EUPV anima la ciutadania a participar en la concentració de divendres a València per la paralització del projecte de macrogranja porcina a Aiora – EUPV\nHome/Noticies/EUPV anima la ciutadania a participar en la concentració de divendres a València per la paralització del projecte de macrogranja porcina a Aiora\nLa coordinadora general d’Esquerra Unida del País Valencià, Rosa Pérez Garijo, s’ha sumat a la convocatòria de concentració per al divendres a les 12h davant del Palau de la Generalitat de València, per la paralització del projecte que preveu la instal·lació a Aiora d’una enorme granja destinada a l’engreix de porcs amb capacitat per a gairebé 30.000 animals.\nPer a Pérez Garijo, “el projecte ha aixecat nombroses protestes per part de la ciutadania d’Aiora i la seua comarca, ja que de dur-se a terme suposarà un impacte massa important en la vida dels seus veïns i veïnes: olors, molèsties, contaminació de l’aire… I el risc de contaminació d’aqüífers amb els nitrats dels purins, així com l’amenaça que això suposa per a les zona naturals protegides. Per tot això, convoquem a la concentració de divendres, organitzada per la plataforma contra la granja, en la qual el col·lectiu local d’EUPV també treballa activament”.\nTant el col·lectiu local d’Esquerra Unida a la localitat com les entitats ecologistes han alertat dels riscos d’aquest gran complex impulsat arran de l’existència d’una ‘bombolla porcina’, un fenomen provocat per la compra massiva de carn de porc espanyola per part del mercat xinès. Per a Rosa Pérez, “hauríem d’aprendre de les experiències amb les anteriors bombolles econòmiques, i adonar-nos que l’aprofitament econòmic ràpid i fàcil no deixa més que conseqüències negatives, algunes fins i tot irreversibles. Aquest tipus de grans granges que s’estan instal·lant a tot el territori estatal podrien convertir-se en poc temps, tan prompte com el mercat xinès trobe condicions més avantatjoses en altres territoris, en un greu problema per a zones despoblades que ja pateixen de dificultats molt serioses demogràfiques i econòmiques”.\nLa coordinadora general d’EUPV, en aquest sentit, reclama “una agenda real i eficaç per part del Consell per frenar la despoblació i impulsar el teixit socioeconòmic de les comarques d’interior. No pot ser que l’interior del País Valencià confie el seu futur a projectes que molesten al litoral, i que no fan més que hipotecar encara més el seu desenvolupament i la sostenibilitat de comarques senceres. Cal redoblar les inversions, dotar de serveis públics de qualitat, i crear un ecosistema d’oportunitats i avantatges per als habitants d’aquesta àmplia zona del territori. Sense equilibri territorial no podem avançar en la cohesió del país”.\nRosa Pérez Garijo ha destacat la lluita del col·lectiu local d’EUPV “per informar i conscienciar la població, i a més tirar endavant la moció que va provocar la paralització de llicències municipals”, si bé “sembla que tot i aquesta paralització, i malgrat que la planta no dispose de tots els seus permisos en regla, el projecte segueix endavant”. Per tot això, indica Pérez, “seguirem pressionant perquè aquest tipus d’amenaces desaparega de la Serranía. Tant des del Parlament Europeu, on la nostra eurodiputada Marina Albiol ha traslladat l’assumpte, com des dels àmbits autonòmic i local, continuarem exigint un model sostenible, respectuós amb el medi i amb el patrimoni natural de totes, i que garantisca un futur a totes les valencianes i valencians independentment de la seua localitat de residència”.


Cullera alerta sobre la «fartera» d’alcohol els caps de setmana – RiberaTV\nCullera alerta sobre la «fartera» d’alcohol els caps de setmana\nLa UPCCA impulsa actuacions preventives entre els adolescents de la localitat per a lluitar contra l’alcoholisme juvenil\nCULLERA. 15-11-16. Hui se celebra el Dia Mundial sense Alcohol i la Unitat de Prevenció Comunitària en Conductes Addictives (UPCCA) de Cullera ha cridat l’atenció sobre un dels fenòmens creixents entre els jóvens del municipi i de la resta del país, la denominada «fartera» d’alcohol de cap de setmana.\nLa UPCCA assegura que el patró de consum ha variat en els últims anys i detecta cada vegada més jóvens que beuen alcohol en quantitats molt grans durant un breu espai de temps, especialment els divendres o dissabtes i en festes assenyalades.\nL’objectiu és emborratxar-se ràpidament i aconseguir desinhibir-se en el menor temps possible per a accelerar l’estat d’eufòria que els proporciona l’alcohol.\nDes d’este departament municipal alerten sobre les conseqüències negatives per a la salut i les relacions socials i familiars que esta pràctica comporta. En eixe sentit, avisen que la fartera pot arribar a provocar la mort per intoxicació etílica com recentment ha ocorregut en el nostre país amb una menor de 12 anys.\nAmb la intenció de previndre este fenomen, la UPCCA treballa al llarg d’esta setmana colze a colze amb els centres educatius de Cullera en la promoció d’hàbits de vida saludables i posant l’accent en la responsabilitat de tots com a ciutadans en el compliment de la llei.\nAl mateix temps, convida els alumnes a reflexionar sobre les conseqüències que pot tindre el consum i ajuda a conscienciar-los sobre la seua vulnerabilitat al respecte.\nLa unitat de prevenció ha organitzat un videofórum amb els alumnes de 6é de Primària, 1r i 4t de l’ESO de tots els centres de la població en el qual es projecta la pel·lícula «28 días». En estes accions es tracta el consum d’alcohol, l’alcoholisme i altres qüestions que afecten als adolescents en l’esmentat camp.\nEl cinema s’empra com a eina educativa de primera magnitud amb el qual s’incita als alumnes a una reflexió mitjançant el diàleg i l’anàlisi de diferents situacions que es reflectixen en la pel·lícula però també es donen en la vida real.\nCullera alerta sobre la «fartera» d’alcohol els caps de setmana added by Ribera Televisió on 15 novembre, 2016


[VIDEO] Detinguts sis ultres per una baralla entre radicals del Barça i el Lió | La República Esportiva\n[VIDEO] Detinguts sis ultres per una baralla entre radicals del Barça i el Lió\nEls enfrontaments han tingut lloc a l'Avinguda Madrid de Barcelona després que un grup antifeixista els fes fora de la plaça Osca\nEls ultres del Lió i els Mossos d'Esquadra, pels carrers de Barcelona. / EFE\nEls presagis s’han complert i el més d’un centenar d’aficionats ultres de l’Olympique de Lió, que han arribat a Barcelona amb motiu del partit d’aquesta nit (21h) entre el Barça i l’equip francés, han provocat aldarulls a la capital catalana durant les hores prèvies. De moment, segons ha avançat la Cadena SER, sis d’ells han resultat ferits en uns enfrontaments que han tingut a l’Avinguda Madrid, a l’alçada de Gran Via de Carles III. Dos d’ells, un dels quals amb una ferida al cap, han estat traslladats a l’Hospital Sagrat Cor. La resta només s’haurien vist afectats pel gas pebre.\nLa idea inicial dels Bad Gones, el principal grup d’aficionats ultres de l’Olympique de Lió, era citar-se a la plaça Osca de Sants. Però allà els ha rebut una vintena de persones amb una pancarta escrita en francès que deia ‘Sants antifeixista: tot el món detesta els feixistes’ i, aleshores, els radicals s’han dirigit cap a la zona on ha tingut lloc la picabaralla.\nMés tard, els aficionats francesos s’han trobat amb seguidors del Barça a la rambla Badal, on s’ha produït una nova picabarlla que ha acabat amb sis detinguts -quatre del Lió i dos blaugrana-. Durant la tarda, el nucli de reunió dels radicals de l’equip visitant ha estat la plaça Artòs de Sarrià, on han exhibit la seva violència verbal dedicant cants contra el Barça i Catalunya. Algun dels afeccionats ha lluit banderes de l’Espanyol.\nultres de l'Olympique de Lió a Barcelona


Això és el que demana Àlex Arenas a la ciudadanía – Castellvilarenc.info\nAixò és el que demana Àlex Arenas a la ciudadanía\nby Redacció 31/05/2021 31/05/2021\nDes de que va començar l’actual pandèmia de la Covid -19, el març del 2020 fins els nostres dies, són vàries les coses cotidianes com per exemple les mascaretes, el distanciament social ,la ventilació i el rentat de mans .\nPrecisament aquest últim us ,es fa més sovint amb gel hidroalcohólic com a higiene de mans.\nAra el matemàtic de l’Universitat Rovira i Virgili de Barcelona(URV), Àlex Arenas, fa un prec a la ciutadania de fer poc us d’aquest gel i que el rentat de mans es faci com s’ha fet tota la vida a l’arribar a casa, amb “Aigua i Sabó”.\nTitulars dels diaris per avui dilluns 31 de maig: El triplet històric del Barça femení a les portades\nUn detingut a Manresa per mossegar dos agents de la Policia Local\nLa sisena onada, disparada a Castellbell.\nUn any de la gran nevada del 8 de Març del 2010


Qui ha perdut el Claustre? – Martí Obiols Galí\n20 Mai 2013 21 Mai 2013 Publicat a UPC\n2 respostes a “Qui ha perdut el Claustre?”\nJosé Manuel Diéguez ha dit:\n21 Mai 2013 a les 8:49\nUn matís: els MEMBRES NATS del Claustre ho són en la seva condició de representants ELECTES en les seves unitats…\n22 Mai 2013 a les 10:49\nSí i no. Certament tots el directors de departament i centre són càrrecs electes. Però també són òrgans unipersonals. Per tant quan estan al Claustre solen actuar com a òrgan unipersonal. És per això que els directors de centre van votar contràriament a les seves Juntes de Centre, que totes van votar per fer unes eleccions anticipades a Rector.


El factor de risc més important en l’ictus és l’edat, tot i que seria erroni considerar que l’ictus té lloc de forma exclusiva en persones d’edat avançada. A major edat, major és la probabilitat de patir un ictus tant isquèmic com hemorràgic.\nS’ha establert que el risc de patir un ictus augmenta un 9% cada any en els homes i un 10% anual en les dones. A partir dels 55 anys, cada dècada que passa es duplica el risc de tenir un ictus.\nEl risc de patir un ictus és desigual en funció de l’ètnia. Les persones negres, sobretot els joves i d’edat mitjana, i llatinoamericanes tenen una major incidència i mortalitat per ictus en comparació amb els d’origen caucàsic.\nEs desconeix si aquestes diferències són de base genètica, ambiental o una interacció entre tots dos factors. També hi ha una clara relació entre el risc de patir un ictus i les circumstàncies socioeconòmiques desfavorables.\nLa causa d’un ictus es desconeix en fins a un 35% dels casos, fet que fa sospitar en una possible implicació de factors genètics. Al futur la seqüenciació de l’ADN promet ser un element clau en el maneig de l’ictus, però encara no ha donat els resultats esperats.\nLa implicació genètica és complexa, ja que la influència genètica pot actuar a diferents nivells: augmentant la incidència de determinats factors de risc individuals com la hipertensió i la diabetis; modulant la incidència de determinats tipus d’ictus comuns; i, finalment, de diverses malalties minoritàries i hereditàries.


