Orígens 2020 | Terres de l'Ebre\nDes de dimecres, 7 octubre, 2020 - 09:45 fins a dijous, 12 novembre, 2020 - 00:00\nSant Carles de la Ràpita ha organitzat algunes activitats al llarg des mesos d'octubre i novembre amb l'esperit de celebrar una nova edició d'Orígens.\nEn homenatge als orígens rapitencs, el grafiter, Roc Blackblock, pinta dos murals que visibilitzen el paper de les dones vinculades al món de la mar i de la pagesia, el qual sempre s’ha mantingut a l’ombra del treball dels homes.\nRelacionat amb els murals, el 8 d’octubre s’obre el termini per a participar en un concurs d’Instagram. El concurs consisteix a publicar una foto amb el vestit d’Orígens als murals del barri del Xicago amb el hastag #viulosorigens2020.\nA banda, la Unió de Comerç Rapitenc també organitza un concurs virtual d’aparadors d’Orígens, que començarà el 6 d’octubre.\nEl 10 d’octubre a les 18.00h tindrà lloc, a la Plaça Agustí Vizcarro, la presentació del llibre “La veu i el vers” amb un text de Miquel Reverté. L’acte comptarà amb una demostració de cant tradicional a càrrec d’Arturo Gaya i les alumnes del curs de cant tradicional. El mateix dissabte a les 20:00h, es podrà gaudir del concert “Els orígens de la música” a càrrec la banda de l’Agrupació Musical Rapitenca a l’Auditori Sixto Mir.\nRomandran obertes, fins al 20 d’octubre, les inscripcions al curs “Descobreix les teues arrels” que durà a terme Àngel Pasqual Peña; al “Curs d’introducció al remendar” que impartirà Juanito Cartes i al “Curs d’entolladures”, també a càrrec de Juanito Cartes.\nCal tenir en compte els actes que requereixen inscripció prèvia o compra d’entrades.\nData: del 6 d'octubre al 12 de novembre\nLloc: Sant Carles de la Ràpita\n+info: Facebook Orígens - web Orígens - www.larapita.cat\nOrigens, Sant Carles de la Ràpita, festes de recreació històrica, Montsià, cultura\nDes de 19/06/2022 - 10:00 fins a 25/06/2022 - 10:00\nDescoberta de la natura\nFesta de la Plantada a Amposta\nDes de 04/06/2022 - 16:00 fins a 25/06/2022 - 16:00\nEl silenci de l'Ebre -Experiència\nDes de 11/06/2022 - 16:30 fins a 25/06/2022 - 16:30\nRacons del Delta\nConcert commemoratiu 175 anys de la Banda Municipal de música d'Alcanar


COPIB - Implantació del sistema telemàtic per a la inscripció a les activitats formatives del COPIB\nImplantació del sistema telemàtic per a la inscripció a les activitats formatives del COPIB\nEl COPIB, en el seu constant afany per millorar els serveis col·legials, posarà en marxa el sistema telemàtic per a la inscripció a les activitats formatives que tenguin lloc a partir de gener de 2012 amb la finalitat d’agilitzar el procés d’inscripció.\nPer tant, el procés que se seguirà per a la inscripció a partir d’aleshores serà el següent:\n1.- Realitzar l’ingrés bancari a La Caixa, oficina 0364, al compte corrent 2100/0364/95/0200146646.\n2.- Enviar al COPIB el formulari d’inscripció (http://www.copib.es/asp/full/full.asp). En cas de no adjuntar justificant d’ingrés en el formulari d’inscripció, remetre còpia a formaciocopib@cop.es o al fax 971 29 19 12.\n3.- Les places seran assignades una vegada remès el formulari al COPIB.\nEsperam que aquesta iniciativa redundi en benefici de tots/es els/les col·legiats/des i que simplifiqui el procés d'inscripció.


Silva, contundent: "El poder judicial és un instrument fonamental d'opressió"\nBarcelona. Diumenge, 9 de febrer de 2020. 16:13\nActualitzat Diumenge, 9 de febrer de 2020. 16:13\nL'advocat, escriptor i exmagistrat Elpidio Silva ha definit, des de la seva experiència, el sistema judicial espanyol. Convidat a Barcelona per la Plataforma Gràcia per la Llibertat, Silva sobre qui recauen 17 anys d'inhabilitació com a jutge pel cas Blesa on va dictar presó per l'exbanquer, ha reivindicat el dret a decidir com un instrument democràtic fonamental: "És un dret inscrit en el naixement de la democràcia i data del 1215 a Gran Bretanya on el poble va crear una comissió de resistència per fer front al poder del tirà". Silva retrocedeix vuit segles enrere per lligar la creació de la carta Habeas Corpus per entendre els drets fonamentals d'una persona davant la justícia.\nL'exmagistrat explica que el poder judicial espanyol no ha patit aquesta evolució i "s'utilitza com un instrument fonamental d'opressió dins un estat que genera permanentment una informació pervertida". I en aquest context, desmarca "el poble català i basc que no tenen res a veure amb un règim monàrquic autoritari" i es mostra convençut que no existiria "si no hi hagués un control ferm des de Madrid". En l'origen del que el magistrat considera que és una opressió, situa el "règim del 78 que ha mutat en el poder judicial". Per tot plegat, subratlla que "els drets no valen res, la persona no val res" i conclou "un poble són els seus drets".\nSobre la definició d'Espanya també fa un retrat molt crític. D'entrada perquè titlla l'estat de "mafiós" on s'acaba "a presó de forma subversiva". Una reflexió que va provocar els aplaudiments dels qui l'escoltaven atents des del barri de Gràcia. Silva està convençut que "és difícil trobar un estat més oprimit que l'espanyol en aquests moments" i per això justifica que a la resta d'Europa, com Alemanya o Bèlgica, no els entengui ningú. Sobre el conjunt de la ciutadania també creu que "si hi haguessin unes eleccions lliures, la majoria votaria un règim autoritari".\n... los pueden meter en prisión...de la manera más subversiva... Estoy llamando subversiva a la cúpula del poder judicial!... @elpidiojsilva ahir a la Plaça (minut 20 del vídeo)\nCrònica i vídeo sencer de l’acte a:https://t.co/sE1wzGFDCe\nVia @GraciaxINDP pic.twitter.com/TwgckOKz5X\nPer acabar fa una crida a no utilitzar el terme fugats per aquells qui van decidir marxar i evitar la presó: "Fugats de què? Tu [a l'estat espanyol] estàs utilitzant una disfressa, una toga que t'hauria de fer vergonya portar-la". I sentencia: "Els jutges es mouen per la llei d'aplastar, tritura a aquell que no és de part seva". La seva intervenció va acabar amb crits de "Visca Catalunya Lliure". Pots recuperar tota la seva intervenció en aquest vídeo a partir del minut 8:\nAUDIÈNCIA NACIONAL Les casualitats del règim, segons Elpidio José Silva El Nacional\nJudici al procés Elpidio Silva sobre la justícia espanyola: "És autoritària i en absolut independent" El Nacional / ACN\nJUDICI AL PROCÉS Elpidio Silva, sobre el judici: "Sembla justícia franquista" El Nacional


Apartments Florence Jacopo Florència Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nApartament de Tres Habitacions amb Balcó - Bany\nAl visitar Florència, vosté es sentirà com a casa a Apartments Florence Ponte Vecchio Guelfo, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Florence Ponte Vecchio Guelfo ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, estació d'Ipod, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartments Florence Ponte Vecchio Guelfo.\nCal que informeu el Apartments Florence Jacopo de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nDescompte a Apartments Florence Jacopo


Dites de la primavera ⋆ Socpetit.cat\nPer la primavera, res no és com era. La Primavera, la sang altera i moltes més dites i proverbis sobre la primavera que ja ha començat!\nLa primavera porta flors, dites i calor. Si no la veus, ets de color marró.\nAl llit, tot l’any és primavera.\nSi trona per la Mare de Déu de Març, la primavera és freda.\nTres de cada deu catalans anirien a viure a un municipi més petit si se'ls oferís teletreballar


Consultors Solidaris: 15 anys acompanyant les entitats socials : ESADE Alumni Magazine\nConsultors Solidaris: 15 anys acompanyant les entitats socials\nOctober 8, 2020 3:35 pm\nSuma-t’hi ara, quan més ho necessiten\nCloenda online de la XIV edició de Consultors Solidaris, a la qual es van sumar 100 voluntaris antics alumnes d’Esade\nLa contribució de la comunitat Esade Alumni és més necessària que mai\nT’agradaria col·laborar en la creació d’una societat més justa i un món més sostenible? El Programa Consultors Solidaris d’Esade Alumni Social és un projecte que té com a objectiu sensibilitzar els antics alumnes i la comunitat Esade en general sobre les diferents problemàtiques socials del món en què vivim.\nPere Carbó (DAF 88) és voluntari en el programa Consultors Solidaris des de fa 4 anys, una tasca que compagina amb la col·laboració amb dues organitzacions del sector social.\nPer a ell participar a Esade Alumni Social l’ha enriquit com a persona i com a professional: «M’ha permès conèixer més de prop indesitjades realitats socials greus que es donen, no només a països llunyans, sinó també al nostre voltant. També m’ha permès conèixer entitats i persones extraordinàries que, amb molt pocs mitjans, encoratjades per la seva convicció, el seu compromís i la seva força, treballen de valent per fer front a aquestes situacions i per millorar les vides de les persones més desfavorides. Per a mi totes aquestes persones són d’admirar. Són herois i heroïnes anònims. També m’ha permès conèixer companys d’Esade d’altres promocions i compartir-hi hores de treball en equip de les quals m’emporto valuosos aprenentatges».\nEl Pere considera que hi ha molta feina per fer i, més enllà d’uns pressupostos més malament o més ben dotats, cal el compromís i la voluntat política dels països per fer front a la situació actual. «Hi ha moltes entitats i moltes persones, compromeses al màxim amb aquesta dura realitat i que fan una feina extraordinària», comenta. Per a ell, unes petites accions poden canviar les vides de moltes persones. «Tots podem sumar, amb aportacions, amb treball, amb voluntariat, compartint… i tot el que sumem farà que la vida d’altres millori i això és molt gratificant».\nTots podem aportar\nPer a Anna Pellicer (BBA 19), la seva participació com a consultora solidària ha estat una experiència valuosa: «No ha estat només una masterclass en tota regla, sinó que els meus companys s’han convertit en una gran referència de lideratge compromès amb el seu entorn. Les persones amb les quals he tingut la sort de col·laborar durant aquesta edició, tant d’alumni com de L’Esquitx m’han fet sentir afortunada. El meu equip va estar molt cohesionat, especialment durant els mesos estranys del confinament, i penso que per a les organitzacions també va ser important sentir-se acompanyades», ens explica.\nAquesta experiència li ha permès conèixer una Barcelona i un teixit d’organitzacions que sovint queden amagats darrere del ritme frenètic del dia a dia, però que és essencial per a la ciutat. «El que més m’ha impressionat és el compromís amb el propòsit de les entitats tot i els obstacles. El sector social està entrenat per treballar en entorns complexos, és resilient i té eines per reinventar-se», afegeix.\nEn l’actualitat continua col·laborant amb el sector social a la seva feina i també forma part de Global Shapers, una xarxa internacional de joves que té com a objectiu impulsar projectes d’impacte relacionats amb l’agenda del WEF. «Per a mi és important no distanciar-se de la realitat social i trobar una manera natural de contribuir-hi amb el que puguem aportar. Seria interessant potenciar el contacte amb les associacions i clubs d’estudiants de la Universitat. Hi ha molts estudiants amb ànima social i ganes de posar projectes en marxa. Que no s’ho perdi ningú en graduar-se!».\nEl programa s’articula a través de grups d’antics alumnes que aporten la seva experiència i els seus coneixements a una entitat social que requereix aquest suport professional extern en àrees de gestió com ara estratègia, comunicació, recursos humans… A causa de la situació que estem vivint, hem afegit noves categories de consultoria adequades a la realitat actual, com són el replantejament d’equips o la seva reorganització interna per maximitzar-ne l’eficiència en els seus serveis socials o les revisions de mix de finançament que contribueixin a la sostenibilitat d’aquestes valuoses entitats.\nMés de 2000 alumni ja han format part de Consultors Solidaris, coneix la seva experiència!\nObrim convocatòria de l'edició XV de Consultors Solidaris\nEl principal objectiu del projecte és proporcionar instruments útils a aquells antics alumnes que desitgen participar activament en la construcció d'una societat més justa. Per això, proposem la participació directa en el tercer sector (ONG i entitats socials) a través de voluntariats de coneixement, que proporcionen una experiència única a més d'aprenentatges sobre consultoria, innovació social i tendències de futur en sostenibilitat, que podràs aplicar a la teva empresa.\nFormaràs part d'un moviment que vol promoure el canvi cap a un món millor i al mateix temps sentiràs la satisfacció d'aportar als que més ho necessiten.\nVols saber tot el que fa Esade Alumni Social?\nApunta't (afanya't, les places són limitades!)\nInscriu-te a Consultors Solidaris\nSi ets una ONG interessada a rebre els nostres serveis\nConsultors solidaris de València en el lliurament del projecte a l'ONG Asindown


