"Estem vivint una bombolla del lloguer" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMarcos Martínez, director comercial de tucasa.com, ens explica les claus del mercat immobiliari a Espanya\ncecilia vega 24.06.2019 | 17:12\nMarcos Martínez, director comercial de tucasa.com.\nSi s'està plantejant emprendre una operació immobiliària, ja sigui per invertir en el sector, buscar residència o posar a la venda o de lloguer una propietat, li sorgiran molts dubtes. Parlem amb Marcos Martínez, director comercial de tucasa.com, per respondre a algunes preguntes clau i fer una radiografia del mercat de l'habitatge a Espanya.\nP: En general, com està el mercat de l'habitatge a Espanya?\nMarcos Martínez: El mercat immobiliari a Espanya es basa en dues transaccions, la venda i el lloguer. El lloguer ha guanyat a la venda en els últims anys moltíssim terreny. Hem arribat a un punt en què la demanda de lloguer és molt més gran que l'oferta i les quotes ja comencen a equipar-se a quotes d'hipoteca o, fins i tot, les superen. L'escassetat d'immobles de lloguer i els preus elevats, sumats a la cultura en aquest país de tenir un pis en propietat, fan que de nou comencem a veure més compradors.\nP: Efectivament, hem passat de ser un dels països amb major nombre de propietaris d'Europa a un país on el lloguer ha anat creixent. Què hi ha després d'aquest canvi i de quins percentatges parlem?\nM.M: Actualment, gairebé un 70% dels menors de 35 anys viuen de lloguer. Per buscar les raons cal anar a la crisi o bombolla immobiliària, que es va produir entre 2007 i 2013. Després d'ella, moltes persones veuen el lloguer com una operació més dinàmica, és a dir, poden llogar un habitatge per 1.000 € al mes, si els va bé, canviar-se a una de 1.500 € o, si els va pitjor, passar a una de 800 €. El llogater no està lligat durant dècades a una hipoteca i quota mensual.\nP: ¿Vam aprendre dels errors que es van cometre en la bombolla immobiliària?\nM.M: Sí, hem après a ser més dinàmics, a establir els marges d'endeutament, manejar els valors de taxació respecte al préstec hipotecari... En definitiva, a no ser esclaus dels nostres deutes. Aquest aprenentatge ha derivat en aquest mercat de lloguer en auge.\nP: En aquest moment, amb els preus de compravenda i lloguer elevats, operacions de sòl batent rècord a Madrid i Barcelona, etc., es torna a sentir parlar del risc de bombolla. Quant hi ha de cert?\nM.M: La bombolla que vam passar fa uns anys era una bombolla d'habitatges en venda. La crisi va venir perquè es concedien molts crèdits hipotecaris per a la compra d'immobles que, finalment no es podien pagar. Ara estem en una bombolla d'habitatges de lloguer. Les quotes mensuals dels lloguers de llarga durada estan en cotes altíssimes. La demanda és tan gran i l'oferta tan petita que als barris cèntrics de grans ciutats, com Madrid i Barcelona, el metre quadrat d'habitatge de lloguer pot arribar en alguns casos als 50 €. És una barbaritat.\nP: Han influït els pisos turístics en l'escassetat de pisos de lloguer de llarga durada i la pujada dels preus?\nM.M: Sí, a tucasa.com tenim un apartat específic de lloguer de vacances i hem vist com aquest tipus de transacció ha crescut exponencialment en els últims dos anys en grans ciutats i zones de costa, sobretot. El fet que un propietari pugui llogar una nit per 80 € surt més rendible que llogar l'immoble per 1.000 € al mes.\nP: També tenen una secció de pisos compartits\nM.M: Durant anys el pis compartit va estar molt relacionat amb l'època universitària, però ja no. Tothom sap ja que una persona no hauria de destinar a habitatge més del 30 o 33% dels seus ingressos mensuals. Si pels meus recursos econòmics i capacitat d'endeutament no puc optar a comprar-me un habitatge ni tampoc a un lloguer de llarga durada, el pis compartit és la solució a la qual recorre cada vegada més gent.\nP: Com és la situació fora de les grans urbs?\nM.M: L'escenari anterior es dona sobretot en grans ciutats, com Madrid, Barcelona, o València, on la demanda és molt alta. Si anem a altres ciutats més petites, a zones rurals... el clima és molt més tranquil i estable i els preus, més constants.\nP: És un bon moment per comprar habitatge a Espanya?\nM.M: L'augment del preu de l'habitatge és d'entre un 2% i 4% i la tendència és a l'alça. A causa dels nivells que estan aconseguint els preus del lloguer a les grans ciutats, pot ser un bon moment per adquirir un pis en propietat, tant per a inversors com per a una persona que estigui pensant on i com viurà. Aquesta persona ha de plantejar diverses preguntes: pago aquesta quota de lloguer?, durant quant de temps?, em puc permetre aquesta hipoteca?, durant quants anys? En aquest moment les hipoteques estan escurçant una mica els terminis.\nP: Segueix sent atractiva Espanya per a l'inversor estranger?\nM.M: L'inversor estranger se sent atret pel clima, la gastronomia, el paisatge... Estem en un moment en què l'inversor del mercat centreeuropeu, alemany o italià continua apostant per les qualitats i característiques del nostre país però, en el cas del mercat anglès, veiem una aturada pel tema del Brexit.\nP: Quin missatge donaria a un propietari indecís, vendre o llogar?\nM.M: Sempre he pensat que per vendre tens temps. Quan llogues un habitatge, el pots vendre; si el vens, ja no el pots llogar. Sens dubte, si un propietari té un immoble i vol treure-li un rèdit econòmic, és un bon moment per al lloguer.\nP: Quina és la clau per vendre un habitatge?\nM.M: Nosaltres treballem amb un volum aproximat d'un milió d'immobles a tot Espanya i l'únic factor per poder vendre és el preu. Si aquest va d'acord amb les característiques de l'habitatge i el preu que marca el mercat, es pot vendre en un termini aproximat de 3 mesos. En l'època de la crisi aquest termini era als 6 - 9 mesos.\nP: Quina projecció fa del mercat immobiliari per als propers anys?\nM.M: La tendència és que el preu de l'habitatge de segona mà segueixi creixent i que el sector d'obra nova vagi agafant consistència. Al mercat de lloguer de llarga durada, els preus a les grans urbs són ja tan alts que no crec que augmentin més. I seguirà creixent el lloguer en pisos compartits i els lloguers de vacances.\nLa quota hipotecària puja l'1,7%, fins als 604 euros de mitjana al mes.\nEs compleixen 20 anys de l'aliança per la Fàbrica Nova que la crisi va frustrar.


Activitats per a professionals | Turismo de Flandes\nActivitats del sector professional\nAquí trobaràs informació de totes les activitats dirigides al sector professional realitzades per la nostra oficina:\nSi tens preguntes sobre Flandes o necessites que t'enviem fulletons, posa't en contacte amb nosaltres.\nFotografies de la nostra destinació:\nSi necessites material fotogràfic en alta i baixa definició per als teus catàlegs i pàgines web: (consultar copyrights en cada cas). http://www.flickr.com/photos/visitflanders\nButlletí del sector profesional:\nSi vols rebre el nostre butlletí bimensual amb totes les novetats del sector professional, dona't d'alta en entrar en aquesta secció. Juga amb nosaltres i guanya viatges a Flandes!\nFamtrips - tot l'any\nCada any organitzem viatges de familiarització per a agents de viatges especialitzats en la destinació, per donar suport a la creació de productes. A l'abril, n’organitzarem un per desenvolupar el turisme cerveser mentre que a la tardor, n’organitzarem un altre de genèric.\nViatges individuals - Tot l'any\nEs tracta de famtrips de 2-3 dies de durada especialment indicats per a product managers que vulguin aprofundir en la destinació. Aquests viatges permeten realitzar un recorregut per Flandes amb l'assessorament de la nostra oficina i combinar-ho amb entrevistes amb professionals del sector. Si t'interessa, no dubtis en dir-nos-ho.\nPresentacions sobre Flandes - Tot l'any\nPresentacions a agents de viatges, amb informació individualitzada i les últimes novetats de la destinació. Si creus que pot interessar realitzar-ne una a la teva agència o oficina, fés-nos-ho saber (activitat pensada per a grups de mínim 10 persones).\nTambé ens trobaràs a FITUR a principis de cada any.