El miracle de Mons. Álvaro: la recuperació d’en José Ignacio - Opus Dei\nEl miracle de Mons. Álvaro: la recuperació d’en José Ignacio\nLa Santa Seu atribueix a la intercessió de Mons. Álvaro la recuperació del nen José Ignacio Ureta Wilson després d'una aturada cardíaca de més de mitja hora, el 2 d'agost de 2003. Aquí teniu una entrevista a Susana Wilson, mare d’en José Ignacio Ureta Wilson.\n–Quina edat té actualment en José Ignacio?\n–El dia 10 de juliol complirà deu anys. Va néixer el 10 de juliol de 2003.\n–Va néixer amb problemes, oi?\n–Bé, en realitat els problemes es van manifestar força temps abans del naixement. Al gener del 2003, quan jo estava esperant en José Ignacio, ens van dir que el seu naixement no seria fàcil ja que era molt probable que naixés amb una hèrnia intestinal. Des d'aquest moment ens encomanàrem a Mons. Álvaro i resàrem la seva estampa. Quan em van fer l'ecografia, al març, el diagnòstic es va confirmar.\nA principis del mes de juny em van haver d’internar a la clínica perquè l'embaràs pogués concloure feliçment. L'espera se'ns va fer eterna, van ser moments difícils ja que el nostre fill gran es quedava a la casa i sentia el nerviosisme dels seus pares.\nQuan per fi en José Ignacio va néixer pesava 1 kg i 750 grams: això per als doctors era un èxit, ja que pensaven que no pesaria més d’un quilo i mig.\n–No s'havia detectat cap error al cor?\n–Abans del naixement, no. Però després, els doctors, per tal de poder operar el més aviat possible aquesta hèrnia intestinal, van fer diversos exàmens, i de seguida van detectar que José Ignacio tenia una malformació cardíaca amb conseqüències greus per a la circulació de la sang.\nLes crisis del cor van ser constants des del primer moment. El dissabte 12 de juliol el van operar, però tot es va complicar, perquè li va baixar la temperatura, va tenir una aturada cardíaca i van haver d’acabar l'operació d'urgència. En els dies següents hi va haver noves crisis, i va patir un dany al cervell: tenim una ecografia del 28 de juliol que mostra canvis a la massa cerebral, amb lesions als dos hemisferis per manca d'irrigació.\nUn dia vaig començar a resar en silenci, i em va semblar que els índexs de saturació d'oxigen reflectits a la pantalla d’en José Ignacio s'estabilitzaven poc a poc. Recordo que l'hi vaig dir al meu marit. En un determinat moment, la infermera de torn va passar a veure com estava, i en veure que la saturació semblava estar millor, va disminuir el respirador perquè en José Ignacio tornés a respirar per si sol de mica en mica. Aquest va ser el moment clau per reafirmar-nos en la convicció que Mons. Álvaro ens estava ajudant, i vaig tornar a insistir a més persones que, per favor, seguissin resant a Mons. Álvaro per en José Ignacio.\nAl principi la idea era aconseguir estabilitzar en José Ignacio, donar-lo d'alta i al cap d'un any operar-lo, però veient la situació els doctors van decidir fer-li una operació pal·liativa, per poder fer l’operació definitiva més tard.\nEn José Ignacio va ser operat del cor el 30 de juliol, a 20 dies del seu naixement, i durant les primeres 48 hores de postoperatori tot va anar molt bé. Els doctors estaven contents.\nPerò, de sobte, la situació va canviar.\n–El dia 2 d'agost, prop de les 14:30 h, ens van demanar que anéssim immediatament a l'UCI pediàtrica de la Universitat Catòlica, perquè en José Ignacio estava molt malament. Ens vam imaginar que la gravetat era extrema. Resàrem al llarg de tot el camí. En arribar vaig demanar veure el meu fill i em van dir que no era possible perquè l'estaven reanimant. Vaig sortir gairebé sense poder caminar dels nervis, vaig abraçar al meu sogre que es trobava allà en aquell moment i vaig començar a resar l'estampeta de Mons. Álvaro sense parar. Acabava i començava de nou, no fèiem altra cosa.\nTrucàrem a diverses persones i els demanàrem que avisessin a tothom que es resés a Álvaro del Portillo demanant per en José Ignacio.\nUna infermera em va explicar després que aquest dia ella va veure en José Ignacio i el va veure estrany, encara que els índexs eren normals. Van decidir fer-li un eco cardiograma, i va ser llavors quan es van adonar del vessament al pericardi i van començar immediatament les maniobres per reduir-lo. Després va sobrevenir l'aturada.\n–Un altre aturada cardíaca, com la d'abans de l'operació?\n–No: aquesta aturada va durar més de mitja hora. Els metges ja el donaven per mort, perquè no reaccionava ni al massatge cardíac ni a res. Però quan estaven començant a desistir, el cor d’en José Ignacio va tornar a bategar.\nAixí i tot, l'hemorràgia havia estat massiva. Recordo que va ser el doctor Felipe Heusser, cardiòleg de la Universitat Catòlica, que ens va comunicar que en José Ignacio havia recuperat la freqüència cardíaca, però havia patit un vessament en el sector del pericardi i també al voltant del ronyó.\nEntràrem a veure’l i el seu color era fantasmal, ens va fer molta pena. Les ungles es veien morades: segons m'havien explicat, era conseqüència de la manca d'oxigenació.\nDurant tot aquest dia les pregàries van ser intenses.\n–Quan va començar la recuperació?\n–A l'endemà a primera hora ens van informar que en José Ignacio havia passat bé la nit. Quan el vam anar a veure em va sorprendre el seu color saludable com el d'un nen nounat i que les seves ungles ja no tenien aquell color morat.\nRecordo que el doctor de torn ens va comentar que el doctor Heusser havia arribat preguntant a quina hora de la nit havia mort José Ignacio. És un detall que sempre m'ha semblat sorprenent, perquè és el mateix que va preguntar el doctor al pare de sant Josepmaria quan va tenir una malaltia greu de nen.\nEl doctor Heusser m'ha confirmat que mai va pensar que viuria. Constantment em recalca el sorprenent de la salvació d’en José Ignacio. Un cop ens va preguntar a qui li havíem resat. Els altres doctors també estaven sorpresos.\n–Ara en José Ignacio fa vida normal?\n–Fa la vida normal d'un nen de la seva edat, tot i que ha hagut d'anar superant unes dificultats amb les quals altres nens no s'han trobat. Després de tot el que li va passar, pensàvem que no li quedava més alternativa que morir o, si sobrevivia, hauria de romandre postrat en un llit. Per això, per a nosaltres tot allò que en José Ignacio fa només té explicació a la llum de Déu i de la intercessió de Mons. Álvaro.\nÉs un futbolista fanàtic. Sempre que pot es posa la seva samarreta d'Alexis Sánchez, o de Messi, o la del seu equip, el Colo-Colo, i juga a futbol amb els amics. També li agrada el tennis, i un professor amb el que ha jugat quan hem anat al camp diu que és molt coordinat i entusiasta. Ballant és incansable: li agrada molt la música, i se’l pot veure a casa cantant cançons inventades per ell i ballant tot tipus de ritmes. Al casament de la seva tieta va ballar sense parar fins que es va acabar la festa.\n–No ha tingut seqüeles de tipus neurològic?\n–En José Ignacio pren remeis per a la concentració i, com alguns dels seus companys, té una psicopedagoga que l’ajuda a avançar. Es pot dir que les dificultats que ha tingut entren dins de la normalitat. A l'escola, la lectura i l'escriptura li han costat, però ara se’n surt prou bé.\nLa psicopedagoga considera que en José Ignacio pot donar molt de sí i és molt astut. A vegades, quan es proposa fer alguna cosa i no li surt s'enfada, però després s’ho repensa i torna a treballar. Té la perspicàcia de captar-ho tot ràpidament, i després és capaç d'utilitzar-ho com a broma per a riure o com a argument per justificar alguna cosa. En els àpats ens fa riure molt, ja que sempre té l'humor a flor de pell.\n–Com descriuria el temperament i la personalitat del seu fill?\n–Sóc la seva mare, i reconec que de vegades puc perdre l'objectivitat. Però intentaré apel·lar a la realitat tant com pugui, sense deixar-me guiar pels sentiments o per l'orgull de tenir un fill com ell.\nEn José Ignacio és un nen alegre, entusiasta, molt motivat. També destaquen en ell la perseverança, la poca tolerància a la frustració, una gran autoestima i la sociabilitat.\nAl col·legi té molts amics amb qui s'ajunta per fer tasques, o per jugar a la Wii o la Play Station o al futbol. El conviden molt a altres cases de companys, és un líder al seu curs. També és amic de molts professors, auxiliars i alumnes més grans que ell. A la festa de l'escola va participar en un concurs de ball, i no va tenir problema per demanar el micròfon als més grans i cantar una cançó.\nUna anècdota que recordem, de quan tenia vuit anys, és la d'un professor de religió que el veu arribar a l'escola amb un dolç a la mà. Amb molt entusiasme li diu a José Ignacio que aquest dolç es molt bo per prendre acompanyat d'un cafè, i ell li respon: "millor acompanyat d'una cerveseta". Aquest humor ràpid és permanent en ell.\nMalgrat que l’escola no li ha estat fàcil, ha sabut ser perseverant i mai ha disminuït la seva autoestima per això. Si alguna cosa li costa, demana ajuda i cap problema.\nEn família és també un nen alegre, lluitador i que gaudeix de la vida. El naixement del seu germà petit, fa una mica més d'un any, el va omplir de felicitat: li canta, li parla, el porta a coll, es preocupa si plora i està pendent de qui se li acosta, per protegir-lo.\n–Puc preguntar-li què ha suposat per a vostè i per al seu marit aquesta història?\n–Espiritualment el que ha suposat és molt important. També ha deixat empremta en altres aspectes, però sobretot ha estat important en l'aspecte espiritual. Quan analitzem la nostra vida matrimonial, ens adonem que per a nosaltres "l'aventura" d’en José Ignacio ha estat un procés de conversió i d'acostament molt profund a Déu.\nVa ser en aquest moment quan vam descobrir la nostra vocació a l'Opus Dei. En el meu cas, mentre reposava a la clínica, abans que en José Ignacio nasqués. I el meu marit poc temps després. Esperem que Mons. Álvaro segueixi intercedint per a nosaltres en el futur, com fins ara.\n–Creu que el cas d’en José Ignacio amaga algun missatge que pugui interessar a tothom?\n–És una crida a l'esperança per a tots els qui viuen dificultats. En José Ignacio és un record viu del regal que Déu ens ha fet portant-nos a aquest món, i la seva perseverança ens mostra el que significa lluitar dia a dia i donar el millor de nosaltres mateixos en les circumstàncies de la vida en què ens trobem. En moments en què les circumstàncies són adverses, estar a prop de Déu és el que dóna la força per tirar endavant.


És tan típic que després d'una entrada al blog, compartida pel facebook i l'instagram a tota la gent de casa se'ns pregunti...i tot el que publica la Glòria us ho mengeu? ...així mengeu cada dia?...i la nostra resposta sempre és ...nooooooo, el dia a dia de casa és cuina sense complicacions, verdura i molta planxa!\nI avui un plat, sense complicacions, ràpid i bo, dels que es fan mentre t'estàs menjant el primer plat, o dels que serveixen per sopar perquè són lleugers.\n- Mig quilo d'escopinyes\n- Un all tendre\n- Un grapadet de julivert\nPosem les escopinyes en aigua amb sal una hora llarga perquè llencin tota l'arena.\nPiquem l'all i el julivert i el barregem amb una mica d'oove.\nPosem una planxa al foc, traiem les escopinyes de l'aigua i les anem col•locant, una al costat de l'altra, damunt la planxa ben calenta.\nS'aniran obrint, d'una en una, aleshores i tireu per sobre una mica d' oli amb all i julivert, les salpebreu lleugerament i ràpidament al plat perquè no s'han de coure massa.\n(Si alguna no s'obre llenceu-la, pot no ser bona i us podria fer malbé el plat)\nAmb un gotet de vi blanc fresquet...què me'n dieu, senzill, sense complicacions, bo i sa...\nEtiquetes de comentaris: Aperitius Cuina ràpida peix sopar\nPalmira POM 28 d’abril de 2017, a les 11:32\nIdeals! Si moltes vegades la gent pensa que mengem a diari el que publiquem, però imagina't si no hi haguès planxa entre cheesecake i brownie, no pasariem per les porte, oi?!\nPetons i bon cap de setmana amb extra!\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:34\nRealment Palmira no passaríem per les portes hehehe\nRuben 28 d’abril de 2017, a les 15:46\nJo en faig a casa a vegades, però en lloc de fer-les amb all i julivert, els tiro pebre i un raig de vinagre, queden boníssimes. I estic d'acord amb tu: com menys es coguin, més bones queden!\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:36\ncaram Ruben han de ser molt bones fetes així, les tastaré.\nMiquel 28 d’abril de 2017, a les 18:12\nSon divinas así, soy un fan de los berberechos frescos.\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:39\na casa som molt fans de les escopinyes també Miquel!!!!\nLa Cuina de l'Olga 28 d’abril de 2017, a les 19:38\nJJjaajajajjaja!!! Molt bones les preguntes! A mi també me les fan! I també dono la mateixa resposta que tu!\nAquestes escopinyes són una delícia....bones, no, boníssimes!\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:41\nEm sembla que és la realitat dels bloguers Olga, justificar el que mengem i no mengem hehehe\nMjsalla 28 d’abril de 2017, a les 20:37\nOhhhhh! molt bones, un plat senzill però bonissim. Petons.\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:44\nSi Mj i molt faciletes de fer!\nMarta Padenous 28 d’abril de 2017, a les 21:53\nA casa el que cuina el dia a dia és l'Albert, jejeje\nJo les cremetes i experiments !!\nMolt bones les escopinyes fetes així, jo les cuino igual però sense el julivert!!!\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:46\nQuina sort tenir algú que et faci la cuina del dia a dia, a casa meva això no passa mai.\nJavier 30 d’abril de 2017, a les 19:53\nEn casa comemos también mucha cocina a la plancha y de vez en cuando, entre verdura y verdura, nos damos un buen homenaje jajaja\nUn plato sencillo pero de lo más rico\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:49\nSort dels homenatges Javier, perquè només de verdura i planxa és força avorrit\nLola Martínez 30 d’abril de 2017, a les 20:26\nLos platos sencillos y sabrosos como este son los mejores, es la cocina más práctica y aceptada que hay, tu plato es un buen ejemplo de ello, es exquisito.\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:52\nEs la cocina de la mayoría de las casas Lola, cocina sana y sencilla.\nlolines 30 d’abril de 2017, a les 21:23\nUn platito, tan rico y sabroso que siempre apetece.\nNo tot són postres 2 de maig de 2017, a les 9:55\nSempre venen de gust aquests plats lleugers i sans Lolines\nRaquel Galin 30 d’abril de 2017, a les 22:07\nMe encantan, que buenos!!\nEva 1 de maig de 2017, a les 11:30\nMe encantan la cocina sana y sabrosa, como este rico plato que nos traes Gloria.\nIsabel Rescalvo 1 de maig de 2017, a les 12:26\nJa, ja, esa pregunta creo que es la pregunta del millón, es cierto, todos piensan que en mi caso, que comemos dulces a diario o que comemos todo los días con las recetas saladas que publico en el blog, y nada de eso, a veces si, pero de normal, comida muy sana y no muy elaborada. Pero bueno, tus berberechos bien se merece repetir entre semana y hacerlos con asiduidad, porque ricos están un rato, además de fáciles y sanotes. A mi me encantan los berberechos y me has recordado que hace ya que no los como, así que voy a tener que ponerle remedio rápidamente. Besitos.\nPINKY 2 de maig de 2017, a les 16:03\nQue ricos son los berberechos , me encantan y estos tuyos tienen una pinta buenisima\nAmblesmansalamassa 2 de maig de 2017, a les 18:06\nA vegades el més senzill és el més bo, veritat??\nSilvia T. Clarasó 3 de maig de 2017, a les 15:38\nMolt bones!!! A la meva carpeta de pendents 👏👏👏