Étricourt-Manancourt - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n50° 02′ 04″ N, 2° 59′ 07″ E / 50.0344°N,2.9853°E / 50.0344; 2.9853Coord.: 50° 02′ 04″ N, 2° 59′ 07″ E / 50.0344°N,2.9853°E / 50.0344; 2.9853\nÉtricourt-Manancourt és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 466 habitants.\nEl 2007 la població de fet d'Étricourt-Manancourt era de 466 persones. Hi havia 181 famílies de les quals 41 eren unipersonals (15 homes vivint sols i 26 dones vivint soles), 70 parelles sense fills, 52 parelles amb fills i 18 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 228 habitatges, 186 eren l'habitatge principal de la família, 18 eren segones residències i 24 estaven desocupats. 226 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 186 habitatges principals, 160 estaven ocupats pels seus propietaris, 16 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 10 estaven cedits a títol gratuït; 6 tenien dues cambres, 29 en tenien tres, 50 en tenien quatre i 102 en tenien cinc o més. 140 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 75 habitatges hi havia un automòbil i a 83 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Étricourt-Manancourt el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 303 persones, 213 eren actives i 90 eren inactives. De les 213 persones actives 182 estaven ocupades (105 homes i 77 dones) i 31 estaven aturades (15 homes i 16 dones). De les 90 persones inactives 45 estaven jubilades, 20 estaven estudiant i 25 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Étricourt-Manancourt hi havia 192 unitats fiscals que integraven 474 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.566 €.\nDels 16 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 3 d'empreses de construcció, 5 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 3 d'empreses de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa d'informació i comunicació, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.\nDels 7 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina de correu, 1 taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 autoescola, 1 guixaire pintor, 1 lampisteria, 1 electricista i 1 restaurant.\nL'any 2000 a Étricourt-Manancourt hi havia 14 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 469 hectàrees.\nÉquancourt (2,3 km)\nLéchelle (2,7 km)\nMesnil-en-Arrouaise (3,1 km)\nBus (3,7 km)\nNurlu (4,0 km)\nFins (4,1 km)\nNeuville-Bourjonval (4,7 km)\nSorel (4,8 km)\nMoislains (5,2 km)\nSailly-Saillisel (5,3 km)\nBertincourt (5,7 km)\nRuyaulcourt (5,8 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Étricourt-Manancourt\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques d'Étricourt-Manancourt a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades d'Étricourt-Manancourt a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Étricourt-Manancourt&oldid=30371577»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 juny 2022 a les 11:26.


El fabulador que pretenia ser periodista | Producción UMH Grupo 26\nPublicado: 21 diciembre, 2010 de Grupo 26 en Javier Ivanyez\nPR7221210/ JAVI IVÀNYEZ Tothom és conscient de l’angoixa que despren un full en blanc. Des del procés de realització d’un treball d’institut fins a la creació d’una novel·la, l’inici de la redacció sempre és costós. I més quan s’intenta d’estacar entre milions de publicacions i articles. Però quan es tracta d’una revista o periòdic, en la que els seus continguts son periodístics, la creació és molt diferent. Ha de ser real. Aquesta realitat ha d’estar contrastada i verificada mitjançant fonts fiables i, sobretot, reals.\nEl cas d’Stephen Glass demostra tot el que no s’ha de fer quan ets periodista. I remarque el “quan ets periodista” perquè, si el senyor Glass haguera actuat com a tal en la seua darrera etapa, la de novel·lista, no haguera tacat en cap moment la marca del diari per al qual treballava: The New Republic.\nPerò és clar que la gent actua amb la sort de que mai sabem el que passarà demà. Una sort que ens pot portar molts bons resultats i d’altres al·lucinantment desastrosos. El cas de Glass és pitjor encara: catastròfic. Perquè després del seu article Hack Heaven, el diari digital Forbes va començar a investigar sobre la veracitat del que hi contava. En concret Adam L. Penenberg, va descobrir la carència de fonts per tots els costats.\nDesprés de més de 20 publicacions ficticies, el periodista Stephen Glass va ser desenmascarat i va haver de deixar la professió, licenciant-se més tard en Dret, i publicant la novel·la The Fabulist.\nAquest cas, com el de Janet Cooke, per exemple, ens demostra una premisa clara: la veritat sempre ix a la llum. Qualsevol intent de burlar la veritat serà descobert tart o d’hora. Per això hem de tenir clar, si volem ser periodistes, de com està el pati, i atendre a les conseqüències. Qui vullga ser fabulador, que es dedique a la narrativa.\n– Stephen Glass descobert\n– El fabulador ja no te qui li publique\n– La mentida acaba eixint a la llum\n– The New Republic ha perdut la credibilitat\n– La història del contador d’històries\n– La font de la que Glass no va beure\n– La veritat al desobert\n– Destacar a costa de la falta de veritat\n– Fabules en un ambient de veritats\n– Stephen Glass, terrorista del periodisme


L'impost als pisos buits de Catalunya compleix dos mesos - Api.cat\nHome Api\tL’impost als pisos buits de Catalunya compleix dos mesos\nL’impost als pisos buits de Catalunya compleix dos mesos\nby Anna Gaya May 24, 2016 0 comment\nDes del passat 1 de març, Catalunya recapta l’impost sobre els pisos buits. Amb caràcter penalitzant, el principal objectiu és reduir el nombre d’habitatges que estan desocupats i guanyar recursos econòmics per destinar al lloguer social. Després de pràcticament dos mesos de la seva d’aplicació, valorem el seu impacte a les notícies immobiliàries d’Api.cat\nEl passat mes de juliol el Parlament va donar llum verda a la Llei 14/2015, de 21 de juliol. El principal objectiu era pressionar a les entitats financeres, que són grans tinents d’habitatges desocupats, perquè els posin en lloguer i així, mobilitzar el parc d’habitatges privat i garantir la seva funció social.\nLa llei estableix que, han de liquidar dit impost els grans tenidors d’habitatges (bancs, les seves filials immobiliàries o societats immobiliàries) i persones jurídiques, que tinguin habitatges buits durant més de dos anys, sense causa justificada i en els municipis on hi hagi una alta demanda acreditada.\nEn principi, els particulars i les entitats del tercer sector de la xarxa d’habitatges d’inserció social, estan exemptes de l’impost. Busques cases de lloguer a Barcelona? Creus que aquesta mesura t’afavorirà?\nLa primera recaptació de l’impost\nLa primera liquidació de l’impost sobre els habitatges buits, que es va produir entre els dies 1 i 20 de març, ha permès a la Generalitat recaptar 11.280.000 euros. Una xifra molt superior als 8 milions que havien previst des del Departament de Governació, Administracions Públiques i Habitatge.\nTeòricament, els diners recaptats a través d’aquest impost es destinaràn íntegrament a comprar d’habitatges, provinents de processos d’execució hipotecaria i mitjançant l’exercici del dret de tempteig i retracte, per posar-los en lloguer social o com a habitatge dotacional.\nAquesta llei ha estat aplaudida per uns i criticada per altres, la polèmica estava servida. Joan Ollé Bertrán, President del col·lectiu API a Catalunya, ens dóna un altre punt de vista a la qüestió:\n“En la meva opinió, aquest tipus d’intromissions alteren el mercat i creen inseguretat jurídica. La desocupació d’habitatges es pot donar per moltes raons, no necessàriament especulatives. Seria preferible incentivar el lloguer via ajudes i subvenciones a les persones que ho necessitin, enlloc de multar. Teòricament, la llei pretén pressionar a les entitats financeres, que han estat males gestores dels immobles que posseeixen, i en aquest sentit em sembla bé. Però en la literalitat del text de la llei no queda tan clar que solament es dirigeixi als grans tenidors d’habitatges, creant inseguretat al mercat”.\nEl govern espanyol en funcions, està valorant portar la Llei 14/2015 sobre l’impost sobre pisos buits al Tribunal Constitucional, argumentant que vulnera l’article 133.2 de la Constitució en connexió amb l’article 6.3 de la LOFCA, ja que el tribut autonòmic grava un fet imposable ja gravat per un impost local com és l’Impost de Béns Immobles. Al contrari, el Govern contesta que l’impost grava l’incompliment de la funció social de la propietat d’immobles buits com a dret fonamental.\nCom preparar la teva casa per acollir a una persona gran\nPublicitat al terrat o com tenir ingressos extra\nEl règim de lloguer ha arribat per quedar-se\nCom vendre per Internet utilitzant Instagram


Els grups de treball de la Taula d’Emergència Climàtica, en marxa | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nEls grups de treball de la Taula d’Emergència Climàtica, en marxa\nUna quarantena de persones van participar la darrera setmana a la primera reunió dels dos primers grups de treball de la Taula d’Emergència Climàtica de Sants-Montjuïc que s’han posat en marxa. Les sessions del grups de treball ‘Fem arribar la sostenibilitat a tothom’ i ‘Fem possible una millor governança dels horts urbans’ van tenir lloc en línia el 12 i el 15 de juliol i van comptar amb la participació de representants de diversos equipaments i entitats del districte. Ambdós grups serviran per testejar-ne el funcionament i estendre’l a d’altres grups que començaran a funcionar a partir de setembre.\n19/07/2021 17:45 h\nLa reunió de constitució del grup de treball ‘Fem que la sostenibilitat arribi a tothom’ va celebrar-se el passat 12 de juliol i va comptar amb la participació de 20 assistents amb una destacada presència de persones que treballen als centres cívics i biblioteques i representants de diverses entitats del districte.\nDurant la reunió, es van consensuar dues grans accions a impulsar des del grup. En primer lloc, la necessitat de comptar al districte amb un o dos espais referents sobre la sostenibilitat d’entre els ja existents. En segon lloc, la necessitat d’elaborar una programació ambiental conjunta que faciliti la difusió de la cultura de la sostenibilitat tant en els equipaments com en el marc de les entitats o la ciutadania.\nEls treballs d’aquest grup continuaran després de l’estiu amb una sessió de presentació de les accions de promoció de la sostenibilitat que duen a terme els seus membres i de definició de les accions a futur que es poden dur conjuntament tot abordant la possibilitat que algun dels equipaments pugui esdevenir l’aula ambiental del districte.\nLa primera reunió del grup ‘Fem possible una millor governança dels horts urbans’ va tenir lloc el 15 de juliol també en línia. En ella, hi van participar representants de 7 horts urbans dels barris de Sants-Montjuïc així com també entitats que treballen en àmbits com el compostatge casolà, la vermicultura i la creació de xarxa entorn del món de l’horticultura comunitària.\nDurant la sessió, els participants van acordar ampliar el grup de treball a altres agents i altres horts que no s’han sumat encara al grup de treball, avaluar l’existència d’altres grups de treballar similars en altres districtes o municipis per aprendre de la seva experiència i trobar eines per consolidar el grup i fer-ne partícip a la resta de la ciutadania.\nDesprés del parèntesi de les les vacances d’estiu, ambdós grups reprendran els seus treballs i es preveu que s’activin dos grups de treball més sobre el món escolar i els residus i hi hagin més novetats sobre el transport sostenible de darrera milla.\nLa constitució dels dos grups de treball de la Taula d’Emergència Climàtica és un petit pas conjunt més del Districte, les entitats i la ciutadania de Sants-Montjuïc en el camí de dissenyar accions per fer front al canvi climàtic.\nLa Taula d’Emergència Climàtica és un òrgan de participació obert a tota la ciutadania. Si voleu formar-ne part i rebre informació sobre com avança aquest procés barris us podeu posar en contacte amb l’Oficina Tècnica de la Taula d’Emergència Climàtica del Districte de Sants-Montjuïc (dte03_emergenciaclimatica@bcn.cat).\nWeb de la Taula d'Emergència Climàtica


