres més. Ens cal una altra manera d'organitzar les nostres vides. El capitalisme no canvia ni canviarà mai, no és una mena d'organització social, sinó un instrument d'una part de la societat per a defensar els seus interessos en contra de l'altra part. I els seus canvis són maneres de reconvertir-se per fer el mateix d'una altra manera. És per això què cap socialdemocràcia ni govern de progrés ens salvarà d'això. Perquè vivim en un sistema irreformable. Estem en una disjuntiva en la qual o acabem amb el sistema i amb els que el mantenen o aquest acabarà amb nosaltres. En definitiva, que en tot això, ens hi va la vida.


La Mancomunitat del Pla s'ha reunit amb el Servei de Protecció d'Espècies de la Conselleria de Medi Ambient per tractar el tema de les serps invasores. | Mancomunitat Pla de Mallorca\nla mancomunitat del pla sha reunit amb el servei de proteccio despecies de la conselleria\nLa Mancomunitat del Pla s'ha reunit amb el Servei de Protecció d'Espècies de la Conselleria de Medi Ambient per tractar el tema de les serps invasores.\nA la reunió, celebrada el 25 de Novembre a la seu de la Mancomunitat del Pla, han assistit per part de la Conselleria el director general d'Espais Naturals i Biodiversitat (Llorenç Mas), el gerent del COFIB (Lluís Parpal) i el cap del Servei de Protecció d'Espècies. I per part de la Mancomunitat representació dels municipis de Petra, Porreres, Montuïri, Ariany, Maria de la Salut, Sencelles, Santa Eugènia, Sineu i el gerent de la Mancomunitat.\nA la reunió s'ha exposat la problemàtica amb l'espècie invasora, sobretot en el referent als nuclis poblats, i quines mesures o línees de colaboració es poden establir entre les dues administracions. A estat una primera pressa de contacte per tal de poder establir unes línies bàsiques de col·laboració entre la Conselleria, la Mancomunitat i els municipis per tal de poder establir un pla de feina i actuacions conjunt pel seu control i posterior estudi.\nA part del Pla de control i actuacions que establiran els municipis juntament amb la Conselleria es realitzaran campanyes informatives als ciutadans i una sèrie de jornades formatives al personal dels ajuntaments per tal de conèixer i fer servir el protocol d'actuació per la captura i gestió d'un animal rèptil.


Sentit del nou cancell i mobiliari litúrgic per l’Ermita Mare de Déu de Bellvitge | Catalunya Religió\nPer Eloi Aran Sala. Dij, 30/07/2020\n- Fitxa tècnica al web de T113-Taller d'arquitectura\nVista interior 1935\nVista interior 1945 (aprox)\nVista interior 1977\nImatge virtual del cancell\nImatge virtual del presbiteri\nVista del cancell\nVista de mobiliari litúrgic\nVista actual del presbiteri\nL’inici del projecte rau en una iniciativa pastoral que incorpora la petita ermita en el diàleg del concepte de “santuari” a través dels diferents equipament que l’envolten: el santuari de l’ànima (la pròpia ermita), el santuari de la natura (el parc), el santuari del cos (el gimnàs), el santuari de la salut (equipaments hospitalaris), el santuari del viatger (l’hotel) o el santuari del consumidor (el centre comercial). L’ermita es vol oferir com un dels punts focals d’aquest “pelegrinatge quotidià” que realitza la gent que es desplaça pel barri de Bellvitge, alhora que és una aposta pastoral per fer present la comunitat local de l’església també en aquests altres equipaments de forma amable i alternativa.\nArran d’aquest projecte de sentit en el trànsit pels “no-llocs” dels santuaris contemporanis és quan apareix la necessitat de poder obrir l’espai de l’ermita més enllà dels horaris que poden oferir els voluntaris de l’Associació de Amigos de la ermita. Aquesta petició es concreta en la necessitat de dissenyar un cancell que ofereixi visibilitat al seu interior. De retruc, la incorporació d’aquest element, que ja havia existit fins a finals dels anys seixanta a mode de cor, comporta una nova redistribució de l’assemblea que comporta la reubicació interna de l’altar, un antic altar lateral que havia aparegut en la reconstrucció de la postguerra als anys cinquanta, i la creació d’un nou mobiliari litúrgic: seu, altar, ambó i peanya pel santíssim.\nReferent al nou cancell, s’opta per defugir de teatralismes i es proposa la construcció d’un cancell amb una estructura de pletines metàl·liques i fusta amb envidrament interior de volum similar a l’antic cancell. El volum perimetral del cancell queda revestit per lames de fusta fetes de rastrells verticals en aquelles parts on no hi ha obertures practicables. Les obertures practicables es situen al centre del cancell, amb doble porta de vidre, per una banda; i als laterals amb un full de vidre, per l’altra. Mentre els tiradors de les portes laterals són peces de fusta verticals, en el centre hi ha una composició cruciforme, denotant el caràcter eminentment religiós de l’espai (“Jo sóc la porta” Jn 10,9) i defugint de cancells vidriats propis d’entitats bancàries. També hi ha hagut intervencions en les instal·lacions lumíniques per tal de poder veure l’interior i el crucifix situat al mur de la dreta de l’ermita.