Vox creu que és "mesquí" que Junqueras parli de judici polític i lamenta que no se'ls deixi fer preguntes\nPublicat 14/2/2019 16:39:40 +01:00CET\nAdverteix que el judici es pot convertir en un "circ" per permetre els llaos grocs per entén que el tribunal demostra la seva independncia\nEl secretari general de Vox, Javier Ortega Smith, ha qualificat de "mesquineria inacceptable" que l'exvicepresident de la Generalitat Oriol Junqueras hagi mantingut aquest dijous davant del Tribunal Suprem que el judici als líders del procés té motivacions polítiques i que ell mateix és un pres polític.\nA més, ha lamentat que el president del tribunal, Manuel Marchena, hagi "desvirtuat" la jurisprudncia del Suprem rebutjant la seva petició per formular preguntes al processat, encara que no les vulgui respondre, així com que no es portin llaos grocs durant la sessió del judici. En aquest sentit, ha dit que demanar que els magistrats contestin per escrit a les seves reclamacions.\nEn declaracions a la premsa durant el recés de la sessió del judici al Suprem, Ortega Smith ha puntualitzat que, encara que li sembla "desencertat" el criteri de Marchena sobre la formulació de preguntes o que els encausats puguin portar els "llaos de l'odi", la decisió demostra que el tribunal és "independent". En la seva opinió, que s'hagi rebutjat la majoria de qüestions prvies també és una bona notícia perqu no es permeten "maniobres dilatries".\nOrtega Smith considera que tenen raó en demanar autorització per formular les preguntes encara que els acusats no les responguin, recordant que així es va permetre en la fase d'instrucció per part del jutge Pablo Llarena. Sobre els llaos grocs, ha afegit que s'ha recorregut a una "jurisdicció estrangera" per permetre que es portin. "Esperem que no es converteixi la sala en un circ propagandístic", ha afegit.\nCRITICA LES PROCLAMES DEL SEPARATISME\nAcompanyat de l'altre advocat de Vox, Pedro Fernández, Ortega Smith ha criticat Junqueras per "continuar fent autntics discursos polítics dins de la sala". "No se cenyeix a rebatre fets sinó a fer proclames del separatisme". Aix li suposa "el menyspreu més gran a aquest tribunal", perqu l'exvicepresident del Govern catal manté que s'enfronta a un "judici polític, se'ls persegueix per les seves idees i que són presos polítics". "És una mesquineria inacceptable", ha dit afegint que el judici se celebra amb les "mximes garanties en la més alta instncia judicial de l'Estat".\nOrtega Smith ha rebutjat que el tribunal posi en dubte el delicte d'organització criminal imputat per Vox als líders del procés. Segons ell, l'Audincia Nacional va donar suport a aquest criteri perqu, ha subratllat, "és una organització criminal amb estructura jerarquitzada, amb un objectiu molt clar, full de ruta perfectament dissenyat i un repartiment de funcions". Sobre aquesta qüestió, ha afegit, es pronunciaran els magistrats en la sentncia sobre la base d'"uns fets més que provats".


Juanjo Braulio: “El psicòpata arriba a avorrir, el que més inquieta es la persona normal que cau en el crim" - Fira Llibre de València\nJuanjo Braulio: “El psicòpata arriba a avorrir, el que més inquieta es la persona normal que cau en el crim”\nEl cinema, la literatura, la novel·la popular, han abusat de la figura del psicòpata des de l’època en que l’assassí de la serra mecànica de Viernes 13 provocava tota classe d’ensurts en la foscor de sala del cine. La gran feblesa del psicòpata és com és de previsible amb el crim, el seu vincle monògam amb el mal, la insensibilitat front a les víctimes que provoca i la rutinària fredor amb que executa a les persones. La taula rodona “Psicòpates, assassins i mites. El mal en la novel·la”, que se celebra aquesta vesprada en la Fira del Llibre, vol obrir el compàs de la curiositat i oferir una visió més àmplia sobre el fenomen de la violència criminal.\nJuanjo Braulio, periodista i escriptor, autor de la novel·la Sucios y malvados, participant i moderador de l’última taula redona de la Fira del Llibre, ha centrat l’objecte del seu interès: “El que més ens espanta és el botiguer que un dia obri en canal a un veí. O el notari que mata a colps la seua dona. El empleat de banca que estafa els clients, el que explota sexualment a dones sense papers, és a dir una persona que podríem ser tu o jo. El que maltracta o viola a les dones, és a dir el que aparenta una vida normal i un dia es deixa arrossegar per un impuls homicida”. Braulio, que treballa a València, actua com a amfitrió dels seus companys Blas Ruiz Grau, d’Alacant, y Julio César Cano, de Castelló.\nBlas Ruiz compareix armat amb un estudi minuciós de les tècniques policials i forenses que serveixen per a esbrinar els crims i trobar als seus responsables. ¡Que nadie toque nada!, que així es titula l’assaig que ha editat en Oberon. Un assaig divulgatiu, producte de dos anys d’investigació i entrevistes amb grups d’homicidis de la Guardia Civil i de la Policia Nacional, forenses i tècnics de laboratoris de criminalística, que vol situar en el seu terreny els tòpics de les series de televisió centrades en el crim. El títol l’explica el seu autor: “Quan es comet un crim els primers en accedir a l’escena del crim són els membres de la policia científica. Ells són els que manen, és així de senzill”.\nEl cas de Julio César Cano és molt cridaner: ha volgut, a través de la figura de l’inspector Monfort crear les seues històries criminals i situar-les en diversos escenaris de Castelló –on per cert aparegué el primer serial killer de l’època moderna a La Comunitat Valenciana–. Cano ha publicat Mañana si Dios y el diablo quieren, Asesinato en la plaza de la farola i Ojalá estuvieras aquí, l’escenari criminal de la qual és el Mercat Central de Castelló. Eixa ubicació no és aleatòria, ja que, com explica Cano, una de les finalitats de la sèrie de l’inspector Monfort era demostrar que els crims també poden succeir “en zones rurals i en ciutats xicotetes on la vida no és tan idíl·lica com puga semblar”. “El mal pot estar en qualsevol lloc, és innat a l’ésser humà, ha viscut amb nosaltres en totes les èpoques. L’acostament al mal, narrar les accions de qui fa mal pot funcionar també com un revulsiu per a prevenir a la humanitat”, assenyala l’escriptor.


La SGAE exigeix 100 euros a uns escolars per representar Lorca. La Corunya\nLa SGAE exigeix 100 euros a uns escolars per representar Lorca\nAlumnes de l'institut Zalaeta de la Corunya han vist com la SGAE els vetava representar Bodas de sangre, de Federico García Lorca, en un teatre local per no disposar dels drets corresponents, segons publica avui El Faro de Vigo.\nLa SGAE reclama el pagament de 100 euros. El muntatge el representen escolars de l'institut d'edats entre els 14 i 17 anys i anava a representar-se al Fòrum Metropolità amb la intenció de participar en el concurs nacional Buero Vallejo.\nEl coordinador de teatre de l'institut, Javier Fernández, com havia fet en moltes altres ocasions, va sol·licitar els permisos pertinents a l'Ajuntament i a la SGAE: "Mai vaig tenir cap problema, fins i tot vaig tenir una companyia de teatre professional i tot va anar bé amb la SGAE. Mai em van ajudar, però els pagàvem i no passava res. Però ahir, en lloc dels contractes per confirmar l'actuació, em trobo una notificació anunciant-me que la funció quedava suspesa", explica el diari.\nL'anunci no era de la mateixa SGAE, sinó de l'institut municipal d'espectacles que anunciava a Fernández: "La representant de zona de SGAE ha comunicat que vostè no compta amb l'autorització dels dipositaris dels drets de l'obra per representar Bodas de sangre i per tant ha demanat la suspensió de la venda d'entrades".\nOpinió de l'usuari: La propera vegada que triïn Eurípides. Però en original i en el text copiat dels còdexs bizantins. Altrament, encara els demanarien 100 o 200 € pels drets de traducció i pels hereus dels copistes post-carolingis.


“Primera persona” o la gran festa del “jo” | Barcelona Cultura\n“Primera persona” o la gran festa del “jo”\n8-5-2014 Què tenen a veure l’autor de Trainspotting, un cantant de pop, el baixista de Teenage Fanclub, Manolo García o l’autor de còmics Gilbert Shelton? Doncs que tots han fet servir algun cop les seves experiències personals com a font d’inspiració en diversos camps de la creació i que tots passen pel CCCB del 8 al 10 de maig per participar al festival Primera persona.\nSegurament no hi ha millor excusa per treure l’ego a passejar... i per tenir-lo ben acompanyat, ja que pel festival Primera persona passen els talents més brillants i més diversos. Hi ha músics, escriptors, humoristes, monologuistes... Seran els protagonistes de 36 actuacions de disciplines diverses, però totes de caràcter autobiogràfic.\nLa llista de participants és llarguíssima: són prop de seixanta, entre els quals l’escriptor Irvine Welsh (sí, Trainspotting, però també Porno o moltes altres novel·les) que tindrà una conversa amb Martí Sales; el novel·lista de Nova York Jonathan Lethem (Huérfanos de Brooklyn, La fortaleza de la soledad); un Manolo García (ex El Último de la Fila) que parlarà de la seva trajectòria amb músics de generacions diverses...\nHi haurà propostes per a tots els gustos: Des de noms que faran accelerar el pols als qui millor coneixen la cultura underground dels anys 60 com ara l’autor de còmics i creador dels mítics Freak Brothers, Gilbert Shelton, a xerrades i compareixences de músics com Gerard Love, de Teenage Fan Club; o Manolo Martínez, integrant d’Astrud.\nUs agrada el món de la vinyeta? Doncs un rei de l’humor d’avui, Raúl Cimas, parlarà sobre el seu proper llibre, Demasiada pasión por lo suyo, mentre es menja un iogurt de pinya. Com, que no us sona el nom? Doncs és un dels pares de Muchachada Nuí!\nLes propostes són moltes i es fa difícil triar però us avisem que un ego com cal no es perdria la compareixença dels tres tenors del pop repassant les seves cançons (Felipe, de Los Fresones Rebeldes; Alejandro Díez, de Los Flechazos i Cooper; i Fernando Pardo, de Sex Museum) ni la trobada d’activistes i pensadors com Antonio Baños, Carolina del Olmo o David Fernández, parlant dels seus primers passos en la militància. Trobareu més pistes i notícies fresques al blog del festival.\nEl festival Primera persona se celebra del 8 al 10 de maig al CCCB (Montalegre, 5). Entrada: 7 € per sessió.\nNova edició de Poetry Slam al CCCB\nLa competició entre poetes més emocionant de la ciutat torna aquest juny.\nBarcelona celebra amb rutes i xerrades la setena edició del 'Dia Orwell'\nL'escriptor britànic George Orwell va publicar el 1938 el seu Homenatge a Catalunya. I a Barcelona,...\nEl Brujo repassa la seva carrera a ‘Cómico’\nEl mític actor fa el seu últim i més personal espectacle a l’Aquitània Teatre.\n19è Concurs de Cantautors/es d’Horta-Guinardó\nDel certamen hi han sortit grans artistes, com ara Estopa, Anna Roig i Maika Makovski entre d’altres.