Pilar Gil Opinió dimecres, 16 de maig de 2018\nEl passat divendres 11 de maig va ser el sorteig per al número de desempat per a l’ inici d’educació infantil. Com a mare d’ un nen que iniciarà el proper curs P3 voldria fer unes reflexions:\nLes zones prioritàries d’escolarització no han estat revisades des de fa més de 10 anys i això implica que no s’ han adaptat als canvis demogràfics dels darrers temps; sobretot dels que hi ha hagut a la Vall de l’Arrabassada.\nLa zona 1 que és la que ens correspon engloba des de la Punta de la Móra fins a Rambla Nova amb Rovira i Virgili. Això implica que és una zona molt àmplia i a banda la zona de l’Arrabassada és un barri jove, que ha crescut molt i que hi ha previsió de que ho segueixi fent, i per tant amb molts nens en edat escolar.\nActualment disposem de 3 col·legis públics a la zona, en total 4 línies i 4 col·legis concertats que suposen 8 línies de les quals 7 són religioses. Això fa una ratio d’oferta de 100 places públiques contra 200 de concertades. Per tant, l’ oferta en centres privats concertats és excessivament desproporcionada en referència als centres públics disponibles dins de la Zona 1.\nLes 121 sol·licituds presentades en els centres públics de la zona es reparteixen de la següent manera:\nEscola el Miracle: 35 sol·licituds per a 25 places disponibles.\nEscola Saavedra: 21 sol·licituds per a 25 places disponibles.\nEscola l’Arrabassada: 65 sol·licituds per a 50 places disponibles\nUn cop realitzat el repartiment definitiu dins de zona 1, un 17% aproximat dels alumnes es veuran obligats a cursar estudis en centres privats concertats, i a més, amb un alta probabilitat de que ho hagin de fer en un entorn religiós volgudament no escollit, o en una zona extremadament llunyana per a un alumne en edat de P3.\nEl 20,5% dels sol·licitants en centres públics no tindran dret a realitzar els estudis, ni en l’entorn escollit, ni al voltant dels vincles emocionals desenvolupats en la seva primera etapa de creixement vital.\nTot i que en breu s’ iniciaran les obres per a construir la nova Escola Arrabassada (actualment es troben en barracons), clarament 50 places són insuficients pel que seria necessària una nova línia pública. I més tenint present que s’ ha aprovat el pla de la Budellera per a la construcció de més habitatges a la zona 1, el que suposarà més alumnes potencials en la creixent zona 1.\nCaldria revisar les zones de prioritat per afavorir l’agrupament en els barris.\nTambé caldria revisar de forma exhaustiva possibles situacions de frau en les preinscripcions realitzades en les escoles esmentades.\nPer altra banda, a banda del dèficit de places en escola pública en la zona 1 caldria valorar el dèficit d’ equipaments ja que, a diferència d’ altres barris, no es disposa de centre cívic, ludoteca, piscina o pavelló esportiu el que és un greuge comparatiu.


Ethan i la subtilesa d’en Ford – Arch Stanton\nUn cop més, com ja hem fet en entrades anteriors, a continuació analitzarem la presentació d’un altre personatge (primers 8 minuts). En aquest cas serà la d’Ethan Edwards, interpretat per John Wayne a The Searchers (John Ford, 1956). Ethan és la màxima expressió d’aquest arquetip tan explotat al western d’heroi dur i solitari i que Wayne dominava a la perfecció. Però amb un detall destacable i que aconsegueix fer-lo brillar d’una forma especial: la direcció magistral d’en Ford.\nLa presentació d’Ethan, només iniciar-se la pel·lícula, és un exemple de com jugar amb les emocions. Reflexionar vers personatges i narrativa, implica fer referència als sentiments i emocions inevitablement. Però fins i tot, podríem dir que com en totes les bones pel·lícules, la història i la caracterització del personatge ja comença en els crèdits.\nAvui podrien semblar fóra d’època (amb el permís d’en Tarantino), per llargs i la tipologia de lletra. Però els crèdits sobreimpresos a un mur amb el nom de John Wayne i el títol de la pel·lícula, acompanyat tot plegat d’una música que canvia quan apareixen els noms dels altres personatges a una melodia més suau (exemple del paper que desenvolupa la música en la narració encara que sigui extradiegètica), ens conviden a endinsar-nos a una aventura que té a veure amb allò que ja tractàvem en una altra entrada relacionat amb la “frontera”. Ja podem ensumar-hi personatges que viuen en terra de ningú, que sobreviuen mitjançant la seva força: sagaços, enginyosos, i amb aquest tarannà d’exploradors.\nEl mur és una metàfora de totes aquelles coses que ens separen, que no es veuen, o no es volen veure. Una espècie de “mur de la vergonya” que no deixa esbrinar que hi ha a l’altre costat. Una música que ja anticipa qui és el dur, turmentat, cínic, solitari, racista (perquè per parlar del racisme, s’ha de crear personatges racistes); però per un altre costat: generós, decidit, valent i en definitiva, l’heroi errant de la pel·lícula.\nUna pel·lícula que per contra el que pugui semblar, és un al·legat contra el racisme. I perquè això es pugui donar hi ha d’haver racisme, i fins i tot això també se n’encarrega de posar-ho l’Ethan; amb un Ford que l’obliga a compartir una altra Odissea tot formant equip amb Martin (Jeffrey Hunter), un jove mestís lluitador (“sembles un mestís” – minut 4:35); qui compartirà el viatge a la recerca de la Debbie (Natalie Wood), i és clar, amb una dona que l’espera en “el retorn a la llar”.\nJa tenim el contrast i dissociació en el personatge, un altre heroi que es planteja si ho vol continuar sent. Un altre personatge que està per sobre de tot, no busca res i ho busca tot. Res a perdre quan no es té res, com tots els homes de frontera i sense terra. Disposat a morir pel que vol.\nDesprés que Martha (Dorothy Jordan) obri la porta (minut 1:34), Ethan apareix cavalcant pel Monument Valley (espai que actua com esfera psicològica i que s’ha utilitzat tan en posteriors pel·lícules, un indret que ja ha esdevingut un autèntic símbol del western) Com en tantes i tantes pel·lícules hem vist, sol en la llunyania, l’heroi s’apropa amb el seu cavall. Abans que baixi del cavall ja podem entreveure la impaciència de Martha (la seva cunyada) per l’arribada (minut 1:58); i aquí trobem un dels moments clau per comprendre diferents elements de l’esfera psicològica dels personatges: quan saluda a aquesta amb el petò al front (minut 3), sense dir res ja sabem que hi ha alguna cosa estranya; un petò que contrasta amb la prèvia salutació freda al seu germà i marit de Martha. A partir d’aquí, Ford, magistralment, sense dir-ho explícitament, va desgranant els diferents elements clau d’una escena que és un fantàstic exemple de caracterització indirecta.\nCada personatge queda retratat, no pel que diuen, sinó pel que fan. Dins una atmosfera endogàmica, un personatge, manifestat en la seva condició de perdedor d’una guerra (del bàndol confederat) simbolitza el que són tots, uns derrotats. Però uns derrotats que esperen amb hospitalitat un home que als seus ulls és un autèntic Ullyses.\nEl joc de mirades (vectors) que es donen entre Ethan, el seu germà Aaron (Walter Coy) i Martha ens evoca a un passat ple de gelosies, malentesos, passions i ferides que encara no estan del tot curades. En el moment que Ethan li dóna una bossa plena de monedes al germà, mentre Martha du el llum a l’habitació (minut 8:18), és una magnífica metàfora que deixa prou clar qui és qui. I un altre contrast, Martha il.lumina l’habitació, Aaron guarda els diners, i Ethan enmig els dos. Quan Martha plega i acarona la jaqueta d’Ethan (una mica més endavant del fragment seleccionat), també és prou esclaridor el que Ford intenta transmetre i ho fa de meravella (només amb imatges, gestos i mirades): Martha estimava i estima a Ethan.\nUna altra “perdedora”, qui per convenció, seguretat i estabilitat s’ha acabat casant amb aquell qui no desitjava. Va renunciar a l’aventurer i l’home de conviccions, ara ja havia perdut part de la seva felicitat.\nEl nostre heroi no és un aventurer que busca l’acció per plaer, aquesta només li atorga una part del que no pot substituir, estar amb la dona que estima i que ara està casada amb el seu germà. És una forma d’evitar, el malson que suposaria estar en un entorn massa hostil pels seus sentiments. Fa massa temps que no passava per casa, la prova la tenim en que confon les nebodes (minut 3:11), unes nebodes que cada vegada que les veu, són com una punyalada per la seva ànima, metàfora de la felicitat que podria haver trobat i no té. Dos personatges, Ethan i Martha, que s’oposen però es complementen.\n(A partir d’aquí spoiler) Un cop assolida la missió, l’heroi se’n va, no se sap on, potser a vagar com un indi, però la porta es tanca i no es tornarà a obrir mai més. Sempre es trobarà immers en una lluita permanent amb ell mateix. Igual que la porta de Martha se li ha tancat a Ethan per sempre, com es veu explícitament en l’escena final. Un personatge que comença a veure que no és tan diferent de Cicatriu, de fet se n’adona que fins i tot és més violent que ell. Detall que molt subtilment Ford ens mostra suprimint les imatges de l’atac dels indis, i per contra, mostrant detalladament l’atac dels blancs.\nTota la narrativa de la pel.lícula és fascinant, els trencaments temporals utilitzant el recurs de la carta en són un exemple. Està plena d’aquests minirelats amb una miniestructura pròpia.\nUna obra mestra d’un director que es presentava dient “Hola sóc John Ford i faig pel.lícules de l’oest” Una forma de dir, la ficció la faig dins la ficció (i per ell segur que era molt), fóra, simplement sóc això. Un director que segurament en algun moment es va veure reconegut en el personatge d’Ethan, ja que molts li tenien por, però tothom volia treballar amb ell; com Ethan, era garantia d’èxit. Personatges i directors que per més solitaris o arrogants que semblin, sempre ho fan per causes positives o per algú. Un algú que sempre atorga més força si és un ser estimat que odiat: sigui el germà del personatge que interpreta Clint Eastwood a Infern de covards o el de Charles Bronson a Once upon a time in the West; o la filla de la dona que estimava Ethan. Una dona que realment és per qui ho fa tot.\nEthan no buscava venjança, només volia recuperar la que hauria pogut ser (vés a saber si no ho era) la seva filla. Perquè, encara que en algun moment amenaci amb disparar a Debbie, només és una metàfora d’un home que vol aniquilar els fantasmes del passat.\nEtiquetat cinema, Directors, Estudis superiors, Guió, guionista, John Ford, John Wayne, monument valley, narrativa, Personatges, Realització, western\nEntrada prèvia El Realitzador\nEntrada següent l’Apartheid d’en Wikus\nOne thought on “Ethan i la subtilesa d’en Ford”