L'obra de Francesc Puntí no es limita als valors purament plàstics; el seu món inclou aspectes psicològics, creats per imatges i espais de característiques peculiars que serveixen a l'artista per a expressar un món irreal, desconcertant i, alhora, intrigant. Per a Francesc Puntí l'art és una eina que permet crear situacions, lògiques o bé il·lògiques, però que provoquen sempre una estat d'incertesa i d'ambigüitat a l'espectador. Són dibuixos i pintures que descriuen sense arribar a narrar una mena de món oníric, creat per mitjà d'unes situacions que es repeteixen en un i altre quadre; dones, llits, sofàs, pics i pales, entre altres, formen el ventall d'objectes que determinen una iconografia personal i intimista.\nPuntí descriu un espai incert, sempre interior, per mitjà d'una perspectiva forçada, gairebé sempre en picat. És com si l'espectador tingués una posició excelsa davant del drama que succeeix sense arribar a comprendre'l.\nNo és ni la simple bellesa ni la plasticitat el que interessa a Francesc Puntí. Per a ell, l'art es una eina que crea situacions i estats d'esperit incerts. Es tracta d'uns treballs monocromàtics en els que la tècnica emprada -sanguínia, llapis, o bé tinta, entre altres- determinen una tonalitat cromàtica única. Aquest monocromatisme permet a l'espectador de concentrar-se en l'acció o situació que, entre llums i ombres amb forts clarobscurs, s'hi descriu i que intensifiquen el contingut dramàtic d'un món irreal.\nLa nuesa de la carn és un altre dels aspectes connotatius que comporten els treballs d'en Francesc Puntí. Les dones apareixen nues o mig nues, estirades al cim d'un llit o bé dins d'una banyera. Davant la nuesa de la dona i en mig d'una escena ambigua, l'home esdevé, la majoria de les vegades, simple espectador passiu d'una situació indeterminada. Tècnicament. Puntí utilitza el dibuix a llapis o bé a tinta, gairebé sempre de petites dimensions, que creen efectes intimistes.


Què fem desprès de MegaUpload?\nLa setmana passada vam veure com l'FBI tancava MegaUpload, un dels serveis d'emmagatzematge a la xarxa més populars i polèmics. El tancament d'aquest portal pioner ha deixat sense accés als seus continguts a milions d'usuaris d'arreu del món, i suposa una important violació dels nostres drets. Què podem fer?\nMegaUpload Limited és el nom de la empresa que oferia diversos portals web per al intercanvi d'arxius i visualització de continguts en línia, empresa que ha estat denunciada per infracció dels drets d'autor i evasió fiscal. MegaUpload (i les seves filials MegaVideo, etc...) era considerada una de les pàgines d'enllaços més importants a nivell mundial, i es considera que ha estat la precursora del concepte “en el núvol”, sense el qual no podem entendre la informàtica actual.\nEl servei oferia espai web per a que tothom pogués emmagatzemar i descarregar fitxers, ja sigui a través de comptes gratuïts (que tenien una velocitat de pujada i descàrrega limitada, així com una limitació en el nombre de fitxers) o a través dels comptes premium (comptes de pagament sense limitacions ni publicitat).\nSegons FACUA l'actuació de l'agencia federal nord-americana suposa la major infracció dels drets a la intimitat que s'ha produït fins ara\nAquest ha estat el primer cop que un departament estatal tanca una web per motius relacionats amb els drets d'autor, i deixa oberts molts dubtes i qüestions:\nSi amb la llei a la mà es poden tancar webs per infraccions del copyright, per què cal crear noves legislacions que limiten les nostres llibertats a la xarxa, com la Llei Sinde, o SOPA?\nQuè passarà amb la resta de serveis d'intercanvi d'arxius que continuen operatius? Pot afectar a servei d'emmagatzematge en el núvol, com dropbox, o fins i tot google docs?\nQuè passarà amb els documents i arxius de milions d'usuaris que feien servir MegaUpload per emmagatzemar les seves dades personals i privades, com un lloc on desar les còpies de seguretat?\nSegons FACUA – consumidors en acció l'actuació de l'agencia federal del govern nord-americà suposa la major infracció dels drets a la intimitat, a la privacitat i al secret de les comunicacions que s'ha produït fins ara, i anima al govern espanyol a defensar els drets dels milions d'usuaris espanyols que han perdut l'accés als seus documents.\nS'ha creat una plataforma d'afectats pel tancament de Megaupload a Catalunya\nAl mateix moment, neix una campanya per realitzar una denúncia conjunta de tots els afectats per el tancament d'uns serveis legítims. S'impulsa la creació d'una plataforma d'afectats pel tancament de Megaupload, dirigida a totes aquelles persones que s'hagin vist perjudicades pel tancament de les webs, sigui quina sigui el tipus de compte que se'n tingués. Us animem a veure'n la notícia de TV3.\nLa denúncia, impulsada pel Partit Pirata de Catalunya, ja ha sumat 1200 persones. Podem seguir-ne les últimes novetats via twitter fent servir la paralula clau #megacomplaint.\nciberactivisme, privacitat, xarxes socials i internet, participació ciutadana