Inicio » Formació profesional » Professions per destacar mitjançant el disseny a Barcelona\nSona a clixé, però no per això és menys cert: Barcelona és la ciutat del disseny. Només cal un simple passeig pels seus llocs més emblemàtics per adonar-nos que en aquesta ciutat cada racó és únic i cada persona que l’habita, també.\nPer això Barcelona no només és el lloc perfecte per formar-nos en màrqueting, noves tecnologies i altres activitats punteres amb gran sortida en aquesta ciutat, sinó també en totes aquelles professions que tinguin la creativitat i el disseny com un obligat entre els seus requisits. Inspiració no et faltarà per a això.\nProfessions i formació per a gaudir de la creativitat i el disseny a Barcelona\nBarcelona es disputa al costat de Londres, París, Milà i Nova York ser una de les grans capitals de la moda mundial. En tenim prou recórrer l’inigualable Passeig de Gràcia per donar-nos compte que entre tant edifici monumental, resideixen els establiments de totes les marques que mereixen el títol de referents de la moda.\nEntre tant ecosistema propici per a això i una clientela disposada i que va a la ciutat comtal únicament per a això, un curs de personal shopper ens assegura els mitjans per destacar en aquest món i convertir-nos en un autèntic cazatendencias allà on resideixen.\nJa hem vist com en entorns com a Passeig de Gràcia, la competència és ferotge. Chanel, Dior, Yves Sant Laurent … Totes elles no només competeixen per tenir les últimes tendències i els últims dissenys que acaparen passarel·les mundials, sinó per atreure a tot aquell que passegi davant dels seus establiments.\nPer a això, un aparador atractiu ho és tot, i un curs subvencionat d’aparadorisme ens ofereix les eines per captivar a qualsevol client: sigui d’una zona on resideix el luxe o allà on la creativitat està en dir com més amb el\nLa creativitat no només s’expressa mitjançant la creació d’una obra: podem (i hem de) ser creatius amb la forma en què ens mostrem al món, en la qual venem el nostre talent.\nLa marca Barcelona és tot un signe i garantia de qualitat, per això tot el que envolta aquesta ciutat màgica ha de poder gaudir d’aquest mateix halo: també la nostra pròpia marca personal.\nTant per treballar-la com per ser capaços de transmetre-la, un curs de personal branding a Barcelona ens xopa de les millors qualitats per les quals destaca la capital mediterrània.\nGaudí va passar tota la seva vida professional estudiant la naturalesa i l’entorn per aplicar-lo a les seves tècniques arquitectòniques. Quina hagués estat del genial arquitecte si en la seva època hagués pogut accedir a un curs d’Autocad 2D-3D!\nAixí i tot, a dia d’avui perviuen totes les seves obres com a emblemes de la ciutat, i la competència per fer-los mínimament ombra converteix Barcelona en un escenari màgic per a l’arquitectura, sent el millor entorn per desenvolupar-la i aprendre les tècniques més innovadores del sector.\nDesenvolupament d’apps, ús de noves tecnologies al servei del màrqueting, l’omnipresent sector turístic … La formació subvencionada a Barcelona ofereix el millor coneixement en el millor espai possible: te la perdràs?\nDisseny de moda per ordinador: crea alta costura…\nLa importància de dominar Adobe Photoshop en el…\nEls millors programes de programari lliure per a activitats de gestió administrativa\nFormació profesional (38)


Hola Mamma Mia:\nAquí teniu els treballs de les característiques de l´art en les 4 etapes de la Història:\n-L´ART A L´EDAT ANTIGA:\n-Antic Egipte: les piràmides i les esfinges.\n-Antiga Roma: construccions romanes (amfiteatre, circ, aqüeducte, fòrum,...).\n-Obres d´art importants de l´Edat Antiga.\n-L´ART A L´EDAT MITJANA:\n-Obres d´art importants del romànic i del gòtic.\n-L´ART A L´EDAT MODERNA:\n-El Renaixement: característiques i autors.\n-Pintors i escultors importants de l´Edat Moderna.\n-L´ART A L´EDAT CONTEMPORÀNIA:\n-Una mica d´història.\n-Característiques de l´art contemporani.\n-Tipus d´art contemporani: modern, abstracte, cubisme, expressionisme.\n-Els treballs són individuals.\n-La data d´entrega és el dilluns 28 de Gener.\n-Podeu fer el treball en format presentació de diapositives o en format document de text (al DRIVE).\nPER FAVOR, NO ES TRACTA DE FER UN CÒPIA-AFERRA!! ESCRIVIU INFORMACIÓ QUE ENTENEU I AMB LES VOSTRES PARAULES. MILLOR POC I BEN FET QUE MOLT I QUE NO S´ENTENGUI!!\n-Els treballs els heu de compartir amb jo quan estiguin fets: cristina.belmonte@ceipsantagertrudis.com\n-Consulteu la informació en els següents enllaços:\nDOCUMENT 2 (ART CONTEMPORANI).\nQUI FA CADA ETAPA DE LA HISTÒRIA ?\n-Daniela R., Martina, David, Toni, Sónica, Xykon -----EDAT ANTIGA\n-Júlia, Daniela G., Joan, Jordi, Laura, Rodrigo -------EDAT MITJANA\n-Irene, Pablo, Maria F., Kenay, Yoel --------------------EDAT MODERNA\n-Víctor, Maria B., Violeta, Lorena, Zoé, Jan -----------EDAT CONTEMPORÀNIA\n-Óscar: Línia del temps on apareguin 3 obres d´art de cada etapa (amb imatge, nom de l´obra, nom de l´autor i data).\nAnònim 14 de gener de 2019, a les 6:27\nHola, el treball de historia esta molt be perque aixi aprenem coses del art. Maria Bibiloni :).\nVíctor Torres Bustos 14 de gener de 2019, a les 10:49\nCris se t'ha oblidat posar el document de en kandinsky.\nAnònim 15 de gener de 2019, a les 6:48\nHola, quines ganes de anar el divendres amb el amic petit. Maria Bibiloni :).


Pells de cítrics confitades "anti-malbaratament" - versió ràpida\npublicat el 15 desembre 2021 per katerina\nUna manera més ràpida de fer pells de cítrics dolços\ningredients per a un pot de pells confitades (cost total aproximadament 1,5€ amb sucres ecològics)\n500 g de pells de cítrics ecològics usats\nSucre extra per a la cobertura (opcional)\nDesprés de la nostra versió llarga per a les pells de cítrics confitades, avui us proposem una manera més ràpida, per a aquells que no tinguin temps, ni paciència per seguir el procediment de moltes dies. (trobareu la AQUÍ, i per la recepta en català, a la següent adreça https://democraticgourmet.com/ca/no-waste-candied-citrus-fruit-peels-long-version/\nAixí doncs, després de tallar les pells a tires, les posem en remull amb aigua abundant durant unes hores perquè s'estovin una mica, canviant l'aigua 2-3 vegades. A continuació, posem les pells a una cassola, les cobrim amb aigua, portem a ebullició i les deixem bullir per uns 3 minuts. Les colem i les esbandim sota aigua corrent, per tal d'aturar l'ebullició de les pells. Repetim aquest procés almenys 2-3 vegades més (amb altra aigua cada vegada). Al final, haurem de provar una escorça per comprovar si encara és amarga. Si és així, repetim el procediment, fins què eliminem tota l'amargor. Si fem pells de cítrics que tenen una part blanca gruixuda, com l´ aranja o el poncem, haurem d'escaldar-les una mica més cada cop, uns 5 minuts, en comptes de 3.\nMentrestant, pesem les peles blanquejades i colades i mesurem igual pes d'aigua i mig pes de sucre per preparar un almívar al 50%. Si volem què les peles confitades durin més temps fem un almívar amb 100% sucre.\nQuant l'almívar arribi al punt d'ebullició, afegim les pells i seguim la cocció a foc suau, fins que una gran part de l'almívar s'absorbeix per les pells. Segons la fruita que estem confitant, el temps canvia. Per exemple, les pells de taronja haurien de trigar uns 30 minuts més o menys, mentre que les de poncem fins a una hora. Entenem que estan preparades, quan s'hagin tornat brillants i la seva part blanca transparent.\nQuan les nostres peles estiguin a punt, les podem emmagatzemar submergides en el seu xarop en pots esterilitzats, o bé les podem assecar. Per fer-ho, les traiem i les posem sobre les reixetes del deshidratador (o del forn) que han de ser cobertes amb paper de forn doble (perquè no degoti l'almívar).\nLes posem a assecar a 60 o C durant 2 hores o potser més. Al final, la major part de la humitat haurà desaparegut. Les pells haurien de romandre relativament suaus i flexibles. No volem que s'endureixin massa, només que s'assequin. Si no disposem de deshidratador, podem utilitzar el nostre forn, a la temperatura més baixa, o simplement deixar-les a temperatura ambient, fins l'endemà.\nQuan no tenen més humitat, les podem conservar a la nevera dins un pot. Podem també cobrir les amb més sucre - si volem - allargant així encara més la seva vida. Ho fem col·locant les peles seques en un plat amb sucre i girant les per tots els costats. El sucre al cap d'unes hores es fon i s´ absorbeix de les pells.\nLes podem consumir com estan o les podem tallar per utilitzar-les en altres preparacions o per decorar els nostres pastissos.\npublicació precedent The Doors 2: The era\npublicació successiva "Mendiants" Nadalencs francesos