3 raons per les quals veieu 454: el significat de 454 - Numerologia | Maig 2022\nHeu estat veient el número 454 a tot arreu? No l’accepteu, ja que en realitat podria ser un missatge dels àngels.\nEls números són una manera a través de la qual els àngels es comuniquen amb nosaltres, ja que no poden aparèixer exactament directament i, tot i que ens pot semblar estrany veure-ne uns quants cops, és pel nostre bé.\nSeguiu llegint per saber quin missatge 454 aporta a les nostres vides.\nEl 454 és un número d’àngel?\nQuè significa l'àngel número 454?\nQuin és el significat de 454 en numerologia?\nQuè significa l'àngel número 454 en l'amor?\nQuè és el simbolisme de l'àngel número 454?\nQuina és la importància de l’àngel número 454 a la vida?\nQuè cal fer quan es veu l'àngel número 454?\nÉs 454 an Número d'àngel ?\nNombres d’àngels Consulteu els números que apareixen una vegada i una altra. Són una manera a través de la qual els àngels ens donen orientacions sobre com fer la vida o una mena de seguretat que anem pel bon camí.\nEl número 454 està format per tots dos número 4 i 5 , de manera que es pot derivar d'ells l'àngel número 454.\nsignificat de 442\nNúmero 4 significa la protecció proporcionada pel nostre àngels guardians . El fet que s’hagi duplicat significa que rebreu la protecció dels vostres àngels guardians en doble porció.\nMentrestant, número 5 significa un fort sentiment d’atracció que explicaria per què sovint s’anomena número magnètic. L’àngel número 454 també conté els números 45 i 54, que signifiquen tots dos una sensació d’immensa seguretat envers la humanitat.\nQuan es combinen les forces dels números 4 i 5, la importància és que certs canvis estan a punt d’arribar a la vostra vida i que estareu obligats a adaptar-vos i proposar noves estratègies per superar-los.\nHaureu de tenir molta precaució amb les estratègies que utilitzeu, ja que els canvis no seran els subtils als quals esteu acostumats a trobar-vos de tant en tant. Els àngels volen que estigueu preparats per acceptar els canvis perquè beneficiaran la vostra vida.\nàngel número 936\nL’àngel número 454 també significa desig. Vol dir que els àngels us han vetllat i, per això, coneixen els desitjos del vostre cor.\nHan estat fent un seguiment de totes les vostres fantasies i voldrien ajudar-vos a obtenir tot el que necessiteu com a recompensa per ser el vostre millor jo.\nL’àngel número 454 també envia un missatge sobre l’oportunitat de fer alguna cosa que us resultarà de gran benefici.\nÉs un número que us indica que aviat hi haurà una finestra d’èxit i que hi hauríeu d’estar preparats. Aquesta finestra no apareixerà de la manera més directa, de manera que és possible que hagueu d’obrir una mica més els ulls i estar pendent perquè no la perdeu.\nnumerologia dels números de l’alfabet\nAquesta oportunitat vindrà amb molts riscos, però els àngels volen que assumis aquests riscos perquè et portaran a un punt de prosperitat.\nL’àngel número 454 també mostra que els àngels estan preparats per orientar-vos perquè no us desvieu del camí correcte fins que no arribeu a la vostra destinació.\nEl número 4 es repeteix dues vegades per tant, té una forta influència el 454. En numerologia, la suma de totes les xifres del 454 quan es redueix a una també és 4 (4 + 5 + 5 = 13, llavors 1 + 3 = 4).\nCom a resultat, la influència del número 4 és encara més forta.\nEl número simbolitza l'enfocament i la unitat que cal avançar cap als seus objectius. El número 4 també és un missatge de determinació, honestedat, paciència, integritat i els esforços necessaris per construir una base sòlida per al vostre futur.\nEl número 5, en canvi, tracta de grans canvis en la vida de cadascú i de les decisions i decisions que es prenen. Es tracta d’aventures, sensació d’independència, creativitat, llibertat personal, aprenentatge a través de les vostres experiències a la vida i intel·ligència.\nCombinant els números 4 i 5 , l'àngel número 454 que significa en numerologia tracta, per tant, de canvis importants en la vida que us faran una persona millor i de les decisions que prendreu a mesura que es produeixin aquests canvis. És un signe d’enfocament, practicitat, que crea una base sòlida per al que vindrà en el futur, aprenent dels vostres errors i experiències, així com de la vostra intel·ligència, creativitat i individualitat.\nLes persones associades a aquest nombre solen tenir la determinació d’assolir els seus objectius i sovint tenen un enfocament pràctic cap a això. També se sap que són molt pacients i fan les coses amb agudesa.\nEl número 454 que significa una relació d’amor és que heu de passar dels vostres errors passats. Mitjançant aquest missatge, se us enviarà un missatge que us demanarà molt en el futur i, com a tal, no hauríeu de parar tant en el passat.\nEn la vostra vida amorosa, us encoratja a deixar de torturar-vos amb penediments sobre el passat i els vostres errors anteriors, però, en canvi, emocioneu-vos amb el que el futur us reserva. Heu de permetre que els àngels us ajudin a alliberar tot el dolor i el pes que teniu al vostre interior de cometre aquests errors per tal de viure una vida de llibertat.\nIntenta dir-te que mereixes estimar i ser estimat i que ets digne de tota la felicitat del món.\nSi abans t’han fet mal, no renunciïs a l’amor. Creieu en millors experiències en el futur amb aquest àngel número 454 com a tranquil·litat.\nsenyals d’alerta d’àngel\nÉs un dels números d’àngels que us recorda que la vida està formada per experiències bones i dolentes, però al final, totes aquestes experiències estan destinades a fer-vos millors.\nQuè és el simbolisme Número d'àngel 454?\nL’àngel número 454 se’ns envia com a missatge que necessitem elaborar un bon pla de com viure les nostres vides. Recordem que abans d’entrar en cap empresa, hem de tenir clar el sentit de la direcció.\nEstabliu acuradament els vostres objectius a curt, mitjà i llarg termini i, tot seguit, realitzeu una bona estratègia per aconseguir cadascun d’ells. Mitjançant el significat de l’àngel número 454, se us avisa de la importància de tenir un bon pla d’acció que haureu de crear utilitzant els recursos que us envolten.\nÉs un número que us indica que utilitzeu les vostres idees, desitjos i visions per alinear-vos amb la missió de la vostra ànima. Pot ser que necessiteu fer els canvis necessaris, però, mentre ho feu, sigueu optimistes i entusiastes, ja que els àngels us guiaran.\nL’àngel número 454 és fonamental per ajudar-vos a acceptar de tot cor el vostre destí per assolir cotes més altes. Com a tal, mai no us heu de sentir limitats, sinó que aprofiteu les oportunitats que truquen a la vostra porta i acompanyeu-les.\nEstigueu oberts a noves oportunitats ja que el vostre creixement en depèn. 454 també us anima a tenir confiança en els talents i els regals que teniu dins vostre.\nUtilitzeu aquests regals tant com sigui possible, però, mentre hi participeu, compartiu-ho amb la comunitat i la gent que us envolta. Puja per sobre de la mitjana i evita malgastar les oportunitats que t’ofereixen.\n22 que significa àngel\nQuè fer quan ho vegis Número d'àngel 454?\nQuan en vegeu 454, seguiu fent esforços per tenir èxit i confieu que tot es desenvoluparà correctament segons el pla diví que s’ha dissenyat per a la vostra vida. Això no és fàcil de fer de vegades, però al final, l’univers sempre proporcionarà la solució tan necessària, que sempre és millor del que es pot imaginar.\nQuan ho vegis, recorda apreciar els àngels per tot el bé que han aportat a la teva vida i contactar sempre amb ells per orientar-te.\nMitjançant números d’àngels, els àngels ens asseguren que mai no marxaran del nostre costat i que volen que caminem pel bon camí.\nL’àngel número 454 simplement ens demana que acceptem els canvis i ens centrem en l’assoliment dels nostres objectius i la realització dels nostres somnis. Teniu tot el que necessiteu per perseguir la vostra passió, així que aprofiteu totes les oportunitats que us apareguin i no perdeu mai de vista els vostres objectius.\nàngel número 1616\nnumerologia número 3 que significa\nsignificat espiritual de 13\nen veig 111 a tot arreu\n1616 nombres d’àngels


Cerca totes les ofertes d'hotels a Krnicari Entrada:\nHoliday home Krnicari Cr...Habitacions per nit per només Més zones a Zminj\nKrnicari és en dels molts llocs de Zminj que els viatgers gaudeixen de visitar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Krnicari té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Planegi el seu proper viatge a Krnicari o qualsevol altra àrea a Zminj amb Agoda.com, garantint-se el millor preu possible disponible. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Krnicari.\nHotels destacats a Krnicari, Zminj\nConvenientment situat a Zminj, Holiday home Krnicari Cr és una base ideal des d'on explorar aquesta...\nHotels a Krnicari: Holiday home Krnicari Cr


Caixa Capital Risc: compromís amb les startups i les empreses innovadores\nUna startup és una companyia que s’ha creat no fa gaire i que s’ha dissenyat per créixer ràpid. Aquesta classe d’empresa vol respondre a una necessitat insatisfeta d’un mercat molt gran a través d’una proposta de valor innovadora. Els projectes de creixement accelerat necessiten inversió de capital risc per poder cobrir l’expansió global i no deixar escapar cap oportunitat davant d’altres competidors.\nAixò no obstant, per poder tancar una primera ronda de capital risc (el que s’anomena ronda A, d’entre 1 i 3 milions d’euros), les startups necessiten convèncer els inversors professionals, especialitzats a buscar empreses amb un cert grau de maduresa.\nEl fet de passar d’un prototip o una idea a una companyia, amb l’equip i els assessors adequats per contrastar la proposta de valor en el mercat i començar a dibuixar un pla de negoci, costa temps i diners. Això és el que acostuma a cobrir l’anomenada ronda llavor, una ronda de finançament limitada (sovint, d’entre 0,4 i 0,8 milions d’euros), l’objectiu de la qual és fer evolucionar la companyia fins que pugui aconseguir una primera ronda de capital risc pròpiament dita.\nEl més habitual durant aquesta fase és que els emprenedors comencin l’activitat amb capital propi o amb aportacions de l’entorn proper (friends, fools and family). Però, per aconseguir més recursos, hi ha tres classes d’agents principals que inverteixen en aquestes rondes llavor:\nBusiness angels. Inversors privats que, de manera individual o col•lectiva, inverteixen en les etapes inicials de les companyies, no tan sols aportant diners, sinó també coneixement del mercat o el sector en el qual actua la nova companyia. Sovint, aquests inversors són emprenedors que han tingut èxit en una primera experiència i que volen tornar a emprendre un projecte liderat per tercers.\nSocietats de capital risc (SCR). Algunes societats de capital risc especialitzades en les primeres etapes dediquen una part petita dels recursos a invertir en aquestes rondes llavor com una manera d’assegurar-se l’opció d’anar a la primera ronda de capital risc (o ronda A), en cas que l’empresa tingui èxit. Aquesta inversió es pot gestionar a través de vehicles especialitzats, amb fórmules com ara els préstecs participatius convertibles a capital.\nFinançament públic. L’administració, a través d’organitzacions relacionades amb la innovació (per exemple, ENISA o CDTI) promou instruments de finançament específics per a empreses de creació recent, com ara préstecs participatius o préstecs tous amb amortització del principal en funció dels fluxos de caixa futurs.\nEl compromís de ”la Caixa” amb els emprenedors i aquestes noves empreses, que crearan ocupació i riquesa en un futur, és ferm i consolidat. Caixa Capital Risc, la societat gestora d’empreses de capital risc de ”la Caixa”, inverteix en companyies espanyoles innovadores que tenen un potencial de creixement elevat i les acompanya durant les diverses etapes del desenvolupament.\nAmb un volum de 73 milions d’euros, aquesta gestora inverteix en el capital d’empreses innovadores a través de quatre vehicles: Caixa Capital Micro, Caixa Capital BioMed, Caixa Capital TIC i Caixa Innvierte Industria.\nbusiness angels / Caixa Capital Risc / emprenedors / empreses / finançament / start up