"És un xantatge": els editors francesos i alemanys s'uneixen per combatre el rebuig de #Google a pagar els seus drets d'autor - EU Reporter: EU Reporter\n"És un xantatge": els editors francesos i alemanys s'uneixen per combatre el rebuig de #Google a pagar els seus drets d'autor\ncol·laborador convidat | Setembre 30, 2019\nEls principals editors de França i Alemanya tanquen les seves files per intentar lluitar contra la negativa de Google a pagar-los quan el contingut aparegui al seu índex de cerca, escriu Jessica Davies.\nDes de fa mesos, els editors europeus han treballat per restablir un equilibri encara més econòmic entre el poder de negociació de grans empreses de tecnologia com Google i editors mitjançant una Directiva de drets d'autor en línia de la Unió Europea.\nL’objectiu de la llei, que entrarà en vigor a França 24 octubre, és donar als editors el dret de sol·licitar plataformes com Google i Facebook per pagar-les quan mostrin el seu contingut en línia. Però, el setembre de 25, Google va agitar un niu de trompa quan va revelar que no tenia aquesta intenció.\n"No acceptem el pagament de ningú per incloure'ls als resultats de la cerca", va escriure Richard Gingras, responsable de notícies de Google en una publicació al bloc. "Venem anuncis, no resultats de cerca, i tots els anuncis a Google es marquen clarament. És per això que no paguem els editors quan la gent faci clic als seus enllaços com a resultat de la cerca. "\nEls editors francesos i alemanys no pensen mantenir-se en silenci sense lluitar. Aposten per la força en els números i, per tant, estan posant-se en front únic. Els editors de l'Aliança francesa de la premsa de la informació general, que representa a desenes d'editors, i de la European Newspaper Publishers Association, van publicar declaracions que condemnaven el moviment de Google com un abús de poder. L'organisme equivalent d'Alemanya, l'Associació Federal d'Editors de Diaris Alemanys, va seguir ràpidament la seva declaració d'intenció de presentar-se amb els editors francesos per impugnar la sentència i desafiar la posició de Google per motius antimonopoli amb la Comissió Europea.\n"Google no està per sobre de la llei", afirma el comunicat de l'ENPA. “Els editors europeus pretenen mantenir-se units davant la intimidació i exigir que es respecti la legislació de la UE. En cas contrari, una premsa gratuïta, independent i de qualitat, no podrà trobar la seva viabilitat a la Unió Europea. "\nA França, Google i Facebook representen entre el 85% i el 90% del mercat de visualització, cosa que fa que la monetització digital dels anuncis sigui especialment dura, segons Bertrand Gié, director de divisions de notícies de fulletons i digitals de Le Figaro Groupe i president de l'associació d'editors digitals de França. Le Geste.\n"És com un xantatge", va dir Gié. “Cal que estiguis d’acord per donar-los de forma gratuïta els drets digitals del teu contingut; en cas contrari, desapareixeràs de la cerca. "\nTanmateix, els editors no seran completament descartats dels resultats de la cerca. Google ha dit que inclourà titulars i enllaços a articles de l'índex, però no el fragment de text que es veu normalment a sota seu que ofereix un resum contextual de la història ni la imatge que l'acompanya.\nAl fer-ho, Google ha dit que està dins de la llei del copyright sense necessitat de pagar una quota de llicència als editors. Si els editors decideixin que volen el fragment d’imatge i context addicional, poden informar-lo a Google i continuarà apareixent per a aquests llocs. Però, atès que Google informa des de fa temps als editors que la seva classificació millorarà amb la imatge que acompanya i el fragment de notícies contextuals a sota del títol, això no ha tranquil·litzat els editors francesos.\nAlguns executius de la publicació també han dit que temen que només suposarà una classificació de llocs indistintos que difonguin de manera intencionada la parla d’odi i que milloriran. Tot i això, Google ha mantingut que no afectarà els rànquings. Gié va dir que els editors de diferents nacions europees continuarien reunint-se i discutint com tirar endavant. Un dels plans pot implicar revisar la llei per veure si hi ha llacunes que permeten a Google prendre la seva posició actual, que es pot tancar en una iteració futura, va afegir. Si els editors triomfaran o no és un altre tema.\nEls editors tenen el suport del govern francès al respecte, però l'oficina alemanya de cartels federals ja va dictaminar que Google no havia abusat de la seva posició en els casos contra la competència contra els editors. L’oficina va declarar que si el concepte de “connectivitat universal” es veu afectat per motors de cerca com Google que hauria d’entrar negociacions comercials amb els propietaris de llocs web, els usuaris podrien patir.\nMentrestant, els editors més petits tampoc tenen cap problema amb la posició de Google i reconeixen el paper de Google en la conducció de les visites a les pàgines. "Es tracta d'una prova per als editors francesos, ja que França és el primer país a implementar la directiva", va dir Fabrice Fries, director general de l'agència internacional de notícies Agence France Presse, en una declaració per correu electrònic a Digiday. "Obrirà el camí per a noves negociacions a nivell europeu. És clar que si les divisions prevalen, la directiva és morta ”.\nMentrestant, el Consell d'Editors Europeus també apel·larà a la Comissió Europea sobre la sentència, tot citant que es tracta d'una peça anticompetitiva de Google, segons Angela Mills-Wade, directora executiva de l'EPC. "Tenint en compte el fort suport per als editors del govern francès, que va dir que això era inacceptable i que implicava que estarien parlant amb altres governs, crec que podem estar segurs que aquest comportament no serà imbatible", va dir Mills-Wade.\nVa afegir que la posició de Google només demostra que la directiva, dissenyada per igualar el terreny de joc entre els monopolis i els titulars de drets amb incentius a llicència, va ser una mesura necessària. "Això hauria de ser una idea que no sigui", va dir Fries. "Resto del parer que compartir una mica del valor que els editors creen amb el seu contingut seria a l'interès de Google a llarg termini: les plataformes necessiten periodisme de qualitat i el periodisme de qualitat té un cost".\netiquetes: eu, destacat, france, -Imatge completa, Germany, google\ncategoria: Una primera pàgina, EU, França, Germany\n" #HongKong busca oportunitats a la zona de la Gran Badia enmig de la pressió comercial, els disturbis\nLes exportacions de vedella de la UE a #Korea es reprenen després de gairebé 20 anys »


velocitat mitjana a peu per edat: com s’apila la vostra?\nEl 2017, l’olímpic britànic Tom Bosworth va batre un rècord mundial quan ell cursa a peu 1 milla en 5 minuts i 31 segons. Increïble, oi? Però, com us podeu imaginar, els corredors olímpics es mouenmoltmés ràpid que la majoria de la gent.\nPer tant, quan passeu des de, per exemple, el vostre apartament fins a la vostra cafeteria local, a quina velocitat camineu?\nEls adults caminen a una velocitat mitjana de De 3 a 4 milles per hora , que equival aproximadament a 1 milla cada 15 a 20 minuts. Aquesta xifra varia segons alguns factors, inclosos:\nEdat:Gent més jove tendeixen a caminar més ràpid que la gent gran.\nSexe:Però tendeixen a caminar una mica més ràpid que les dones.\nSalut general:La genètica, la dieta i les afeccions mèdiques influeixen en la vostra velocitat.\nMida del cos:Factors com la longitud de les extremitats i l'índex de massa corporal (IMC) afecten el seu ritme .\nNivell de forma física:Quan feu més exercici, pot seguir una velocitat de marxa més ràpida.\nAra teniu les dades sobre la velocitat amb què es mou una persona.\nQuina es la meva edad un altre cop? Velocitat mitjana pels números\nD'acord amb això, us mostrem la velocitat de caminar de mitjana recerca des del 2011:\nEdat Milles per hora\nLa velocitat a peu sol disminuir amb l'edat, començant al voltant 60 anys .\nBatalla de sexes: velocitat de marxa per sexe\nEls homes tenen una velocitat mitjana de marxa una mica més ràpida que les dones.\nAquí teniu la velocitat mitjana de caminar desglossada per sexe, segons el mateix Estudi del 2011 :\nEdat Sexe Milles per hora\n20-29 Dona 3.0\n30-39 Dona 3.0\n40-49 Dona 3.11\n50-59 Dona 2.93\nLlavors, què és una caminada 'ràpida'?\nProbablement hagueu sentit abans el terme 'caminar ràpid'. És un tipus de marxa més atlètic que, per exemple, passejar amb Fluffy mentre escull una boca d’aigua preferida. A Estudi del 2018 la marxa ràpida definida com un ritme de 100 a 119 passos per minut.\nD'acord amb el CDC , un passeig ràpid és on es pot parlar però no cantar. Sona una mica estrany, però intenteu cantar la vostra cançó de karaoke mentre passegeu. Si tens massa vent, doncs, bona feina: camines prou ràpid.\nHi ha altres maneres de determinar la vostra velocitat aproximada. Investigadors suggerir comptant quants passos feu en 10 segons i multiplicant aquest nombre per 6. També podeu fer un seguiment del vostre ritme amb un rellotge intel·ligent (com un Apple Watch), un Fitbit o un altre dispositiu que supervisi la vostra activitat física.\nSi seguiu les pulsacions del ritme cardíac amb un d’aquests dispositius (o bé amb un dit al pols a l’antiga), també es pot revelar si camineu al ritme adequat.\nSegons l'Associació Americana del Cor, durant una ràpida caminada hauríeu d'obtenir un creuer Del 50 al 85 per cent de la freqüència cardíaca màxima.\nHauríeu d’aconseguir-ho com a mínim 150 minuts d’exercici físic d’intensitat moderada (com caminar ràpidament) cada setmana. Si turealmentvull suar, també n’hi haurà prou amb 75 minuts d’exercici vigorós a la setmana. Trotar, anar en bicicleta i canalitzar la teva germana Williams interior són totes les maneres de fer-ho.\nBones notícies: no cal córrer maratons per estar en forma\nCaminar és exercici de patada. No cal entrenar-se durant edats per fer-ho (RIP, intent de marató), gastar la meitat del lloguer en classes (mirant-te, SoulCycle) o arriscar-te a baixar del pes (moments difícils a CrossFit).\nA continuació, es detallen alguns altres avantatges de caminar ràpidament:\nCremar calories:Cremar, criat, cremar! A calculadora de calories us pot ajudar a determinar la vostra cremada personal. Variarà en funció de factors com la velocitat de marxa, la distància, el terreny i el pes.\nEnforteix el teu cor: Recerca ha demostrat que caminar 30 minuts al dia, 5 dies a la setmana pot reduir el risc de malaltia coronària.\nPot reduir el sucre en sang:Un petit estudi de 10 persones van suggerir una correlació entre caminades regulars i nivells més baixos de sucre en la sang. (Cal més investigació, però passejar definitivament no pot fer mal!)\nAjuda al vostre estat d'ànim:L’activitat física com caminar ajuda reduir la depressió i l’ansietat .\nPotencia el sistema immunitari:A Estudi del 2015 va trobar que l’activitat física regular pot augmentar la resposta del sistema immunitari a les infeccions microbianes (* tos, tos * que és bo saber durant la temporada de grip).\nPodria ajudar-vos a viure més temps:A Estudi del 2018 es va trobar que caminar més ràpid pot conduir a una vida més llarga. I un estudi del 2011 va comprovar que les persones que caminaven més tenien despeses menors d’assistència mèdica (xat!).\nPer tant, hem recorregut un llarg camí (srsly)\nVanessa Carlton no és l’única que pot caminar mil milles . L’americà mitjà camina de 3.000 a 4.000 passos al dia . Als 80 anys, la persona mitjana caminarà per aquí 75,000 milles, segons algunes estimacions.\nCom a referència, 75.000 milles és aproximadament el mateix que fer tres voltes a l’equador de la Terra. I vam pensar que caminar des d’aquell aparcament llunyà era difícil.\nSóc un qüestionari de rebot\nEntreteniment Qui és Abigale Mandler? Sobre Ella, Relació i Família\nSalut Tractar un encanteri sec? Proveu aquestes 7 vitamines i suplements per a la lubricació\nAstrologia Eclipsi solar total a Sagitari: cap a un territori inexplorat\nModa I Bellesa Com aplicar l'ombra d'ulls perfectament com un professional - per a principiants\nAmor I Relacions Els 8 millors llocs de cites per a persones grans per a l'amant madur