L'Oncolliga engegarà a Girona un servei d'estètica oncològica integral - Diari de Girona\nEs finançarà amb la recaptació de la tercera edició de la prova ciclista Oncobike, que se celebrarà el 20 d'octubre a la Vall de Llémena\na.c. 23.02.2018 | 10:36\nMembres de l´Oncolliga i l´Oncobike, en un pis reformat. aniol resclosa\nLa Fundació Oncolliga Girona posarà en marxa un nou servei d'estètica oncològica integral amb la recaptació de la tercera edició de l'Oncobike, la prova de 200 quilòmetres en BTT per equips, que se celebrarà el 20 d'octubre a la Vall de Llémena. L'objectiu del nou servei és prevenir i minimitzar els efectes secundaris que els tractaments oncològics tenen sobre la pell i les mucoses dels malalts de càncer, especialment de les dones.\nL'objectiu del nou programa és ajudar a pal·liar les incomoditats i alteracions que es deriven de l'agressivitat del tractament –toxicitat a la pell, coïssor, mucoses seques– oferint a les afectades sessions individualitzades. El servei anirà a càrrec de Núria Izquierdo, especialista en estètica oncològica amb qui l'Oncolliga ja ha organitzat diversos tallers.\nEl programa es posarà en marxa el pròxim mes de març a la seu de l'entitat a Girona, com a prova pilot, però l'objectiu és que si l'avaluació del servei és positiva es pugui externalitzar a través de la col·laboració amb els diferents hospitals comarcals.\nEl pressupost per a la prova pilot és de 9.800 euros, que es finançaran amb la tercera Oncobike, una cita esportiva i solidària que en les dues edicions anteriors va recollir fons per reformar les dues llars-residència que l'entitat posa a disposició dels familiars de malalts de càncer hospitalitzats.\nLes inscripcions per a la prova s'obren avui a www.oncobike.cat i l'organització espera superar els 51 equips de l'any passat, que van recaptar 33.264 euros. El Club Ciclista de Sant Gregori i l'associació Cingles del Llémena col·laboraran en l'organització de la cita, que constarà de dos itineraris, un de 200 km i un de 150 km. Els equips hauran de reunir sis ciclistes, dos dels quals sempre hauran d'estar en ruta, i hauran de fer un donatiu mínim de 500 euros a l'Oncolliga.


Catalunya prepara el terreny per organitzar en solitari els Jocs Olímpics d'Hivern | NacióGirona\nper Bernat Surroca, Barcelona, Catalunya | 11 de maig de 2022 a les 11:56 |\nLaura Vilagrà reunida amb el COE sense la representació de l'Aragó | ACN\nEl Govern vol celebrar els Jocs Olímpics d'Hivern de l'any 2030, amb l'Aragó o sense, i per això no descarta, arribat el moment, plantejar al Comitè Olímpic Espanyol (COE) una candidatura en solitari perquè la competició es pugui fer a Catalunya. El termini per arribar a un acord i impulsar una candidatura acaba el 20 de maig, i fonts governamentals mantenen que, si no s'ha arribat a cap acord abans, demanaran al COE que "estudiï totes les possibilitats", també la que contempli que els Jocs es facin exclusivament a Catalunya. Les mateixes fonts consultades per NacióDigital asseguren que el país té capacitat per assumir en solitari totes les competicions però insisteixen que, ara, el Govern "no està en aquesta pantalla". Ara bé, també remarquen que "no es vol renunciar als Jocs".\nAquest dimecres al matí, la Federació Catalana d'Esports d'Hivern ha convocat una roda de premsa per confirmar el compromís de l'organisme amb el projecte i insistir que "no s'ha de deixar escapar aquesta oportunitat per al Pirineu". Un suport que el Govern podrà sumar a la voluntat de teixir una candidatura, amb o sense l'Aragó. A la vegada, però, els Jocs també han aixecat crítiques entre organitzacions ecologistes i del territori, crítiques que se sumen a les de la CUP. De fet, els Jocs han estat una de les qüestions que ha contribuït al distanciament entre els cupaires i el Govern. Els anticapitalistes, juntament amb la plataforma Stop Jocs Olímpics, lideren la campanya pel "no" al projecte olímpic.\nQuin és l'escenari actual? Amb el lideratge del Departament de la Presidència, amb Laura Vilagrà al capdavant, s'està treballant en dos fronts: d'una banda, aconseguir un acord amb el COE que satisfaci l'Aragó -i especialment el seu president, Javier Lambán- i, de l'altra, preparar la consulta que s'ha de fer als territoris afectats pels Jocs i que s'ha de convocar el 27 de maig. Les delegacions catalana i aragonesa van assolir un acord tècnic per impulsar una candidatura conjunta, però finalment l'Aragó se'n va desmarcar. Fa uns dies, el COE va traslladar a les parts una "proposta verbal" amb un nou repartiment de proves -l'Aragó es quedava algunes competicions d'esquí i Catalunya assumia el patinatge artístic-, però Lambán va tornar a rebutjar-ho. El Govern tampoc la veia amb bons ulls.\nDe fet, la part catalana es manté en el primer acord tècnic, assolit després de mesos de feina, i eviten valorar la nova proposta del COE, tenint en compte que no hi ha res per escrit i que l'Aragó ja se n'ha despenjat. Davant la manca d'acord, això aboca a una candidatura en solitari? "No volem perdre aquests Jocs", insisteixen fonts governamentals. La part catalana apunta que l'entesa tècnica del març és un "bon acord" i que no hi ha cap problema de presentar-se conjuntament amb l'Aragó. El Govern confia que "encara hi ha marge" per arribar a un pacte amb el govern aragonès. El termini del 20 de maig s'acaba d'aquí a menys de deu dies.\nÉs necessari l'aval del COE\nQui haurà de prendre una decisió, arribat el moment, és el COE: haurà de valorar si accepta una candidatura en solitari de Catalunya o s'arrisca a quedar al marge dels Jocs d'Hivern de l'any 2030. Si s'arriba a aquest escenari, una candidatura pròpia de Catalunya també necessitaria l'aval de l'entitat estatal. Si l'organisme s'hi oposa, el Govern no pot decidir unilateralment optar a acollir els Jocs d'Hivern. La qüestió encara no s'ha abordat i les reunions que hi ha se centren, ara, en buscar un acord amb l'Aragó. "Volem una candidatura forta", recalquen fonts consultades. Si s'arriba al 20 de maig arriba sense acord, l'organisme haurà de prendre una decisió. "El COE té un problema", admetia aquest dimarts la portaveu del Govern, Patrícia Plaja.\nSigui com sigui, la consellera Vilagrà té previst signar el decret de convocatòria de la consulta sobre els Jocs el proper 27 de maig per tal que se celebri el 24 de juliol a l'Alt Pirineu i Aran. Als ciutadans del Berguedà, Solsonès i Ripollès se'ls preguntarà si es volen "involucrar" en el projecte olímpic. Una candidatura en solitari de Catalunya per assumir els Jocs, implicaria canvis en la consulta? Fonts governamentals asseguren que, a dia d'avui, encara no s'ha abordat aquesta qüestió. L'objectiu, doncs, és arribar a un pacte amb l'Aragó, però a l'horitzó ja hi sobrevola la possibilitat d'una candidatura en solitari.\nPolítica, CUP, Govern, Javier Lambán, Jocs Olímpics d'Hivern, Pirineus, Jocs d'Hivern, Aragó, candidatura en solitari, Laura Vilagrà, Catalunya, Federació Catalana d'Esports d'Hivern, esports d'hivern, infraestructura, esport, ERC, Junts, Patrícia Plaja


A POSAR FI AL MALEFICI DE LA DANI JARQUE - Unió Esportiva Cornellà\nEn un excel·lent moment de forma, els homes de Xavi Calm visiten al filial espanyolista en l’últim partit de l’any com a visitant.\nDesprés de les tres últimes victòries consecutives en lliga, els verds es mantenen en la cinquena posició de la taula amb 25 punts, a 3 dels llocs de playoff d’ascens.\nPrecisament davant el RCD Espanyol B, a domicili, el Cornellà no ha aconseguit resultats positius. Per això, l’equip vol aprofitar el gran moment de forma per posar punt i final al malefici de la Dani Jarque.\nEl conjunt blanc-i-blau, per la seva part, ve de sumar una contundent victòria al camp del Teruel que va posar fi a una ratxa de 5 jornades sense guanyar. Els de David Gallego es troben en la vuitena posició amb 21 punts, 4 per sota del Cornellà.\nRCD Espanyol B i UE Cornellà, a Segona Divisió B, s’han enfrontat tres vegades a la CE Dani Jarque\nEl míster, Xavi Calm, no podrà comptar amb: Manucho, Gaspar, Monterde (lesió) i Goldar (sanció).\nEl duel entre Espanyol B i Cornellà es podrà seguir a través del compte oficial de Twitter del club: @ue_cornella.\nEl partit es disputarà demà -diumenge- 16 de desembre a les 12.00 hores a la Ciutat Esportiva Dani Jarque i serà dirigit pel col·legiat Raúl Martín González Francés (Comitè Territorial Las Palmas).\nXAVI CALM: “Visitem un camp complicat i a un equip que fa molt bé les coses. Serà molt complicat però la intenció és aconseguir els 3 punts. La clau en aquest tipus de partits és ser valents, tenir la pilota, defensar i intentar arribar a l’àrea rival el màxim de vegades possible”


Uns 50 'Stop-lab' faran les proves d'immunització del coronavirus a la població andorrana\nPublicat 7/4/2020 18:56:17 +02:00CET\nEl 35,8% de les proves PCR realitzades a Andorra donen positiu en Covid-19\nUns 50 'Stop-labs' repartits per tot el país faran les proves d'immunització a la població andorrana, segons ha avançat aquest dimarts el ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, durant la seva compareixença per fer balanç de la crisi sanitària del Covid-19.\nSegons ha explicat el ministre, els 'Stop-labs' funcionaran com el Centre Intermedi de Control, com un auto-servei: es faran els test d'anticossos sense que els ciutadans es baixin del cotxe.\nMartínez Benazet ha exposat que es faran dues proves a tota la població amb dues setmanes de diferència i que també s'anirà als domicilis, a més dels centres residencials, per arribar a aquells que no es puguin desplaçar.\nAquestes proves de sedàs de tota la població serviran, d'un costat, per conèixer el grau d'immunització de la població en aquell moment; per un altre, permetran conèixer l'evolució de l'epidèmia.\nA partir d'aquí s'aniran prenent noves mesures en relació amb l'obertura i desconfinamient; un procés que cal fer "amb molta cura i coneixement", ha dit el ministre de Salut.\nDe fet, Martínez Benazet ha argumentat en la seva compareixença que obrir sense cura "seria catastròfic, es donarien passos enrere" i s'hauria d'allargar molt més el confinament.\nL'estudi l'està dissenyant i preparant un equip que compta amb dos representants del Ministeri de Salut, dos d'Actua Tech, dos professionals independents, dos del Servei Andorrà d'Atenció Sociosanitària i un investigador extern.\nMÉS DE 1.670 TEST DE PCR REALITZATS\nAndorra és un dels països que té un percentatge de proves de PCR realitzades per població més elevats, segons ha explicat el titular de Salut, perquè en ser un país petit es té una major capacitat en aquest punt.\nAixí, s'han fet un total de 1.673 test de PCR, dels quals 599 han obtingut un resultat positiu --el 35,8% del total, segons les dades proporcionades per Martínez Benazet en la seva compareixença--.\nAquest dimarts el total d'afectats pel Covid-19 és de 545, dels quals 484 són actius; es comptabilitzen 39 guarits --només els que han obtingut dos resultats negatius consecutius-- i 22 defuncions, una més que ahir.\nHi ha 52 pacients ingressats a l'hospital, 17 d'ells en l'Unitat de Vigilància intensiva (UCI), dels quals 14 requereixen d'intubació i ventilació mecànica; el ministre de Salut ha destacat que fa tres dies que no hi ha nous ingressos en la UCI, la qual cosa ha valorat com "una gran notícia".