\nReferent al mobiliari litúrgic, contràriament a la intervenció de caràcter discret del cancell, s’ha optat per dissenyar els mobles amb fusta lacada en blanc trencat. Aquesta opció es pren per tal de donar relleu a allò que significa l’espai com a espai sacre cristià, atès que el mobiliari litúrgic és el que determina que l’espai sigui pròpiament sacre i, alhora, són elements que apunten al Crist, que es dóna en el sacrifici eucarístic (altar), parla a través de les Escriptures (ambó) , presideix l’assemblea (seu) i roman en el pa consagrat (sagrari). Aquesta aposta cromàtica, que contrasta amb la pedra vista del conjunt, recorda que anteriorment tota l’ermita estava encalada en blanc i, alhora, dialoga amb el nínxol blanc del fons del presbiteri que serveix de marc a la imatge de la Mare de Déu de Bellvitge.\nEntrant ja en alguns detalls del disseny del mobiliari, l’altar té una forma cúbic, de 90 x 90 cm en total, és una referència escatològica (“del finals dels temps”, a allò que s’anomena popularment “el cel” o “esperança”) a la forma de la Ciutat Celest: “La ciutat és quadrada (...) la llargada, l'amplada i l'alçada són iguals.” Ap 21,16. El fet que sigui quadrat, facilita que la celebració pugui ser entesa des de la comensalitat dels assistents i no com una barrera rectangular entre el presbíter i els participants. A tal efecte, també s’ha modificat el recorregut de les instal·lacions per si, en un futur, atesa la petita dimensió de l’espai, es vol optar per posar-lo en una posició més central.\nTots els mobles contenen alhora frontals amb quadrats perforats. Qualsevol persona del barri identifica aquesta composició amb els blocs d’habitatge característics que es varen començar a construir a finals dels anys seixanta. Cada peça frontal conté tres quadrats daurats, de situació aleatòria, que fan referència a la presència de la comunitat cristiana al barri i a la citació bíblica “perquè on n'hi ha dos o tres de reunits en el meu nom, jo sóc allí enmig d'ells” (Mt 18,20). És una metàfora viva de la presència de Crist, tant en els sagraments com en la vida quotidiana de la comunitat cristiana del barri. Alhora, el quadrat daurat és una referència artística tant a les icones com al minimalisme de Kazimir Malevich.\nL’antic altar es reubica al fons de l’absis, als peus de la imatge de la Mare de Déu de Bellvitge, fent referència a la situació de l’altar previ a les reformes conciliars i com a base de la peanya que sosté el sagrari, en evident diàleg entre el sacrifici i la reserva eucarística. La peanya, en diàleg amb la seu, té la forma de petita cadira per tal de suggerir la presidència i presència real de Crist en l’espai. S’ha optat per aquesta disposició clàssica perquè la situació anterior del sagrari, en els mus laterals de l’absis, pràcticament no es veia des del cancell i no afavoria que fos entès com un focus d’orientació de la pregària del visitant.\nAra sols resta l’acceptació i el vot de confiança a la intervenció realitzada, amb el suport i vist-i-plau del departament de béns immoble si de l’acció litúrgica de l’Arquebisbat de Barcelona, per part d’una comunitat en procés de desconfinament.\nPatrimoni, Cultura i art, Jesuïtes


Una entrevista amb cua - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Una entrevista amb cua - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nUna entrevista amb cua\nEl Mundo és un diari espanyol que fa de l’anticatalanisme la seva principal línia editorial. És un pamflet d’ideologia ultradretana, capaç d’inventar-se escàndols, assenyalar polítics sense proves i treure informes falsos en plena campanya electoral. És un diari sense cap credibilitat social, dirigit per un home que es creu que mana més que el president del govern espanyol i que no pot dissimular el seu menyspreu absolut cap al periodisme i la deontologia professional. Malgrat tot, no ens enganyem, és un periòdic que ven cada dia més de 200.000 exemplars, és a dir, que déu n’hi do la gent que el llegeix a tot l’Estat. I sovint, a base de generar “escàndols”, arrosseguen la resta de diaris de la “caverna” madrilenya cap a les seves tesis xenòfobes i anticatalanes.\nFins aquí, res que no sapigueu. Doncs bé, divendres passat El Mundo publicava a quatre columnes i a portada una entrevista amb el president d’ERC, Oriol Junqueras, amb aquest titular provocatiu: “España perderá Cataluña, como perdió Cuba, Portugal y Holanda”. El periodista que l’entrevistava era Salvador Sostres, un personatge si més no peculiar de la nostra professió –què us he d’explicar-, rei de l’estirabot polític i de la grolleria sexual, expulsat repetidament de les pàgines d’opinió dels diaris catalans fins acabar a l’aixopluc del diari de Pedro Jota, on continua provant d’escandalitzar lectors amb els seus comentaris poca-soltes “de nen de casa bona”.\nCom era de preveure, l’entrevista de Junqueras a El Mundo ha portat cua. Ha indignat l’Espanya més ultramuntana –suposo que aquest va ser el motiu principal pel qual la van destacar tant a portada-, ha fet córrer centenars de comentaris a les xarxes socials –a favor i en contra- i ha causat també certa perplexitat en els àmbits independentistes. Alguns no acabem d’entendre com el líder republicà s’ha ficat a la gola del llop d’aquesta manera i ha respost de forma una mica fatxenda –a l’espanyola, diria jo- a certes preguntes, com ara quan diu que “tindrem Estat i assessorarem Espanya perquè no s’enfonsi”. D’altres, el que els ha irritat més és que permetés que l’entrevistador fos en Sostres.