Es calcula que els catalans menjarem 250.000 kg de panellets de pastisseria aquest 2016. El Gremi de Pastisseria de Barcelona són optimistes amb les vendes\nCulturaZPortada DerechaZResto 27 October, 2016 CatDialeg.cat 0\nInici » Historic » Quants panellets menjarem aquest any?\nAmb l’arribada de la tardor, els més llaminers i dolços ja esperen amb impaciència que arribi Tots Sants per poder gaudir dels panellets de pinyons, de coco, d’ametlles o de xocolata… n’hi ha de molts gustos per triar i remenar. Els que es volen estalviar alguns diners opten per fer-los artesanalment a casa, però n’hi ha de molts altres que prefereixen deixar reposar el seu paladar en els panellets de pastisseria. En aquest darrer sentit, enguany es calcula que els catalans menjarem 250.000 kg de panellets de pastisseria.\nA més, el Gremi de Pastissera de Barcelona preveuen un manteniment de vendes respecte al 2015. Segons el seu gremi, el pastisser Elias Miró, “el consum de panellets és molt estable i es manté gràcies al fet que la temporada s’allarga i ja no només es veuen durant dos dies, sinó durant 12 o 15”. Tal com apunten des del gremi, els preus també es mantenen estables des de fa anys, i es tornaran a situar entre els 40 € i els 52 €/kg.\nEs calcula que, de mitjana, un quilo de panellets variats conté unes 36 unitats. Això significa que cada panellet artesà costa al voltant de 80 cèntims i que un assortit de 12 té un preu d’uns 10 €. Per aquest motiu el gremi reivindica el panellet artesà, i adverteix que s’estan venent packs de panellets industrials (amb fècula de patata, conservants i colorants) en grans superfícies a un preu superior al de la pastisseria (3 panellets a 3 euros).\nEls panellets que més es venen són els de pinyons, seguits pels d’ametlles, coco i xocolata.\nEls panellets més venuts continuen sent els de pinyons, ametlles, coco i xocolata, tot i que en els darrers anys se n’han introduït de nous: amb forma de carabassa, de fruita de la passió, de mojito, de cirera, de plàtan, de pinya amb xocolata, de crema catalana, de te verd, de figues…, etc. L’estrella, però, continua sent el de pinyons, fet amb una massa dolça a base de sucre, ametlla crua mòlta, ou batut a punt de neu i ratlladura de llimona i coberta amb clara d’ou per permetre adherir-hi la capa de pinyons.\nCom que el Gremi vol posar en valor l’elaboració tradicional dels panellets, recorda les principals quatre diferències entre un panellet industrial i un d’artesanal.\nDiferències entre el panellet industrial i l’artesà\nDurabilitat i valors nutricionals: a les pastisseries artesanes els panellets es fan al dia per aconseguir que, sense cap mena d’additiu, aguantin tendres almenys 48 hores un cop se l’emporta el client. Un panellet industrial, en canvi, porta diversos tipus de conservants per tal que el producte pugui estar setmanes o mesos emmagatzemat o en el lineal del supermercat.\nEl massapà del panellet tradicional està fet d’ametlles, sucre i ous. No porta fècules com patata o moniato ni altres substitutius. Cal recordar que és una pràctica habitual en la pastisseria industrial la utilització de fècules per abaratir el panellet, ja que el seu preu ve marcat pel cost de productes com les ametlles o els pinyons, molt més cars que la patata o el moniato.\nL’elaboració: els panellets artesans s’elaboren d’un a un. És un producte que, per la seva mida i procés d’elaboració, requereix moltes hores de treball a l’obrador i moltes mans. El pastisser pot trigar més de 3 hores a fer una plata variada de panellets de forma artesanal, des que obre el sac de fruits secs per començar a elaborar el massapà i fins que els panellets arriben al taulell.\nLa varietat: les pastisseries artesanals ofereixen una gran diversitat de sabors de panellets. A banda dels tradicionals (pinyons, ametlles, xocolata, coco, cafè) la creativitat dels pastissers ha anat introduint nous i innovadors sabors a les vitrines dels seus establiments.\nLa tradició dels panellets\nCatalunya, Aragó, València i les Balears continuen celebrant la festivitat de Tots Sants menjant panellets. Es creu que l’origen d’aquesta tradició podria ser àrab pel seu tipus de massa, però les primeres notícies que es tenen sobre els panellets daten de finals del segle XVIII. Inicialment, eren elaboracions que es feien a les masies després de la recol·lecció de la fuita seca. Posteriorment, es podien adquirir per Tots Sants i després de celebracions religioses, per la qual cosa eren considerats com un aliment beneït. El seu alt contingut calòric (juntament amb castanyes i moniatos) el van convertir en un producte perfecte per a les llargues i fredes nits del dia de Tots Sants (1 de novembre) i el Dia dels Difunts (2 de novembre), durant les quals es feia vigília.\ncatdialeg1747 Gremi de Pastissers de Barcelona1 panellets ametlles1 panellets de coco1 panellets de pinyons1 panellets de xocolata1 pinyons1