Canvi de carrera: Començar una nova carrera als 30 anys - escollir una carrera professionalLlegir Més\nPrincipal escollir una carrera professional Canvi de carrera: Començar una nova carrera als 30 anys\nCanviar les carreres pot ser una qüestió força complexa. Trobar una nova carrera, polir el vostre currículum i aconseguir contractar directius i reclutadors per donar-vos un tomb pot convertir-se ràpidament en un malson si no teniu algunes pautes bàsiques que us ajudin a passar per aquest procés. Com a tal, molts dubten a fer el salt i, com a conseqüència, es queden encallats en les carreres que odien.\nAquestes persones generalment acaben malament o fent un canvi de carrera de vida mitjana. Però si tens els 30 anys i t’has adonat que preferiria fer alguna cosa més, és hora d’accionar i canviar de carrera. Per què retardar l’inevitable, al cap i a la fi?\nPer què molta gent vol una nova carrera als 30 anys?\nSi esteu pensant a canviar de carrera als 30 anys, haureu de saber que no esteu sols. La majoria de la força de treballs declaren estar desvinculats o descontents en el treball i, per a molts, el problema és que es troben en rols que no s’ajusten als seus interessos i passions.\nSovint és el resultat d’haver d’escollir una carrera a una edat molt jove. Si hi penseu, la majoria de nosaltres ens vem empènyer a triar un camí professional abans d’anar a la universitat, quan encara som adolescents. Com probablement us adoneu, les prioritats d’un adolescent i una de l’adult poden ser dràsticament diferents. No només això, sinó que, com a adolescents, pocs de nosaltres sabem realment qui som i què volem, mentre que els nostres interessos i passions poden, i sovint, canviar-se en el moment en què arribem als nostres vint anys. Per tant, no és sorprenent que molts acabem considerant seriosament un canvi de carrera als 30 anys.\nPer descomptat, no tothom està pensant en canviar de carrera perquè no estan descontents amb les seves decisions. També hi ha persones que s’adonen que no hi ha futur a la seva indústria o que busquen desenvolupar les seves habilitats i aprendre coses noves. Sigui com sigui, heu de saber que no esteu sols i que hi ha milions de persones als seus trenta anys amb les mateixes inquietuds que vosaltres.\nEs pot canviar la carrera professional als 30 anys, per intimidar-la com sigui, i se us aconsella fer fort aquest salt perquè, quan més endarrereu-la, més difícil serà per vosaltres més endavant. És més, us haureu de comprometre amb una carrera que tingui sentit per a vosaltres.\nCom canviar de carrera als 30 anys\nEl que molts professionals que consideren un canvi de carrera als 30 anys no s’adonen és que la seva experiència al lloc de treball és un avantatge enorme, fins i tot quan es troba en un entorn completament diferent. Recordeu que la vostra major competició seran graduats recents que no necessàriament seran tan experimentats i, per tant, tan fiables com vosaltres.\nTot el que necessiteu és aprofitar la vostra experiència i tenir una estratègia que permeti al gestor de la contractació centrar-se en els aspectes positius de la contractació d’algú procedent d’una altra experiència. Aquí hi ha uns quants indicadors:\n1. Calculeu els riscos\nEl primer pas a prendre sempre ha de ser el càlcul dels riscos. Com que probablement tingueu un lloguer o una hipoteca a pagar, no voleu acabar amb una decisió que us resultarà costosa. Per tant, comença per comprendre exactament què pot suposar aquest canvi de carrera per a la vostra vida.\nPodria significar que haureu de tornar a començar pel capdamunt de la cadena alimentària, cosa que potser us retindràs si ja heu aconseguit algunes coses en la vostra carrera actual. És més, un canvi de carrera generalment significa que haureu de recórrer (potser fins i tot tornar a la universitat), que no només és costós, sinó que també pot prendre temps de la vostra vida familiar o social.\nTambé heu de considerar què pot significar financerament la vostra carrera objectiu. Podríeu sortir amb un salari disminuït, per exemple? És un sacrifici que esteu preparat per fer? Penseu en tots els paràmetres que entren en joc i això us ajudarà a prendre una decisió més intel·ligent.\nSi heu decidit que el fet de canviar de carrera als 30 anys és el millor per a vosaltres, haureu d'esbrinar com fer-ho. I la solució és senzilla: heu d’utilitzar les vostres habilitats i experiència que heu aconseguit del vostre treball fins ara en el vostre avantatge.\nFes un pas enrere i fes una llista de totes les habilitats suaus que posseeix perquè et donaran un peu de competició. Per adquirir aquestes habilitats, algú necessita treballar en una oficina i dependre d’altres, cosa que la majoria dels graduats no han fet mai i és precisament el que podria fer que un empresari us elegeixi.\nEnumereu-los al vostre currículum i recordeu-vos de presentar-los durant l’entrevista de feina i el responsable de contractació us interessarà més.\n3. Utilitzeu habilitats transferibles\nTanmateix, a més de les habilitats esmentades anteriorment, també heu de tenir en compte les vostres habilitats transferibles, ja que són la veritable estrella del programa i poden fer més plausible aconseguir una nova carrera a 30 anys.\nLes habilitats transferibles es refereixen a aquelles habilitats que es poden utilitzar tant a la vostra carrera actual com a la seva carrera objectiu. Podrien ser habilitats suaus (treball en equip, comunicació, etc.), però també poden ser vocacionals. Així, si treballes per a una empresa jurídica, per exemple, i estàs interessat en una carrera sense ànim de lucre, la teva experiència en oferir assessorament jurídic als clients és una habilitat transferible.\nLlistar-los de forma destacada al vostre currículum, recorrerà un llarg camí per aconseguir que el responsable de contractació s’adoni que podrien beneficiar-se dels vostres serveis, així que elabora el vostre currículum amb paciència i cura.\n4. Poseu uns diners a part\nMoltes persones s’afanyen a deixar els seus llocs de treball tan bon punt han decidit que volen un canvi de carrera, però això no sempre és prudent perquè trobar un paper a la vostra carrera objectiu pot trigar més temps del que creieu. La clau és ser pacient i assenyat.\nSi creieu que podríeu concentrar-vos en la caça de treball després d’haver abandonat la feina, aleshores assegureu-vos que heu de deixar diners a part abans de lliurar la vostra carta de renúncia. Normalment, tenir diners per cobrir les vostres despeses de vida durant els propers tres o sis mesos pot posar-vos en ment la vostra comoditat i us pot ajudar a concentrar-vos en obtenir un lloc de treball a la vostra nova carrera.\n5. Cerqueu una nova carrera amb prudència\nTrobar una carrera que s’ajusti a les vostres passions no sempre significa que haureu d’abandonar la vostra feina per guanyar-vos la vida a través de la vostra afició, sobretot si esteu convençuts que no seria rendible.\nTrobar una nova carrera significa trobar un paper que us sigui d’interès i que coincideixi amb el vostre conjunt d’habilitats i potencials. Canviar de carrera a 30 anys significa que necessiteu assegurar-vos que disposeu de les habilitats per gestionar la càrrega de treball que s’uneix al vostre paper escollit.\nPer fer-ho, cal fer una mica d’autoavaluació i pensar en què és bo i en què no ets bo. Sigues honest amb tu mateix i tinguis en compte el que t’agrada fer i el que no t’agrada. També és una bona idea provar una prova d’aptitud ja que s’adaptarà al vostre veritable potencial; no obstant això, assegureu-vos que no es basi només en els vostres resultats ja que poden ser més aviat genèrics.\nPot semblar que tornem a treballar en xarxa i com de beneficiós és per a la carrera professional, però sí que és així. Conèixer les persones adequades significa millors possibilitats de trobar feina en el paper que seguiu, alhora que també pot augmentar les vostres possibilitats de contractar-vos.\nTingueu en compte que no s’anuncien mai un gran nombre de posicions perquè els empresaris confien en els empleats per referir-se a la gent, mentre que la majoria de directius contractats seria més que acceptessin donar-li un tret si algú en el qual confiava hauria expressat una bona paraula.\nComenceu a assistir a esdeveniments i amplieu el vostre cercle de connexions professionals a mesura que aneu. Recordeu fer xarxa fora de la vostra indústria i no oblideu que LinkedIn pot ser una eina potent en aquest aspecte.\n7. Crear una estratègia\nLa passió i l’entusiasme per la vostra carrera objectiu recorreran un llarg camí perquè la contractació de directius s’emocioni amb vosaltres, però sovint no són suficients.\nEl que heu de fer és crear una estratègia a mida que us ajudarà a guiar-vos en els propers passos. Una estratègia pot ajudar a convertir la vostra transició professional en un marc de temps realista i us pot ajudar a dirigir-vos cap a cada pas que necessiteu fer.\n8. Amplieu el vostre joc d’habilitats\nPer tal de passar amb èxit a una nova carrera, sovint hauràs d’adquirir competències professionals. Per fer-ho, potser haureu de tornar a la universitat o cursar un curs. El que també pot ser beneficiós és oferir-se voluntari, ja que això t’ajudarà a obtenir una mica de experiència laboral en el teu propi temps lliure. Recordeu que quan sol·liciteu un lloc de treball, heu de convèncer al responsable de contractació que no perdran el temps amb vosaltres, és a dir, que han de veure la majoria dels requisits de la feina abordats a la vostra sol·licitud.\n9. Posseeixi la seva trajectòria professional diversa\nÉs possible que instintivament vulgueu amagar el vostre fons, però la veritat és que no podeu i, més que això, no ho heu de fer. La seva trajectòria diversa us pot ajudar a aportar una nova perspectiva al vostre nou paper, i això pot ser una cosa que busca el responsable de contractació. Els seus antecedents professionals ofereixen una possibilitat de separar-se de la multitud, cosa que la resta de candidats haurà de lluitar, així que no tingueu por de fer-la servir.\n10. Trieu una carrera que us parli del cor\nIdentificar una nova carrera és la part complicada de canviar els rols, perquè probablement estigui preocupat que es pugui cometre un error del qual no hi hauria cap retrocés. Però la realitat no queda gaire lluny: 30 és l’edat en què se suposa que determina què és el que realment gaudeix fent per tal de comprometre’t amb ell durant els 30 anys més restants de la vida ocupada. Això vol dir que és perfectament acceptable canviar de carrera un parell de vegades fins a trobar la que realment gaudeix.\nTingueu en compte que l'elecció d'una carrera que gaudiu també us ajudarà a ser més productiu i compromès.\nUn canvi de carrera als 30 anys no ha de ser complicat i no és impossible. Identifiqueu un paper que us aporti alegria i, a continuació, desenvolupeu una estratègia que us permeti convèncer els empresaris perquè us contractin.\nQuina creus que és la part més complicada de trobar una nova carrera als 30 anys? Avisa'm a l'apartat de comentaris que hi ha a continuació.


UD 6 - Objectius i metodologia - Artètic - Educación Universal\nUD 6 – Objectius i metodologia\nFabrice Midal entén que el principal perill a l’hora de contemplar una obra d’art és valorar només l’estètica. “Al contrari del que creiem, l’art no té res a veure amb un plaer sensible que ens permet embriagar-nos; ens convida a un sobresalt en què està en qüestió el nostre propi ésser”.\nL’art amaga alguna cosa. Entendre quina motivació hi ha darrere l’obra i quins pensaments i emocions eren presents en l’home que les va realitzar ens serveix per treure’ns prejudicis i poder connectar a partir de l’obra d’art amb les nostres emocions. Es tracta d’entendre els motius que porten l’artista a alterar l’aparença del que va veure, a qüestionar-nos si els equivocats no som nosaltres, a deixar-nos portar per l’obra sentint-la, escoltant-la.