\nL’editor Ernest Folch, per exemple, ho expressava així en una piulada divendres a la tarda: “És molt trist que Oriol Junqueras es deixi entrevistar per algú que ha faltat al respecte a tanta gent”. Ben aviat, opinions favorables i contràries per a tots els gustos. N’hi ha qui creu que, quan es concedeix una entrevista a un mitjà, no es pot pas escollir l’entrevistador. “L’art de la política implica moltes coses i que Junqueras parli fora de Catalunya és molt bo”, opina una altra usuària de Twitter. En canvi, d’altres donen la raó a en Folch i diuen que els fa mal als ulls veure els noms de Sostres i Junqueras tant a prop un de l’altre. “Això no és un partit de futbol ni anar en iot. Cal no engreixar a gent antisocial”, contesta un d’ells, enfadat per la metàfora del “gol per sorpresa” o del “gol en la pròpia porteria”, que surt durant la discussió virtual.\nNo sé si al marge o precisament per la polèmica aixecada entre els seus lectors, l’edició digital d’El Mundo feia desaparèixer a mitja tarda de divendres qualsevol referència a l’entrevista publicada en portada pel mateix diari unes hores abans. Calia anar a l’hemeroteca del diari per acabar-la trobant, ben amagada i de pagament, però posant “Junqueras” al buscador intern no hi sortia. Era una mesura del tot estúpida, ja que l’entrevista sencera havia estat reproduïda per desenes d’altres diaris digitals. També havien eliminat una enquesta que hores abans preguntava als lectors si creien que Junqueras tenia raó en assegurar que Espanya perdria Catalunya. Guanyava el “no”, però el percentatge de “sís” era força alt, la qual cosa no devia agradar gens als responsables del diari.\nQuè havia passat en aquelles hores? S’hauria penedit Pedro Jota de la seva pretesa gosadia? Quina mena de pressions hauria rebut? Ell mateix deia en una tuit, contestant al també periodista conservador Herman Tertsch -força indignat pel que llegia a la portada d’El Mundo-, que ho havia fet per mostrar l’esperpent: “Es importante que sepamos lo que hay. Cuando leí pensé: ‘La mare de Deu, este tío está como las maracas de Machín’”, piulava Ramírez.\nNo sé si, en aquest article, us he parlat de periodisme o d’una altra cosa. Manipulació, guerra bruta, estratègies de desgast de l’enemic, fintes polítiques incomprensibles… no hi ha espai pel periodisme a la caverna espanyola: tot s’hi val per fer fracassar l’anhel del poble català, per evitar l’inevitable: que Catalunya acabi marxant i esdevenint un estat independent.\nEl Periódico se suma al periodisme de filtracions en la cobertura de Método 3\nLa desobediència civil no és notícia


Nit dels Músics Cassanencs\nSecció Sardanista de Martorell\nAvui, a les 10 del vespre, se celebra la 31a edició d'aquesta gran festa dins dels actes de la Festa Major.\nCada any se celebra a Cassà de la Selva la Nit dels Músics, una singular festa organitzada pels Amics de la Sardana dedicada a homenatjar els músics nascuts a aquesta vila de la comarca del Gironès, a aquells que hi resideixen o que formen part de les cobles cassanenques: la Selvamar i la Selvatana. Amb aquest motiu s'apleguen una munió d'instrumentistes que s'agrupen en una formació monumental per a interpretar una singular ballada de sardanes i fer una trobada amical, en la vigília de la festa major de Cassà.\nEnguany, farà 31 anys que se celebra aquesta Nit dels Músics, que dedicarà un emotiu record a Quim Carreras i Llach, músic cassanenc que fins al seu recent traspàs ha estat vinculat a La Principal de la Bisbal. Amb aquest motiu s'estrenarà la sardana 'Recordant en Quim' d'Enric Rigau i s'anuncia que tots els instrumentistes de La Principal s'afegiran a la monumental cobla dels músics cassanencs.\nLa Plaça de la Coma, centre neuràlgic de Cassà de la Selva, esdevé l'escenari d'aquesta simpàtica festa protagonitzada pels músics vinculats a aquesta població, no només els intèrprets, sinó també els compositors, ja que el programa de la festa està integrat per sardanes escrites pels autors nascuts o relacionats amb la vila i que culmina amb la tradicional interpretació de 'El sereno' de Josep Coll i Ligora.\nEl programa de la festa el trobareu aqui.


La policia irromp en un acte d’Anna Gabriel sobre el referèndum a Vitòria | VilaWeb\nEl jutjat del contenciós administratiu número 3 de Vitòria ha intentat prohibir un acte d’Anna Gabriel sobre l’1-O a Vitòria. Tanmateix, la conferència ha començat a dos quart de dotze perquè ningú ha notificat la decisió als organitzadors, el col·lectiu asCATasunera. L’acte es fa al centre cívic de propietat municipal d’Aldabe. La delegació del govern espanyol va demanar a la fiscalia i al jutjat de guàrdia que suspengués l’acte perquè atemptava contra la providència del TC sobre el referèndum del primer d’octubre.\nL’acte ha començat malgrat la prohibició, però al cap d’una estona agents de la policia han irromput en el local on es feia i l’han aturat enmig dels crits de protesta dels assistents. Vegeu-ne aquest vídeo:\nAcí podeu veure imatges de l’acte:\n— CUP #referèndumCAT (@cupnacional) September 15, 2017


Muntanyenc: Rateau oest\nPublicat per Gatsaule a 3:46 p. m.\nUn cim ben maco i que et deixa satisfet, fa anys el vaig fer a l'estiu i la rimaïa era prou problemàtica, el mes difícil de tota l'ascensió. Quines vistes a la Meige!\nFinalment n'he encertat un on ja hi has estat!! Realment és una muntanya molt interessant, i sembla que la travessa cap al cim veí també està molt bé, amb alguns llargs de IVº, i un retorn interessant pel corredor sud del coll... S'hi haurà de tornar!!