Les arts escèniques prenen força i es combinen com mai en la nova edició del cicle ‘Fet a Mataró’, que portarà a Can Gassol un total de set espectacles de joves creadors de dins i fora de la ciutat que consolidaran aquesta proposta que promou i alimenta la creació i exhibició de la cultura del país.\nEl ‘Fet a Mataró’ posarà música i vida al passat fabril de Mataró i Catalunya amb ‘Fàbrica de sons’, una producció amb accent mataroní que contextualitza l’època del boom tèxtil mitjançant la música coral del moment i que ho complementa amb dansa, poesia i música. El Cor Ciutat de Mataró i el Cor Cantiga ompliran de música les fàbriques, naus i colònies de finals del segle XIX sota la direcció de Jordi Lluch, Josep Prats i amb la dramatúrgia de Josep Rodri.\nL’espectacle, que s’estrenarà el pròxim dia 18 de setembre al CaixaFòrum, es podrà veure a Mataró el 8 d’octubre i vol recórrer altres espais fabrils del país.\nCan Gassol també serà l’escenari d’altres muntatges, que a partir del 25 de setembre se succeiran a la ciutat. El jove creador Magí Serra i el seu ‘Furufuflu’, un espectacle de dansa que és “com un viatge en el qual la dansa més física i arquitectònica va adoptant el moviment per explicar moments de la vida”.\nEl 2 d’octubre li prendrà el relleu Mateu Peramiquel, amb ‘Temps’, que al costat de la ballarina Julia Koneva mirarà d’explicar els factors del temps mitjançant la dansa i la música: “Tots sabem què és el temps fins que ens ho pregunten i llavors pensem en percepció, en velocitat, en espai...”.\nLa dansa també serà la protagonista d’una altra de les grans apostes d’aquest ‘Fet a Mataró’, que portarà a la ciutat a la reputada coreògrafa Àngels Margarit el 17 de desembre. El Teatre Monumental serà l’emplaçament que Margarit utilitzarà per a presentar al públic les seves dues noves peces ‘Back Àbac i Loopapool’.\nCom ja va sent habitual, el cicle també tindrà un racó per al circ, que serà present en aquesta nova edició del ‘Fet a Mataró’. En aquest cas serà, de la mà d’Atempo Circ i Marasma Zibra, que el 27 de novembre oferiran un assaig obert de ‘Pulso’, el seu nou espectacle, i també gràcies a la Companyia ES Eva Szwacer i Emiliano Alessi que presentaran ‘Polos’.\nQui tancarà aquest certamen serà el ja tradicional Circ de Nadal, que se celebrarà els dies 28 i 29 de desembre al Teatre Monumental amb una proposta conjunta de Nacho Flores, Circ Bombeta i Cronopis.\nEspectacle inaugural suspès\nMenar, l'espectacle que havia d'inaugurar el cicle, es va suspendre la setmana passada a causa de la lesió de Roser Tutusaus, una de les protagonistes juntament amb Joan Català.


provavac eficacia vacunas - Noticia - FISABIO\nprovavac eficacia vacunas\nEl programa ProVaVac, del qual forma part Fisabio, reflecteix una resposta immunitària molt elevada en residències i efectes adversos inexistents o lleus en el 70% persones\nEls estudis que s'estan realitzant dins del Programa Valencià d'Investigació Vacunal (ProVaVac) de la Generalitat sobre la protecció que ofereixen les vacunes contra la COVID-19 en la Comunitat Valenciana, en els quals participa la Fundació per al Foment de la Investigació Sanitària i Biomèdica de la Comunitat Valenciana (Fisabio), reflecteixen una resposta immunitària en les residències de persones majors de les més altes descrites fins al moment i també mostren que els efectes secundaris en la població general són inexistents o lleus en tres de cada quatre persones que van participar en l'enquesta.\nAixí s'ha posat de manifest en la reunió que el president de la Generalitat, Ximo Puig , ha mantingut amb persones expertes del Programa Valencià d'Investigació Vacunal COVID-19 (ProVaVac) a la qual també han assistit la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra, i la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, Ana Barceló, així com la directora general d'Anàlisi i Polítiques Públiques, Ana Berenguer.\nDesprés de la reunió, el director científic de ProVaVac, David Navarro, i l'epidemiòleg de l'àrea d'investigació en serveis de salut de Fisabio, Salvador Peiró, han exposat els primers resultats d'aquest programa d'investigació que la Generalitat ha impulsat aprofitant la campanya de vacunació massiva i que ha analitzat la protecció que aporten les vacunes en les residències de les persones majors i els efectes secundaris relacionats amb la immunització en la població general.\nLes principals conclusions que aporten totes dues línies d'estudi apunten al fet que la protecció oferida per les vacunes en les residències de majors és molt elevada, amb un 98,7% de persones amb anticossos als tres mesos de la segona dosi, una taxa que se situa entre les més altes de les descrites fins al moment.\nI també revelen que tres de cada quatre persones vacunades o no han percebut efectes secundaris o aquests han sigut molt lleus, i quasi tots ells han desaparegut abans de la setmana. Es tracta, en aquest cas, d'unes dades similars als recollits per les fitxes tècniques de les vacunes.\nEstudi de seroconversió en residències\nPer a la realització de l'estudi de seroconversió en residències, s'ha estudiat una mostra de 881 persones majors de 13 centres vacunades amb Pfizer a les quals se'ls va fer test ràpids de detecció d'anticossos (en una mitjana de 3 mesos després de la segona dosi).\nSegons les conclusions d'aquest estudi, el 98,7% ha desenvolupat anticossos, la qual cosa representa una resposta molt elevada. A més, respecte al 1,3% en el qual no es van detectar anticossos, dos de cada tres persones sí que van desenvolupar un altre tipus d'immunitat: limfòcits T específics contra la proteïna S del virus.\nLes anàlisis es repetiran cada tres mesos per a continuar valorant la duració de la resposta immune.\nEnquesta sobre efectes adversos a la vacunació\nRespecte de l'enquesta sobre efectes adversos a la vacunació, quasi tres de cada quatre persones (el 70%) no han tingut símptomes o han estat reportats com a lleus.\nEntre els quals han notat algun efecte, el més comú ha estat relacionat amb molèsties al braç. El 71% ha comunicat que tenia alguna molèstia l'endemà de rebre la dosi, però el 90% ja no les notava a la setmana.\nEl següent símptoma més comú és el malestar general o cansament: ho pateixen un 46,7% d'aquelles persones que comuniquen haver percebut algun efecte secundari, i a la setmana ha desaparegut en un 80% dels casos.\nEn tot cas, aquestes conseqüències són símptomes habituals que indiquen que l'organisme està responent a la vacuna i generant protecció, i s'ajusten a les dades reportades en els assajos clínics i en les fitxes tècniques de les vacunes.\nL'estudi s'ha elaborat a partir de 11.000 respostes de 5.500 persones recaptades entre el 19 d'abril i el 6 de juny.


Fano - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFano és una ciutat italiana a les Marques, província de Pesaro i Urbino, amb uns 60.000 habitants, a la costa de la mar Adriàtica dominant la plana deltaica del Metauro, un canal del qual en constitueix el seu port pesquer. És també centre turístic amb un famós carnaval (el més antic d'Itàlia). Important estació ferroviària a la línia Milà-Bari. Té un petit aeròdrom però és només a 38 km de l'aeroport "Raffaello Sanzio" d'Ancona-Falconara, i a 43 km de l'aeroport internacional Rímini-Miramare. És creuada per l'autopista (autostrada) A-14 del "Mare" que uneix Bolonya i Tàrent, i la superstrada Fano-Grosseto ("dei Due Mari")\n43° 50′ 37″ N, 13° 01′ 11″ E / 43.843531°N,13.019756°E / 43.843531; 13.019756Coord.: 43° 50′ 37″ N, 13° 01′ 11″ E / 43.843531°N,13.019756°E / 43.843531; 13.019756\nSan Costanzo (en)\n1.2 Dominació romana\n1.3 Monuments romans\n1.6 Altres edificis i monuments\nS'han trobar restes paleolítiques no massa rellevants (alguna destral i pedra bifacial). Al museu de Fano hi han exposats els objectes del neolític que s'han trobat sobretot a la vall del Cesano, amb alguns exemplar de ceràmica impresa amb petites incisions; un burí anomenat de Ripabianca és característic de la zona i es va trobar per primer cop a la vila d'aquest nom. Del neolític hi ha algunes troballes de la regió de San Biagio.\nD'entre la meitat del segon mil·lenni abans de Crist i el començament del primer, són alguns objectes ceràmics trobats a Chiaruccia, de terracotta negra, a més d'altres descobriments (una cornamenta treballada, un mànec decorat, espàtules, un os de cerví usat com a mànec, i alguns altres. A Fornace s'han trobat de la mateixa època, objectes d'argila. Els objectes de bronzes són molt escassos.\nDe l'edat de ferro es troben jaciments a Monte Giove, Fosso Sejore, Roncosambaccio (algunes tombes), Colonna, Falcineto, i San Costanzo.\nLa batalla de Sentinum (prop de Sassoferrato) el 295 aC i un altre batalla prop de Fano el 284 o 283 aC en la que el cònsol Mani Curi Dentat va derrotar els gals, va establir la dominació romana a la regió de Fano. El 283 aC els romans van fundar Senigallia (Sena Gallia) i el 268 aC Rímini (Ariminium); Pesaro (Pisaurum) fou fundada el 168 aC, però de Fano res se sap: la primera vegada que s'esmenta és l'any 49 aC per Juli Cèsar a De Bello Civili, però per les troballes de San Cesareo del 1735 es creu que la presència romana es pot datar vers el 82/74 aC com a mínim. Es deia llavor Fanum Fortunae, era a l'Úmbria i estava situada entre Pisaurum (Pesaro) i Sena Gallica (Senigallia). Hi passava la via Flamínia que baixava per la vall del Metaurus des de Forum Sempronii. El seu nom va derivar probablement de l'antic Temple de Fortuna però com que la seva existència abans del segle I aC és desconeguda res es pot dir en concret.\nAl 49 aC Cèsar va ocupar Fano amb una cohort després d'haver avançar cap a Ariminium. Sota August es va establir una colònia que es va dir Colonia Julia Fanestris.\nL'any 69 els generals de Vespasià la van fer el seu quarter general abans de decidir-se a creuar els Apenins i avançar cap a Roma.\nDurant l'època imperial era una ciutat important i 'han trobat algunes inscripcions amb el títol de Colonia Julia Fanestris, o de Colonia Julia Fanum Fortunae; aquest darrer nom també és el que esmenten Pomponi Mela i Plini el Vell.\nLes muralles romanes de Fano (1760 metres, 14,25 metres d'altura, 1,80 metres d'amplada a la base, 28 torres) Le Mura.\nArc d'August, de marbre blanc, erigit en honor d'August i acabat l'any 9.\nBasílica de Vitruvi, excavada el 1840 sota l'església de San Agostino. Rep el seu nom per l'arquitecte que la va construir (Vetruvius) i està datada al segle I\nNecròpolis de la Banca Populare Pesarese, amb 135 tombes; necròpolis de Via Papíria amb 22 tombes; i necròpolis de Vittoria Colonna, amb 6 o 7 tombes\nRestes romanes (estàtues i columnes) de l'escola Luigi Rossi, trobades en ser construïda l'escola sobre un convent (San Filippo) el 1899.\nMosaics, els principals al Teatro della Fortuna i al Caveau della Carifano\nLes clavegueres i l'aqüeducte\nAl final del segle V va caure en mans dels ostrogots i durant l'anomenada Guerra Gàl·lica entre els bizantins i els ostrogots les seves muralles foren destruïdes per Vitiges el 538.\nFinalment els bizantins la van arrabassar als ostrogots després de derrotar a Tòtila i fou incorporada al Ducat de la Pentàpolis, fins que tota la regió fou conquerida pels llombards el 751. El 756 Pipí va derrotar els llombards a Roma i els va obligar a cedir la Pentàpolis i altres territoris, dels que va fer donació a l'Església.\nSota domini del bisbe, el comú es va afermar al segle xi i al segle xii va mantenir estretes relacions amb Venècia. El 1304 en va assolir la senyoria Pandolf I Malatesta (junt amb Rímini, Pesaro, Senigallia i Fosssombrone). Frederic I Montefeltro fou proclamat senyor sobirà de Fano el 1306, i encara que la va perdre el 1313 la va recuperar el 1317 breument i en fou expulsat per retornar el 1318; la va perdre una vegada mes vers el 1320 però la va recuperar el 1321 i la va conservar fins a la seva mort el 22 d'abril del 1322. Del 1313 al 1326 (amb les breus interrupcions dels períodes del comte de Montefeltro) la va tornar a dominar Pandolf.\nFou després dominada pels seu nebot Ferrantino Malatesta, i pels fills de Pandolf I, Malatesta Malatesta Galeot Malatesta (1355-1385), Carles Malatesta (en dos períodes), Pandolf II Malatesta, i els fills de Pandolf II (Robert, Segimon i Malatesta). El comte Joan I de Carpegna va morir en una revolta a Fano el 3 de desembre del 1431.\nEl darrer senyor Malatesta fou Galeot Robert Malatesta (fill de Segimon) a qui el 1463 la va arrabassar el duc de Montefeltro Frederic III Montefeltro, al servei del Papa, i va esdevenir una senyoria sota la directa sobirania del Papa (Libertas Ecclesiastica) el govern de la qual en general fou encarregada a un bisbe o cardenal, normalment joves al començament de la seva carrera. Giovanni Santio, pare de Rafael, va morir el 1493; a Fano va conèixer al Perugino, del que Rafael va esdevenir llavors deixeble. El Perugino va treballar llavors a Fano, però un període inconcret o potser només els estius i fins i tot alguna obra seva o d'algun col·laborador fou atribuïda a Rafael que llavors era encara molt jove.\nEl 1501 fou nomenat governador Cèsar Borja, nebot del Papa, que en va exercir un temps la senyoria fins a la mort del seu oncle. Va continuar després sota domini de bisbes en qualitat de governadors. Al segle xvi les dues escoles pictòriques dels Morganti i dels Persuti van sorgir a la ciutat, els primera treballant a la zona nord i els segons a la zona sud. Durant la resta del segle xvi i el segle xvii, Fano fou governada per un prelat nomenat cada any, però auxiliat per un consell ciutadà (magistrato), amb els patricis exercint de gonfanoners i de priors. El sistema quasi no va canviar el segle xviii, i un bisbe o cardenal seguia al front de la ciutat amb lleugeres variacions en els òrgans locals, i res substancial va canviar abans de l'arribada dels francesos.\nNapoleó la va incloure a la República d'Ancona i després al Regne d'Itàlia però el 1814 fou ocupada pels napolitans i el 1815 el Congrés de Viena en va reconèixer la possessió al Papa.\nEl 1860 les forces italianes del general Cialdini entraven als Estats Pontificis que foren incorporats a Itàlia.\nAltres edificis i monumentsModifica\nBastió del Sangallo (obra defensiva contra els otomans) acabat el 1551\nCasa Arnolfi, edifici medieval construït vers 1400\nPalazzo Castracane (del segle XVII)\nLa Capella Nolfi\nPiazza XX Settembre amb el Palau della Ragione (del 1299), la Font de la Fortuna, el Teatre de la Fortuna (segle XVIII), una arcada renaixentista (del 1490) que és l'accés a la Plaça de la cort del Palau Malatesta, on destaca la lògia del Sansovino\nLa font de la fortuna (final del segle xvii, però l'estàtua és de 1593, obra de Donnino Ambrosi)\nMuseu Cívic amb les troballes essencialment neolítiques i de l'edat del bronze i el ferro, així com del període romà, col·leccions numismàtiques de la seca de Fano i dels Malatesta. A la planta superior hi ha la pinacoteca amb obres del segle xvi entre elles les de Guido Reni i de Domenichino.\nDues tombes dels Malatesta: una renaixentista de Pandolf III Malatesta feta per Leon Battista i una altra de la dona Paola Bianca, d'estil gòtic\nSanta Maria Nouova és una construcció del segle xvi decorada amb pintura del segle xvii i enriquida pel retaule del Perugino "Madonna i els sants" realitzada suposadament amb col·laboració amb Rafael (Raffaello Sanzio)\nSan Pietro ad Vallum, església barroca del segle XVII\nSan Paterniano, església del segle XVII\nBruno Barilli (1880-1952), escriptor i compositor.\nFranco Trappoli (1947), alcalde en 1980-1983.\nFano manté una relació d'agermanament amb les següents ciutats:\nSt Albans, (Anglaterra, Regne Unit)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fano&oldid=27766435»\nDarrera modificació: 12 jul 2021 a les 16:14\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 jul 2021 a les 16:14.