“The music of the future would sound like this” – In Media Res\n“The music of the future would sound like this”\ninmediaresmgazine Març 13, 2016 Març 15, 2016 Issue #9,Reportatge\nEl paper silenciat de les dones als inicis de l’experimentació amb la música electrònica.\nPer Maria Farré.\nEl dia 7 de febrer de 1959 a la ciutat italiana de Pàdua, hi va haver un concert de John Cage acompanyat pels músics H.K. Metzger, S. Bussotti i Teresa Rampazzi. Les cròniques que se’n van fer als diaris locals el descrivien com un esdeveniment dionisíac, ja que els músics es van dedicar a llençar tots els objectes ressonants per la reduïda sala on actuaven. Pel que sembla, aquest no va ser un fet aïllat, es deia que el piano de Rampazzi va quedar totalment destruït per ella mateixa durant una performance domèstica que també va realitzar amb Cage. Aquest fet va suposar una doble ruptura per la pianista. Teresa Rampazzi va néixer el 1914 a Vicenza, Itàlia i ja des de molt jove va començar a estudiar música, primer amb classes particulars i després al conservatori de música de Milà. Quan ja era pianista professionalment i havia format part de diferents conjunts va començar a escoltar i interessar-se pels experiments electrònics. Conèixer i treballar amb John Cage la va fer posicionar-se rotundament en contra la música tonal i l’estructura tradicional (inici-desenvolupament-final). Fins i tot, va vendre el seu piano de cua per reunir diners i així comprar-se un generador d’ones. Existeix una versió que explica que el piano li va vendre al seu marit, no com a objecte-record, sinó perquè l’instrument estava tant greument malmès després dels últims usos que no es podia recuperar.\nTeresa Rampazzi al seu estudi, anys 90.\nRampazzi va fer aquest gir quan tenia 45 anys, però uns anys abans, a l’Anglaterra de 1943, Daphne Oram iniciava un nou episodi per a la música electrònica. Amb només 18 anys, Daphne Oram, començava a treballar com a tècnica de so als estudis de l’emissora de ràdio de la BBC (British Broadcasting Corporation). La inestabilitat política i social produïda per la Segona Guerra Mundial, va generar moltes vacants en les feines tradicionalment ocupades per homes, les dones van tenir l’oportunitat d’agafar el relleu en el món laboral.\nA Oram se li van plantejar reptes interessants, per exemple, durant la retransmissió a la ràdio d’un concert al Royal Albert Hall va ser la responsable d’assegurar que l’emissió no fos interrompuda pels bombardejos, es dedicava a controlar el que estava sonant en directe, de manera que, si s’aturava es pogués renaudar per una cinta gravada i activada en el punt exacte, fent que els oients no se n’adonessin.\nDurant els anys 50, Europa es trobava en la depressió post-Segona Guerra Mundial. En aquest punt, però, es van activar de forma revolucionària tant l’art com la cultura. La BBC amb l’objectiu de renovar-se i acaparar més públic va optar per experimentar, una de les novetats va ser el “Radiophonic Workshop” un espai dedicat a la creació d’efectes de so, atmosferes i música de fons per ambientar retransmissions de la mateixa ràdio. La primera directora d’aquesta iniciativa va ser Daphne Oram fins que va abandonar la BBC per muntar el seu propi estudi, ja que a la ràdio va acabar trobant limitacions en el seu recorregut d’experimentació amb el so. Oram va ser substituïda primer per Madalena Fagandini i més tard per Delia Derbyshire, que amb el seu pensament matemàtic va influenciar notablement la composició musical i va destacar pel disseny de l’ambientació sonora de la sèrie britànica Doctor Who. Malauradament, gran part del treball d’aquest grup de dones radiofòniques va restar sota l’anonimat perquè quedava firmat per la BBC\nDaphne Oram al seu estudi. Kent, 1960.\n“Radiophonic Workshop” a la BBC, anys 50.\nDesprés de deixar la feina a la ràdio, Daphne Oram va continuar treballant a casa seva, fent que la música que a la ràdio es denominava com ambiental quedés en primer pla. Al voltant dels inicis de la dècada dels 60 va idear i dissenyar un aparell anomenat “Oramics Machine”, l’artefacte convertia gràfics dibuixats directament sobre pel·lícula de 35 mm en so, generant així l’anomenat so gràfic. Aquest fenomen es va aconseguir per primera vegada a Moscou l’any 1926, amb el Tagefon de Peter Teger i posteriorment es va anar desenvolupant passant pel Variòfon de Evgueni Sholpo, aquests invents no van tenir massa continuïtat perquè s’havien treballat, en el cas de l’URSS, a laboratoris secrets destinats a la investigació militar, per tant, no es van arribar a fabricar amb una finalitat comercial ni de cara a un públic obert. Pel que fa a la “Oramics Machine” no se li va atribuir massa valor fins a la mort de Oram, actualment només existeix l’exemplar original exposat al Science Museum de Londres. Aquest descobriment basat en la síntesi òptica actualment es considera un dels instruments més significatius de la història de la música electrònica. A més, va suposar una gran innovació cap a les arts visuals, sonores i el cinema. Per una banda s’utilitzava a pel·lícules, l’ona de so es dibuixava en un lateral del negatiu de manera que es pogués controlar en el mateix nivell que la imatge. En altres ocasions la gràfica de l’ona generava el so i la seqüència visual a la vegada, convertint-se així en el precursor de l’animació abstracte que coneixem actualment.\nDaphne Oram treballant amb la “Oramics Machine”.\nLes que he anomenat són només algunes de les pioneres, no únicament en experimentació del so, sinó també en nous coneixements dels quals actualment encara en conservem empremta. És remarcable que una peça considerada de les primeres, o fins i tot la primera, en música electrònica “Music Of The Spheres” (1938) fos composta per una pianista i compositora alemanya-americana, Johanna M. Beyer, de breu però interessant trajectòria musical poc documentada i escassament valorada fins després de la seva mort l’any 1944. Podríem dir que marca l’inici de moltes altres figures femenines presents en aquest procés que han passat a la història paradoxalment sense fer soroll.\n“Music Of The Spheres” – Johanne M. Beyer (1938).\nAnterior Procrastinar lo procrastinado\nSegüent Para la autoedición expandida


Capítols - Nit d'espectacle - TV3\nII Festival Internacional de Màgia de Balaguer (2a part)\nLa gala, celebrada al Teatre Municipal de Balaguer, dirigida pel Mag Selvin i presentada pel Mag Lari, tindrà les actuacions del mag veneçolà Adrian S\noler, destacat en els mitjans de comunicació especialitzats per la seva espectacularitat; l'holandès Prince of Illusions, un dels mags més reconeguts d'Europa en l'especialitat de grans il·lusions, i el belga Sébastien Dethise, l'únic mag internacional que combina la manipulació i l'aparició de boles amb jocs malabars.\nLa gala, celebrada al Teatre Municipal de Balaguer, dirigida pel Mag Selvin i presentada pel Mag Lari, tindrà les actuacions del mag veneçolà Adrian Soler, destacat en els mitjans de comunicació especialitzats per la seva espectacularitat; l'holandès Prince of Illusions, un dels mags més reconeguts d'Europa en l'especialitat de grans il·lusions, i el belga Sébastien Dethise, l'únic mag internacional que combina la manipulació i l'aparició de boles amb jocs malabars.\nEl canal 33 ofereix un dels concerts del grup La Pegatina.\nConcert de Standstill\nStandstill, el grup fundat per Enric Montefusco ara fa 14 anys, camina ferm, de disc en disc, en una carrera que no té comparació a casa nostra. La ne\ncessitat de mostrar els seus discos en directe els porta a dissenyar espectacles sorprenents, emotius, intensos.\nStandstill, el grup fundat per Enric Montefusco ara fa 14 anys, camina ferm, de disc en disc, en una carrera que no té comparació a casa nostra. La necessitat de mostrar els seus discos en directe els porta a dissenyar espectacles sorprenents, emotius, intensos.\nEn Lectus és un cèlebre acròbata de llit elàstic que ha decidit intentar el quàdruple salt mortal: "el gran salt". Però en un d'aquests intents, té un\naccident i acaba a l'hospital que dirigeix la doctora Kliné. Allà s'endinsarà a Terra de Llits: un territori de trànsit entre la vida i la mort. En aquest espai inventat, en Lectus estarà acompanyat de la Lèctica i els Matalàstics, uns éssers molt especials que l'ajudaran a fer un repàs pels llits de la seva vida.\nEn Lectus és un cèlebre acròbata de llit elàstic que ha decidit intentar el quàdruple salt mortal: "el gran salt". Però en un d'aquests intents, té un accident i acaba a l'hospital que dirigeix la doctora Kliné. Allà s'endinsarà a Terra de Llits: un territori de trànsit entre la vida i la mort. En aquest espai inventat, en Lectus estarà acompanyat de la Lèctica i els Matalàstics, uns éssers molt especials que l'ajudaran a fer un repàs pels llits de la seva vida.\nCabo Sant Roque\nUn concert del grup que ens presenta "Torn de nit".\nRoger Mas al Palau de la Musica\nEl cantautor Roger Mas ens mostra el seu millor repertori al Palau de la Musica.\nI Festival Internacional de Màgia de Balaguer (1a part)\noler, destacat en els mitjans de comunicació especialitzats per la seva espectacularitat; l'holandès Prince of illusions, un dels mags més reconeguts d'Europa en l'especialitat de grans il·lusions, i el belga Sebastien Bethise, l'únic mag internacional que combina la manipulació i l'aparició de boles amb jocs malabars.\nLa gala, celebrada al Teatre Municipal de Balaguer, dirigida pel Mag Selvin i presentada pel Mag Lari, tindrà les actuacions del mag veneçolà Adrian Soler, destacat en els mitjans de comunicació especialitzats per la seva espectacularitat; l'holandès Prince of illusions, un dels mags més reconeguts d'Europa en l'especialitat de grans il·lusions, i el belga Sebastien Bethise, l'únic mag internacional que combina la manipulació i l'aparició de boles amb jocs malabars.\nCONCERT. Ainhoa Arteta a Girona\nLa soprano Ainhoa Arteta i l'Orquestra de Cadaqués amb el director italià Gianadrea Noseda ens ofereixen un concert dedicat a Albéniz i Granados.\nLa gala reuneix a París els millors mags del món. En aquesta edició dels Mandrakes van actuar i van tenir premi: el manipulador japonès Kenji Minemura\n; el mag català Xavier Tapias, que fa viatjar els espectadors a través d'un somni, i el clown i el mag francesos Peplum i Othello, amb la seva cabina de la mort.\nLa gala reuneix a París els millors mags del món. En aquesta edició dels Mandrakes van actuar i van tenir premi: el manipulador japonès Kenji Minemura; el mag català Xavier Tapias, que fa viatjar els espectadors a través d'un somni, i el clown i el mag francesos Peplum i Othello, amb la seva cabina de la mort.\nConcert de Pegasus a l'Auditori\nLa banda catalana Pegasus celebra els seus 30 anys d'història. Ho fan amb un concert a Barcelona el proper 10 de maig i l'edició d'un DVD que ofereix\nel concert que van fer l'any 2008 a l'Auditori de Barcelona, el mateix que recupera el 33, i repassa els millors moments del concert a Montreux l'any 1984.\nLa banda catalana Pegasus celebra els seus 30 anys d'història. Ho fan amb un concert a Barcelona el proper 10 de maig i l'edició d'un DVD que ofereix el concert que van fer l'any 2008 a l'Auditori de Barcelona, el mateix que recupera el 33, i repassa els millors moments del concert a Montreux l'any 1984.


Consum obri a Manresa (Barcelona) un nou supermercat ecoeficient, l’octau d’enguany\nÉs la segona tenda que la Cooperativa inaugura a la localitat i ha suposat la creació de 34 llocs de treball\nConsum obri un nou supermercat ecoeficient a Manresa (Barcelona), l’octau que inaugura des de començament d’any i que ha suposat la creació de 34 llocs de treball procedents, la majoria dels quals, de la localitat. Es tracta del segon establiment que la Cooperativa té a la població i està situat al carrer del Bruc, núm. 111.\nEste supermercat, de 1.090 m2 de superfície, consumix un 40% menys d’energia que un supermercat convencional. Amb esta nova tenda, Consum arriba als 86 supermercats propis a la província de Barcelona i als 195 a Catalunya, entre tendes pròpies i franquícies Charter.\nEl nou Consum de Manresa té un horari d’atenció al públic de dilluns a dissabte de 9 a 21 hores. Compta amb atenció personalitzada en pescateria, xarcuteria i carnisseria, secció de fruita i verdura al detall, forn i la secció de perfumeria de Consum, amb atenció personalitzada i les marques pròpies Kyrey, Consum Eco, Vitality i Consum Kids. També disposa de compra a domicili.


La devolució de l’ecotaxa als hotelers esquerda el govern de les Illes\nLa devolució als hotelers de l’impost de turisme sostenible que van pagar els turistes de Thomas Cook del juliol al setembre ha obert una esquerda entre el PSIB i Més per Mallorca. La mesura la va acordar el govern per mirar de pal·liar els efectes de la fallida de Thomas Cook, però Més insisteix que no ha estat pactada en cap moment i que els seus representants s’hi han oposat repetidament.\nEl portaveu de Més al parlament, Miquel Ensenyat, ha insistit en una conferència de premsa que aquesta donació de l’ecotaxa no se sosté per enlloc i que la seva formació no ha mogut ni un mil·límetre la seva posició en aquest afer. Ensenyat ha avisat que no acceptaria la política de fets consumats dels socialistes i que es continuarien oposant a la mesura. Així mateix, ha recordat que un acord de govern no vol dir la fusió de tres partits.\nLa portaveu socialista, Sílvia Cano, havia insistit minuts abans de la compareixença d’Ensenyat que els partits que formen part del Pacte donaven suport a les mesures per alleugerir l’impacte de la fallida de Thomas Cook. Aquesta disputa s’afegeix a les que ja tenen les dues formacions, com ara la de la limitació de creuers a Palma. Si els socialistes són partidaris d’esglaonar-los negociant amb el sector, Més en reclama una limitació.