Sant Martí de Sant Celoni i els esgrafiats barrocs de la façana.\nBrowse: Home / 2014 / setembre / 09 / Els esgrafiats més grans d’Europa\nrondaller / 10 abril 2022 / Leave a comment / El detall, Vallès Oriental\nL’església de Sant Martí de Sant Celoni (què devia passar perquè el sant patró sigui diferent al de la ciutat?) llueix a la seva façana barroca uns monumentals esgrafiats que passen per ser els més grans d’Europa.\nVan ser realitzats el 1762 segons es pot veure a dalt de tot, uns quants anys després que s’inaugurés el temple.\nDe Celoni a Martí\nAllà pels temps de la coca de pinyons, és a dir, al segle XI, es construí una capella al peu del camí ral que anava de Barcelona a Girona.\nLa capella es posà sota l’advocació de sant Celoni. L’indret, estratègicament situat en un lloc de pas, pertanyia a l senyor del Montseny, Guillem Umbert I i esta situada dins els terrenys de la parròquia de Sant Martí de Pertegàs. Això va propiciar el creixement d’una vila que prengué el nom de la capella.\nLa població creixia i creixia i al segle XVII es construí un nou temple dedicat a Martí que, entre guerres i incendis, va trigar prop d’un segle en acabar-se. A tot això, l’antiga capella dedicada a Celoni va restar oblidada.\nAmb capa i espasa\nUna gran portalada dona accés al temple. Al centre, dins una fornícula, hi ha una escultura de sant Martí, realitzada el 1953 per Lluís Domènech i Montaner. Cal aclarir que, dels vuit Martí que l’església té en nòmina, aquí es venera Martí de Tours.\nQuan tenia uns quaranta anys, es va retirar de la vida militar i s’anà a França, on tampoc parava quiet, visitant els pagesos per convertir-los. Finalment va ser escollit bisbe a Tours.\nA la part inferior es poden veure dos arcàngels que protegeixen l’entrada, no sigui que s’escoli algun indesitjat. Al seu costat i al damunt apareixen la Fe, la Justícia, l’Esperança i la Caritat, és a dir, tot el que cal fer si vols viure en aquesta terra com cal.\nA continuació, a mitja alçada, darrere una balconada, una colla d’angelets músics van tocant instruments per animar la parròquia i que no sembli tan dur arribar al cel.\nAl seu costat, Sant Celdoni i Sant Ermenter, amb la palma de màrtir i una cara que fa pensar que algun angelet desafina.\nEls arcàngels defensors.\nEls germans militars\nSegons la tradició -que no la història-, els romans Celdoni i Ermenter eren dos germans soldats que al segle III vivien a Calahora -La Rioja- que es van convertir al cristianisme. Allà es coneixen com a Celedonio i Emeterio. Durant la persecució als cristians, van ser decapitats i fi de la primera part.\nEls relats continuen dient que els dos caps van arribar en barca a Santander on -suposadament- encara hi són. Unes altres relíquies es van dur, no sé com, fins al monestir de Sant Celoni.\nLa cort celestial\nPer acabar, dalt de tot, un àngel tocant la trompeta com per dir “fins aquí heu d’arribar”. I tot plegat entre garlandes de flors, columnes i tota mena de decoracions típicament barroques.\nÉs una meravella que els esgrafiats de Sant Martí de Sant Celoni es trobin en tan bon estat. En fi, quan hi vagis, observa la façana detalladament: és una joia, t’agradi o no el barroc.\nSituació: plaça Mossèn Figueres, 1. Sant Celoni\nSants Celdoni i Ermenter: catedralcalahorra.org – monestirs.cat\nL’església de Sant Martí de Sant Celoni, per M. Fortiana\nLa capella de Sant Celdoni: santceloni.cat\nSant Martí de Tours: bibiloni.cat\nEtiquetes: descoberta, detall, esglèsia, esgrafiats, Sant Celoni, Sant Martí\nMercè / 9-16-2014 / ·\nFelicitats pel blog! Molt ben explicat i amb unes fotografies fantàstiques! Enhorabona!\nrondaller / 9-16-2014 / ·\n← Les piscines del Montseny\nQuatre hectàrees pel descans reial →


L'aparició d'un monòlit a l'arbreda de Santes Creus aixeca expectació entre els veïns d'Aiguamúrcia i de la comarca | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nPersones fotografiant-se amb el monòlit que ha aparegut a l’arbreda de Santes Creus, al municipi d’Aiguamúrcia\nL'aparició d'un monòlit metàl·lic amb gravats egipcis a l'arbreda de Santes Creus, al municipi d'Aiguamúrcia (Alt Camp), ha despertat expectació aquest diumenge entre els veïns del municipi i de la comarca. D'ençà que s'ha donat a conèixer als mitjans de comunicació, molts curiosos s'hi han acostat per fotografiar-s'hi. L'Ajuntament ha descobert l'existència de l'obelisc aquest dissabte i en desconeix l'autoria. Tot i això, l'equip de govern estudiarà quin ús en poden fer i si l'ubiquen en un altre espai. El consistori tampoc descarta que la troballa es converteixi en un reclam turístic més. "Ha aixecat molta expectació. Ha sigut una riuada constant de gent. La curiositat pot més", ha afirmat a l'ACN l'alcaldessa Dolors Palma.\nEls veïns de la pedania de Santes Creus han descobert amb sorpresa que en un dels extrems de l'arbreda algú ha instal·lat un monòlit d'uns tres metres d'alçada amb jeroglífics egipcis en tres de les seves cares. La peça és similar a l'obelisc que es va trobar a Platja d'Aro (Baix Empordà) fa unes setmanes i que també va generar molta expectació. "Els altres monòlits són llisos i no tenen cap gravat. La diferència amb aquest és que té unes lletres egípcies gravades, que ens han dit que signifiquen que el joc ha començat", ha explicat la batllessa.\nTraslladen a l'entrada de Santes Creus el monòlit que va aparèixer dissabte a l'albereda


Llum, color i música: la Fura dels Baus inaugurarà la fira de Nadal del Port Vell\nEl port esportiu tindrà l'arbre de Nadal més alt de Catalunya i un pessebre flotant\nEl Port Vell tindrà l'arbre de Nadal més de Catalunya amb 31 metres / Port de Barcelona\nRedacció 05/11/2019 11:30 am\nLa Fura dels Baus inaugurarà la primera fira de Nadal del Port Vell el pròxim 5 de desembre a la tarda amb un acte d’encesa de llums que donarà el tret de sortida al mercat nadalenc. La fira estarà ubicada davant del monument a Colom i durarà un mes, fins al dia de la cavalcada de Reis. S’estima que al voltant d’1,5 milions de persones visitaran la fira.\nLa llum, el color i la música seran el fil conductor de la fira i de l’encesa de llums, durant la qual es donaran a conèixer alguns dels elements diferencials d’aquest mercat com són l’arbre de Nadal més gran de Catalunya, de 31 metres d’alçada i il·luminat amb tecnologia led píxel; o l’espectacle lumínic de la façana de la seu del Port de Barcelona.\nPunt de trobada pels barcelonins\nUn pessebre flotant, situat a la làmina d’aigua de davant de la Rambla de Mar, serà l’escenari d’una coreografia al ritme de la música i la llum, acompanyada per llaguts tradicionals. A terra ferma, se situarà també un escenari que durant els 30 dies de la fira serà l’espai on se succeirà un complet programa d’animació i que serà el punt de trobada de Ciutat Vella.\nUna fira pensada per a tots els públics però, especialment, per als més petits, que podran gaudir d’un carrusel clàssic i d’una nòria, que se sumen a l’àmplia varietat de casetes de fusta i a la zona gastronòmica que completen aquesta fira al costat del mar. El mercat coincideix amb la celebració del 150 aniversari del Port de Barcelona, que aquest 2019 commemora un segle i mig de l’inici del projecte de port modern.\nNadal Port de Barcelona\nUn recorregut per la història del Port de Barcelona en imatges