Un ordinador portàtil | October 2019\nPrincipal Un ordinador portàtil\nPer què la bateria de l'ordinador portàtil no es carrega? Què fer amb la bateria en aquest cas ...\nBona tarda La bateria està absolutament en tots els ordinadors portàtils (sense ella, és inconcebible imaginar un dispositiu mòbil). De vegades passa que deixa de carregar: i sembla que l’ordinador portàtil està connectat a la xarxa i tots els LEDs de la caixa parpellegen i Windows no mostra cap error crític (per cert, també en aquests casos, és possible que Windows no reconegui res. bateria, o informeu que "la bateria està connectada, però no es carrega") ... En aquest article veurem per què pot succeir això i què fer en aquest cas.\nEl portàtil canvia automàticament la brillantor de la pantalla\nBon dia! Recentment, hi ha hagut moltes preguntes sobre la brillantor d'un monitor de portàtil. Això és especialment vàlid per als portàtils amb targetes gràfiques Intel HD integrades (molt populars últimament, sobretot perquè són més que assequibles per a un gran nombre d’usuaris). L'essència del problema és aproximadament la següent: quan la imatge de l'ordinador portàtil és lleugera, la brillantor augmenta quan es fa fosc: la brillantor disminueix.\nOn es poden descarregar controladors per al portàtil Asus i com instal·lar-los\nEn una de les instruccions anteriors, vaig donar informació sobre com instal·lar controladors en un portàtil, però era principalment informació general. Aquí, amb més detall sobre el mateix, amb referència a portàtils Asus, és a dir, on descarregar els controladors, en quin ordre són millors per instal·lar-los i quins problemes són possibles amb aquestes accions.\nQuè fer si el portàtil fa molt de soroll\nSi s’enfronten al fet que el refrigerador de l’ordinador portàtil gira a tota velocitat quan es treballa i per això fa soroll perquè es faci incòmode de treballar, en aquest manual tractarem de considerar què cal fer per reduir el nivell de soroll o com abans, el portàtil gairebé no era audible.\nCom connectar un ordinador portàtil a una xarxa Wi-Fi. Per què no funciona Wi-Fi en un portàtil\nBon temps. Avui dia, la Wi-Fi està disponible a gairebé tots els apartaments que disposen d’un ordinador (fins i tot els proveïdors, quan es connecten a Internet, gairebé sempre instal·len un enrutador Wi-Fi, fins i tot si només connecteu un ordinador estacionari). Segons les meves observacions, el problema més freqüent de la xarxa entre els usuaris, mentre treballava amb un ordinador portàtil, és connectar-se a una xarxa Wi-Fi.\nEl millor portàtil 2013\nTriar el millor portàtil pot ser tot un repte, donada l’amplia selecció d’una gran varietat de models, marques i especificacions. En aquesta ressenya intentaré parlar dels portàtils més adequats per al 2013 per a diversos propòsits, que ara podeu comprar. S’indicaran els criteris pels quals es llisten els dispositius, els preus dels ordinadors portàtils i una altra informació.\nOrdinador portàtil de jocs lleugers i lleugers amb dues targetes de vídeo AORUS X7\nL'any passat, vaig escriure sobre el portàtil de jocs Razer Blade, molt interessant, lleuger i prim. La novetat actual del 2014 és potser encara més interessant en alguns aspectes. Per cert, quan vaig escriure sobre dues targetes de vídeo, volia dir dos NVidia GeForce GTX 765M, i no un xip integrat i una targeta de vídeo discreta.\nCom connectar un segon monitor a un ordinador portàtil / ordinador (mitjançant un cable HDMI)\nHola Crec que moltes persones saben i han sentit que un segon monitor (TV) es pot connectar a un ordinador portàtil (ordinador). I en alguns casos és impossible treballar completament sense un segon monitor: per exemple, comptadors, finançadors, programadors, etc. De totes maneres, és convenient incloure, per exemple, les escombraries de partit (pel·lícula) en un monitor i fer el treball lentament en el segon :).\nReinstal·lació de Windows en un portàtil d'HP (configuració de la BIOS)\nBon moment per a tots! No s’especifica ni accidentalment, però Windows s’instal·la en ordinadors portàtils, sovint terriblement lentes (amb complements, programes innecessaris). A més, el disc no es partició molt convenientment - una sola partició amb sistema operatiu Windows (sense comptar una més "petita") per a la còpia de seguretat).\nVa omplir el portàtil, es va vessar: te, aigua, begudes gasoses, cervesa, etc. Què fer?\nHola Una de les causes més comunes de mal funcionament de l’ordinador portàtil (netbooks) és que s’abocin líquids en el seu cas. Sovint, els líquids següents penetren en el cas del dispositiu: te, aigua, begudes gasoses, cervesa, cafè, etc. A propòsit, segons les estadístiques, es vessaran totes les 200 copes (o vidre) que es porten a l'ordinador portàtil.\nEl portàtil s'apaga durant el joc\nEl portàtil s'apaga durant el joc. El problema és que l’ordinador portàtil es desconnecta durant el procés de joc o que, en altres tasques que fan servir recursos, és un dels més habituals entre els usuaris d’ordinadors portàtils. Com a regla general, l’aturada és precedida per una forta escalfament de l’ordinador portàtil, el soroll del ventilador, potser "frens".\nEl millor portàtil per al 2015\nSeguiré la tradició i aquesta vegada escric sobre el millor, a la meva opinió, portàtils per comprar el 2015. Tenint en compte que tots els millors portàtils pel preu han passat a ser acceptables per a molts ciutadans habituals, tinc la intenció de construir el meu ordinador portàtil qualificant de la següent manera: en primer lloc - realment el millor (com crec) per a diverses aplicacions: ús quotidià, jocs, estacions de treball mòbils, sense tenir en compte el preu .\nCom estendre la durada de la bateria de l'ordinador portàtil: consells pràctics\nEls fabricants de bateries d’ordinadors portàtils equivalen a consumibles i la seva vida útil mitjana és de 2 anys (de 300 a 800 cicles de càrrega / descàrrega), que és molt menor que la vida útil del propi portàtil. El que pot afectar el desenvolupament de la durada de la bateria i com ampliar la seva vida útil, us expliquem a continuació.\nL’ordinador portàtil es desconnecta, què he de fer?\nCrec que tots els usuaris d’ordinadors portàtils es trobaven davant d’aquesta situació que el dispositiu simplement s’havia apagat de manera arbitrària sense el vostre desig. Sovint, això es deu al fet que la bateria s'ha assentat i que no la heu de carregar. A propòsit, aquests casos em van acompanyar quan vaig jugar a un joc i simplement no veia els avisos del sistema que la bateria s'acabava.\nCom netejar un ordinador portàtil de pols a casa?\nHola Per molt neta que sigui la seva casa, de totes maneres, amb el temps, una gran quantitat de pols s'acumula a la caixa de l’ordinador (també portàtil). De tant en tant, almenys una vegada a l’any, s’ha de netejar. Especialment val la pena parar atenció si l’ordinador portàtil s’ha convertit en sorollós, escalfant-lo, apagant-lo, “ralentitzant” i penjant, etc.\nCom distribuir Wi-Fi des d'un ordinador portàtil a una tauleta, telèfon intel·ligent, ordinador, etc.\nBon dia per a tothom. Qualsevol ordinador portàtil modern no només pot connectar-se a xarxes Wi-Fi, sinó que també pot substituir un enrutador, que us permetrà crear una xarxa d’aquesta manera! Naturalment, altres dispositius (ordinadors portàtils, tauletes, telèfons, telèfons intel·ligents) es poden connectar a la xarxa Wi-Fi creada i compartir fitxers entre ells.\nEls 10 millors portàtils de 2018\nEls ordinadors portàtils són dispositius versàtils, ergonòmics i compactes. No és casualitat que els ordinadors portàtils es demanin: una persona moderna sempre està en moviment, de manera que un aparell mòbil tan convenient és imprescindible per treballar, estudiar i gaudir del temps lliure. Presentem els deu primers portàtils que van resultar ser els dispositius més demandats el 2018 i es mantindran rellevants el 2019.\nPer què no ajustar la brillantor de l’ordinador portàtil. Com ajustar la brillantor de la pantalla?\nHola En els portàtils, un problema bastant comú és el problema de la brillantor de la pantalla: o bé no està sintonitzat, després es canvia, o tot és massa brillant o els colors són massa febles. En general, el subjecte correcte "dolorós". En aquest article em centraré en un problema: la incapacitat per ajustar la brillantor.\nEl millor portàtil de jocs 2013\nAhir vaig escriure una ressenya dels millors portàtils del 2013, on es va esmentar, entre altres models, el millor portàtil per a jocs. No obstant això, crec que el tema de les computadores portàtils de joc no es va revelar completament i hi ha alguna cosa que afegir. En aquesta revisió no només tocarem els ordinadors portàtils que es poden comprar avui, sinó també un model més, que hauria d'aparèixer aquest any i que es converteixi en el líder indiscutible de la categoria "Portàtil de jocs".\nEl portàtil està calent\nLes raons per a la forta escalfament de l’ordinador portàtil poden ser molt diverses, que van des de bloquejos al sistema de refrigeració, acabant amb danys mecànics o de programari en els microxips responsables del consum i la distribució de l’energia entre les diferents parts de l’estructura interna de l’ordinador portàtil. Les conseqüències també poden diferir, una de les més comunes: l’ordinador portàtil es desconnecta durant el joc.\nhttps://termotools.com ca.termotools.com © Un ordinador portàtil 2019


MUSEU EGIPCI I SAGRADA FAMILIA – Escola Jovellanos\nHome / Cicle Inicial / MUSEU EGIPCI I SAGRADA FAMILIA\nSortida al museu egipci i a la Sagrada Família\nEl dia 10 de gener al matí, les dues classes de segon vam anar a visitar el museu egipci de Barcelona. Allí ens ho vam passar molt bé descobrint diferents aspectes de la civilització egípcia i fent una mòmia tot seguint els rituals dels sacerdots d’ aquell temps.\nHavent dinat, vam fer una passejada al voltant de la Sagrada Família per adonar-nos de la gran quantitat de detalls escultòrics curiosos utilitzats per Antoni Gaudí . També vam practicar el càlcul mental amb el quadrat màgic de Subirachs de la façana de la passió.\nLes tutores de segon\nMUSEU EGIPCI I SAGRADA FAMILIA2018-02-012018-02-01http://www.escolajovellanos.cat/wp-content/uploads/2017/02/logo-jovellanos-30cms.jpgEscola Jovellanoshttp://www.escolajovellanos.cat/wp-content/uploads/2018/01/imatge-3-web.jpg200px200px\nTaller Joan Brossa a P3E.I. - P3, Educació Infantil, Tot Jovellanos


La compositora, pianista i cantant sabadellenca Lu Rois ha publicat aquests dies de confinament el seu nou disc 'Microcosmos' (Bankrobber/TBC Produccions), el qual va presentar en un concert en streaming des de casa seva. Acompanyada del guitarrista Santi Careta i la teclista Laia Vallès, i amb els elements característics de la música de la sabadellenca (una veu trencadissa, un piano còsmic i cançons d'una gran sensibilitat); el nou treball de Lu Rois gravita sobre la maternitat, en totes les seves cares i accepcions. Celebrant la nova vida, des de l'alegria, però també des de les buidors i les solituds. Escampant les pors, però desprenent, per sobre de tot, amor.