El Parlament debatrà un nou sistema electoral\nLa proposta de CSQP necessita els vots de Junts pel Sí, que s'oposen a canviar una norma que els beneficia\nEl Parlament crea el registre de lobis i fa públiques les agendes MANOLO GARCÍA\nBarcelonaEl Parlament discutirà, per primer cop, la modificació del sistema electoral, que es remunta a l'any 1979. La proposta de Catalunya Sí que es Pot (CSQP) va superar ahir l’esmena a la totalitat que havia presentat el PP. Els populars, que no tenien cap suport, van decidir a l’últim moment fer-se enrere, i la proposta va avançar el tràmit sense que es votés.\nEl Parlament ja ha discutit diverses vegades la modificació de la llei electoral (la competència és catalana però es vota amb una norma espanyola), això sí, sense tocar l’apartat que afecta el sistema electoral, que és el que provoca més tensió perquè alteraria la representativitat de les forces polítiques. L’actual sistema perjudica l’àrea de Barcelona perquè s’aplica una correcció del vot que vol evitar que les zones rurals no estiguin prou representades. Els partits que en surten més beneficiats són el PDECat i ERC, mentre que Ciutadans i la CUP són els que en surten més mal parats.\nLa diputada de CSQP Marta Ribas va recordar que la nova llei és una assignatura pendent. L’últim intent va ser en la legislatura passada. “La proposta d’aquest sistema és la millor per donar resposta als criteris de proporcionalitat i territorialitat”, va valorar Ribas.\nLa modificació que proposen els comuns defensa el criteri conegut com una persona, un vot i vol forçar els partits a haver de repartir els diputats en funció dels suports aconseguits a cada vegueria. La majoria de formacions parlamentàries es van mostrar ahir disposades a discutir una modificació a partir de la proposta de CSQP, que s’inspira en el model holandès, però aplicant-hi alguns canvis.\nJunts pel Sí, però, va deixar clar que s’hi oposa rotundament. I els seus vots són clau, ja que per modificar la llei electoral cal el suport de dues terceres parts de l’hemicicle. El portaveu adjunt de la coalició sobiranista, Roger Torrent, va criticar ahir que la proposta de CSQP “no assegura ni la proporcionalitat ni la territorialitat” i va afegir que no és moment d’abordar el tema: “Nosaltres som en una altra fase. Aquest debat que plantegen ens semblaria adequat en un context autonòmic. Però nosaltres ens situem ja en una situació postautonòmica. Volem fer la llei electoral de la República Catalana”. Torrent també va criticar que CSQP presentés el text sense haver-ne parlat amb Junts pel Sí, però Ribas li va recordar que això és exactament el que la formació del Govern està fent amb els pressupostos, que només negocia amb la CUP.\nEl diputat del PSC David Pérez va assenyalar que la seva formació ha perdut les eleccions en dues ocasions tot i que va aconseguir més vots. “Això passa en pocs països d’Europa”, va lamentar. Pérez va criticar l’argument de Junts pel Sí, i va assegurar: “Si ara no som capaços de fer una nova llei electoral, demà tampoc en serem capaços”.\nAnna Gabriel, de la CUP, va advertir de la dificultat de tenir un sistema que garanteixi la proporcionalitat i la representació territorial. Gabriel va pronosticar que, si no s’aplica cap correcció per vegueries, “els partits només faran campanya a Barcelona”. El diputat de Ciutadans Carlos Carrizosa va assegurar que “el Parlament seria molt diferent” si s’hagués aplicat el nou sistema. “El vot d’uns ciutadans val el doble que el d’uns altres”, va criticar. Un cop més el Parlament debatrà la llei electoral, però fins ara els intents han acabat en fracàs.\nLlei electoral Marta Ribas CSQP


L'activitat física i l'embaràs - Fisioteràpia Marta Seguí\n17 Abr L’activitat física i l’embaràs\nPosted at 10:01h in Blog, Embaràs, Sòl pèlvic\tby\tMarta Seguí 0 Comments\n“M’enamoro de la persona en què em converteix el moviment.”\nAprofitant que el passat divendres dia 6 d’abril era el dia Mundial de l’Activitat Física, he decidit que aquesta setmana us parlaré sobre la importància de l’activitat física durant la gestació.\nNo he parlat gaire sobre l’embaràs, malgrat que treballo amb dones embarassades. No us hem concretat mai exercicis específics (fins a l’última entrada), malgrat sempre diem que l’activitat física és important. Així que aquest cop ho fusionarem tot.\nPer què és important fer activitat física?\nAquesta pregunta per la que sembla tan òbvia la resposta, la podríem canviar per Per què, sabent que és tan important l’activitat física, en fem tan poca? Llavors la resposta seria una llista eterna d’excuses. Mai he sigut molt esportista i per això no he posat Per què és important l’esport?, sinó que parlo d’activitat física perquè crec que realment és el que el cos necessita i està a l’abast de tots i totes.\nAixí com va dir Moshé Feldenkrais “La vida es movimiento, sin movimiento la vida es impensable”. I quan et pares a analitzar la frase t’adones que té raó: la concepció, l’alimentació, l’aprenentatge, la set, el fred… tot ho fem a través del moviment.\nAnem a recórrer al passat per entendre aquest moviment: Si visualitzem la imatge que ens han venut dels nostres avantpassats, podem veure persones físicament atlètiques i fortes. Pensar en el seu dia a dia, que consistia en sortir a caçar i recol·lectar, ja és un determinant per a què fos així. Havien de ser àgils, flexibles, forts, resistents perquè s’hi jugaven la vida. Aquell ésser humà caçador-recol·lector tenia un 50% de múscul, actualment està al voltant només del 30%.