Sanitat activa l'alerta per 23 casos de la verola del mico\nFernando Simón creu que no és probable que es transmeti de forma important a Espanya, tot i que tampoc no ho descarta\nMarta Casals Torres | dimecres, 18 de maig del 2022, a les 19.17\nEl Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes han activat aquest dimecres l’alerta sanitària per la verola del mico o “monkeypox”. L’alerta s’ha activat arran de la detecció de 23 probables casos d’aquesta malaltia a Madrid i que encara estan pendents de confirmar.\nLa verola del mico és una malaltia molt poc freqüent provocada per un virus endèmic de l’Àfrica central i occidental.\nT’expliquem tot el que se sap sobre la verola del mico, malaltia que s’està estudiant en vuit casos sospitosos a Madrid\nBona evolució de tots els casos sospitosos\nEl Centre Nacional de Microbiologia està analitzant les proves genètiques d’aquests 23 possibles casos. Segons informa Sanitat, tots evolucionen bé, tot i que apunten que la malaltia pot comportar l’ingrés hospitalari. Sanitat també ha comunicat la situació a la Ponència d’Alertes.\nEl director del Centre de Coordinació d’Alertes i Emergències Sanitàries, Fernando Simón, creu que no és probable que la verola del mico es transmeti de forma important a Espanya, tot i que ha dit que cal anar amb compte perquè tampoc no es pot descartar. “Estem treballant amb totes les hipòtesis possible i quan tinguem informació una mica més sòlida ja s’explicarà i es donaran les dades necessàries”, ha apuntat.\nEls primers casos apareixen al Regne Unit\nLa verola del mico és una malaltia que es transmetia dels micos als humans i, en general, entre els humans té una transmissió molt baixa. Fins fa pocs anys els brots no arribaven a més d’una segona generació de transmissió, però en aquests últims s’han detectat fins a tres i quatre generacions.\nEls primers casos a Europa es van notificar al Regne Unit diumenge passat. Eren quatre casos sense cap antecedent de viatge a zones de risc. Dos dies després, Portugal va confirmar tres casos a Lisboa i 15 més en investigació.\nEls primers casos de verola del mico es van identificar a la República Democràtica del Congo l’any 1970. És una malaltia zoonòtica viral poc freqüent, tot i que el nombre de casos ha augmentat durant la última dècada als països de l’Àfrica occidental i central. No es considera una malaltia particularment contagiosa entre persones, al contrari, en general la seva transmissió és limitada.\nLa simptomatologia acostuma a incloure febre, mal de cap, dolors musculars, linfadenopaties i cansament. Dies després que aparegui la febre, es desenvolupa un exantema, una erupció cutània que apareix en algunes malalties infeccioses com el xarampió o la rubèola. En la majoria de casos les persones es recuperen després d’algunes setmanes, tot i que alguns casos poden desembocar en una malaltia greu.\nDe moment, aquesta malaltia no té vacuna ni cap tractament específic disponible.


MOCIÓ DE REBUIG A LA RESOLUCIÓ DE LA JUNTA ELECTORAL CENTRAL RESPECTE EL M.H. PRESIDENT DE LA GENERALITAT QUIM TORRA I L’EURODIPUTAT ORIOL JUNQUERAS – Santa Coloma de Cervelló per la Republica (JxCat)\nEl passat divendres dia 3 de gener de 2020, en un acord, la Junta Electoral Central\npretén executar la inhabilitació del M.H. President de la Generalitat Quim Torra,\nmalgrat no haver-hi sentència ferma, i deixar sense efecte la seva credencial de\ndiputat electe del Parlament de Catalunya.\nAquesta decisió d’un òrgan administratiu, no judicial, és clarament contrària al que\ndetermina tant l’Estatut de Catalunya com el Reglament del Parlament de Catalunya\nrespecte els motius de cessament del President del nostre país.\nEn la mateixa sessió, la Junta Electoral Central també va acordar que l’eurodiputat\nOriol Junqueras no pot tenir aquesta condició, malgrat la sentència del Tribunal de\nJustícia de la Unió Europea que va dictaminar en data 19 de desembre de 2019 que\nhauria d’haver pogut recollir l’acta d’eurodiputat i que tenia immunitat per aquesta raó.\nAquestes dues resolucions d’un òrgan administratiu depenent de l’Estat Espanyol\ns’afegeixen a la llarga llista d’electes i institucions del nostre país que pateixen\npersecució per part d’instàncies administratives i judicials de l’Estat espanyol pel sol\nfet de defensar el dret d’autodeterminació de Catalunya.\nEls Ajuntaments catalans i els seus electes també patim aquesta persecució i hem\nestat al costat de les nostres institucions en la denúncia de la persecució judicial i per\ntrobar una solució política al procés.\nÉs per això, que en el proper Ple del nostre Ajuntament presentarem la següent moció:\nPRIMER.- Rebutjar la resolució de la Junta Electoral Central per la qual s’intenta\nexecutar la inhabilitació del M.H. President de la Generalitat Quim Torra i s’ordena la\nretirada de la seva credencial de diputat. L’esmentada resolució vulnera tant l’Estatut\nd’Autonomia de Catalunya com el Reglament del Parlament de Catalunya.\nSEGON.- Rebutjar la resolució de la mateixa Junta Electoral Central en què nega la\ncondició d’eurodiputat a Oriol Junqueras, malgrat la recent sentència del TJUE en què\nes dictamina que hauria d’haver recollit l’acta d’eurodiputat i, per tant, tindria immunitat\nparlamentària. A més, en data 5 de gener, el Parlament Europeu ha reconegut com a\neurodiputats al propi Oriol Junqueras, Carles Puigdemont i Toni Comín.


Arnau Puig, l’empremta d’un mestre | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nEl filòsof, sociòleg i crític Arnau Puig, mort diumenge a Barcelona. EUROPA PRESS\n30 MAR 2020 - 12:29\tCEST\nHe tingut el privilegi de poder seguir la carrera de l'amic Arnau Puig, mort diumenge, des dels anys cinquanta, quan en plena dictadura vaig començar a llegir a la Revista Europa, de caire liberal, les seves crítiques d'art en les quals defensava els artistes d'avantguarda. Un signe del seu tarannà compromès i combatiu, que va expressar sempre que en va tenir ocasió, prova d'això és la seva implicació en el grup Dau al Set, del qual era el filòsof i ens en va fer la lectura més crítica.\nAquesta figura polièdrica ha deixat una profunda empremta. Crític d'art, filòsof, historiador i sociòleg de l'art, va ser mestre i mentor de moltes generacions, tant en el camp de la filosofia, com en el de l'art i l'arquitectura, que reconeixien i agraïen, i ho continuen fent, les seves reflexions i les seves lectures de l'art, que es caracteritzen per oferir una visió oberta, allunyada de qualsevol síntesi reductiva de l'art. De fet, qualsevol de les seves contribucions (articles, conferències, llibres, …) era pensament pur de base estètica i ambició filosòfica.\nUn moment decisiu de la seva vida va ser l'assistència al curs impartit el 1948 per Ortega y Gasset a Madrid, que el portaria a llicenciar-se en Filosofia a la Universitat de Barcelona, la mateixa universitat on es doctoraria el 1976, després d'haver-se especialitzat en Sociologia de la Cultura i l'Art a la Sorbona (1956-1961). I precisament l'estada a París, impulsada pel Cercle Maillol de l'Institut Francès de Barcelona, constitueix el segon fet transcendental en la vida de Puig: el poder viure de primera mà el fulgor de les avantguardes, cosa que el va portar a transformar-se en impulsor de l'abstracció i la pintura informalista.\nEl pensador Puig ens deixa una àmplia bibliografia, que es caracteritza per la diversitat temàtica, encara que destaca la seva defensa dels artistes i l'art contemporani des de perspectives estètiques, sociològiques i filosòfiques, i una obra clau que va publicar el 1962, quan el realisme i l'abstracció eren objecte de grans diatribes: Els pros i els contres de la pintura abstracta, que juntament amb les aportacions de Cirici i Cirlot, va ser determinant per revertir l'opinió generalitzada en el panorama barceloní pel que fa a l'informalisme, fins llavors majoritàriament injuriat.\nDe la mateixa manera, va ser definitiva la seva implicació en la recuperació d'un personatge marginat com va ser Josep M. de Sucre, de qui va escriure les memòries que es van publicar primer mitjançant lliuraments setmanals a la Revista Europa i que finalment es van editar com a llibre (1963). Una aportació a la qual devem que, juntament amb el curtmetratge que Joan Francesc de Lasa va dedicar a aquesta figura el 1964, De Sucre fos reconegut com a artista i impulsor de l'art nou.\nFa pocs dies, amb 94 anys, Arnau Puig va pronunciar una conferència als Espais Volart de la Fundació Vila Casas, en una sessió en la qual es va mostrar en plena forma, on es va expressar com era habitual en ell de manera directa, en el seu pensament i en la seva actitud, amb gran agilitat intel·lectual i una gestualitat molt expressiva i defensant la seva idea de l'art amb contundència. Fidel al seu sentit crític de l'art i la societat, i sense oblidar la seva cordialitat i simpatia, que el van fer accessible a tots els que l'envoltaven i que tant trobarem a faltar.\nDaniel Giralt-Miracle és historiador i crític d'art.