El Consorci de l'estany d'Ivars i Vila-sana vol millorar la qualitat de l'aigua per atraure més ocells | NacióLleida\nEl Consorci de l'estany d'Ivars i Vila-sana vol millorar la qualitat de l'aigua per atraure més ocells\nEs preveu actuar en el control de peixos com les carpes que fan malbé el fons de l'estany i també regular l'entrada i sortida d'aigua perquè aquesta es renovi i circuli\nper Redacció, 14 de març de 2019 a les 16:58 |\nEl Consorci de l'estany d'Ivars i Vila-sana (Pla d'Urgell) vol millorar la qualitat de l'aigua després d'un deteriorament progressiu que ha experimentat des que es va recuperar aquesta zona humida l'any 2005.\nEl director general de Polítiques Ambientals i Medi Natural del Govern, Ferran Miralles, ha dit que es faran "seguiments limnològics" de la qualitat i evolució de l'aigua amb el control de l'excés de peixos com les carpes que fan malbé el fons i es mengen la vegetació. També es gestionarà l'entrada i sortida d'aigua perquè aquesta es renovi i circuli. Això afavorirà l'atracció de més espècies d'ocells. La presidenta de la Diputació de Lleida, Rosa Maria Perelló, ha garantit la continuïtat dels projectes de millora de l'accessibilitat al centre d'interpretació de Cal Sinén.\nFerran Miralles ha explicat que quan es va recuperar l'estany d'Ivars i Vila-sana hi va haver moments "molt bons" pel que fa a la qualitat ecològica de la zona ja que es van detectar espècies d'ocells que no s'esperaven trobar i que van acabar criant a les terres de Ponent.\nActualment però, les aigües de l'estany d'Ivars i Vila-sana no estan en aquelles condicions; una circumstància que segons Miralles, passa a totes les zones humides on no s'hi actua directament i que pateixen una eutrofització de l'aigua amb l'increment de matèria orgànica i pèrdua d'oxigen.\nEl Consorci ha començat a dissenyar un pla per prendre mesures en relació a aquesta situació i donar potencial a l'estany. Es començarà per fer seguiments limnològics de la qualitat i evolució de l'aigua per saber les causes de la seva millora o empitjorament. Això comportarà fer un procés de control de peixos ja que hi ha una gran quantitat de carpa que fa malbé el fons i es menja la vegetació alterant així l'ecosistema. L'altre punt on caldrà incidir és el de la renovació de l'aigua per tal que n'entri de fresca i s'oxigeni.\nSocietat, Vila-sana, ocells, fauna, aigua, estany


Espanya produeix més electricitat de la que consumeix\nHome → Calderas → Espanya produeix més electricitat de la que consumeix\nEl canvi energètic a Espanya es preveu necessari per tal de reutilitzar la gran quantitat elèctrica que produeix el país i la seva dependència d’altres combustibles. Aquesta és la realitat energètica d’Espanya.\nFa un temps la comissària europea de Canvi Climàtic, Connie Hedegaard, assenyalava que Espanya necessitava urgentment ia una reforma energètica col·locant com a exemple l’augment de la factura d’electricitat que ha patit el país en els últims anys a l’una que la seva dependència de la importació de combustibles fòssils. En aquell moment, Hedegaard li presentava al qual era ministre d’Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, Miguel Arias Cañete, el projecte “Canvi Climàtic i Energia 2030”, una proposta vinculant per part de la Comissió Europea que té entre altres objectius reduir el 40 % les emissions de gasos d’efecte hivernacle respecte a la dècada dels 90. Espanya, com a país membre, haurà de tenir com a mínim un 27% de la seva energia de caràcter renovable. Una ambiciosa proposta però utòpica per als més crítics. I és que, ¿en quina situació es troba Espanya respecte a l’energia en aquests moments?\nEspanya produeix gairebé el triple d’energia de la que consumeix\nL’energia elèctrica, la més consumida a tot el país, presenta un dèficit tarifari de 30.000 milions d’euros, una xifra alguna cosa similar a la xifra que va haver d’emprar Brussel·les per al rescat bancari del país. Eduardo Montes, president d’UNESA, en el llibre elaborat conjuntament amb la Confederació Espanyola de Directius i Executius “L’energia que ens cal” subratlla que dins del rebut de la llum, només el 40% correspon al sistema elèctric, però i la resta? a un camp tan imprecís com el de la “política energètica i en general”. Muntanyes afirmar que “de què serveix tenir una energia barata si després el rebut és dels més cars”.\nSegons un informe elaborat per “Xarxa Elèctrica d’Espanya”, a tot el país podem trobar instal·lada una potència de 108.200 MW. ¿Vam arribar a usar-la tota? No. En el moment de major exigència, Espanya necessita “només” 40.000 MW. Això posa en evidència la seguretat del país respecte a les infraestructures en energia elèctrica però d’elevat cost a l’hora de mantenir-les. I és que, per exemple, quan hi ha poca demanda d’energia elèctrica moltes de les centrals repartides pel país no entren en funcionament però sí han de continuar operatives mentre que les centrals de cicle combinat disparen en gran manera el seu cost de manteniment.\nEspanya necessita gas, carbó i petroli\nL’excés d’energia que produeix Espanya, converteix el país en un perfecte exportador de la mateixa, sobretot a Portugal, el Marroc, Andorra i França però aquestes xifres segueixen sense compensar l’elevada despesa que suposa produir-la. De 2010 a 2016, es van exportar per exemple entre 6.000 i 10.000 GWh, una xifra a priori alta però que només representa entre el 2% i el 4% del total de l’energia produïda. Com paradoxa, Espanya és potència productora d’electricitat però sense gas, carbó i petroli, en aquest últim es necessiten cada any 58 milions de tones. Per què no es transforma l’energia per a la seva reutilització? Aquesta teoria la persegueixen des de fa anys diferents associacions i fins i tot organitzacions ecologistes però sense sort pel que fa a respostes.\nAl costat positiu, l’energia hidroelèctrica que representa gairebé el 40% d’energia elèctrica renovable del país, gairebé 15 punts més que Alemanya (25%). En el negatiu, el carbó que aporta només el 15% del total de l’energia produïda. I és que, el carbó que es consumeix a Espanya és pràcticament importat ja que l’extracció del carbó nacional és bastant més car, a causa de les dificultats d’extreure’l el que, fins i tot, va portar al sector de la mineria a diferents protestes fa uns quants anys després de conèixer la hipotètica idea que el govern volia clausurar les conques mineres asturianes i lleoneses i que van derivar amb la signatura del Pla del Carbó per al període 2013-2018. Un pla que inclou subvencions i ajudes de diversa índole i on la quota de carbó nacional ha de ser el 7,5% del “mix” energètic total. ¿I què passa amb les centrals nuclears? A Espanya, totes les centrals nuclears instal·lades són antigues i tenen un final de cicle de vida pròxim, ja que entre 2021 i 2028 acaba la llicència operativa d’absolutament totes les centrals.


Reuneixen un milió per al Bajo Lempa\nLa gent del Bajo Lempa, una zona del Salvador afectada per l'huracà Mitch, rebrà devers nou-centes mil pessetes gràcies als actes de solidaritat organitzats aquest cap de setmana per la plataforma ciutadana de Palma formada per Nou Sud, Veïns sense Fronteres i Fòrum. Gràcies als actes, un concert i un mercadet tots dos a la Sala Sonotone de Gomila, s'aconseguiren un milió vint-i-cinc pessetes brutes, de les quals en quedaren nou-centes mil netes. Tant el concert, en què participaren Sexy Sadie, Lois Lane, Sunflowers, La Gran Orquestra Republicana o Los Valendas va reunir un gran nombre de gent. També va ser molt concorregut el mercadet que va possibilitar la compra de disc, roba, objectes d'art i llibres a preus molt assequibles.\nEls actes a favor dels damnificats d'aquesta zona no han acabat encara. La setmana que ve, al Casal Central de Joves hi haurà una subhasta de quadres cedits per pintors com ara Biel Sansó i Rafel Bestard. Els beneficis també es destinaran a aquest col·lectiu de persones tan necessitades després del Mitch.


Ajuntament d'Alella - Maig poètic amb Espais de Poesia\nMaig poètic amb Espais de Poesia\nDiferents espais públics i privats es convertiran en escenari d'activitats i espectacles poètics del 3 al 13 de maig\nEl mes de maig serà un més poètic a Alella gràcies a la celebració de la 11a edició d’Espais de Poesia. El programa oficial és del 3 al 13 de maig, però hi haurà més activitats i punts de trobada a l’entorn de la poesia durant tot el mes. Com ja és habitual els Espais tindran molts i variats escenaris, tant públics com privats, i un ampli ventall de propostes per viure la poesia des de moltes perspectives i amb tots els sentits.\nEl programa arrencarà el 3 de maig amb la inauguració de l’exposició “Abracadabra”, de Jordi Pagès i l’espectacle poètic Ovidi 4, amb Mireia Vives, David Caño, David Fernàndez i Borja Penalba.\nDurant els deu dies següents hi haurà moltes oportunitats per escoltar la creació poètica i literària de molts escriptors i escriptores de dins i fora de Catalunya. Entre d’altres, enguany passaran pels espais Joan Miquel Oliver, Dolors Miquel, Marta Cardona, Maria Sevilla, Guim Valls, Enric Arquimbau, Emili Cuenca, Mariona Casanova, Josep Pedrals, Jordi Bertran, Núria Pujolàs, Lali Ribera, Jordi Roig, Oriol Izquierdo i Carla Fajardo. Marçal Parcerisa, i Queralt Morros, dirigiran un taller de poesia per a joves el 30 d’abril i el 2 de maig a l’Espai Jove.\nGuardons a l’Espais de Poesia\nDins dels espais, el 12 de maig es presentarà al celler Alta Alella el llibre Forats, de Carla Fajardo, l’obra guanyadora de la darrera edició del premi de poesia Alella a Maria Oleart. El darrer acte serà el lliurament de premis de la XXXV Mostra Literària del Maresme, que es farà el 13 de maig.\n“Abracadabra”, a Can Manyé\nAbracadabra és una locució aramea que vol dir “mentre parlo, vaig creant”. Aquest és el concepte origen del projecte multidisciplinari que porta a Can Manyé l’artista granollerí Jordi Pagès, del 3 de maig al 10 de juny. El treball reuneix una quarantena d’obres —apunts, collages, poesia, partitures— sense pretensions de ser una mostra d’art, ni una exposició d’art, sinó una finestra per mostrar propostes, algunes d’acabades, d’altres en procés, però totes, amb la raó de despertar la creativitat, segons paraules del propi artista. L’exposició es durà a terme a tres espais: La Fàbrica de les Arts Roca Umbert, Can Manyé i el Konvent.


Els germans Roca obren el Normal, el seu nou restaurant al Barri Vell de Girona - Diari de Girona\nEls germans Roca obren el Normal, el seu nou restaurant al Barri Vell de Girona\nL'establiment fa una proposta de cuina "directa i espontània" a un preu entre els 50 i els 70 euros el menú\nGirona | 09·07·21 | 17:52 | Actualitzat a les 18:56\nObertura del Normal, el nou restaurant dels germans Roca Marc Martí\nEls germans Roca tenien ganes de nova normalitat. Aquesta il·lusió va servir per decantar el debat sobre el nom del seu nou establiment a la plaça de l’Oli de Girona, batejat com a “Normal”. Però no només per aquest ímpetu. També per una decoració amb elements de proximitat com testos de Quart, plats de terracota de la Bisbal o taules de vidre reciclat segons ha explicat l’encarregat d’interiorisme, Andreu Carulla, un dels ideòlegs del nom del restaurant, juntament amb Jordi Roca. Al nou local, obert avui al migdia sense estridències, no hi ha blancs ni negres. Dos colors que Carulla veu massa extrems en el món de la normalitat. Ell és qui pensat els detalls de tots els racons d’un local on hi poden dinar uns 50 comensals. Fins i tot escollit el material de les cortines, de les persianes i del terra. Tot senzill però motivat al mil·límetre. Tot té un perquè. “Si en El Celler oferim orfebreria, en el Normal proposem artesania”, comenten els tres germans.\nEls plats són d'una cuina directa, espontània amb la idea de reforçar la cuina de foc viu, de la cassola del xup-xup, de les flaires d'una cuina que ve de lluny amb Elisabet Nolla com a cap de cuina. “Una cuina de tall, de tros, de suc, rica i plena”, explica el gran dels Roca, Joan Roca. “És normal que vulguem compartir el patrimoni saborós de la nostra cultura de taula parada”, apunta. Una gastronomia amb productes locals i normals però que passats per la genialitat dels germans Roca apareixen a taula amb un sabor i una flaire fora de la normalitat.\nEntre els entrants a escollir hi ha croquetes de llet crua d’Ovella del Mas Mercè i pernil ibèric, tortitas de gambeta blanca amb maionesa picant i llima, els mítics calamars a la romana de Can Roca, entrepà de ronyons de conill de Jerez, cap i pota de vedella amb patates palla, truita sacha de carpaccio de gamba vermella i suc del seu cap o amanida de tomates de vinagreta de llima i suc de cogombre. Entre 2,5 i vint euros cada elecció. Hi ha arrossos (a la llauna d’anguila i tirabecs i melós de colomí i bolets de temporada). Hi ha peixos (lluç amb cloïsses, endívies a la brasa i salsa verda o peix de la costa adobat i fregit amb salsa verda i vermella). I hi ha carns: cua de vedella amb moll de l’os i parmentier de patata a la mostassa, ànec d’aglà rostit amb figues i patata nova o filet Wellington amb salsa café París, cebes i orellanes. Cada plat gira entorn dels 17 als 36 euros. I de postres, préssec a la brasa, tarta al whisky, flam d’ovella, coulant o maduixes amb nata. Cadascun 12 euros.\nEls germans Roca obriran una confiteria al costat del Rocambolesc