\nHi ha estudis que demostren que la inactivitat física actual és la influencia d’algunes de les malalties modernes o l’augment de la predisposició genètica a sofrir-les, així com també la quarta causa de mort en el món. Una bona proporció muscular dóna tranquil·litat. L’activitat física dóna suport a tasques del sistema immunitari, de resolució de la inflamació, de control neuro-endocrí i de regulació de l’estrès. Si no hi ha moviment, el cos activa l’alarma.\nLlavors, si al cos li agrada tan, per què ens costa? Perquè abans ens movíem per necessitat i ara ja no existeix aquesta. Vivim tan en l’abundància, tan en les recompenses artificials que ens és impossible notar la satisfacció del moviment. Llavors, hem de recórrer al moviment cortical, és a dir, a moure’ns a través la decisió conscient i que fa que decaiguem fàcilment.\nEl cos, fisiològicament parlant, no entén perquè s’ha de moure si hi ha menjar al seu voltant, si les reserves energètiques estan plenes. Però, si tot i així aconseguim moure’ns a través de la decisió cortical, entra en un estat d’incomprensió quan els moviments no són fisiològics. Amb això vull dir que ens hem de moure amb una lògica pel cos, amb uns moviments que s’assimilin a accions quotidianes ja que així la recompensa serà major.\nI per què durant l’embaràs?\nEls beneficis generals de l’activitat física també s’apliquen durant l’embaràs. Però a més a més:\nRedueix els mals d’esquena.\nAjuda a mantenir una bona postura.\nAjuda a controlar el pes i a prevenir o controlar la diabetis gestacional o la preclàmpsia.\nPrepara físicament a la dona per afrontar el moment del naixement.\nFacilita la recuperació post-part.\nMillora les digestions i redueix l’estrenyiment\nÉs important, però s’han de tenir en compte les contraindicacions ja que no totes les dones gestants poden fer activitat física i assegurar-nos d’això amb un consentiment mèdic. Alguns exemples seria la incompetència cervical, l’hemorràgia genital, insuficiència cardíaca, la ruptura prematura de les membranes ovulars, entre algunes altres. Tot i així, també hem de tenir en compte que hi ha algunes senyals d’alarma que ens han de fer parar l’activitat física: mal de cap, bradicàrdia, sagnat o mareig.\nEl Col·legi Reial de Obstetres i Ginecòlegs (RCOG) va fer una guia oficial d’activitat física durant l’embaràs el gener del 2006 on determinava que:\nDurant l’embaràs s’hauria de motivar a les dones a realitzar exercici aeròbic i de força uns 30 minuts la majoria del dies, com a part d’un estil de vida saludable.\nL’exercici aeròbic ajuda a mantenir un bon nivell de condició física, no amb l’objectiu d’arribar a un nivell màxim o de competicions atlètiques.\nLes dones han d’elegir activitats que minimitzin el risc de perdre l’equilibri o de trauma fetal.\nIniciar exercicis del sòl pelvià immediatament després del part pot reduir el risc de sofrir incontinència urinària futura.\nL’exercici moderat no afecta a la lactància i no té impacte en el creixement fetal ni del nadó.\nTambé existeix un projecte anomenat Gestafit que investigen sobre l’activitat física en l’embaràs impulsat per la Universitat de Granada, la Junta d’Andalusia i els hospitals San Cecilio i el Materno (article).\nPer evitar possibles riscos en el cas de treballar amb dones embarassades, és important tenir en compte:\nEvitar les posicions boca-amunt, ja que, si l’estat ja és molt avençat, es comprimeix l’arteria aorta i poden sofrir marejos. Si es realitza algun exercicis en aquesta posició, evitar estar més de 3 minuts.\nEvitar les posicions boca-avall.\nEvitar les Valsaves, és a dir, mantenir l’aire a dins mentre es fa l’esforç físic.\nCondicionar l’entorn per a què no pugi més de 38ºC la temperatura corporal.\nNo realitzar moviments violents o d’impacte.\nEsquema d’una sessió i alguns exemples d’exercicis\nUna sessió sempre l’haurem d’estructurar d’una manera similar, i que no es diferencia tan del que faríem per sessions “normals”.\nEscalfament: exercicis que facilitin la mobilitat articular i una mica de treball aeròbic. Un exemple seria la classe d’embarassades de la plataforma Ejercicios Posturales de la Clara Nebot (https://ejerciciosposturales.com/sesi%C3%B3n/embarazadas/).\nPart principal: exercicis de força, tonificació i reeducació postural. En aquest cas us deixo una compte d’instagram que pengen vídeos molt interessants @pregnancyworkout\nFase final: exercicis respiratoris i relaxació.\nAixò sempre s’ha de fer sota la supervisió d’un fisioterapeuta o preparador físic especialitzats en aquest camp.\nPaleotraining – Ariam Fernandez & Carlos Pérez\nactividad física, activitat física, embaràs, exercici, moviment


Compra aquest producte i guanya 184 CoINNs / $ 2.02\nFree Aero Race 4 és un calçotet per a homes de la marca Castelli . El curtmetratge inclou el teixit Endurance Evolution que us proporciona el suport dels músculs. A més, inclou panells elàstics que afavoreixen la llibertat de moviments.\nA la part posterior inclou un teixit de malla que millora la ventilació, mantenint el tors lliure dels efectes de la transpiració. El disseny incorpora el Progetto bandana que proporciona confort. La banda Turn 3 a l’extrem de la cama manté la peça al seu lloc, proporcionant-li suport muscular.\nAquesta roba de ciclisme per carretera Castelli destaca per la seva capacitat d’absorbir la humitat. Els calçotets d' aquest home tenen una corretja de pit amb malla a l'esquena que afavoreix el pas de l'aire. Les corretges són planes per permetre-les i són més duradores. Disponible en diversos colors.\nCompra de manera totalment còmode i des de casa a la botiga online de ciclisme. Compra Castelli Free Aero Race 4 amb la garantia del preu més baix. No esperis més i troba al catàleg una àmplia selecció de material de ciclisme de la categoria de Roba home per completar la teva comanda. bikeinn t’ofereix un servei d’entrega ràpid i eficient.