Els millors llocs per menjar ràpid durant un viatge de negocis a Girona\nA continuació us anomenem els millors llocs per menjar ràpid durant un viatge de negocis a Girona\nUna ciutat ideal per establir i crear relacions comercials ha de complir amb algunes condicions importants, com ara està ben comunicada i equipada i oferir oportunitats de negoci i creixement econòmic. Però tampoc ens podem oblidar d'altres factors que ajuden a crear bones dinàmiques i a millor l'experiència: el menjar. I Girona, pot presumir de ser una seu més que preparada per acollir tota mena de reunions comercials.\nDurant les trobades de negocis, se sol dinar o sopar en un restaurant per tal de seguir la reunió però en un ambient més relaxat. Sovint, però, el temps és reduït i es necessita un lloc on menjar bé, ràpid i amb una bona relació qualitat-preu. A continuació, us anomenem els millors llocs per menjar ràpid durant un viatge de negocis a Girona.\nPoques presentacions fan falta. El König és un lloc on menjar ràpid i, sobretot, amb una bona relació qualitat-preu. A Girona centre en trobem tres: al Cul de la Lleona, a Plaça Independència i al Carrer Migdia. D'altra banda, també n'hi ha un situat als afores de Girona, al Camí de la Font, que disposa de pàrquing i una arquitectura del local cuidada i amb espai. Un dels punts forts del König és l’espai exterior, ja que la majoria dels seus locals disposa d'una còmoda terrassa.\nEl König és un lloc on menjar ràpid i, sobretot, amb una bona relació qualitat-preu\nTradicionalment, es tracta d'una hamburgueseria; tanmateix, ofereix una carta variada i amb productes de qualitat i, per tant, també hi podreu trobar tapes, plats combinats, amanides i postres. Sense dubte, és una bona elecció si el que vols és menjar bé, ràpid i en un espai confortable i cuidat.\nJust sota l'església de Sant Feliu trobem el River, al centre del Barri Vell de Girona. Aquest restaurant destaca per oferir una carta variada, però amb arrels nord-americanes. Només en entrar al local és fàcilment observable, ja que segueix una estètica cultural dels nadius americans, inspirada en Bruce Springsteen.\nA la carta, hi podem trobar amanides, plats freds, plats calents, peix a la planxa... però les especialitats del River són les famoses fletxes grans i les carns. A més, disposen d'una cuina adaptada que permet preparar aliments sense gluten. Per acabar l'estada al River, us recomanem els seus còctels, ja que és un dels valors afegits d'aquest restaurant.\nLes especialitats del River són les famoses fletxes grans i les carns\nPocs restaurants hi ha a Girona més emblemàtics que Le Bistrot. Situat en un lloc més que privilegiat, aquest restaurant ja és un element imprescindible de la Pujada de Sant Domènec. Disposen d'una carta amb productes frescos i de mercat, que els permet oferir una cuina tradicional: plats casolans (llegums, verdures, carns, peix) i les famoses pizzes sobre pa de pagès.\nDisposen d'una carta amb productes frescos i de mercat, que els permet oferir una cuina tradicional


Pla de mesures per als habitatges buits\n21 de septembre de 2018\nA Espanya es calcula que hi ha 3,4 milions d'habitatges buits. El Govern vol aconseguir mobilitzar aquesta borsa d'habitatges buits donant un gir a la regulació de l'habitatge “com un servei públic d'interès general”. I una via per aconseguir-ho serà adoptar “mesures de caràcter coercitiu” contra els propietaris d'habitatges buits.\nAixí ho assegura un informe intern del Ministeri de Foment d'aquest mes de setembre sobre la situació de l'habitatge social elaborat per la Secretaria General d'Habitatge. Aquestes mesures no es limitaran als immobles propietat de bancs o promotores, sinó també a “persones físiques”. El citat Ministeri insisteix que és necessària una normativa homogènia en matèria d'habitatge i que l'única forma de garantir-la és la legislació bàsica estatal. Només així s'evitaria la situació actual de “desigualtat”: hi ha comunitats que han engegat mesurades com les sancions, la cessió i el lloguer forçosos, i fins i tot l'expropiació temporal de l'ús; les cal apliquen aquestes mesures a bancs i societats d'actius immobiliaris, i unes altres a qualsevol propietari, i també es dóna el cas d'Administracions que han venut parcs públics d'habitatge a societats d'inversió.\nL'objectiu que pretén aconseguir el Govern amb aquesta actuació és que deixi de considerar-se l'habitatge com un ben especulatiu. Per això, la regulació bàsica dels patrimonis públics d'habitatge social inclourà la protecció “enfront de possibles alienacions a persones jurídiques amb ànim de lucre”.\nTambé pretén l'Executiu modificar l'actual Pla Estatal d'Habitatge; vol “aprofundir en el caràcter social dels programes d'ajudes”, i més concretament incrementar el parc públic d'habitatge en lloguer i protegir-lo per assegurar en el temps el seu caràcter de servei d'interès general.\nEn el seu informe, Foment també parla de crear una línia específica d'ajudes per a la creació de parc d'habitatges sobre sòls públics amb una protecció dels seus inquilins durant un termini molt superior a l'actualment previst. També preveu una altra línia de finançament per ampliar els parcs públics d'habitatges mitjançant la compra, ben adquirint al mercat, ben exercint el mecanisme del tempteig i retracto per evitar que fons amb ànim de lucre es puguin fer amb promocions públiques.


Mapa Marató de Sant Llorenç Savall 2018\n> Marató de Sant Llorenç Savall 2018\n> Mapa Marató de Sant Llorenç Savall 2018\nEl recorregut de Marató de Sant Llorenç Savall 2018 s'ha dissenyat per crear una cursa de muntanya de 42.00 km que comença a Sant Llorenç Savall i finalitza a Sant Llorenç Savall. Si vols gaudir de la muntanya i comprovar el teu estat de forma no t'ho pensis i... anima't! I si ho fas, explica'ns com ha anat això!\nEl perfil de Marató de Sant Llorenç Savall 2018 ens deixa una altitud màxima de 1078m i una mínima de 385m, creant un desnivell positiu de 2446m i un desnivell negatiu de 2444m. Tot això fa que aquesta cursa de muntanya tingui un desnivell mig de 626m.\nPerfil Marató de Sant Llorenç Savall 2018\nAvis sobre el mapa Marató de Sant Llorenç Savall 2018: El mapa, perfil i recorregut d'aquesta cursa de muntanya és aproximat. Senderators no es responsabilitza de les dades incorrectes que es puguin mostrar.


The Revenant - Sitges Film Festival - Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya\nde Kerry Prior\nUn militar mort en combat s’aixeca de la tomba. Amb l’ajuda del seu millor amic, el protagonista anirà descobrint els pros i contres de la seva condició de mort vivent. Imagineu-vos Superfumados en clau de terror, amb sang en lloc de marihuana, i amb dos penjats molt morts que ronden per la ciutat de nit a la recerca d’aventures esbojarrades. L’expert en efectes especials Kerry Prior recull el testimoni de John Landis i d’experiments genèrics com ara Sangre fresca (una chica insaciable) en una cinta que barreja magistralment la sang amb les rialles i que fins i tot es permet el luxe de flirtejar amb el món dels superherois. No és un zombi, no és un vampir, és un revenant!\nConegut pels seus treballs en el món dels efectes especials, que inclouen la tercera i la quarta part de Pesadilla en Elm Street (1987 i 1988, respectivament) i Abyss. També ha treballat en la creació de maquetes. El 1996 es va passar a la direcció amb Roadkill.\nDirector: Kerry PriorProductor: Kerry PriorGuió: Kerry PriorFotografia: Peter HawkinsMuntatge: Kerry PriorMúsica: Wendell HobbsDisseny de producció: Thomas HalbauerEfectes visuals: Kerry PriorIntèrprets: David Anders, Chris Wylde, Louise Griffiths, Jacy King, Emiliano TorresDurada: 118 minuts\nSecció: Midnight X-Treme\n01:00 Dead Snow (DØD SNØ)\nDurada: 388' Prado Midnight X-Treme 388'\nDurada: 343' Retiro Midnight X-Treme 343'


El Bikepark de La Molina, activitat destacada d'estiu | Federació Catalana d'Esports d'Hivern\nHome / El Bikepark de La Molina, activitat destacada d’estiu\nEl Bikepark de La Molina, activitat destacada d’estiu\nAquest estiu La Molina ofereix un món de diversió amb activitats de primavera i estiu que deixen clar que és molt més que una estació d’esports d’hivern.\nL’estació obrirà el Telecabina, Bikepark, Lloguer i escola de BTT, Parc d’aventura als arbres, inflables i tubbing els caps de setmana del mes de juny i també el 9, 23 i 24 de juny, i de manera ininterrompuda totes les activitats des del 5 de juliol i fins a l’14 de setembre.\nEl Bikepark, activitat destacada\nEntre les activitats destacades d’estiu de La Molina destaquem el Bikepark, que inclou els Circuits de BTT, tant per a freeriders com per a públic familiar.\nCircuits de descens\n8 descensos per a freeriders que comencen a la sortida del Telecabina, amb 16 km de recorregut de diferents dificultats (baixa, mitja i alta). Circuits remodelats i millorats amb la supervisió dels germans Lacondeguy.\nZona freestyle i woodpark\nZona amb circuits de totes les dificultats d’uns 300 m de longitud cadascun fets amb mòduls de fusta que poden ser peralts, passarel·les i salts a diferents altures, wallrides i àrea de dirt jump.\nTxiqui Bikepark Bosquet\nZona familiar situada a la pista Bosquet de 200 metres de longitud, al costat de la base del Telecabina. Disposa de cinc mòduls diferents, fets amb fusta i molt fàcils per tal que siguin assequibles a tothom. Estan pensat, també, per a ser accessibles a les bicicletes per a persones amb discapacitat.\nPer als que els agrada pedalar més tranquil·lament, són 19 quilòmetres de circuit que s’inicia a la zona baixa del Telecabina.\nLloguer de bicicletes Rumble Bikes\nServei de lloguer i manteniment de bicicletes, Aquest estiu oferirà noves BTT punteres i tot el material de protecció necessari situat al costat de la base del Telecabina.\nEscola de BTT by Lacondeguy\nL’escola, especialitzada en el sector del descens, ofereix el servei de classes de bicicleta de muntanya a partir de 30€/h la particular. Es pot triar entre classes particulars per hores, descensos guiats i paquets que inclouen forfet, classes i piscina a partir de 43,50€/h en dies laborables.\nPatinets de muntanya – Gravity Scooters\nSón molt divertits i ideals per iniciar-se en el descens. Facilitat per pujar i baixar, gran estabilitat i fàcils de conduir des del primer moment. Aquest estiu també en disposem de gravity scooters infantils.\nConsignes per a bicicletes\nPossibilitat de guardar la teva bicicleta en box amb una capacitat de fins a 3 bicicletes. Les consignes estan ubicades al costat del lloguer.\nBTT per a persones amb alguna discapacitat\nEl Centre d’Esport Adaptat (CEA) de La Molina disposa de bicicletes de muntanya adaptades per a persones amb alguna discapacitat. Aquesta activitat d’integració és possible gràcies a la Fundació Johan Cruyff. Horari: de 10.00h del matí a 18.00h i l’última pujada és a les 17.45h.\nDescomptes per la compra de múltiples activitats\nPer gaudir encara més de totes les activitats, La Molina ofereix un 5% de descompte quan es contracten dues activitats, un 10% quan es contracten 3 i un 15% quan se’n contracten 4 o més activitats. La Molina ha congelat el preu de tots els seus forfets excepte el del bikepark diari que amb un cost de 21,50 € puja un euro respecte passades temporades. De totes maneres, s’aconsella comprar el forfet de temporada que fins al dia 1 de juliol té un preu especial rebaixat. El forfet de temporada d’estiu del Bikepark a preu de promoció és de 150,50 € (preu tarifa 172 €) i per nen el forfet infantil de Bikepark també està rebaixat i surt per tan només 92 € (preu tarifa 99,50 €). La Molina ofereix a més preus interessants en productes combinats de temporada com són bikepark i piscina.\n+info Bikepark i activitats d’estiu La Molina