El Valencia CF vol recuperar el somriure en el seu primer ‘assalt’ de Copa enfront del Sporting (21.30 h) - Pàgina web oficial Valencia CF\nMarcelino introduirà canvis respecte a l'equip que es va enfrontar al Deportivo Alavés, però sobre la gespa hi haurà un onze competitiu per a encarrilar la classificació per als quarts de final de la Copa del Rei\nTorna a creuar-se la Copa del Rei en el camí del Valencia CF, a partir de les 21.30 hores (VCF MEDIA Radio i beIN LaLiga) en El Molinón – Enrique Castro 'Quini' es disputa el primer assalt dels huitens de final enfront del Sporting de Gijón amb un únic objectiu: aconseguir un resultat favorable que encarrile la classificació a certificar dimarts que ve al Camp de Mestalla.\nSerà un partit especial per a Marcelino, que torna a casa. En Mareig es va formar com a futbolista i va debutar en l'elit, fent els primers passos que després també va donar com a entrenador professional. Tornar a casa sempre li porten a un a recordar anècdotes i moments, però l'asturià vol una victòria que se li ha resistit en les seues quatre visites anteriors a Gijón. Dos empats i dos derrotes en les seues visites al Sporting, però esta nit busca un desenllaç diferent amb un Valencia CF que necessita recuperar el somriure amb una victòria.\nQue l'equip, com va apuntar el tècnic, li done més importància al partit de LaLiga dels dos que afrontarà esta setmana no significa que no vulga barallar la Copa del Rei. El Valencia CF vol estar entre els millors en aquesta competició, per aquest motiu viatge a Gijón sense confiances a pesar que l'Sporting milite actualment en Segona Divisió i navegue a meitat de taula. És cert que és un partit de 180 minuts, però hui vol fer el primer pas amb el qual encarrilar la classificació.\nMarcelino no comptarà per decisió tècnica amb Gabriel Paulista i Santi Mina, per lesió no estaran Kondogbia, Guedes i Coquelin, situació que ha portat la convocatòria de Kang In i de Uroš Račić, a més del retorn de Carlos Soler i Gayà, que tornen després de complir un partit de sanció. Sobre la gespa hi haurà un onze competitiu en el qual es produiran canvis respecte a l'equip que va jugar dissabte passat a Vitòria, entre els quals estarà el retorn de Jaume sota els pals en l'escenari en el qual va debutar en l'elit.


Panorama Hotel Apartments Illa de Creta Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEstudi amb llit de matrimoni o 2 llits individuals - Piscina\nAgiou Ioannou, Malia, Illa de Creta, Grècia, 70007 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Panorama Hotel Apartments\nAl visitar Stalis, vosté es sentirà com a casa a Panorama Hotel Apartments, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Stalis. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, restaurant, bar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Stalis, el Panorama Hotel Apartments és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Panorama Hotel Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Col·lecció: No-ficció, núm. 1\nBlava aparença és una aproximació a la memòria històrica des del protagonisme particular de Tomàs Vallverdú i Duran. En aquest treball, Maria Dolors Vallverdú recupera el llegat de la seva família a partir de manuscrits transcrits on es revelen fets punyents i puntuals, esdevinguts a partir del primer quart del segle XX, i des de la guerra civil fins a una massa llarga postguerra; tot, però, amb el nucli de Reus, potent focus de resistència de la nació catalana en la preservació de la identitat i de la llengua. Precisament, aquest darrer període haurà de marcar la joventut de la filla de Tomàs Vallverdú i autora d’aquest llibre, fidel als valors del pare i amb qui manté, al llarg de l’obra, una esperançada conversa.\nMaria Dolors Vallverdú i Torrents va néixer a Reus el 14 de desembre de 1945. És escriptora i professora de català, amb títol de la Junta Assessora per als Estudis de Català (JAEC), convalidat per la Universitat de Barcelona, la Universitat Autònoma de Barcelona i els Estudis Universitaris Catalans (Institut d’Estudis Catalans). Ha impartit cursos de català al Centre de Lectura per a no-catalanoparlants, a La Caixa i a l’Hospital Universitari de Sant Joan de Reus, i també cursos per correspondència.\nÉs autora de diverses memòries acadèmiques, intervencions en les Jornades dels Països Catalans a Santes Creus, presentacions de llibres i ponències. Darrerament imparteix un cicle de conferències, al Centre d’Amics de Reus, sobre història de Catalunya i la llengua. Presideix el jurat del premi de poesia catalana Francesc Martí Queixalós, que des del 2003 convoca el Centre d’Amics de Reus. És autora de nombroses publicacions, des de l’any 1967, quan va publicar a la primera antologia del premi de poesia Amadeu Oller. Destaca el seu treball En memòria del president Companys, publicat el 1994, en col·laboració amb Xavier Amorós i Solà, Josep Pelegrí i Ramon i Josep Risueño i Granda. Pel que fa a guardons, va ser finalista del Premi Internacional de Literatura Antonio Machado, de Cotlliure, entre d’altres premis que reconeixen la seva obra.


Friki Mode On: Les nostres coses Frikis...: la ciència ficció perd part de ficció\n01 d’abril 2011\nla ciència ficció perd part de ficció\nAnava a compartir-ho pel Google Reader, però a més ho comento per aquí (per donar vidilla a l'assuntu).\nEl tema és que a Amazings.es diuen que envès de buscar microrganismes, més valdria dedicar-se a buscar construccions d'intel·ligències extraterrestres (CETs). I que busquéssim llocs a on semblés que hi haguessin mines.\nJo però voldria fer nota un parell de punts:\nÉs cert que cada vegada ens quedem amb menys recursos, però també és cert que de menys quantitat en fem més coses [Un ordinador avui dia pot ser més petit que un llibre, abans ocupaven una sala sencera]. I que cada cop surten materials més versàtils (els derivats dels petroli són els materials estrella i d'aquí uns anys es popularitzarà el grafè (grafeno ó Graphene... a saber com s'ha de dir en català)).\nI per altre banda, les mines espacials no començaran fins que extreure materials e aquest planeta sigui tant car que surti a compte d'anar a l'espai a buscar-los. I abans d'anar-los a buscar a l'espai exterior anirem a buscar-los a sota l'aigua (a sota els mars).\nTotal, que donar-se el cas de trobar-nos amb mines espacials, es tractarà d'una CET molt avançada i que visqui en un planeta fet merda (o que hagi trobat un mètode per obtenir gran quantitat d'energia realment barat que li permetés sortir a l'espai exterior com aquell qiu va a buscar el pa).\nEscrit per Neioo en 12:15\nEtiquetes: ciència, ciencia-ficcio, ficcio\nImpacte visual II\nEl camí de la web 2.0\nla interfície de Gost in the Shell amb kinect


Coneixes els TEDxSalon? Ara tu ets protagonista. - TEDxLleida\nEstàs aquí:Inici / TEDxSalon / Coneixes els TEDxSalon? Ara tu ets protagonista.\nNormament els TEDxSalon són petits esdeveniments que es fan al llarg de l’any de forma recurrent i mantenen a la comunitat TEDx connectada. Es celebren entre els esdeveniments TEDx “normals”. Són un tipus únic de reunió que els organitzadors TEDx promouen i permet que la conversació continuï, en persona i en un entorn de networking ideal.\nAquestes reunions van començar amb amics veient les xerrades TED a la sala d’estar de la Patricia Zougheib a Beirut, Líban. Actualment, els TEDx Salon han evolucionat cap a reunions entre persones no conegudes entre elles i que demanen formar part d’aquests animats debats. La Patricia Zougheib diu que els debats han obert la ment de molta gent i han inspirat grans canvis a la seva comunitat.\nDurant un TEDx Salon, els assistents miren TED o TEDx Talks, a vegades reben a algun orador (encara que no sempre) i tenen debats oberts sobre les xerrades que han escoltat.\n5 raons per les que t’encantaran els TEDx Salon:\nEl debat: Un dels elements fonamentals dels TEDx Salon són els debats intensos, que permeten als assistents participar activament en l’esdeveniment.\nLes audiències són més petites que en un esdeveniment TEDx estàndard, els TEDxSalons reuneixen els assistents en espais més íntims, i amb més oportunitats de conèixer i intercanviar idees els uns amb els altres.\nUn sol tema: Tenir la capacitat de centrar-se en un sol tema crea un ambient més actiu i una audiència més enfocada.\nL’elecció del format: Els esdeveniments TEDxSalon varien des de un sopar a mini esdeveniments TEDx estàndard, i fins i tot qualsevol altre format que permeti innovar. Els organitzadors decideixen quina mida i format és el millor per la seva comunitat.\nLa freqüència: Els TEDxSalon són esdeveniments recurrents que ofereixen als organitzadors una manera emocionant de mantenir el compromís amb la seva comunitat. Es poden celebrar entre els esdeveniments de major mida estàndard, proporcionant un punt de contacte regular entre l’equip i la comunitat.\nLes opcions: Com l’èmfasi està centrat en el debat no necessitem escoltar nous oradors; es pot debatre sobre xerrades TED i TEDx que ja existeixen. Això si! També existeix l’opció de convidar oradors que facin una proposta d’idea o tenir un moderador que sigui un expert en el tema a debatre. Totes les opcions són apassionants per que el debat critica, millora, amplia o consolida la idea central de l’esdeveniment.\nAra et convidem a que ens diguis quins debats vols fer, quin tema t’interessa, on el vols fer, amb quin moderador, sobre quina xerrada TED o TEDx et fascina parlar. Escriu a hola@tedxlleida.com i deixa volar la teva imaginació.\nTotes les imatges estan sota llicència creative commons. TEDxSKE, TEDxGhent i TEDxBeijing.\nArxivat com a: TEDxSalon