Els residus a les deixalleries també augmenten\nLes dades del 2020, referents a la recollida selectiva de les fraccions de vidre, envasos lleugers, paper i cartró, i dels materials gestionats a les deixalleries comarcals, confirmen un creixement general del 9,5%. En conjunt s’han recollit a l’àmbit del Consorci i al llarg d’aquest període 52.522,83 tones, 4.550,52 tones més que l’any 2019 (47.972,31).\nTotes les fraccions han crescut per sobre del 14%, la que més, la d’envasos lleugers, amb 7.431 tones i un augment del 15,58%, seguida de la del paper-cartró, que ha augmentat un 15,46%, arribant a les 8.372 tones, i la del vidre, que ho ha fet un 14,43% amb 6.711 tones.\nLa xarxa de deixalleries comarcal també ha gestionat un 5,56% més de residus que l’any anterior, amb 30.008,42 tones de materials. El nombre d’usuaris de les deixalleries fixes ha crescut un 3,52% i s’ha arribat als 273.716, i el de la mòbil ho ha fet en un 15,90%, amb 4956 usuaris.


TV3 trasllada la sèrie «Porca misèria» als dijous per millorar-ne l'audiència\n+ La Laia (Anna Sahun) i en Pere (Joel Joan). Foto: TVC\nPorca misèria (TV3, 22.15h) torna aquesta nit a la programació de la cadena catalana després de dues setmanes d'absència a causa del futbol i de les eleccions catalanes amb un nou dia d'emissió: els dijous. TV3 ha decidit traslladar la sèrie de Joel Joan, una comèdia agredolça sobre la vida, la nit dels dijous amb l'objectiu de millorar-ne l'audiència.\nRecentment guardonada amb un premi Ondas per «la seva proposta innovadora i la seva excel·lent factura», TV3 busca així trencar les xifres descendents dels cinc capítols emesos fins ara de la tercera temporada.\nPorca misèria torna així a emetre's els dijous, com ja va fer la primera temporada. La sèrie va registrar aleshores una quota de pantalla mitjana del 21,7%. En la segona temporada, Porca misèria es va traslladar a la nit del diumenge on va tenir una audiència mitjana del 17,5%. En aquesta tercera temporada, la sèrie es va estrenar el 20 de setembre amb un 19,2% de quota en un dia molt competitiu ja que el dimecres Tele 5 emet Hospital central, una sèrie molt consolidada, també a Catalunya. Des d'aleshores, la quota ha anat descendint fins a arribar a un mínim del 14,8% l'11 d'octubre.\nTV3, que el dijous obté molt bons resultats amb Polònia, espera que el programa de sàtira política arrossegui l'audiència fins a Porca misèria. La sèrie de Joel Joan s'enfronta el dijous amb Cuéntame cómo pasó (TVE), Gran hermano (Tele 5) i Sin rastro (Antena 3).\nEn el capítol d'avui, The truth is out there, en Pere no accepta les crítiques del guió de la seva comèdia de situació.


Un cap de policia al pis d'acollida social - Diari de Girona\nUn cap de policia al pis d'acollida social\nUna parella ha dormit dos mesos dins el cotxe a Ripoll mentre l'agent vivia a l'habitatge\nxavier valeri 04.11.2008 | 02:58\nEl turisme, ahir al migdia, amb els llençols i les vànoves que han servit per poder passar més de 60 nits. X.V.\nUna parella, d'uns 40 anys, ha usat dos mesos com a dormitori un cotxe aparcat al costat dels jutjats de Ripoll. El pis d'acollida social de l'Ajuntament en aquest temps ha estat ocupat pel cap de la policia local perquè l'Ajuntament considera que no està destinat a casos com els de la parella. Segons la regidora, perquè la parella hagués pogut accedir al pis abans s'havia de comprometre a fer un tractament de desintoxicació de l'alcohol.\nUna parella de ripollesos ha viscut més de dos mesos dins d'un Toyota en un aparcament situat al carrer Núria, al costat dels jutjats. En el temps la dona ha hagut des ser ingressada dues vegades a l'Hospital de Campdevànol per hipotèrmia. La parella ahir al migdia va recollir les pertinences del cotxe perquè els serveis socials de l'Ajuntament els havien buscat una habitació en una fonda per passar-hi la nit: avui els traslladaran al centre mèdic Hogar de la Luz de Figueres dedicat al tractament de l'alcoholisme. La parella vivia en un pis del carrer Núria propietat de l'avi de la dona. Segons ella, l'avi els va fer fora i no els va quedar cap més remei que viure dins el cotxe. Els ingressos que tenen són de 400 euros mensuals d'una pensió de la dona amb els quals, segons ells, no es troba teulada. L'interior del vehicle, ahir, presentava l'aspecte d'haver servit de dormitori amb llençols i vànoves. La parella ahir estava contenta pel que ells qualificaven de fi d'un malson i es mostraven animats a lluitar contra la dependència de l'alcohol. La parella no va voler ser fotografiada perquè, segons van dir, no volien que els veiés la família que tenen a Ripoll. La pensió on han passat la nit ha estat pagada a parts iguals per ells i els serveis socials.\nEl tema de la parella sense sostre va sortir al ple del 24 d'octubre, en el qual el portaveu de CiU Jordi Munell va preguntar la causa per la qual, tot i l'existència d'un pis destinat a acolliment social al municipi, la parella havia de romandre en unes condicions tan lamentables. La resposta va ser que el pis fa uns mesos que serveix per ubicar el nou cap de la policia local, mentre que troba pis. Jordi Munell va qualificar d'injusta la situació perquè, segons ell, el cap de la policia té un sou prou gran com per pagar un lloguer o en tot cas per a Munell l'Ajuntament podia haver buscat una altra alternativa. El cap de l'oposició també va explicar, ahir, que arran de les pluges del cap de setmana, els bombers van aconsellar el desallotjament d'una senyora gran, cosa que al final, segons ell, no es va fer i no es va haver de necessitar el pis d'acollida. "És trist que els problemes greus de la gent només es solucionen quan surten al ple o al diari", va dir Munell.\nLa regidora de Serveis Socials, Casilda Gómez (ERC), va explicar que si bé existeix un pis d'acollida no és per a casos com els de la parella del Toyota. Gómez va puntualitzar que la problemàtica de la parella va acompanyada d'un compromís de desintoxicació. Segons la regidora, ella mateixa havia buscat pis per a la parella a diverses immobiliàries de la vila, però no en van trobar perquè en el seu estat els és difícil viure en una escala de veïns. La regidora va explicar que avui acompanyarà la parella al centre de tractament, on confia que s'iniciï un canvi positiu en la vida de les dues persones. Gómez va explicar que està elaborant un informe de l'atenció que la parella ha rebut des del CAS de Ripoll en els darrers mesos per ensenyar-lo al grup de CiU.