Coronavirus: El Govern donarà un ajut de fins a 2.000 euros per a uns 4.500 autònoms amb una reducció "dràstica" dels ingressos - Empordà\nHan d'acreditar una reducció «dràstica» dels ingressos i l'executiu destinarà uns 7,5 milions d'euros\nACN 17.03.2020 | 13:16\nEl conseller amb el president de la Generalitat ACN\nEl conseller amb el president de la Generalitat\nEl Govern aprovarà aquest dimarts un ajut econòmic per als autònoms que puguin acreditar una reducció «dràstica i involuntària» dels ingressos derivada de la crisi del coronavirus. El conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani, ha avançat a Rac1 que la prestació podria començar a demanar-se a principis de la setmana vinent, tot i que no ha volgut posar dates concretes i ha afirmat que es pretén que estigui disponible «com més aviat millor». L'ajut serà de fins a 2.000 euros per persona, i es preveu que pugui beneficiar a uns 4.500 autònoms. La partidària pressupostària serà de 7,5 milions d'euros. Els treballadors beneficiaris hauran de ser dels sectors afectats per l'obligatorietat de tancar pel covid-19.\nD'altra banda, El Homrani ha admès que treballadors i empresaris estan en una situació «d'indefensió». Segons ha dit, d'acord amb el reial decret del govern espanyol, als treballadors d'empreses que els obliguen a anar a la feina en sectors en què no hi ha l'obligació sanitària de tancar no tenen «cap element» que els protegeixi.\n«No hi ha seguretat jurídica», ha dit el conseller, lamentant que hi hagi gent d'aquest tipus d'empreses que pugui fer front a acomiadaments per no anar a la feina.


Lo Càntich -Revista de Literatura, Art i Cultura-: «Ramon Monton Lara» La veu del traductor Sílvia Romero i Olea "Si sabem idiomes podem llegir qualsevol obra en la seva llengua original; en cas contrari necessitem la figura del traductor. Ells són els professionals que ens permeten gaudir de tants i tants textos literaris, i alhora una de les peces més desconegudes de l'engranatge editorial. Fem que s'escolti la seva veu!"\n«Ramon Monton Lara»\nAlemany, anglès i castellà.\nSí, Un viatge amb la senyora Forrellad, d’Elfie Donelly. Me l’havia de publicar Aliorna, però l’editorial va plegar.\nAra mateix, en Una breu història de set assassinats, de Marlon James. Els problemes que m’estic trobant, sobretot la gran quantitat d’argot i de patois jamaicà que conté la novel·la i d’informació sobre drogues i armes de tota mena, contínuament m’haig de documentar per Internet, sembla que estigui muntant algun grup terrorista.\nEn general, l’editorial, tot i que jo també he proposat força obres, com en el cas de la que m’ha permès guanyar el Premi Ciutat de Barcelona de traducció en llengua catalana, Els quaranta dies del Musa Dagh, de Franz Werfel.\nPer a mi és un avantatge. Com a escriptor, puc aportar molt a una traducció, estic segur que s’hi nota el meu estil, la meva mà, tot i mantenir la necessària fidelitat a l’original. I els llibres que tradueixo m’aporten idees per als llibres que després puc escriure.\nEvidentment, la que abans he esmentat, la del premi d’aquest any. I també autors com Musil, Fallada o els romàntics, com E.T.A. Hoffmann. La dificultat i la qualitat literària són un incentiu important per a mi. Gaudeixo més amb els llibres que no tenen com a objectiu simplement entretenir.\nProcuro mantenir la musicalitat i el ritme de l’original i adaptar-lo amb la màxima riquesa a la llengua d’arribada, en general el català, de manera que el text soni català i natural.\nDoncs buscant les equivalències més aproximades de què disposem en l’idioma d’arribada.\nAixò és ideal, de vegades ho he fet, però no sempre tenim temps. En tot cas, cada autor és tot un món i t’hi vas familiaritzant a mesura que t’endinses en la traducció, fins que arriba un moment que tens la sensació que ja treballeu junts.\nCrec que és una professió solitària per a persones que se sentin bé passant hores només en companyia de l’autor que tradueixen. Sí que és positiu tenir sensibilitat, perquè tractem amb material sensible, amb literatura, amb bellesa, i també és important tenir un bon bagatge literari i lingüístic, un bon nivell cultural i uns coneixements extensos en molts àmbits, la nostra és una bona feina per als esperits curiosos. De tota manera, en cas d’ignorància sobre algun tema concret (com ara em passa amb les armes i les drogues) sempre ens podem documentar.\nUna vegada vaig escriure que els traductors som pontífexs, fem de pont entre una llengua i una altra. Aquesta professió és agraïda i enriquidora a nivell personal encara que no sigui gaire fàcil guanyar-s’hi la vida i acabi sent com una mena d’excentricitat de la qual no et pots desempallegar, perquè en bona part t’hi dediques per gust, per vocació. És un plaer veure l’obra acabada, tenir el llibre a les mans, veure que la llengua és fluida, natural, brillant, que ho has tornat a aconseguir, fins i tot aprofitar per tornar a posar en circulació expressions genuïnes de la teva llengua que has detectat que es perdien, i posar a l’abast dels lectors autors i obres admirables i sovint poc o gens conegudes.\nNom: Ramon Monton Lara\nBlog: Ramon Monton\n. ELIAS CANETTI, La província de l'home (Eds. 62, MOLU SEGLE XX, 66, 1992)\n. ROBERT MUSIL, L'home sense qualitats (Eds. 62, MOLU SEGLE XX, 84, 1993)\n. H.J.CH. VON GRIMMELSHAUSEN, L'aventurer Simplicissimus (Proa, A Tot Vent, 363, 1998)\n. BERTOLT BRECHT, Timbals a la nit, dins de Teatre Complet I (Institut del Teatre, Clàssics, 1998)\n. ROBERT WALSER, Els germans Tanner (Proa, A Tot Vent, 369, 1999)\n. E.T.A. HOFFMANN, Opinions sobre la vida del gat Murr, amb la biografia fragmentària del mestre de capella Johannes Kreisler, en fulls solts de maculatura, (Eds. de 1984, Mirmanda, 24, 2004)\n. JOSEPH VON EICHENDORFF, De la vida d'un inútil (Eds. de 1984, Mirmanda, 27, 2005)\n. ORHAN PAMUK, El museu de la innocència (Bromera, L'Eclèctica, 172, 2009)\n. HERTA MÜLLER, En terres baixes (Bromera, 2010)\n. HANS FALLADA, Sol a Berlín (Edicions de 1984, Mirmanda, 80, 2011)\n. FRANZ WERFEL, Els quaranta dies del Musa Dagh (Edicions de 1984, Mirmanda, 131, 2014)\nEtiquetas: Entrevistes, La veu del traductor, Lo Càntich, Número 30, Ramon Monton Lara, Seccions, Sílvia Romero


Avui pels volts de les sis seré al centre venent arracades fetes per moi en un intent de guanyar uns pocs calerons. Suposo que m'instal·laré per allà la catedral i plaça del rei. si algú es presta a venir-me a entretenir una estonetaaaaa....\nQuant de temps sense escriure. En tenia moltes ganes, però he fet al Setembre el que hauria hagut de fer durant tot l'estiu i no dóna per més: estudiar, seminari per anar fent crèdits, acampada, platgeta, vacances, exàmens....\nÚltimament sobre qualsevol cosa hagués fet un post i suposo que això és pel temps que feia que no escrivia. Però no m'he pogut resistir en el cas de Sueca. Sí senyor, em disposo a parlar de Felicísimo Maidé.\nAbans de tot necessito fer alguns consideracions perque no se m'ofengui ningú. Primer no estic lloant ni encoratjant ningú a que agafi la seva escopeta cada cop que li roti i dispari " a pelo". Segon, és un punt de vista només. I tercer, no crec que el poli que s'ha mort tingués cap culpa.\nEn Felicísimo, més aviat el seu cas ens parla de la traició. Sentir-se traït: per la dona, per l'estat del benestar i la seguretat social que paga des de fa anys per aquesta merda de país, i en general per la humanitat sencera. Sabeu que us dic? que si més gent agafés una escopeta quan no pot més, potser tindríem una altra consciència sobre el que és capaç de suportar un ésser humà. Sobre on estan els límits. I llavors potser, tota la gent que treballa decidint com ha d'anar la vida dels altres s'ho pensaria dues vegades abans de prioritzar diners, temps i rentabilitat al benestar de les persones.


Sessió de treball del Clúster Audiovisual de Catalunya a Neàpolis\nLa jornada dedicada a les start ups creatives se celebrarà dilluns 20 de febrer a la seu de l’Agència Pública d’Innovació de VNG\nL'Agència Pública d'Innovació de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú Neàpolis acull dilluns vinent, 20 de febrer de 2017, la celebració d'una jornada de treball del Forum Digital Media que convoca periòdicament el Clúster Audiovisual de Catalunya. La sessió que es farà a la capital del Garraf es planteja com un workshop i se centrarà en els trets diferencials de les start ups creatives. Es tracta de plantejar els reptes a debatre i conèixer quines són les característiques pròpies del negoci de les indústries creatives i les seves necessitats específiques.\nA l'hora d'organitzar aquesta jornada s'ha comptat amb la col·laboració de Neàpolis i amb el coneixement sobre el sector creatiu i d'empreses audiovisuals presents a VNG i al territori. Així entre algunes de les empreses que dilluns explicaran la seva trajectòria i trets diferencials hi ha Spotlio, empresa de tecnologia mòbil; Catalonia Film School, escola de cinema i televisió que imparteix graus en cinematografia, graus Arts Escèniques, Màsters i Postgraus en Cinematografia Digital i Continguts Transmedia; TN Produccions, productora de l'Alt Penedès o el diari digital Eix Diari, entre d'altres.