Com ens han canviat els mòbils? | betevé\nFrancesc Núñez analitza al programa 'Notícia oberta' com l'ús del telèfon mòbil ha transformat el nostre dia a dia\nLes 10 notícies | dissabte, 24 de febr. del 2018, a les 19.50\n“Els mòbils ens han tornat més ubics i poderosos”, diu el filòsof, sociòleg i professor de la UOC Francesc Núñez. Els telèfons intel·ligents ens permeten ser a qualsevol lloc, en qualsevol moment. Aquesta hiperconnexió ens ha fet guanyar unes habilitats i perdre’n d’altres. A les portes del Mobile World Congress, analitzem els efectes de la telefonia mòbil.\nMenys concentrats, més exigents i més impacients\nCom assenyala Francesc Núñez, “l’ús del mòbil té conseqüències cognitives i morfològiques i ja s’està veient que afecta la neuroplasticitat del cervell. Hi ha més dispersió i menys concentració”. Les noves tecnologies ens ofereixen una gran quantitat d’espais i opcions simultàniament, i això ens atreu i alhora ens distreu: “Contràriament al que durant molt de temps ha fet la lectura, que t’obligava a la concentració, a l’atenció, a estar fixat en un pensament i en un espai-temps, quan agafes el mòbil entres a molts espais-temps“. Això, per tant, ens fa cada cop més incapaços de concentrar-nos, fins i tot en nosaltres mateixos.\nLes relacions amb la parella, amb la família, amb els amics, ara també es fan a través de WhatsApp, de les xarxes socials, i a través d’altres aplicacions mòbils. Això ens permet estar connectats, però ens fa relacionar-nos d’una manera diferent. “El cos no hi és en aquesta ubiqüitat. Ens relacionem a través de la digitalització, de la veu com a molt, i la veu ja és una part important del cos, però normalment ho fem a través de text, d’imatges, i, per tant, perdem capacitat d’empatia, capacitat de reaccionar immediatament a les demandes de l’altre, perquè això es genera a través de la cara, a través de les emocions, i aquestes no hi són”.\nEl mòbil, una extensió de nosaltres\nEls estudis assenyalen que cada persona consulta el mòbil entre 85 i 150 vegades al dia de mitjana. Francesc Núñez considera que “no és que siguem addictes al mòbil però sí podem parlar d’habituació, de rutinització”, i afegeix que això és possible perquè “el mòbil és una eina que té el poder de suscitar emocions i provoca plaer”. De la mateixa manera que podríem viure sense cotxes, diu Núñez, podríem viure sense mòbils, però això no vol dir que no siguin necessaris: “Els hem incorporat a la nostra vida i és més, ens fem humans amb els mòbils. Les vides humanes en aquest moment són fent servir aquest aparell tan curiós”. La hiperconnexió és una característica molt humana, assegura, i les relacions continuen estant presents en el nostre dia a dia tot i que siguin en espais digitals, són naturals.\nMés control sobre les relacions i les emocions\nLa possibilitat de portar el mòbil constantment a la butxaca està canviant la manera de relacionar-nos amb el nostre entorn. “El mòbil genera nous vincles, noves exigències. Però no només això, la gent jove s’està acostumant fins i tot a sentir conjuntament, estan transmetent en directe constantment allò que els passa, allò que senten, allò que estan vivint”. Diu Núñez que aquesta retransmissió en directe de les emocions ens ha generat la sensació de rebre respostes immediates sobre allò que fem. “És una mena de laboratori en el qual tu acabes generant això, emocions, sentiments i relacions en viu, en directe, en relació amb els altres”.


Les dues, o més ànimes, del bloc se citen aquest cap de setmana al vuitè congrés\nVuitè congrés del Bloc Nacionalista Valencià\nÀlex Ruiz i Àgueda Micó, els dos aspirants a la direcció del nou Bloc\nEl Bloc Nacionalista Valencià fa aquest cap de setmana el vuitè congrés. Dos dies intensos de conclave a la Fira de València. S’hauria d’haver fet l’any passat, però la pandèmia ho va impedir. Tot i que s’ha formulat com un congrés ordinari, és una refundació en tota regla. Amb un gir a la ponència política, els objectius i les definicions. I, també, amb un canvi de nom.\nEl procés congressual va començar el 15 de març passat, amb la publicació de les ponències política i estatutària. La primera, coordinada per Vicent Marzà i la segona, per Maria Josep Amigó.\nEl congrés serà presencial, amb uns vuit-cents delegats, i no s’espera que transcórrega amb placidesa. De la mateixa manera que no han estat plàcides les setmanes pre-congressuals d’ençà que es van fer públiques les ponències, i d’ençà que a la candidatura oficial, encapçalada per l’actual coordinadora general, Àgueda Micó, s’hi va sumar l’alternativa que representa Alexandre Ruiz, batlle de Bellreguard.\nEl congrés del Bloc: tres fotografies i un fil de cosir\nÀgueda Micó espera per a acreditar-se abans de començar el congrés\nDues candidatures a dirigir el partit. Dues maneres d’afrontar el futur de la formació que és majoritària dins la coalició Compromís i que ocupa poder a totes les institucions del País Valencià i, a més, té un representant al congrés i al senat espanyols. Un partit la força del qual és clau per a mantenir la majoria que, d’ací a dos anys, a les eleccions del 2023, aspira a fer possible un tercer Pacte del Botànic.\nArriben vives al congrés –és a dir, no s’han transaccionat o no hi ha hagut acord– més d’un centenar d’esmenes de les presentades a les ponències política i d’estatuts.\nSumar, això diu la candidatura de Micó. Sumar a quin preu, es demanen els de Ruiz i les altres corrents, com ara Bloc i País.\nLa renovació que proposa l’actual direcció comença pel canvi de nom, la renúncia al substantiu “bloc” i a l’adjectiu “nacionalista”, per a assumir la que diuen que és la marca electoral de fa més de deu anys: Més Compromís. Però va més enllà. La ponència política proposa un eixamplament de la base, una presa de partit molt més clar cap als feminismes, l’ecologia i la preservació del medi, l’economia col·laborativa, les diferents sobiranies, començant per l’alimentària, etc.\nLa tesi és que el municipalisme els ha ensenyat que la gent els vota perquè saben resoldre els problemes dels ciutadans, perquè saben gestionar, independentment que defensen uns ideals nacionals o no. Tot de plantejaments que, a ulls dels crítics, no són sinó el descafeïnament del projecte i de les essències nacionalistes i sobiranistes. Un viratge cap a l’esquerra espanyola, diuen. Una esquerra més. Tot això, mirant més cap a Madrid que cap a Catalunya.\nDues candidatures i els corrents\nLa campanya prèvia al congrés ha mantingut, aparentment, les formes, les paraules amables i l’esportivitat. Fins i tot, una mica de condescendència de la candidatura oficialista vers l’alternativa. Així i tot, hi ha hagut crítiques de falta de diàleg i d’opacitat, sobretot, per part del corrent crític Bloc i País. “Fa quatre anys que denunciem la falta de democràcia interna. A totes les esmenes hem integrat d’afegir més control al secretariat de l’executiva. Ens sentim vetats des d’abans del congrés”, diu a VilaWeb Vicent Fernández Capilla, qui insisteix que hauria de ser compatible aquesta obertura, aquest eixamplament, amb mantenir les essències del Bloc.\nUn altre moviment, menys nombrós, el Moviment d’Esquerres Sobiranista (MES) antic Bloc d’Esquerres Sobiranista (BES), encapçalat per Maria Josep Ortega, batlessa de Carlet, defensa de mantenir el sentit dels mots “sobiranista” i “nacionalista”.\nA totes les intervencions públiques, també a les entrevistes fetes per VilaWeb, tant Àgueda Micó com Vicent Marzà, un dels pesos pesants de la candidatura, neguen aquesta pèrdua d’essències. “Sobirania nacional, ho diem. De fet, l’objectiu de la ponència política és la construcció nacional i popular del País Valencià. Si ens preguntàreu ‘què voleu ser, el Bloc?’, jo us contestaria que l’objectiu del Bloc és la construcció nacional i popular del País Valencià”, deia Micó en una entrevista del 4 de juny.\nÀlex Ruiz a les portes del pavelló on se celebra el congrés del Bloc\nLa candidatura d’Àlex Ruiz coincideix en les línies bàsiques d’allò que defensa Bloc i País, però no s’ha volgut alinear mai amb aquest corrent. “Crec que el millor corrent és el corrent d’aigua”, va dir Ruiz en una entrevista a VilaWeb uns dies després d’anunciar la candidatura.\nAixí i tot, membres de la seua candidatura sí que han tingut contactes i han arribat a un pacte de no-agressió, encara que no demanaran expressament el vot per a ell. Fernández i Capilla ha encunyat una frase per a descriure la situació: “Àgueda [Micó] desafina, ens agrada com sona la música d’Àlex [Ruiz]. No demanem directament el vot per a Àlex, el seu discurs és el nostre, però no hem arribat a cap acord amb la seua candidatura.”\nÀlex Ruiz: “Em presente perquè no vull que el Bloc s’assemble a un partit més de l’esquerra espanyola”\nLa candidatura alternativa no es considera en cap moment residual i calculen que arribaran a una xifra important de vots. “Crec que donarem un bon ensurt a algú”, diu la font. A la candidatura de Ruiz confien que, com que el vot és secret, hi haja molta gent que de paraula diga una cosa i a l’hora de votar en faça una altra.\n“La militància veu la candidatura d’Àlex Ruiz com un revulsiu. Hem detectat que generem simpatia. La gent ens diu que si no fos per aquesta candidatura, s’hauria donat de baixa del partit, i en aquest sentit, ja és un èxit.” La candidatura d’Àlex Ruiz no es conforma amb el vot del descontentament. “La gent ha arribat a un punt en què vol saber què vol ser el partit de gran. I ací es confronten dos projectes que són molt diferents. Un és una esquerra semblant a l’esquerra espanyola, una esquerra light, que arreplegue molta gent. L’altre és un partit sobiranista o nacionalista, i la gent ho té molt clar.”\nPotser per a demostrar aquesta claredat d’idees, dissabte passat Ruiz va triar l’emblemàtic monestir de Santa Maria de la Valldigna per a reunir-se amb la presidenta de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC), Elisenda Paluzie. “Per a parlar dels presos, dels indults, de l’amnistia, de la nova etapa de la Generalitat de Catalunya”, escrivia Ruiz al seu compte de Twitter.\nla nova etapa de la Generalitat de Catalunya, la relació amb l'estat espanyol i sobre les relacions del País Valencià i Catalunya. Ha estat una xarrada molt interessant, de les que s'hauríen de repetir més a sovint, com a països germans, per tal d'entendre'ns millor, cooperar..👇 pic.twitter.com/zzCX79zcji\n— Alexandre Ruiz Gadea (@alexrois) June 19, 2021\nAquesta és la música que agrada als corrents més crítics amb l’oficialisme que representa Àgueda Micó. Fernández Capilla critica el mateix que el candidat alternatiu: “Aigualir el discurs per a mantenir-se a les institucions és una cosa que no agrada a la militància. I hi ha gent que marxa. Pose un exemple clar. Tot el món sap que Bildu és independentista, o que ERC és independentista, i en aquest cas sí que pots eixamplar la base, però en una coalició com és Compromís, que no és clar, que tot és tan eteri, no pots jugar amb eixes coses, perquè la militància no ho ha entès. El Bloc hauria de fer moviments cap a l’independentisme, perquè per a les altres coses ja hi ha els membres de la coalició i globalment abracem tot l’espectre.”\nLa candidatura de Ruiz ha fet campanya per tot el País Valencià encara que reconeixen que és molt difícil d’oposar-se a l’oficialista d’Àgueda Micó, “amb tot l’aparell, amb tants càrrecs institucionals, amb tants càrrecs supralocals”. “Però nosaltres fa molts anys que militem i coneixem molt bé el partit. El Bloc sempre ha tingut un component una mica punk, una mica antisistema, tenim unes bases crítiques que no se senten còmodes amb els aparells.” En això confien quan fan comptes i se’ls apareix la imatge de David i Goliat.\nNo debades, la candidatura oficial té l’estaló de Vicent Marzà, Maria Josep Amigó, Fran Ferri, Amadeu Mezquida, Enric Morera i Joan Baldoví. Tots ells amb altíssimes responsabilitats institucionals.\nÀlex Ruiz s’ha envoltat de batlles i regidors. Entre les figures més destacades de la seua candidatura hi ha la diputada Mentxu Balaguer, Benjamí Soler, Jordi Pla i Consol Barberà.\nSense possibilitat d’acord\nAl congrés del maig del 2016 s’hi va arribar, com ara, amb dues candidatures: la d’Àgueda Micó i la de Rafa Carbonell. Va ser un consens tens, amb negociacions, grups, intermediaris i converses a diferents bandes. Hores i hores de diàleg i d’estira-i-arronses per a arribar a un acord i presentar una direcció col·legiada entre Micó i Carbonell que, en teoria, reforçava el partit. En el repartiment de papers, Carbonell va ser designat portaveu del Bloc, però un any més tard va adduir motius laborals per a deixar aquesta direcció col·legiada que, amb el temps, tot el partit reconeix que va ser un error.\nPer no tornar-hi a caure, tant la candidatura d’Àgueda Micó com la d’Àlex Ruiz han manifestat clarament que això no passarà. “No hi ha entesa possible. Ells no ho volen i nosaltres tampoc, ho tenim claríssim tots. Venim d’un congrés on això es va fer a última hora, de pressa i corrents i molt malament i no va eixir bé. Àgueda Micó ho va sofrir i ho ha dit. No va funcionar”, diu un membre de la candidatura de Ruiz en una conversa amb VilaWeb.