Pendents de 8M » Ràdio Olot\nPendents de 8M\nPrimera trobada del nou patronat que gestionarà la Fundació de l’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa. Serà un ens especialment plural.\n| 24 de juliol de 2013\nPrimera trobada del nou patronat que gestionarà l’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa. Integrat per representants de la vida social i econòmica garrotxina, el nou ens gestor comptarà també amb representants del món sindical i polític. El nou edifici ja està acabat, falta trobar els 8 milions d’Euros que costarà equipar-lo i la seva obertura total no s’espera fins ben entrat l’any vinent.\nPassadís exterior de Consultes Externes\nNou pas endavant per la posada en funcionament del nou Hospital d’Olot i comarcal de la Garrotxa. El futur patronat que el gestionarà s’ha reunit per primera vegada. Són 9 membres entre representants d’entitats socials i econòmiques, representants dels treballadors de l’Hospital i dels sindicats majoritaris de la comarca. L’alcalde d’Olot, Josep Maria Corominas, ha explicat que és molt important que el nou Patronat reculli el màxim de sensibilitats possibles.\nPassadís interior de Consultes Externes\nEl nou patronat comptarà amb dos consells assessors: un, integrat pels representants dels municipis de la comarca i dels partits polítics amb presència a la zona; l’altre estarà format per representants de les diferents entitats socials existents a casa nostra. El nou patronat gestor de la Fundació de l’Hospital d’Olot i comarcal de la Garrotxa compartirà temporalment la gestió del centre amb l’actual Fundació Hospital Sant Jaume. Les dues entitats tindran molt definides quines seran les seves funcions.\nInterior d'un dels cinc quiròfans.\nLa primera reunió del patronat del nou hospital suposa la demostració a la Generalitat del compliment del full de ruta per part de la gent del territori. Ara, tocarà al Govern català desencallar el finançament del centre abans d’entregar-lo de forma oficial a l’Ajuntament. L’edifici ja està acabat i només falta equipar-lo. Una de les coses que més sorprèn en veure’l són les seves grans dimensions, cosa que sorprendrà i molt el dia de la seva inauguració.\nMaquinària de darrera generació en els quiròfans.\nTraslladar l’Hospital Sant Jaume a les seves noves instal·lacions té un cost inicial de 15 milions d’Euros, tot i que han aconseguit reduir considerablement aquesta xifra.\n"Boxes" per atendre l'arribada dels usuaris.\nL’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa disposa d’una superfície de 25 mil metres quadrats edificats, això suposa tres vegades més que l’espai actual. El centre està molt ben integrat en l’espai, és especialment lluminós, disposa de tres plantes i la seva distribució li permet donar cobertura a una comarca de més de 55 mil persones. A l’espera que es desencalli el finançament, es calcula que podria entrar en funcionament en el primer semestre de l’any vinent. El trasllat tindrà una durada de nou mesos.\nImatge dels exteiors des de l'interior d'una de les habitacions.


La ministra d'educació afirma que la sentència del castellà a Catalunya és "d'obligat compliment"\nActualitzada 25/11/2021 a les 17:00\nLa ministra d'educació, Pilar Alegría, intervé en una sessió plenària al Congrés dels Diputats.\n© La ministra d'educació, Pilar Alegría, intervé en una sessió plenària al Congrés dels Diputats.\nLa ministra d’Educació, Pilar Alegría, ha recalcat que la sentència que exigeix un 25% de castellà a l’educació pública catalana és "d’obligat compliment" i ha d’executar-se: "No hi ha debat", ha conclòs als passadissos del Congrés. Després de conèixer-se la decisió del Suprem d’avalar la sentència rebutjant el recurs de la Geenralitat, el conseller d’Educació, Josep Gonzàlez-Cambray, va assegurar que Alegria li havia donat garanties que el Govern espanyol no anava a adoptar iniciatives per aplicar-la, la qual cosa va motivar que l’oposició hagi exigit la compareixença de la ministra al Congrés.\nEn declaracions als periodistes, Pilar Alegría ha promès donar "totes les explicacions" que se sol·licitin, però ha volgut deixar clar que el Govern espanyol no té cap dubte que aquesta sentència s’ha d’aplicar, apuntant a la Generalitat. "Davant una sentència ferma no hi ha debat: és d’obligat compliment per part de qualsevol administració pública, sigui la Generalitat o qualsevol ciutadà estem obligats a complir les sentències fermes", ha dit.\nFonts del departament que dirigeix Alegria van assenyalar aquest dimecres que és el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) qui haurà de "demanar l’execució de la sentència" i "vigilar" el seu compliment. No obstant, també van apuntar que transcorreguts els terminis legals establerts, si la Generalitat no compleix la sentència, l’Advocat de l’Estat, en representació del Ministeri d’Educació, podrà intervenir, ja que va ser aquest ministeri, quan governava el PP, el que va iniciar el procés que ha culminat amb la decisió del Tribunal Suprem.


El propietari del Màlaga titlla el Barça 'd'escòria de Catalunya'\nEl propietari del Màlaga titlla el Barça ‘d’escòria de Catalunya’\nEl xeic Abdullah al-Thani respon a un usuari de Twitter que li demanava que l'equip andalús guanyés al Madrid a l'última jornada de lliga\nEl xeic Abdullah al-Thani, propietari i president del Màlaga, ha titllat ‘d’escòria de Catalunya’ al Barça a Twitter. La lliga espanyola de futbol està frec a frec i pot ser que el Barça i el Madrid es juguin el títol a l’última jornada. Els blancs s’enfronten al Màlaga i un aficionat blaugrana ha demanat ajuda al-Thani perquè l’equip andalús guanyi el partit. El propietari ha respost de la següent manera: ‘Amb l’ajuda de Déu guanyarem. L’escòria de Catalunya no olorarà el campionat després de dir mentides de l’entrenador Míchel‘.\nL’entrenador i ex-jugador del Reial Madrid va declarar a Onda Cero que prefereix ‘fer el passadís al Madrid que no pas fer-li la punyeta’ a l’última jornada. Unes paraules que han generat força polèmica, sobretot entre el barcelonisme, que ha qüestionat la professionalitat de Míchel.\nEl Barça denunciarà aquest cas davant el Comitè Antiviolència del Consell Superior de l’Esport, i traslladarà l’assumpte al Comitè de Competició de la Reial Federació Espanyola de Futbol, i al Departament d’Integritat de La Liga.


televisió | nunca nueve\nEl Convidat sempre truca dos cops\nMentre esperem que el Comte Godó aconsegueixi que mirem películes de vaqueros, tots seguim mirant TV3, concretament el programa El Convidat.\nI ara voldria donar alguns consells, per veure si la tercera temporada els surt millor.\nPer sobre de tot m’agradaria que no tingués aquest aire encarcarat que té la segona temporada i recuperés la innocència que tenia la primera. Que la facin de “campo y playa” i no estil “entrevista intelectual”.\nI que li donin més continuïtat perquè aquesta segona temporada tinc la impressió que són trossets d’entrevista ajuntats, i no veus com passa el cap de setmana.\nQue busquin anar amb ell i que es deixin estar de buscar el moment per fer-li preguntes inspirades. Que prou feina té en tenir-te a casa, Albert.\nAlbert Om, el desconeixement d’un agnòstic\nPosted on 2011-10-01, Saturday by mai9\nEl cap de setmana passat, l’Albert Om va anar a veure la monja Teresa Forcades. Una dona que van fitxar al Polònia després de penjar un vídeo molt resultón als internets (com el Justin Bieber però sense fer cantades).\nAquí teniu les seves vivències. Comença dient que és un privilegi estar allà i que li fa respecte, ilusió, etc.\nAlbert Om visita Teresa Forcades\nJo en vull destacar alguns moments.\nAl minut 8.40 li diu a la Mare Abadessa que el que fan “és una opció de vida molt difícil”. Ella li respon que casar-se també és difícil. L’Albert Om (que tampoc s’ha casat) riu (pensaria “i per això no ho he fet”). 😆\nEl quid de la qüestió és que el que fan no és difícil. És més, part de la feina que fan allà dalt és aclarir com són les coses. Què vol dir “ser difícil”. I què mesura la dificultat, o si és difícil passar camells de contrabando amb agulles (un exemple recurrent).\nEl vídeo té moltes sortides de to d’aquest tipus. Com sentir-li dir que el dinar és el moment més intim de les monges. 😕 O quan li pregunta a la Teresa com es va prendre el convent la seva notorietat i ella respon que de problemes n’hi ha sempre.\nM’ha fet molta gràcia veure aquesta composició d’imatge al minut 16, amb la monja al fons llegint el diari Ara. 😆\nEl punt més bo és al minut 19 quan la Teresa li explica que una dona la va aturar pel carrer per dir-li que gràcies a ella s’havia casat per l’església, i ella li va respondre “felicitats, espero que no se’n penedeixi”. És boníssim i l’Albert no riu, serà per desconeixement.\nem desperto tripartit\nPosted on 2011-03-14, Monday by mai9\nNo sé si haig d’estar content perquè amb el nou govern no han canviat els periodistes de TV3 que informen al matí, cosa que vol dir que hi ha certes pressions periodístiques que no fan (cosa que hauria de ser positiva*), o haig d’estar trist perquè hem canviat el govern i seguim aguantant el mateix trident Cuní+Rahola+Melero que no són del meu gust.\nSi no ho ha fet el Mas que algun poder deu tenir, haurem d’esperar que el ZP es desperti un matí i ho giri tot del revés? O que arribi el Rajoy i privatitzi TV3 adduint que els mercats són tan eficients?\nPerquè tu, Terribas, no podries d’allò…?\n* recordem com Montilla va acomiadar a Antoni Bassas (encara que també l’he criticat i agradat).\nPosted on 2011-01-20, Thursday by mai9\nSi teniu 30 anys i seguiu vivint com quan en teníeu 25 segurament ja coneixereu la sèrie Arròs Covat. Per tota la resta, ja teniu aquest bloc 😉\nUs recomano veure aquesta marató amb els primers 12 capítols. Ara estan emetent la segona temporada, ahir el capítol 15.\n(ocupa 600MB si el baixeu)\nAra s’emet la segona temporada. Que al meu entendre es centren massa en que passin coses, i ara que remiro el primer capítol veig com surten els tòpics que fan tanta gràcia. De fet, això és el millor.\nminut 18 de la marató:\nJoder… Mirar la tele sol és lo més avorrit del món. Amb la Sònia vèiem els realities i ens partíem la caixa un rato. I el 33 serà cultural de la hòstia però és molt plasta.\nEm peto! 😆\nI ara un parell d’enllaços perquè continueu la festa a un altre lloc: 😛\nJosep Cuní i el microones\nPosted on 2011-01-14, Friday by mai9\nSenyors, fem un parèntesi i anem a escoltar les reflexions d’Albert Om. El problema és que per fer-lo reflexionar li hem de fer preguntes. I al minut deu no ha entès una pregunta d’un mite de la televisió, comparable a l’ex-presentador Larry King.\nAlbert Om reflexiona a “Els matins” sobre un any d’èxits professionals\nLa pregunta de Larry Cuní és:\nT’hi adaptes amb facilitat -no a la manera de treballar perquè això és una mecànica-, sinó a la manera de pensar diferent per les noves tecnologies?\nPensem en la pregunta uns moments. Pensem-hi diferent, ja que ho estem llegint per internet. 😆\nL’Albert Om, ja sigui perquè no hi té pràctica en això del directe, ja sigui perquè la pregunta tenia més de 140 caràcters, li demana que què carai està preguntant.\nGreu error perquè llavors en Larry Cuní ens explica que ell manté que les noves tecnologies no estan aquí només per ser utilitzades, sinó que per utilitzar-les hem de canviar com pensem.*\nHo he intentat resumir, però no és fàcil perquè a mitja frase s’ha posat a parlar del microones, una màquina que tots tenim i fem servir només per escalfar la llet però que té grans possibilitats. Això diu ell.\nCrec que val la pena que mireu el vídeo i no pas això de llegir un bloc que fa pensar diferent i no s’entén res.\nPerò jo m’he quedat pensant en quines seran les grans possibilitats que té el microones. Serà escalfar pizzes congelades? Seran les crispetes? Seran els CD? Seran els gats?!\nJo em quedo amb les grans possibilitats de la cola i el mentos (part dos). Mireu el vídeo i ja veureu com penseu diferent.\n* acceptem el Cuní com a producte tecnològic? 😆\nPosted in televisió\t| 3 Replies\nPilar Rahola i el valor dels seus pits\nPosted on 2010-12-24, Friday by mai9\nAixò són dos vídeos que ha penjat TV3, la Rahola dient que donem valor al no-res, i la Rahola parlant dels seus pits en tercera persona.\nVeureu que són vídeos correlatius, 3286511 i 3286512. És a dir, primer va parlar dels seus pits, i després va dir que donàvem valor al no-res.\nPosted in televisió\t| 2 Replies\ntenim la TDT que ens mereixem\nAvui he tingut una visió, l’imperi español se’n va al carall. On ho he vist? A la tele.\nSi companys, a la tele. La història de la TDT i els mil canals que no serveixen de res són la prova que l’imperi español se’n va al carall.\nCom és que a USA tenen mil canals i funciona tot tan “rebé”?\nEls catalanets que ja no porten espardenya diran que és perquè “claro” a USA tenen mil milions de persones i per tant poden fer mil teles i que totes guanyin euros i tal.\nI jo dic “nich”. No ich pas això.\nEn aquesta narrativa també hi intervé el lamentable del Zapatero. Seva va ser la idea de posar-nos més canals en castellà a La Nostra tele. I com els españols són gent de latifundis i funcionaris, doncs després resulta que els quatre que volien guanyar diners no poden perquè són masses, i tornen a necessitar ajuda política del ZP que elimina la publicitat a TVE (la seva). I així tot el que aconsegueix “l’imperio español” és que quatre flipats es barallin per una pastanaga. 🙄\nMentrestant, els de Bollywood i els de Hollywood produeixen tant material que el venen per tot arreu. I el seu mercat creix perquè fan coses. I España es fa petita mentre es barallen per Ceuta i Melilla.