CRISI PP | RESULTATS 24M: La vella guàrdia del PP inicia la seva retirada i posa el focus sobre Rajoy | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nCRISI AL PP DESPRÉS DEL 24-M\nFabra, Cospedal, Herrera i Rudi ja preparen la successió a València, Castella-la Manxa, Castella i Lleó, i Aragó\nMadrid 26 MAI 2015 - 15:15\tCEST\nEl discurs de Mariano Rajoy davant l'executiva nacional del PP no va convèncer dilluns molts dels dirigents territorials presents a la seu central del partit i tampoc altres d'absents. Juan Vicente Herrera, el president des de fa 11 anys de Castella i Lleó, un històric molt proper a la vella guàrdia del PP, ha explotat aquest matí en una entrevista a Onda Cero i ha revelat, d'una banda, que està meditant seriosament marxar per facilitar els canvis a la seva comunitat i, d'altra banda, ha posat el focus sobre la continuïtat del mateix Rajoy. Herrera ha respost quan se li ha preguntat sobre si Rajoy segueix sent el millor candidat del PP a la presidència del Govern central. "Jo li diria a Rajoy; president, mira't al mirall i respon-te a tu mateix".\nNo és l'únic que pensa d'aquesta manera, tot i que sí l'únic que ho ha dit públicament. En altres autonomies, com la Comunitat Valenciana, Castella-la Manxa o Aragó, els respectius responsables (Alberto Fabra, María Dolores de Cospedal i Luisa Fernanda Rudi) ja estan posant en marxa la seva successió ordenada i anticipant un debat sobre la pendent renovació interna al PP nacional i autonòmic.\nEls presidents autonòmics i del PP que van assistir dilluns a l'executiva nacional del partit van marxar amb més ganes d'autocrítica. L'única que ho va admetre a la reunió va ser Luisa Fernanda Rudi, una històrica de la vella guàrdia d'Aliança Popular, amb molt bones connexions encara amb José María Aznar, i que diumenge va perdre la possibilitat de repetir com a presidenta d'Aragó. Rudi va comunicar al seu equip, ja camí de Madrid i abans de la cita, que era l'última vegada que anava a una executiva nacional. Rudi marxa i deixarà pas a altres dirigents del PP d'Aragó, tot i que ho farà de manera tranquil·la. No vol ni cismes ni ruptures. Aquesta és la idea d'altres barons del PP, sobretot dels derrotats diumenge passat.\nRudi ho va dir dins de l'executiva del PP. Va admetre com li agradava sentir al president Rajoy que el partit havia guanyat les eleccions, que havia estat la primera força política per sobre del PSOE, que havia sumat sis milions de vots i que seguia distanciat dels socialistes en dos punts, però també va emfatitzar clarament: "La marca PP causa ara rebuig". I li va etzibar a Rajoy que el mapa blau de les gavines del diumenge es convertirà d'aquí a uns dies o, com a molt, setmanes "en un mapa vermell de governs d'esquerres". Sobre la idea que la marca PP ara aporta ben poc o gens va aprofundir també Juan Vicente Herrera en revelar que ara els dirigents d'aquest partit resulten "antipàtics", que és la millor manera de perdre unes eleccions.\nAguirre només dimitirà com a presidenta del PP si és alcaldessa\nEsperanza Aguirre, presidenta del PP de Madrid i candidata a l'alcaldia, no dimitirà del seu màxim càrrec orgànic en el partit després del fracàs electoral de diumenge. Fonts properes a Aguirre han confirmat que la líder popular madrilenya només dimitirà com a presidenta regional de la formació en "el cas que sigui nomenada alcaldessa". Ni tan sols, segons les mateixes fonts, ho faria si el president nacional, Mariano Rajoy, l'hi demanés. "Aquest era el pacte", indiquen en referència a l'acord aconseguit a principis de març amb la cúpula de la formació, quan es va pactar que Aguirre deixaria la presidència només en cas de ser regidora.\nAguirre va guanyar les eleccions municipals de diumenge. Va aconseguir 21 regidors en la cita amb les urnes. Un nombre insuficient per mantenir el govern local, segons els comptes que fa el mateix PP, ja que la seva principal oponent, Manuela Carmena, cap de llista d'Ara Madrid, va aconseguir 20 regidors i en té prou amb el suport dels nou representants del PSOE per conquerir el Consistori. La presidenta del PP ni tan sols pot buscar aliances amb Ciutadans: amb els set regidors de la formació liderada per Albert Rivera no en té prou per obtenir la majoria absoluta.\nAlberto Fabra serà el primer dels barons que comuniqui públicament la seva retirada aquesta mateixa tarda. L'executiva regional del PP valencià ja està convocada per a les set i aquí, en aquest fòrum, Fabra revelarà que deixa la direcció del partit i que no es presentarà a la reelecció al proper congrés regional. La cita d'aquest congrés no es precipitarà, perquè tampoc es vol donar la sensació de fugida o que s'afronta el relleu d'una manera traumàtica. Fabra sí que entén que el PP valencià, i probablement el partit en altres regions i en l'àmbit nacional, ha de "prendre nota" del rotund fracàs electoral i engegar de seguida "un pla de xoc".\nA la Comunitat Valenciana la garrotada de les eleccions municipals va ser molt forta. S'esperava un càstig, però el correctiu va ser fins i tot més del que es preveia. No es governaran ni la capital, ni la comunitat ni molts ajuntaments. Fabra comunicarà avui que se'n va, però esperarà fins al congrés regional, a inicis de l'any vinent, per impulsar una renovació "profunda i intel·ligent" amb l'objectiu de "començar a treballar al més aviat possible en la futura recuperació". És la mateixa idea que té Rudi a Aragó i també María Dolores de Cospedal a Castella-la Manxa. La candidata manxega i secretària general del PP també té executiva regional aquesta mateixa tarda però pretén esperar-se un temps per facilitar el relleu d'una manera més pausada.\nSobre la situació de Dolores de Cospedal al capdavant de la secretaria general del PP hi ha més debat. Mariano Rajoy ja va expressar dilluns després de l'executiva nacional el seu desig de no canviar res, ni al Govern ni al PP, perquè aquest equip havia guanyat les eleccions el 2011. Diversos barons regionals van comentar a la sortida, malgrat tot, que caldrà fer alguna cosa en breu, tot i que no van precisar ni quina ni quan. D'altres van apuntar a la necessitat de convocar una convenció nacional, no un congrés, però també van admetre que el temps els pressiona i que gairebé no tenen terminis per executar cap canvi rellevant perquè després de l'estiu hi ha previstes les eleccions catalanes, i al novembre, les generals.\nCospedal l'única cosa que va subratllar durant el seu discurs davant l'executiva nacional del PP de dilluns va ser la necessitat de modificar al més aviat possible la política de comunicació, que al partit entenen que és una de les seves grans manques en aquests moments. Rajoy va incidir en aquest error quan va reconèixer que s'aplicarà més a partir d'ara en aquest sentit. Cospedal va destacar diverses vegades en la seva al·locució a porta tancada la importància de "millorar la comunicació" i "posar-se a treballar" de seguida i "no perdre el temps" en aquest aspecte, que en el cas del partit és una responsabilitat que depèn d'ella i en el del Govern central, de la vicepresidenta Soraya Sáenz de Santamaría, amb la qual no manté una bona relació política ni personal.\nPerò l'atac més directe i profund a la línia de flotació de l'actual estratègia de Rajoy de no fer ni canviar res ha arribat des d'un dels bastions més tradicionals del PP i des d'un dels dirigents regionals normalment més silenciosos i respectat. Juan Vicente Herrera ha revelat a Onda Cero que no va voler anar a l'executiva nacional del partit perquè aquest tipus de fòrums precipitats i tan nombrosos no són la millor manera d'abordar un debat serè i reflexiu sobre el que els ha passat. També ha confessat problemes de comunicació amb la direcció nacional del PP i amb el mateix Rajoy, amb el qual ha aclarit que es veu i parla poc, fins al punt de trobar a faltar les conferències de presidents que va impulsar en el seu moment l'expresident socialista José Luis Rodríguez Zapatero.\nJuan Vicente Herrera ha informat que ell mateix ha obert un període de meditació sobre el seu lideratge a Castella i Lleó i ha apostat per la renovació interna fins al punt d'assenyalar Pablo Casado, de 33 anys i natural de Palència, com el tipus de dirigents joves pels quals cal apostar a la seva comunitat i també en l'àmbit nacional. Defensa que al PP hi ha banqueta, però no es fa servir. El seu entorn ha especificat que el dirigent popular ja va meditar en el seu moment si havia de presentar-se a la reelecció i que també va avisar en precampanya que en aquesta ocasió hi hauria dos dies de reflexió: el 23 i el 25 de maig.\nHerrera s'ha mostrat contrariat amb la prepotència d'alguns ministres de l'Executiu de Rajoy, i ha citat expressament el ministre d'Indústria, José Manuel Soria, pel problema de la mineria, però també ha lamentat el to suficient que empren alguns càrrecs mitjans del partit.\nEl dirigent castellà del PP ha qüestionat les tesis de Pedro Arriola, el guru de Rajoy, i altres col·laboradors del president, que cal insistir més en el missatge de la recuperació econòmica. Herrera entén, en canvi, que s'ha abusat d'aquesta idea. Després d'apel·lar al fet que Rajoy es miri al mirall per respondre si encara vol ser candidat, Herrera ha valorat, però, sobre les seves condicions humanes i polítiques.\n"Li diria al president [del Govern espanyol] mira't al mirall i respon-te a tu mateix [si ha de ser el candidat] i si és així, té totes les raons, motius i legitimitat per ser-ho (...) Té tots els drets. Si ell internament té aquesta ambició i aquesta força, no hi ha en aquests moments una altra persona amb aquesta legitimitat", ha dit Herrera en l'entrevista.\nEn la direcció del PP ha causat commoció l'explosiva intervenció d'Herrera en una ràdio i s'han mostrat sorpresos de fins a quin punt deu arribar el seu malestar quan decideix comentar aquestes queixes en públic i no en una reunió interna del partit.\nNi a la Moncloa ni al PP es prendrà cap tipus de decisió contra Herrera, ni el president de Castella i Lleó es planteja dimitir de les seves funcions ara, segons han precisat fonts oficials del seu entorn.\nAl debat sobre el fracàs del diumenge i la falta d'una bona anàlisi interna al PP s'hi ha sumat fins i tot Ana Botella, ja de sortida de l'alcaldia de Madrid, que ha avançat l'esperança que el partit reuneixi els seus òrgans interns i prengui les mesures correctives pertinents.\nEl cas del que pugui passar en el futur immediat amb l'organització del PP de Madrid té un apartat propi. En la direcció nacional accepten que el que pugui o no pugui fer o vulgui provocar Esperanza Aguirre després de la desfeta de diumenge "és imprevisible". A la cúpula del PP conclouen que la campanya d'Aguirre ha estat un fracàs, que la seva estratègia d'assetjament contra Manuela Carmena ha polaritzat el vot d'esquerres en favor de la candidata d'Ara Madrid i s'ha comprovat com un gran error. Tampoc han agradat ni les seves sortides de to ni determinades expressions com "si a algú li pica, que es rasqui", quan es van donar a conèixer les seves dades de la declaració de la renda amb ingressos superiors a 360.000 euros el 2013.\nAl PP conclouen, a més, que l'enfrontament i distanciament d'Aguirre i el seu equip amb José María Aznar per culpa del seu desmarcatge cap a Ana Botella en plena campanya li van provocar una fugida dels votants clàssics de la línia més liberal i conservadora del partit, fins al punt que Cristina Cifuentes, la candidata a la Comunitat de Madrid, li va treure a la capital més de 5.000 vots de distància. Aguirre, que mana amb mà de ferro en l'aparell del PP a Madrid des del 2004, no ha aclarit encara quines són les seves intencions pel que fa a aquest càrrec, però havia pactat amb la direcció nacional que el deixaria si sortia com a alcaldessa.