Pep Gimeno ‘Botifarra’ presenta la seva cara més simfònica al Palau de la Música de València - Viasona\nPep Gimeno ‘Botifarra’ presenta la seva cara més simfònica al Palau de la Música de València\nEl cantautor ha sotmès el cançoner tradicional valencià a diverses mutacions i mixtures musicals i ara presenta un espectacle conjunt amb l’Orquestra de València\n29 de juny 2018, 17:00h\nEl Palau de la Música de València acull aquest divendres un espectacle únic i ambiciós: Pep Gimeno ‘Botifarra’ acompanyat de l'Orquestra de València i el pianista Pau Chafer. La rondalla valenciana pujarà a l’escenari de la mà d’aquest músic singular de Xàtiva amb una veu portentosa, les seves castanyoles i el seu incansable afany per recuperar un patrimoni musical incalculable.\nEn aquesta ocasió inèdita l’acompanyaran una formació completa amb vents, cordes i percussions dirigida per Octavio Más-Arocas, un jove director natural de la Foia de Bunyol que ha fet carrera als Estats Units i actualment dirigeix la Mansfield Symphony Orchestra. En aquest cas també l’acompanya el pianista i autor dels arranjaments de l’espectacle Pau Chafer, fill de Vicent Chafer, l’històric component del grup Sarau.\nDe moment no ha transcendit el repertori complet que oferiran però l’espectacle ha estat concebut per posar en valor la rondalla valenciana i els instruments de rondalla, que dialogaran de tu a tu amb la secció de corda de l’Orquestra. Per aconseguir aquesta combinació han hagut d’assajar de valent per acoblar la formació i els tempos de cada interpretació, a banda d’incorporar la veu nostrada de Pep Gimeno ‘Botifarra’.\nL’espectacle comptarà amb convidats com Vicent Torrent d’Al Tall, Paco Muñoz, Miquel Gil, Marina Rossell, el tenor Javier Agulló o el cantautor Feliu Ventura i també es podrà veure el dissabte 30 al Gran Teatre de Xàtiva.


«M'agradaria traslladar que des de l'Ajuntament de València estem treballant per a fer un model turístic que siga sostenible, la qual cosa significa que genere no solament rendibilitat econòmica sinó també rendibilitat social i siga també sostenible socialment», ha assenyalat la regidora de l'Àrea de Desenvolupament Econòmic i alcaldessa en funcions, Sandra Gómez, en una compareixença informativa on ha oferit dades sobre l'increment de la rendibilitat turística en la ciutat, molt per sobre de la mitjana espanyola, i ha anunciat la proposta per a crear un segell de qualitat de l'ocupació en el sector turístic, en funció de factors com l'estabilitat, retribucions, diàleg social, entorn segur, durada dels contractes, formació i d’altres.\nS'ha referit Sandra Gómez al consens social que va caracteritzar l'aprovació ara fa un any del Pla d'Impuls al Turisme, «en el qual ens marcarem com a objectiu prioritari que fóra un model turístic rendible, en el qual els que vingueren generaren major impacte econòmic directe i indirecte en la ciutat de València, i vull posar en valor que eixe objectiu s'està complint». Ha facilitat dades segons les quals durant el període comprès entre els mesos de gener i maig de 2018 el nombre de viatgers arribats a la ciutat va augmentar un 3’1% respecte al mateix període de l'any anterior, però la rendibilitat va experimentar un creixement percentual del preu mitjà d'habitació d'hotel d'un 6’4%, situant-se ja en 78’1 euros. L'ocupació hotelera durant el passat mes de maig va ser del 80’7%.\nSandra Gómez ha comparat estes xifres amb les de la mitjana espanyola, sensiblement inferiors. «Si a València el creixement del Revpar de gener a abril va ser del 19’5%, en la mitjana nacional ha crescut només un 3’7, la qual cosa suposa que el creixement de la rendibilitat turística a València és molt superior al de la mitjana nacional». Per la seua banda, «el creixement d'ocupació hotelera que hem experimentat se situa en un 12’5% en la ciutat de València, mentre que en la mitjana nacional eixa dada cau a un 1’6%, i quan parlem del preu mitjà per habitació, que és un dels altres dels grans indicadors de rendibilitat, mentre que a València ha crescut un 6’2%, a nivell nacional solament ha augmentat un 2%. Són unes dades bones a nivell estatal i molt bons a nivell local».\nGómez ha insistit en l'objectiu que «la riquesa que genera el turisme repercutisca en tota la ciutat en forma de rendibilitat econòmica i social, i per açò ha d'haver-hi un compromís molt clar amb el sector turístic perquè l'ocupació que es cree siga de qualitat». En eixe sentit, ha anunciat que des de l'Ajuntament s’impulsarà un segell de qualitat en l'ocupació del sector turístic que s'atorgue tenint en compte una sèrie d'indicadors com els plans d'igualtat, diàleg social, retribucions, condicions laborals, entorn segur, temps de treball i uns altres, que anime a totes les empreses a millorar les condicions laborals dels seus treballadors i treballadores».


activitats Archives - Consorci d'Acció Social de la Garrotxa\n: ' activitats'\nActivitats d’Estiu, al Larai.\nDes del 28 de juny fins al 13 d’agost, 60 nens i nenes de 6 a 16 anys, de la ciutat, han pogut gaudir d’un estiu lúdic, especial i diferent a través d’activitats de lleure. Durant [...]\nAquest passat dimecres 1 de juny s’ha signat el conveni conjunt per la gestió del Local Social de Pequin entre l’Associació de Veïns de Pequin, l’Ajuntament d’Olot i el Consorci d’Acció Social de la Garrotxa, per [...]\nVa de contes. Un projecte per implicar les famílies\nEl 23 d’abril a Sant Jaume de Llierca es va donar el tret de sortida al “Va de contes” un projecte que pretenia omplir de contes i activitats al poble, i que es va impulsar des [...]\nMercat de proximitat i de conversa. Olot, de l’1 al 5 d’abril\nEl mercat sempre ha estat un espai de relació, de compartir, on les persones no només hi van a comprar sinó que històricament sempre han estat un espai de veïnatge. De contacte entre veïns i veïnes de la [...]


S’aplica l’estat d’alarma pel coronavirus a tot el país – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 16 de març de 2020 a les 7:00 0 1113 Visites\nDes d’aquest dilluns, Espanya es troba en estat d’alarma pel contagi del covid-19. Així s’aplica el decret que va anunciar, dissabte, el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, qui ara té totes les competències.\nEn tot l’estat espanyol es recomana que només se surti de casa sol i per treballar, comprar aliments, productes farmacèutics o de primera necessitat i en casos d’urgències. Les persones amb dificultats en la mobilitat poden anar acompanyades.\nEl Govern espanyol aplica un control únic del sistema sanitari. A més, es preveu una reducció de l’oferta de transport públic. Qui no complexi les mesures aplicades s’exposa a rebre sancions entre 600 i 300.000 euros. Els militars tindran caràcter d’agent de l’autoritat.\nA Catalunya, les darreres dades confirmen la mort de 12 persones per coronavirus, 7 d’elles a Igualada. A més s’eleven a 903 els casos de positius comptabilitzats.\nEls ajuntaments de la zona de difusió de La Bústia han establert els serveis públics essencials que es mantindran operatius per donar servei a la ciutadania i que estaran en vigor des d’aquest dilluns 16 fins el 30 de març.\nFins ara, s’han detectat 16 casos positius a la zona del Montserratí.\nFotografia: Martorell, aquest diumenge al migdia [La Bústia]


Els aniversaris de Gabriel García Márquez\nL'escriptor colombià i premi Nobel de literatura avui fa 85 anys\nPremi Nobel de literatura i escriptor d'una gran popularitat, Gabriel García Márquez fa 85 anys. Per celebrar-ho, les editorials Leer-e i Mondadori publiquen en format electrònic Cien años de soledad.\nJORDI NOPCA BARCELONA. Actualitzada el 06/03/2012 00:00\n260x366 Gabriel García Márquez va néixer a la petita localitat d'Aracataca el 6 de març del 1927. / ELIANA APONTE / REUTERS Gabriel García Márquez va néixer a la petita localitat d'Aracataca el 6 de març del 1927. / ELIANA APONTE / REUTERS\nGabriel García Márquez és un dels prestidigitadors de la paraula més impressionants de la segona meitat del segle XX. Des que l'any 2004 publiqués la nouvelle Memoria de mis putas tristes , l'escriptor colombià nascut a Aracataca l'any 1927 no ha publicat cap nou llibre, a banda d'aplegar 22 textos creats per ser llegits en públic des del 1944 fins al 2007, Yo no vengo a decir un discurso (Mondadori, 2010). El premi Nobel de literatura celebra el seu 85è aniversari amb una obra literària esponerosa, forta i resplendent, amb l'únic capítol pendent de continuar les seves memòries, de les quals només ha escrit el primer volum, Vivir para contarla (Mondadori, 2002).\n1947: 65 anys del primer conte\nLa primera narració que Gabriel García Márquez va publicar va ser al diari colombià El espectador . Aquell 13 de setembre del 1947, quan l'escriptor va comprovar que el seu somni es feia realitat, es va adonar "de la certesa devastadora que no tenia els cinc centaus que costava el diari". La tercera resignación se centra en un dels temes centrals de la narrativa de García Márquez, la mort. Comença amb el descobriment per part d'un nen de la seva pròpia defunció. El metge certifica a la mare que la mort del nen és un fet. Després d'enterrar-lo, el difunt segueix creixent a dins del taüt, superant la frontera inexorable de la pròpia extinció.\n1962: 50 anys de la creació de Macondo\nAquest 2012 fa cinquanta anys de la publicació de Los funerales de la Mamá Grande , primer recull de narracions ambientades a Macondo, que en paraules de l'autor colombià, "en comptes d'un lloc és més aviat un estat d'ànim". Personatges com el coronel Aureliano Buendía, María del Rosario Castañeda, el pare Antonio Isabel i el metge de la família inauguren el realisme màgic que identificarà García Márquez a partir de llavors.\n1967: 45 anys de Cien años de soledad\nEditorial Sudamericana va publicar la primera edició de la novel·la més coneguda de Gabriel García Márquez, en què el món de Macondo explora noves branques narratives al voltant dels Buendía. El llibre s'ha traduït a més de 40 llengües i ha superat els 35 milions d'exemplars venuts. Carmen Balcells, propietària de l'agència que representa García Márquez, ha volgut felicitar l'autor venent els drets per a l'edició electrònica, publicada per Leer-e i Mondadori i que serà venuda a un preu de 5,99 €.\n1982: 30 anys del premi Nobel\n"A la meva mare no li va agradar, que em donessin el Nobel. Deia que quan a algú li passava això, es moria de seguida", ha explicat García Márquez en més d'una ocasió. Fa tot just trenta anys de la concessió del premi literari més prestigiós del món, un reconeixement que li va arribar gràcies a llibres com La hojarasca (1955), El coronel no tiene quien le escriba (1961), El otoño del patriarca (1975) i Crónica de una muerte anunciada (1981), a banda de Cien años de soledad , clàssic instantani i, encara ara, la novel·la més emblemàtica de l'escriptor. El Nobel no va acoquinar García Márquez, que encara va publicar dues novel·les més i el primer volum de les seves memòries.