L’IES Josep Iborra de Benissa ha obtingut el primer premi en la categoria Lego Sumo amb el seu robot ‘Wally-Markus’ que ha aconseguit imposar-se a la resta de dissenys presentats en la X edició de Repte Robot celebrat hui en el Museu de les Ciències. Per la seua banda, ‘Ingenio Kids’ han guanyat la prova Lego Missió a Mart, amb els millors temps en una simulació d’arreplega de mostres sobre la superfície marciana.\nEn la categoria Lliure, la prova de Sumo ha premiat a l’equip del IES Hermanos Amorós amb el seu robot ‘El Senyor de la nit’ mentres que el IES 1 Torrevieja ha resultat guanyador en la prova Missió a Mart amb el robot ‘Goliathus’.\nEn ‘Especial’ , prova de ball robòtic, la coreografia presentat per l’IES Germans Amorós de Villena amb el robot Larry Kapija ha obtingut el primer premi al considerar el jurat que s’ha ajustat millor al ritme de la música i per la seua originalitat.\nEn segon lloc d’Especial’, l’IES Pare Arques de Cocentaina amb ‘Els goriles socarrats’. El Col·legi Santa Ana de Llíria ha guanyat el concurs de ball en youtube a l’obtindre el nombre més gran de ‘m’agrades’.\nEls alumnes de 2.º Cicle de Primària i els alumnes de 3.er Cicle de Primària del Col.legi Palma de La Cañada, guanyadors de les prova ‘Reacció en cadena’, han creat els millors mecanismes per a aconseguir encistellar una pilota creant efectes concatenats.\nLa Universitat d’Alacant ha presentat en la zona de fira la demostració d’un braç robòtic realitzat amb Inescoop i CFZRobots. Ingenio Kids ha organitzat les finals ‘Constructors’ i ‘Programers’ per a escolars de 1r i 2n de Primària. L’Associació ByL Iniciatives Educativas ha posat en marxa durant tot el matí tallers de realitat augmentada i de programació robòtica.


Mestres i entitats socials denuncien la falta de dispositius perquè els nens que es confinen puguin seguir les classes\nEl Govern va prometre 300.000 unitats per aquest curs però encara no han arribat als alumnes ni als docents\nBarcelona 23 de d’octubre del 2020. Actualitzada 24 de d’octubre del 2020 a les 11:51\nEls que tenen ordinador a casa poden seguir les classes, però els que no desapareixen durant uns dies. Així és com els alumnes estan vivint el confinament escolar, segons els sindicats de mestres i les entitats socials. A l’estiu, el Govern va prometre 300.000 nous ordinadors per a aquest curs però la conselleria d’Educació reconeix que encara no han pogut entregar-los perquè el mercat internacional està «col·lapsat». «Les classes tanquen i nosaltres continuem esperant», es lamenten directors, sindicats de mestres i federacions d’ampes. Una vegada més, el virus torna a treure al descobert les esquerdes de la desigualtat social, ja agreujades durant el confinament més estricte.\nLes últimes dades donades per la Conselleria d’Educació xifren en 2.128 els grups escolars confinats, per tant prop de 40.500 alumnes estan en quarantena temporalment a casa seva esperant per poder tornar a classe. «Tenim un problema amb els ordinadors, no estan arribant, i les famílies que nosaltres atenem no tenen ni ordinador a casa ni internet», assenyala Pep Prats, representant de la comissió de centres socioeducatius de la Federació d’Entitats d’Atenció a la Infància i l’Adolescència (Fedaia).\n«Les famílies que nosaltres atenem als centres oberts no tenen ni ordinador a casa ni internet»\nComissió de centres socioeducatius de la Fedaia\nEls centres oberts atenen menors i famílies en situació d’exclusió per ajudar al recolzament educatiu, alimentari i parental dels menors. «Aquests nens ja van patir una apagada tecnològica escolar durant el confinament. Confiàvem que ara amb l’obertura de les escoles això no tornaria a passar, però els dispositius no arriben», diu Prats, que assenyala que moltes entitats tornen a recórrer a les donacions d’empreses tecnològiques per evitar una altra apagada tecnològica entre els menors més necessitats.\n«El problema seriós el tenim amb la connexió wifi. Hi ha instituts que tenen ordinadors de recanvi, però el que de veritat necessiten les famílies és internet», assenyala la presidenta de l’agrupació AXIA de directors de l’escola pública, Isabel Sánchez. «Nosaltres mirem d’estar al màxim en contacte amb els nens confinats, però sense els dispositius perquè tinguin xarxa no podem fer massa cosa. El Govern ens diu que esperem... i és el que estem fent», assumeix.\n«El problema seriós el tenim amb la connexió wifi, el que necessiten les famílies és accés a internet»\nPresidenta de l’agrupació AXIA de directors de l’escola pública\nDesconeixen les necessitats reals\nTambé comparteixen aquesta crítica les Associacions Federades de Famílies d’Alumnes de Catalunya (AFFAC). La portaveu de l’ens, Lidón Gasull, assenyala que una vegada més la bretxa social i la desigualtat està tornant a ser un llast per a centenars d’alumnes a Catalunya. «El Govern ha volgut apostar per la presencialitat, que ens sembla bé, però no estan implementant absolutament res perquè els alumnes puguin seguir les classes si s’han de confinar. Els centres fan el que poden amb tota la bona voluntat però ni s’han repartit ordinadors, ni tan sols s’ha fet un registre per saber on hi ha més necessitat», es queixa Gasull.\n«S’ha apostat per la presencialitat, però no es fa res perquè els alumnes segueixin la classe si s’han de confinar»\nPortaveu de les Associacions Federades de Famílies d’Alumnes de Catalunya\nUna crítica molt similar fa el sindicat USTEC de professors, l’organització majoritària a l’escola pública a Catalunya. «No estan arribant els ordinadors per als nens, ni tampoc per als professors», assenyala el portaveu Xavier Díez. «Quan hi ha un grup confinat, la conselleria no apareix, és el centre qui ho ha de gestionar tot. I aquí ens trobem que hi ha alumnes que no poden seguir les classes i la comunicació és escassa. El problema és que estan permetent que hi hagi alumnes que estiguin perdent curs, i és molt greu», assenyala.\nEl Govern reconeix que els ordinadors promesos encara no han arribat. «Vam fer la comanda al setembre, una vegada acabada la licitació durant els mesos d’estiu, però sabem que el mercat internacional està col·lapsat ja que molts països han optat per fer compres massives d’equipaments i connectivitat per al nou curs», afirma Mar Camacho, directora general d’innovació i cultura digital de la conselleria. «Hem mirat d’accelerar al màxim tot aquest procés i estem a les espera de rebre les primeres dotacions en les pròximes setmanes», afegeix.\nDemora de substituts\nNo obstant, l’analfabetisme digital no és l’únic problema a què s’enfronten les escoles amb la tornada a la normalitat. «Tenim un greu problema amb les substitucions dels mestres», clama Sánchez. Quan un professor emmalalteix o s’ha de confinar, els centres han d’esperar tres o fins i tot quatre dies per demanar un substitut, que de vegades renuncia a treballar per por. «Vam avisar que això passaria i no ha canviat res. Estem fent el que podem, però ara mateix la gestió del professorat és un caos absolut, i no podem seguir així», insisteix Sánchez, que torna a demanar que es puguin nomenar substituts un dia rere l’altre.