Planxa de neu - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nS'entén per post, taula o planxa de neu (en anglès, snowboard) una planxa utilitzada per a practicar la davallada sobre la neu (surf de neu) amb la peculiaritat que els dos peus van subjectats a la mateixa fusta i de manera lateral.\n1 La Planxa de neu\n2.1 Eslàlom paral·lel\n2.3 Snowboard de muntanya o travessia\nLa Planxa de neuModifica\nL'any 1965 i l'enginyer nord-americà Sherman Poppen va inventar el Snurfer mentre mirava com les seves filles jugaven amb un esquí, així va construir el que podem denominar la primera taula. Es tractava d'una senzilla taula de fusta contraxapada, de dimensions bastant menors a les taules actuals, que no tenia plataformes per als peus i que duia una corda en la punta de la taula que ajudava a mantenir l'equilibri.\nLa Brunswick Company es va decidir a comercialitzar el Snurfer, obtenint un èxit considerable de vendes en els anys 60 i 70. La primera competició de Snurfer es va celebrar l'any 1968 en Michigan i va consistir en un descens en línia recta. En l'any 1969 el surfista i afeccionat a l'esquí Dimitrije Milovich va començar a dissenyar taules de surf de neu, utilitzant a més de fusta laminada el polièster. Així va néixer la Winterstick, utilitzada per a la neu pols tenia una longitud similar a un esquí però el triple d'ampla i igual que el Snurfer tampoc tenia fixacions. A principis dels anys 70 es va començar a treballar més profundament en el disseny d'aquelles rudimentàries taules, així Tom Sims i Jake Burton van començar a redissenyar les taules, arribant a fundar cadascun la seva pròpia empresa. Aquests i molts altres com Ignasi Ribó, Chuck Barfoot, Bob Weber, Chris Sanders (Avalanche Snowboards), Mike Olson (GNU Snowboards),…, recolzats en l'auge que el surf de neu estava aconseguint construïen noves taules utilitzant altres materials com la fibra de vidre i provant amb dissenys diferents. Determinant va ser també l'aportació feta per Jeff Grell que va construir la primera fixació de carcassa, el que va propiciar que Jake Burton, en un concurs celebrat l'any 1978, fora el primer home a utilitzar una taula Burton amb fixacions. Els concursos de surf de neu van prosperar a gran velocitat i l'aparició de noves companyies propiciava l'evolució de botes, fixacions i taules.\nCap a 1980, Terry Kidwell va llevar la placa de metall d'una Winterstick para començar a desenvolupar el freeride. Simultàniament a Europa es començava a treballar seguint els passos dels nord-americans, així van sorgir novetats com la fixació plana per a bota dura (inventada pel suís Fernándes) o experiments de dubtós èxit com el Swingboo, que consistia en una taula aproximadament d'1 metre de longitud formada per dues esquís units i en la qual l'equilibri en la corba s'arribava a traslladant el pes de tal forma que sempre hagués dues làmines en contacte amb la neu. El 1987 es va celebrar el primer Campionat oficial del món a Breckenridge (EUA) i a Saint Moritz (Suïssa). És a mitjans dels anys 80 i principis dels 90 i per tot el que hem comentat (arribada gran públic, proliferació de marques, utilització de nous materials i components d'última generació, maduresa de la disciplina professional, ....), quan es produïx el gran boom del surf de neu de tal forma que en els Jocs celebrats en 1998 en Nagano (Japó), el surf de neu adquireix la categoria d'esport olímpic. A pesar de ser un esport relativament jove molts fabricadors, esportistes, dissenyadors i pioners han contribuït al seu desenvolupament, sense oblidar per descomptat la influència d'esports com el surf, el skate i l'esquí. Aquest esport ha crescut tant a partir dels anys 1990, degut en part a la seva espectacularitat i en part que és més senzill que l'esquí a l'hora d'aprendre'l. Les diferències amb l'esquí són, a part de la taula, que els lligaments del surf de neu no se solten mai fins que ho decideix el corredor, i que les botes són, generalment, més toves. És estranya la manera de funcionar del surf de neu a nivell competitiu, ja que la ISF (Federació Internacional de Surf de neu) va dissoldre, creant-se després la WSF. Ni l'anterior ni l'actual són la màxima representació del surf de neu, pel que les proves del Campionat del Món no són realment les més valorades, sinó que són moltes altres les competicions més i millor valorades pels practicants. Des de la temporada 2002-2003 s'ha creat un nou tipus de competició, creada pels corredors, denominada TTR (ticket to ride), molt més oberta quant a participació i possibilitats (cada corredor pot fer tantes rondes com vulgui i són els mateixos participants els quals trien al vencedor), obre un nou camp de gestió i organització del surf de neu marcadament separat de les associacions internacionals, en les quals l'interès estava més en els diners que en la promoció i el bon funcionament del surf de neu.\nEl freestyle (estil lliure): És una modalitat que se centra a fer trucs, que són piruetes, salts, tirabuixons, etc. Per fer aquests trucs es fan servir diferents mòduls per ajudar al "raider", aquests moduls també servixen per distingir les diferents disciplines dins del Freestyle (Halfpipe, Solpestyle, Big Air, Jibbing i Quarterpipe).\nBaixen primer de manera individual i es classifiquen els 32 millors temps per a les eliminatòries. En aquestes, surten dos competidors alhora amb portes automàtiques i descendeixen un cop per cada costat. En aquestes el vencedor va passant mànegues fins a la final. La modalitat d'Eslàlom gegant és l'olímpica. en què el pal interior de la porta és curt per facilitar la inclinació en corba del rider. Els competidors fan servir una bota rígida, semblant a la d'esquí, però amb més inclinació. Aquesta bota va començar sent la més habitual entre els practicants del nou esport, allà pels 80, però ara ha quedat relegada a aquesta competició.\nÉs una modalitat que es disputa amb 4 competidors alhora, que baixen per una pista plena de salts, curava i diferents obstacles. Primer descendeixen individualment, i es classifiquen els 32 millors temps, i després passen a les eliminatòries. En aquesta modalitat convé que el practicants que vagin amb bota tova i de bota dura d'Eslàmon. El bordercross és una modalitat des dels jocs olimpics de Turín 2006.\nSnowboard de muntanya o travessiaModifica\nAquesta modalitat és més comú en esquí, però fa uns anys es va introduir al snowboard a través de taules especials que es diuen splitboard.\nAquesta modalitat està enfocada al descens per llocs extrems, fora de les pistes. Quan es fon amb el freestyle (en aspectes com la utilització d'elements naturals com tallats de roques, cingles, arestes, etc.) es coneix com a Freeride extrem.\n↑ Hedlund, Stephanie F. Snowboarding (en anglès). ABDO, 2010, p. 6. ISBN 1616139714.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Planxa de neu\nFisSnowboardWorldCup.com Copa del Món FIS de Planxa de neu - Pàgina web oficial del FIS\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Planxa_de_neu&oldid=27333374»\nDarrera modificació: 29 maig 2021 a les 13:08\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 maig 2021 a les 13:08.


Viure al costat d’un parc amb piscina i una esplanada amb zona de jocs et garanteix, durant els mesos de vacances, un continu borboll infantil fins la vesprada. Tot s’inicia a les 9 del matí, amb les famílies matineres que carreguen bosses a vessar de flotadors, cremes solars, tovalloles i entrepans. I una mica més tard és quan dels autocars descendeixen exèrcits d’infants amb la mateixa vestimenta. En files, segueixen l’ordre dels capitans: “Tots al costat de la paret!”. Si aixeques la vista, comproves que pels carrers propers s’acosten més tropes de nens i nenes engrescant els carrers, cantant cançons que parlen d’elefants que es balancegen sobre la tela d’una aranya, de mosques que volaven per la llum i de sardines que aposten amb gats.\nQuan les famílies decideixen apuntar els seus fills a les activitats d’estiu ho fan per diversos motius: perquè no tenen amb qui deixar els nens, perquè consideren que és una bona opció educativa per ells, perquè els amiguets i amiguetes també s’hi apunten o per les meravelloses activitats que les empreses i escoles venen, entre d’altres raons. Molt sovint, però, oblidem que rere de tot això hi ha una figura clau que es manté en l’anonimat, l’eix vertebrador de qualsevol extraescolar, cau, esplai, estada de colònies, o casal d’estiu: els monitors i monitores. N’heu sentit a parlar d’ells?\nUn monitor de lleure és... com us ho diria? Un pallasso capaç de generar les rialles més ensordidores; són dos braços que ofereixen abraçades a canvi de mocs i llàgrimes; és un calaix amb infinits recursos lúdics; un infermer expert en guarir cops de cap o pelades al genoll; és un educador, un mestre i un gran professor; és un hàbil cambrer que fa malabarismes entre plats i continues demandes; és un cantant, ballarí i actor que representa les obres més fantasioses portant unes disfresses feixugues sota un sol ben insolent; són dues mans que netegen pipis i caques; és un tècnic expert de so i il·luminació i és, en definitiva, moltes altres professions englobades en una.\nMalgrat que és una feina esgotadora i a pesar que moltes vegades no està reconeguda social i econòmicament com a tal, ser monitor de lleure és tot un bonic aprenentatge: aprens a viure amb alegria, quan t’avorreixes aprens a fer-ne ús de la imaginació; et fas aliat de la paciència i descobreixes que la tendresa enlluerna els ulls d’un infant content.\nSi heu d’apuntar als vostres fills i filles a qualsevol extraescolar, cau, esplai, estada de colònies o casal d’estiu que un dels motius sigui perquè amb els monitors i monitores viuen en la més pura i veritable essència de la infància.\nPer tot això, moltes gràcies, Monitores i Monitors.


Apartment Mornar 1 Belgrade Sèrbia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMajke Jevrosime 46, Stari Grad, Belgrade, Sèrbia, 11000 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Belgrade, Apartment Mornar 1 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Mornar 1 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, servei de bugaderia, neteja en sec, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Mornar 1 és una elecció inteligents per a viatgers a Belgrade, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (25) Parelles (13) Viatgers en solitari (8) Grups (4)