Les persones amb discapacitat del Centre de Dia s’ocupen d’un “Hort-jardí Aromàtic”\nDimecres, 14 de Desembre de 2016 16:48\nLa consellera de Benestar Social, Vanessa Parellada, i la directora del Centre de Dia, Marta Uriarte, han fet una visita al Taller Ocupacional “Hort-jardí Aromàtic” que fan els usuaris amb discapacitat del Centre de Dia. Aquest taller s'emmarca dins de la programació d'activitats terapèutiques del Centre de Dia per a persones amb discapacitat de Formentera. La premissa fonamental per la que ha estat creat és que “els seus destinataris aconsegueixin el seu màxim nivell d'autonomia personal i integració social mitjançant una atenció diürna integral, regida per un programa individual i personalitzat basat en l'estimulació i manteniment de les seves capacitats, habilitats i aptituds”, segons han explicat.\nEl taller consisteix en la creació d'un hort de plantes aromàtiques amb l'objectiu de recol·lectar-les per a la seva posterior transformació en productes de cura corporal (sabons i olis) i la seva futura venda al públic. Aquest taller es realitza mitjançant la col·laboració tècnica de l'empresa “Petits Jardiners” a càrrec de Pablo Aixelá, tant en la projecció com en l'execució del mateix.\nEls objectius generals del Taller Ocupacional són oferir alternatives ocupacionals per al desenvolupament personal i social dels usuaris amb discapacitat del Centre de Dia. Promoure i potenciar les relacions interpersonals, així com l'autonomia personal i la participació en la comunitat.\nA més, hi ha objectius específics que contemplen comprendre l'ús adequat de les eines utilitzades amb les seves normes de seguretat i totes les tasques destinades a la creació i posada en marxa de l’hort-jardí, així com en un futur la creació i distribució dels productes i la participació al mercat de nadal i/o mercat pagès de Formentera per a la venda dels productes fabricats.\nEn aquesta primera etapa el taller es realitza 2 vegades per setmana, els dimecres i els divendres en horari d'11.00 a 12.30 hores i hi ha un total de 10 usuaris que se’n beneficien. La posada en marxa de l’hort i aquesta primera etapa ha tengut un cost de devers 5.000 euros.\nFormentera es suma a la campanya contra la violència masclista\nDilluns, 12 de Desembre de 2016 15:27\nLa vicepresidenta, Susana Labrador, i la consellera de Benestar Social, Vanessa Parellada, així com nombrosos representants d’associacions i entitats de Formentera han assistit avui a les 11.00 hores a la sala de Plens del Consell de Formentera a la presentació del “Pacte contra la violència masclista” que ha fet la consellera de Presidència del Govern, Pilar Costa i la directora de l’Institut Balear de la Dona, Rosa Cursach.\nSota el lema ReAcció, aquest projecte, impulsat pel Govern de les Illes Balears a través de l’Institut Balear de la Dona (IB-Dona), pretén mobilitzar i implicar tota la societat en la prevenció, la denúncia i l’eradicació de les violències masclistes, amb un compromís per dur a terme accions concretes.\nEl Consell de Formentera també s’adherirà al manifest i al pacte en el ple del pròxim divendres 16 de desembre, segons ha anunciat la vicepresidenta, a més “durant l’any 2017 s’elaborarà un pla d’igualtat i un protocol d’intervenció local” com a mesures per lluitar contra la violència de gènere. Per part seva, la consellera de Benestar Social, ha destacat la paraula “pacte social” per aconseguir la implicació de tota la població en un tema tan important com aquest.\nPer adherir-se al Pacte Social Contra les Violències Masclistes s’ha d’accedir a la pàgina web www.reaccionem.com, llegir el manifest i comprometre’s a complir-lo. En el cas de la ciutadania, això es pot fer a títol personal a través d’un seguit d’accions que es proposen. En el cas que siguin entitats o col·lectius els que vulguin adherir-se al Pacte, s’accepten les propostes d’accions que es comprometin a dur a terme.\nDimarts, 15 de Novembre de 2016 17:22\nLa consellera de Benestar Social, Vanessa Parellada, ha presentat juntament amb la presidenta d'Espai Dones, Dolores Fernández Tamargo, i la tècnica de l'àrea, Azuzena Carrasco el cartell d'activitats que l'associació de dones ha organitzat per commemorar el "Dia Internacional per a l'Eliminació de la violència contra la Dona" sota el lema: Ni Una Menys. Les activitats comencen el pròxim divendres i no s'aturaran fins dissabte 26 de novembre.\nEspai Dones ha organitzat un taller de "Reforç i millora personal" a càrrec del psicòleg Pere Serra. Serà divendres 18 a les 20 h i dissabte 19 de 10 a 12 h a les aules de l'Escola d'Adults al costat del CEIP Mestre Lluís Andreu. El dilluns 21 de novembre a les 20.00 hores hi haurà la inauguració de l'exposició A corazón abierto de Paz Die Dean, a la sala d'Exposicions de l'Ajuntament Vell. Dimecres 23 de novembre Nadia Ghulam, una jove afgana, ens narrarà la seva experiència com dona en la guerra d'Afganistan amb els talibans, a les 19 h a la sala d'Actes de Cultura.\nEl divendres 25 novembre, que és el dia de la celebració es farà tota una tarda d'activitats. A les 17h es muntarà una taula informativa a la plaça de la Constitució de Sant Francesc. A les 17:30 es farà la lectura de manifest amb motiu de l'eliminació de la Violència de Gènere, i a les 18 es farà el taller Remodelarte, que consistirà a fer un collage entre totes les persones assistents al Centre Antoni Tur "Gabrielet".\nMonòleg i sopar\nEl dissabte 26 de novembre a les 20.00 hores actuarà la monologuista Patricia Sornosa de Central Comedy a la sala de Cultura (Cinema) per un preu de 8 euros i sòcies 5 euros. I com cada any a les 21.30 hores es farà uns sopar de germanor per totes les dones que s'hi vulguin sumar, el telèfon per fer les reserves és el 697 941 016.\nS’obrin les inscripcions pel curs d’integració\nDivendres, 14 d'Octubre de 2016 10:15\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Benestar Social, informa que entre el pròxim dilluns 17 d'octubre i el 31 d'octubre estarà obert el termini d'inscripció pel Curs d'Integració Social I Cultural que du endavant la institució insular per setena edició. Anualment es fan dos edicions d’aquest curs, una al novembre i altra al març. La pròxima edició començarà el 3 de novembre i finalitzarà el dia 29 d'aquell mateix mes.\nEl nombre de places disponibles és de 15 alumnes. Les persones interessades s’han d'adreçar a l'àrea de Benestar Social per fer les inscripcions, es necessari portar un document que acrediti la identitat de l'alumne (NIE o passaport). El curs té una durada de 20 hores repartides en dues sessions setmanals: dimarts i dijous de 16.30 a 19.00h. Es realitza a l'aula gran de l'Escola d'Adults i la docent serà la Dolores Tamargo.\nEls continguts que es tractaran seran entre d'altres: valors constitucionals de l'estat espanyol, drets humans i llibertats públiques, Estatut d'Autonomia, Unió Europea, Igualtat entre homes i dones, etc. La finalitat del curs és l'aprenentatge d'aquests continguts i l'obtenció d'un diploma que s'expedeix a la finalització del mateix. És un curs adreçat sobretot a immigrants que els hi serveix per a renovacions, preparació de l'examen de nacionalitat CCSE i acreditació d'integració en processos de residència inicial.\nReunió de coordinació dels serveis d’emergències amb el servei d’atenció psicològica de l’112\nDijous, 13 d'Octubre de 2016 14:03\nEl Consell de Formentera, a través de l’àrea de Benestar Social, ha organitzat avui una reunió de coordinació dels serveis d’emergència de l’illa de Formentera amb la coordinadora del servei d’atenció psicològica de l’112, Minaya Benavente. Així ho ha explicat la consellera del ram, Vanessa Parellada en una roda de premsa posterior a la trobada.\n“La reunió ha servit per donar a conèixer el nou conveni signat aquest mes d’octubre entre el servei d’emergències i el col·legi de psicòlegs, amb el qual s’amplia el nombre de psicòlegs del servei d’atenció d’emergències a l’illa de Formentera, que passa de tenir 2 especialistes a 3”, segons ha destacat Parellada. La coordinadora de les atencions psicològiques ha explicat que aquest servei és essencial perquè no hi hagi una “segona víctimització” i per ajudar a la població en un moment de situació de vulnerabilitat.\nA la trobada han assistit representants dels bombers, socorristes, Policia Local, Guàrdia Civil, personal sanitari, així com els propis psicòlegs, tots ells poden activar aquest servei en cas de que ho consideren necessari.\nL’Obra Social ”la Caixa” i el Consell de Formentera renoven el seu compromís amb la gent gran de l’illa\nFormentera amb la setmana mundial de lactància materna\nEl Consell dóna suport a un concurs de fotos de lactància materna\nFormentera demana que el programa públic d’ocupació del Govern s’ajusti a la seva realitat


Apartment Amblar -TN- 44 Don Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 6 allotjaments a Don.\nDon, Don, Itàlia - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Romeno, Apartment Amblar -TN- 44 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Romeno. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, nevera, plat de dutxa, rentadora per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Amblar -TN- 44 és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Romeno.\nAllotjaments a Don


InicioEl temps a la SelvaEl temps a la Selva: divendres arriba un canvi de temps\n17 setembre, 2020 Redacció El temps a la Selva 0\nLa previsió del temps a la comarca de la Selva per aquest divendres segons el Servei Meteorològic de Catalunya indica que arriba un canvi de temps que ens porta núvols, pluges i una lleugera baixada de les temperatures.\nDurant el matí de divendres encara tindrem alternança de núvols i sol però la nuvolositat anirà guanyant terreny i acabarà per tapar el cel totalment. A partir de mitja tarda s’esperen precipitacions que localment poden ser en forma de tempesta. A les zones de muntanya de la comarca les precipitacions arribaran a última hora del dia.\nLes temperatures màximes baixaran i arribaran a valors d’entre 24 i 26 graus al centre del dia.


El quetx Ciutat Badalona reprèn el dissabte 9 de febrer de 2013 la primera de les cinc sortides obertes al públic que té programades durant aquest primer trimestre de l’any 2013. El calendari de sortides és el 7 de febrer, 23 de febrer, 2 de març, 10 de març i 17 de març.\nEl dissabte 9 de febrer la proposta es concreta en l’aventura de “Va de pirates. Les incursions corsàries en la nostra costa”, sobre les malifetes del corsari Catxidiable explicades per una de les seves descendents i sobre el vocabulari nàutic, perquè per esdevenir un bon pirata primer s’ha d’esdevenir un bon mariner. La proposta pirata també s’ha programat per al dissabte 2 de març.\nEl dissabte 23 de febrer i el diumenge 17 de març el passeig pel litoral versarà sobre “Albirament i reconeixement d’aus marines del nostre litoral”, amb el naturalista Josep Torrent.\nFinalment, el diumenge 10 de març està programada la passejada per “Descobrir\nBadalona des del mar. El nostre sky line”, de la mà de Pere Costa. A bord de l’embarcació clàssica, s’observarà la ciutat des del mar, tot parant atenció en els edificis més singulars i en els turons. Aquestes travessies salpen a les 11.00 hores del Moll de Capitania i retornen cap a les 14.00 hores.\nLes places a cada sortida estan limitades a 28 persones i les reserves es fan a través de la web de Marina Badalona www.marinabadalona.cat fins que es completa el passatge. Els passos són senzills i estan clarament indicats. Ha d’accedir al web, clicar sobre la imatge de l’embarcació Ciutat Badalona i de manera immediata apareixerà la llista de sortides programades. Faci la seva elecció i segueixi de manera acurada les indicacions.\nLa tarifa de les sortides és de 12 euros per adults i de 8 euros la infantil (fins a 12 anys), i es recomana que participin en aquesta aventura canalla amb més de 4 anys. A aquesta tarifa, i a totes les activitats relacionades amb el vaixell, s’aplica un 10% de descompte als membres de l’Associació d’Amics del Quetx Ciutat Badalona, de manera que en moment de la inscripció han d’acreditar la seva condició d’associats (s’ha d’acompanyar el número de soci per aplicar el descompte. Consulteu les condicions en www.amicsquetxciutatbadalona.cat i podeu fer-vos membre abans d’hissar veles amb el quetx.\nFont informació: Nota de premsa