Discurs de #TaiwanNationalDay, Brussel·les - Reporter de la UE: UE Reporter\nEl següent discurs es va pronunciar a Brussel·les el dimecres 9 d'octubre a Brussel·les, amb motiu de la celebració del Dia Nacional de Taiwan, ROC, pel representant Harry Tseng.\n"Estic encantada de donar-vos la benvinguda una vegada més per celebrar el Dia Nacional de Taiwan. Aquesta és sempre una ocasió meravellosa per posar-se al dia amb vells amics, fer-ne de nous i celebrar junts no només la fundació de la República Xina a 1912, sinó també el país en què s’ha convertit Taiwan. També és una oportunitat per reflexionar sobre on ens comparem ara amb dotze mesos enrere.\n"L'any passat, us vaig deixar la imatge de Taiwan com a prova litmus per determinar la resiliència de les democràcies arreu del món. Vaig parlar de l’amenaça als valors i les llibertats de Taiwan i vaig demanar el suport dels nostres amics a la comunitat internacional.\n"Ara, mentre estem aquí a 2019, el missatge continua sense canviar, però la posició de Taiwan es fa cada cop més crítica.\n"Pocs mesos després de celebrar el Dia Nacional de l'any passat, el president xinès Xi Jinping va començar el nou any amb un discurs centrat en les relacions de la Xina amb Taiwan, l'anomenat" Missatge als compatriotes ", que es donava cada una de les dècades. .\n"Aquesta va ser la cinquena vegada que un president de la República Popular va pronunciar un discurs d'aquest tipus i va marcar el 40è aniversari de la primera declaració que va fer Xina a Taiwan a 1979. Es va preparar l’etapa perquè el senyor Xi exposés la seva visió sobre el futur de les relacions Taiwan-Xina.\n“Què vam aprendre sobre aquesta visió?\n"En primer lloc, vam saber que el president de la Xina, Xi, es va enganxar a aconseguir allò que ell considera una" reunificació "amb Taiwan. Va utilitzar la paraula per "unificar" en diverses formes 46 vegades durant la intervenció. És clar que s’ha convertit en una missió profundament personal per a ell.\n“En segon lloc, vam saber que té la intenció d’imposar i no negociar. El cap de l’Oficina d’Afers de Taiwan, tradicionalment assegut a l’escenari com a símbol de cooperació entre les dues parts, estava assegut entre una gran audiència: una indicació que els dies de la diplomàcia cooperativa estan deixant pas a la impaciència unilateral. Molts van remarcar que el senyor Xi es va negar rotundament a descartar l'ús de la força militar per recuperar Taiwan. I se’ns va recordar una vegada més la manera com Xina defineix els termes de qualsevol futura cooperació: el famós “un país, dos sistemes”.\n“Permeteu-me elaborar. Els líders xinesos van desenvolupar el concepte de "un país, dos sistemes" a principis de la 1980s com a model perquè Taiwan passés a estar sota el govern de Beijing. La promesa era que la vida continuaria amb normalitat, just sota una bandera diferent, una bandera PRC.\n"Podem pensar a Hong Kong com una prova per a" un país, dos sistemes ". Quan el territori es va lliurar a la Xina a 1997, Beijing va utilitzar aquest marc juntament amb una promesa que no s'entristiria amb la forma de vida que va gaudir la gent de Hong Kong durant 50 anys. Va ser una promesa escrita a la Declaració conjunta sino-britànica 1984 i a la Llei bàsica de Hong Kong.\n"Qualsevol que hagi seguit les notícies durant els últims mesos sabia que aquesta promesa s'ha mostrat vacil·la. Una nova factura d’extradició és només l’última de la llarga llista d’instruccions sobre les llibertats de Hong Kong. Com veiem a partir d’aquestes increïbles imatges de carrers plens de manifestants, la gent de Hong Kong s’ha plantat en els milions per mostrar solidaritat davant l’autoritarisme.\n"Mentre la policia de Hong Kong, recolzada per la Xina, va dur a terme una repressió a mà forta, la gent de Hong Kong no va caure. Van continuar setmana rere setmana fins a centenars de milers de parcs, carrers, estacions de metro i aeroports; i inspirat en la cadena humana de la "via bàltica" a 1993, es va formar un "Hong Kong Way" el 23rd d'agost, amb gent mà a mà per tota l'illa, una visió que va atordir i tocar el cor del món. .\n"Si Hong Kong és una lliçó per aprendre, no és difícil entendre per què els taiwanesos rebutgen completament aquest model de" un país, dos sistemes ". No és difícil entendre tampoc per què el discurs de l'Any Nou del senyor Xi, la situació a Hong Kong, les diverses maneres en què la Xina s'està meditant amb Taiwan a través de notícies falses, desinformació i intimidació, són tot un motiu de preocupacions.\n“Però per a algunes persones, la pregunta pot ser: per què molestar? Per què ens preocupem per aquesta nació insular relativament petita, a milers de quilòmetres?\n"Bé, podria parlar dels èxits econòmics de Taiwan, el PIB 22ndè més gran del món segons l'FMI, el 13th més competitiu del món segons l'IMD, i que ostenta la 5th més gran reserva mundial de divises. O podria parlar de la seva innovació, de la seva capacitat de fabricació, de les seves aportacions a l’experiència medial del món, etc.\n“Però la resposta senzilla és aquesta: perquè Taiwan val la pena protegir. Val la pena protegir-lo per als milions de milions de persones 23 més les persones que el truquen a casa. Val la pena protegir-se per les seves llibertats i la democràcia tan guanyades. Val la pena protegir com a prova que és possible passar per la foscor d’un passat autoritari, reflexionar i convertir-se en una autèntica democràcia.