Crítica: 'El castell', Franz Kafka\nL’editorial Sexto Piso publica una nova i acurada edició de la novel·la de l’autor txec il·lustrada per Luis Scafati\nLa contradicció és un element essencial en l’obra de Franz Kafka. La recepta és simple: mostrar un fet senzill (“Olga va riure”); afegir el seu oposat per indicar que potser aquest fet senzill formava part de quelcom complex (“Però si no ric”); informar de les emocions d’altres personatges implicats en aquest fet senzill per a completar-lo (“va preguntar K. enutjat”); l’acció posterior indica el contrari al que estableix les paraules (“i va seguir rient”), generant dubtes sobre la intenció dels seus autors. I així, interminablement.\nEl castell, darrera novel·la inacabada de Kafka, és un exemple paradigmàtic de desenvolupament dramàtic a partir de la contradicció. La narració avança a batzegades, imprevisible, atropellant qualsevol previsió que el lector pugui fer, i portant-nos a situacions i llocs en què espai i temps no tenen significat determinat. Un fet que se’ns descriu en present serà interpretat d’una manera inconcebible en el capítol següent, tergiversant el que havíem pogut entendre fins a aquest moment. Així, el significat de tot canvia a mesura que passa el temps; d’aquí que el protagonista de la novel·la se’ns presenti, des de l’inici fins al final (inacabat), incapaç de pensar en el futur.\nLa narració comença en arribar K., agrimensor, al castell que dóna nom a l’obra. K. ha estat cridat a treballar-hi, però aviat s’adona que mai aconseguirà entrar a les sales del castell. No només això: tampoc exercirà mai d’agrimensor. A partir d’aquest moment, la vida de K. és diferent, però ni millor ni pitjor. En un període de pocs dies les seves circumstàncies canvien, però en el fons tot segueix igual: s’enamora, troba una llar, una feina, però mai arriba al castell. També es desenamora, perd la seva llar, canvia de feina, sense aconseguir res. És difícil entendre que pugui existir el progrés, l’interès, quan tot es manté igual, encara que tot canviï.\nLa facilitat de Kafka per presentar un objectiu fonamental, que marcarà el curs de la narració, per fer-lo desaparèixer al cap de poc, i fer-ho sense que el lector perdi l’interès, permet explorar tot allò que resideix en el substrat de la civilització, més enllà de les seves variants socioeconòmiques. La dificultat de la comunicació, el fet d’enjudiciar constantment als altres, la soledat, l’amor, l’honestedat, la jerarquia, el deure… una extensíssima xarxa de relacions que estabilitza la societat, però que al mateix temps és incapaç d’evitar la inestabilitat individual. D’aquí que K. no pugui progressar dins de la societat, ja sigui per les convencions, o per les seves inquietuds. Quines siguin aquestes convencions i quines les seves inquietuds, i si elles són realment causants d’alguna cosa, això dependrà de la interpretació de cada personatge (i de cada lector).\nLa contradicció en Kafka assumeix així el paper de representar l’absurd sistemàtic d’una existència civilitzada, on pols extrems esdevenen un sol gris, el bé i el mal convertits en aigua estancada. Com el personatge de Klamm, extraordinàriament poderós, però del que ningú sap en què consisteix aquest poder. I si la gent del poble no sap quin poder té Klamm, és perquè ell no vol que ho sàpiguen. Però com se sap això? Ningú ho sap. Potser tampoc Klamm ho sap. Però potser hi ha alguna cosa que Klamm no sàpiga?\nEl final inacabat d’El castell ens deixa amb ganes de més: la inestabilitat constant acaba resultant plaent, bàlsam per als problemes quotidians. La brusquedat dels girs narratius en l’obra de Kafka genera un espai en el qual tancar els dubtes personals, on aquestes últimes perden qualsevol indici de rellevància. Al cap i a la fi, es fa camí al caminar, i les pedres que ens faran ensopegar no les veurem fins que sigui massa tard. Serà llavors quan es qüestioni passat i present, però no el futur. Però fins i tot llavors, ¿per què preocupar-se? La pedra serà diferent per a cada un, alguns dubtaran de si realment ens va fer ensopegar una pedra, i altres fins i tot diran que no vam ensopegar en absolut. La veritat és allà fora, o la veritat no hi és, o només hi ha neu al voltant del castell.\nSexto Piso presenta l’edició en castellà d’El castell il·lustrada per Luis Scafati. Condensar el treball de Kafka en dibuix, vist el paper indispensable de la contradicció en el seu desenvolupament, em sembla pràcticament impossible. Dit això, la feina de Scafati, bevent de fonts diverses, des de l’expressionisme alemany a Francis Bacon i el Surrealisme, representa amb humor i gravetat algunes de les escenes més icòniques del llibre. La traducció de Jose Rafael Hernández Arias peca en diversos moments d’excessiva literalitat en passar el text de l’alemany a l’espanyol, i encara que de vegades això construeix un text clar, també sacrifica en diverses ocasions la força de les contradiccions que el text kafkià construeix pas a pas. Aquesta edició és, tot i això, una entrada molt recomanable a l’univers magistral d’El castell, facilitant la seva lectura amb un diàfan format interior, i amb una enquadernació acurada que ofereix enteresa, versus un text que busca, precisament, provocar el contrari.\nAlbert MenaClub EditorFranz KafkaLiteratura txecaSexto Piso\nPublicat per\tRedacció\t- abr. 6, 2015\nPublicat per\tRedacció\t- abr. 11, 2015


Lluís Prats guanya el Premi Carlemany amb 'Archie, el nen que parlava amb elefants' — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Lluís Prats guanya el Premi Carlemany amb 'Archie, el nen que parlava amb elefants'\nLluís Prats (Ed. Columna)\nEl terrassenc Lluís Prats ha guanyat el Premi Carlemany 2021 per al Foment de la Lectura, segons han comunicat aquest dimarts el Govern d'Andorra i l'Editorial Columna, organitzadors del certamen. Prats ha estat reconegut pel seu relat Archie, el nen que parlava amb elefants. El llibre es publicarà aquest mes de maig vinent, tot coincidint amb l'acte de lliurament del premi.\nL'obra escollida pel jurat és una història de retrobament del protagonista amb el seu paisatge d'infància. La història arrenca a Kenya l'any 1947, quan una elefanta neix en un poblat a tocar de la plantació de té de la família Cunningham. Allà hi viu el petit Archibald, que quedarà marcat per aquest esdeveniment extraordinari. El vincle que s’estableix entre tots dos durarà seixanta anys. Ni els canvis de continent ni les moltes voltes que dona la vida aconseguiran desfer aquella amistat entre un nen i una elefanta, entre l’home i la natura.\nMalgrat abandonar l'Àfrica amb només onze anys, l’Archibald Cunningham somiarà sempre en tornar-hi i retrobar-se amb la seva amistat d'infància. I no serà fins que ja té 66 anys, després de jubilar-se, que aconseguirà acomplir el seu desig: tornar a veure elefants en llibertat.\nLluís Prats va néixer a Terrassa el 1966. Va estudiar Art i Arqueologia a la UAB i a la Universitat de Girona. Ha treballat molts anys com a professor de Secundària i Batxillerat i com a editor de llibres d’art, a més de dirigir una productora de cinema a Los Angeles (Califòrnia, EUA). Ha publicat més d’una vintena de llibres, des de novel·la juvenil a assaig històric. El 2018 va ser guardonat amb el prestigiós premi Strega Ragazzi per Hachiko. El gos que esperava, obra amb la qual ja havia guanyat el premi Josep M. Folch i Torres el 2014 i que ha estat traduïda a tretze idiomes. Més tard, el 2019, va ser guardonat amb el premi Ramon Muntaner per la novel·la Kambirí. També ha guanya el Premi Guillem Cifre de Colonya, per Corporació d'alienìgenes, i va obtenir per segon cop el Folch i Torres per Estimat monstre.\nEl jurat d'aquesta desena edició del Premi Carlemany, pel que fa a la tria de les obres, l'han format les escriptores catalanes Maria Carme Roca i Laia Aguilar, juntament l'editora de Columna, Glòria Gasch, i amb tres professores dels tres sistemes educatius d’Andorra: Joana Bonet (Col·legi Sagrada Família), Roser Calvo (Lycée Comte de Foix) i Olga Andrés (Escola Andorrana de Segona Ensenyança d’Ordino). Enguany s'hi han presentat 38 originals.\nEl jurat encarregat de triar l’obra guanyadora està format per nou estudiants d’entre 14 i 16 anys, també dels tres sistemes educatius d’Andorra, que han llegit les obres sota la supervisió dels seus professors de literatura. Els membres d'enguany han estat: Nil Fonseca, Carla Giribet i Elsa Giribet (Col·legi Sagrada Família); Andrea Jover, Mireia Iranzo i Ariana Pereira (Escola Andorrana de segona ensenyança d’Ordino), i Alexandra Pereiro, Joan Vergés i Martina Ricart (Lycée Comte de Foix).


Camp d'Aprenentatge es Pinaret: de febrer 2011\n23 i 24- 02-2011\nEl grup de cinc anys ha fet una estada de dos dies.\nEl dimecres el van dedicar a fer dues activitats:\nEls animals de lloc.\nEls bocs i jo.\nEl dijous, després de berenar van començar l'activitat del pa.\nEsperam que us hagi agrat es Pinaret i que els panets siguin molt bons.\nLa darrera classe de segon també ha vingut a fer l'activitat de l'hort.\nHan fet planters.\nHan cavat i llevat herbes dels horts.\nQuan la terra esteia prou cavada han sembrat: cols, bledes, alls, ...\nPer acabar l'activitat han collit una col-flor, una endívia i un bon manat d'espinacs.\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 13:00 Cap comentari:\nLa classe de segon A també ha vingut a fer l'activitat de l'hort.\nS'han llevat les herbes dels horts.\nHan sembrat lletugues, endívies i espinacs.\nHan collit lletugues, raveguins, cols, ...\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 13:47 1 comentari:\n17 i 18-02-2011\nEl segon grup de cinc anys va venir el dijous i també es van quedar a dormir.\nLes activitats que van fer van ser les mateixes que les que van fer els seus companys els dies anteriors.\nEsperam que guardeu un bon record de la vostra estada.\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 13:36 Cap comentari:\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 13:29 2 comentaris:


Operació 3kini 2019 - Coach Galo, Entrenador Personal\nSi necessites millorar els teus hàbits i aconseguir els teus objectius, ACCEPTA EL REPTE que et plantegen Coach Galo, Entrenador Personal i el Reial Club Nàutic de Tarragona d’ARRIBAR A L’ESTIU EN PLENA FORMA! Uneix-te a l’Operació 3kini 2019!\nOPERACIÓ 3KINI 2019, és un programa de 3 mesos compost per entrenaments en grup i entrenaments pel teu compte, amb el complement d’un seguiment nutricional perquè adaptis una sèrie d’hàbits saludables durant els 3 següents mesos i arribar a l’estiu havent aconseguit els teus objectius.\nVa dirigit a persones amb un objectiu clar: millorar la condició física, perdre greix i aconseguir una millor tonificació muscular. D’aquesta manera adaptar-se a uns hàbits saludables i en definitiva a un estat de benestar i vida saludable.\nÉs un programa APTE PER A TOTS ELS NIVELLS. Tan fa si fa molt de temps que no entrenes. Els entrenaments s’adaptaran a les necessitats de cada persona.\n(Del 2 d’Abril fins el 20 de Juny)\nEntrenaments en grup guiats per un Entrenador Personal.\nEntrenaments planificats per fer pel teu compte.\nControl i avaluació dels hàbits nutricionals.\nSeguiment i motivació en grup.\nConsisteix en seguir les pautes del programa elaborat per l’Entrenador Personal Eloi Galofré, Llicenciat en Ciències de l’Activitat Física i l’Esport, durant els mesos d’Abril, Maig i Juny del 2019.\nAquest programa inclou entrenaments guiats en grup, entrenaments dissenyats de forma personalitzada per realitzar lliurement i seguir unes recomanacions alimentàries per aconseguir els objectius marcats per cada persona.\nOperació 3kini: «La manera més segura i saludable d’aconseguir els teus objectius».\nS’organitzaran 2 grups d’entrenament, de places limitades (10 participants) amb uns horaris fixes durant els 3 mesos del programa:\nCalendari d’entrenaments en grup:\nAbril: Dies 2, 4, 9, 11, 23, 25, 30.\nMaig: Dies 2, 7, 9, 14, 16, 21, 23, 28, 30.\nJuny: Dies 4, 6, 11, 13, 18, 20.\nHORARIS ENTRENAMENTS EN GRUP\nDimarts i Dijous de 19:45h a 20:45h.\n*Encara que el programa ja hagi començat, pots apuntar-te igualment!\nFormulari “Entrevista inicial” + anàlisi estil de vida.\nValoració de la teva alimentació en l’actualitat + recomanacions nutricionals.\nEntrenaments en grup al Nàutic amb l’Entrenador Personal.\nEntrenament funcional amb TRX.\nProgramació d’entrenaments personalitzats per fer de forma individual pel teu compte.\nSeguiment, motivació i control a través de grup de WhatsApp.\nSer soci del Reial Club Nàutic. (Si no ho ets apunta’t a l’Operació 3kini i tindràs un descompte especial).\nPortar sempre Aigua i Tovallola.\nComplir els horaris marcats en el calendari del teu grup.\nSeguir les pautes d’entrenament del programa.\nSeguir les pautes d’alimentació del programa.\nNo es recuperaran entrenaments.\nNOTA: Normalment el preu d’una sola sessió d’Entrenament Personal està valorada en 45€/hora i les planificacions d’entrenament individualitzades + el seguiment i l’assessorament nutricional en 85€/mes. Però amb l’Operació 3kini al Reial Club Nàutic podràs disfrutar d’aquests serveis en un pack molt econòmic.\nPreu exclusiu per socis del Reial Club Nàutic\nEl preu és de 225€ els 3 mesos!\nPagament únic i anticipat.\n*Si vols apuntar-te amb el programa ja començat, no et preocupis, se’t descomptarà la part proporcional dels entrenaments que no hagis gaudit.\nDemana més INFO o RESERVA LA TEVA PLAÇA AQUÍ.\nAquesta Primavera fica’t en forma al Reial Club Nàutic amb Coach Galo!\nEntrenador Personal0Operación Bikini0Operación Trikini0Oportunidad0Perder grasa\n⟵La frecuencia de las comidas también importa\nCómo entrenar la fuerza⟶