\n"En un discurs recent a la Universitat de Columbia, el president Tsai Ing-wen va subratllar els perills que presenta Taiwan. Va parlar de fins a quin punt s'ha desenvolupat Taiwan, dels valors progressius que alguns van dir que mai podrien arrelar-se a Àsia Oriental, però que avui han portat a les seves pròpies eleccions com a primera presidenta de Taiwan, d'un país que ara és el primer a Àsia ha legalitzat el matrimoni entre el mateix sexe.\n"Són els valors progressius de Taiwan que ens permeten treballar de manera eficaç i cordial amb la Unió Europea, en àmbits que van des del comerç i la tecnologia fins al medi ambient i els drets humans. I esperem una cooperació encara més fructífera durant els pròxims mesos.\n"Tal com va assenyalar el nostre president Tsai en el seu discurs, les nacions democràtiques són les més fortes quan es reuneixen. Perdre Taiwan seria perdre un vincle crucial a la cadena.\n"Permetin-me acabar el discurs on vaig començar. Crec que esteu d’acord que vivim temps estranys. A molts llocs del món, la gent està donant l'esquena a l'empatia i es converteix en una política d'odi i discriminació; recórrer a líders forts, on "fort" és una característica tan carismàtica, manipulativa o autoritària; recórrer a una mentalitat “nosaltres” versus “ells”, cosa que ens disminueix a tots.\n"En aquests temps, és més important que mai que defensem i defensem els valors bàsics de la democràcia, l'estat de dret, la llibertat de premsa, el dret de reunió, les llibertats religioses", continua la llista. Són valors que Taiwan ha treballat increïblement per fomentar. Es tracta de valors directament amenaçats.\n"Així que us demano una vegada més que utilitzeu la veu que pugueu parlar per Taiwan. S’han de valorar i defensar les llibertats de Taiwan, la seva democràcia, la seva forma de vida i la seva sobirania. El nostre futur, el futur de la democràcia liberal en general, pot dependre d'ella.\n“Però deixeu-me acabar amb una nota més feliç. Taiwan està molt orgullós i molt d’agrair. Una bona part és gràcies al suport que hem rebut durant els anys, fins i tot d’alguns de vosaltres que esteu aquí. Gràcies per això, i gràcies a tots per estar aquesta nit amb nosaltres. Estem encantats de poder compartir aquestes celebracions del Dia Nacional amb nosaltres i us desitjo tots els èxits de cara al futur.\n"Si us plau, alça les ulleres i uneix-me a mi en una brindada amistat de durada entre Taiwan, la UE i Bèlgica!"\netiquetes: eu, destacat, -Imatge completa, Taipei, Taiwan\ncategoria: Una primera pàgina, Bèlgica, EU, Taiwan\n" El festival de còctels de #Clinclowns arriba a #Belgium\n#Poland - "Només la Plataforma Obywatelska i la PSL poden assegurar que Polònia recuperi el seu lloc a la UE" »


El Servei de Patrimoni Històric del Consell Insular de Menorca ha detectat diverses actuacions il·legals a jaciments arqueològics de l'illa\nDurant les darreres setmanes, el Servei de Patrimoni Històric del Consell Insular de Menorca ha detectat diverses actuacions il·legals a jaciments arqueològics de l'illa.\nPer una banda, s'ha detectat l'activitat d'un espoliador a un hipogeu del barranc de Sant Bartomeu (Alaior), que ha remogut sediment de l'interior de la cavitat, desplaçant les restes dels enterraments prehistòrics.\nTambé s'ha detectat un forat d'espoli en una naveta d'habitació a Bellver Nou, al mateix municipi.\nPer altra banda, al jaciment talaiòtic de Cornia Nou, algú va tombar la part de dalt de dues columnes de l'interior de l'edifici adossat al sud del talaiot més gran del poblat, que va ser excavat i restaurat entre el 2008 i el 2011.\nEls espolis de jaciments arqueològics constitueixen un delicte, i impliquen una pèrdua irreparable d'informació arqueològica. No només suposen la sostracció, per part de particulars, de peces que són patrimoni de tots els menorquins, sinó que també es destrueixen les evidències que serveixen als arqueòlegs per reconstruir el nostre passat.\nAquestes actuacions il·legals s'han conegut gràcies a la tasca dels vigilants del Servei de Patrimoni Històric del Consell i a la col·laboració ciutadana. Els fets han estat ja denunciats al SEPRONA (Servicio de Protección de la Naturaleza de la Guardia Civil) i s'han pres les mesures per augmentar la vigilància dels llocs afectats. El Servei de Patrimoni es farà càrrec del cost de la reposició de les columnes tombades a Cornia Nou, actuació que tindrà lloc durant les pròximes setmanes.\nDurant els darrers anys, des del Consell Insular de Menorca s'ha fet un gran esforç per donar a conèixer a la ciutadania la importància de protegir els jaciments arqueològics. En aquest sentit, s'ha observat una creixent conscienciació i interès per la conservació d'aquest tipus de béns, que constitueixen un patrimoni compartit per tots els menorquins. Tot i així, actuacions com les que s'han documentat aquests dies demostren que s'ha de continuar treballant en aquest sentit.


Holiday home Lyngvejen B- 2822 Ringkobing Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Lyngvejen B- 2822\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Lyngvejen B- 2822 està situat idealment a Klegod; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday home Lyngvejen B- 2822, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com sauna. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday home Lyngvejen B- 2822 no troba competidors en cap categoria.