La foto viral de Piqué de festa - XCatalunya.cat\nLa foto viral de Piqué de festa\nGerard Piqué gaudeix d’una festa\nPiqué, Shakira i fills\nEl jugador del FC Barcelona, igual que la resta de companys, ha tornat als entrenaments i s’han posat a les ordres de Ronald Koeman. Tots han gaudit d’un bon estiu i han fet unes bones vacances al costat de les seves famílies. El central català, per exemple, va viatjar a Les Maldives amb els seus fills i amb Shakira. I també al País Basc. I allà on ha anat, s’ho ha passat molt bé.\n“Night out” (nit de festa). Aquest és el missatge que va penjar el jugador blaugrana a xarxes socials per explicar que havia anat de festa. De festa controlada, és clar, respectant totes les mesures de seguretat. A la imatge, es veu un Gerard molt afaitat comparat amb la barba a la que ens té acostumats. De fet, en una foto anterior, ja havia anunciat aquest nou look i ja havia rebut els missatges de companys com Iker Casillas.\nAra ja no hi ha comentaris. Ja no és novetat. Apareix un Gerri guapo amb uns ulls blaus que ressalten encara més. Ha tornat amb moltes ganes de treballar i d’entrenar per fer un Barça guanyador. Amb la renovació de Messi pràcticament feta i amb Joan Laporta a la llotja, els èxits no trigaran en arribar. Aquestes són les sensacions que s’han viscut a Can Barça entre l’equip.\nTags: Festa, Piqué


Llagostera Ràdio - Un conveni de custòdia fluvial protegirà més de 30 hectàrees de l'estany de Sils\nEn directe: Informatiu local i comarcal\nFoto de família de l'acte de presentació del conveni fluvial per protegir l'estany de Sils.\nArticle Anterior Entra en funcionament el punt d’accés Wifi a la zona de l’Skatepark de Llagostera\nSegüent Article Una exposició a Girona reivindica el llegat pictòric de Mela Muter, autora de paisatges i retrats amb compromís social\nL'acord preveu una anàlisi i diagnosi de l'estat del medi i la definició d'accions i actuacions de conservació.\nEl conveni de custòdia fluvial que ha de protegir més de 30 hectàrees de l'estany de Sils l'han signat aquest divendres l'ACA, l'Ajuntament de Sils, la Fundació EMYS i la Fundació Catalunya la Pedrera.\nL'acord busca preservar i millorar l'espai, dins els termes de Sils, Caldes de Malavella i Maçanet de la Selva, recuperant la riquesa biològica d'una de les zones humides més importants de Catalunya.\nL'àrea protegida inclou 12 hectàrees de l'estany, la riera de Santa Maria i la sèquia de Sils (7 quilòmetres), diverses finques adjacents, algunes de les quals són propietat de la Fundació Catalunya La Pedrera (amb un total de 14 hectàrees més), i 20 finques més amb contractes privats de custòdia que estan a la zona humida de Sils.\nEntre els objectius principals hi ha la recuperació i millora dels diferents hàbitats, dels processos ecològics i biodiversitat dels espais naturals del conveni, fomentar el coneixement, la recerca i la sensibilització de la natura en els espais naturals inclosos al conveni. També es definiran accions d'educació ambiental.\nEl consell d'administració de l'ACA va aprovar el 14 de desembre de 2016 el model de conveni marc elaborat amb la Xarxa de Custòdia del Territori (XCT), per establir acords amb les entitats per a la protecció i el desenvolupament dels ecosistemes aquàtics.\nEl document ha servit per fixar i aplicar el mateix model amb les entitats de custòdia. D'aquesta manera, les entitats signants poden accedir a les ordres de subvenció que l'ACA atorga per a la restauració de trams fluvials i zones humides en règim de custòdia fluvial.\nActualment, hi ha cinc convenis de custòdia signats. En concret, amb la fundació EMYS a la riera de Santa Maria, l'Associació ambiental La Sínia al Baix Gaià, la Fundació Aurora al riu Francolí (Tarragona-El Morell), i al torrent del Bogatell, amb el Museu del Ter i la Universitat de Vic per rieres de la Costa Brava, i el Consorci del Ter per a l'estudi i l'encàrrec de gestió d'actuacions de custòdia fluvial del bosc de ribera al riu Ter als termes municipals de Foixà i Colomers.\nParal·lelament, s'està treballant en altres propostes com la del Grup Natura Freixe al meandre de Riba-roja, la zona de Sebes i el meandre de Flix, així com amb la de l'Ajuntament de Granollers al riu Congost, entre d'altres.\nnotícia comarcal\tsils\tagència catalana de l'aigua


Bandera de Sèrbia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nescut de Sèrbia i camper\nLa bandera de Sèrbia és l'emblema nacional de Sèrbia. Està formada per tres franges horitzontals, corresponents als colors del paneslavisme: vermell a la part superior, blau al centre, i blanc a la part inferior.\nLa bandera sèrbia, en realitat, és la bandera russa invertida. Abans del Primer Aixecament Serbi contra els turcs, una delegació de Sèrbia viatjà a Rússia buscant suport. L'Imperi Rus va concedir l'ajuda i la delegació va voler mostrar el seu reconeixement demanant poder utilitzar els colors russos com a bandera militar sèrbia a les batalles. A partir d'aquest punt, hom explica dues llegendes diferents: segons la primera versió, Rússia aprovà l'ús, però la delegació oblidà l'ordre en què es disposaven les tres franges. La segona versió afirma que Rússia no va aprovar aquest ús, però Sèrbia va emprar-la igualment però invertida per tal de molestar als russos.\nEn l'ús oficial, a les tres franges se sobreposa l'escut de Sèrbia, situat a la meitat més propera al pal. En l'ús no oficial, amb freqüència la bandera no mostra aquest escut, o bé té únicament el símbol principal, la creu de Sèrbia.\nA banda de l'actual, Sèrbia ha fet servir al llarg de la seva història altres banderes diferents, com són les recollides a continuació:\nBandera del Regne de Sèrbia (1882-1918)\nBandera del Regne de Iugoslàvia (1918-1945)\nBandera de la Sèrbia de Nedić\nBandera de Sèrbia a la República Federal Popular de Iugoslàvia (1945-1991)\nBandera de la República Federal de Iugoslàvia i Sèrbia i Montenegro (1991-2006)\nBandera de la regió autònoma de Voivodina.\nBandera de l'exèrcit serbi (revers).\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Bandera de Sèrbia\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bandera_de_Sèrbia&oldid=30296384»\nSímbols de Sèrbia\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 juny 2022 a les 09:27.


Fernández Díaz: "en un estat de dret qui acusa ho ha de provar" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nFernández Díaz: "en un estat de dret qui acusa ho ha de provar"\nEl ministre insisteix a demanar que es condemni les gravacions "delictives i mafioses" amb De Alfonso\n"En un estat de dret qui acusa ho ha de provar". El cap de llista del PPC a les eleccions al Congrés dels Diputats i ministre d'Interior en funcions, Jorge Fernández Díaz, va fer referència amb aquestes paraules a les informacions de la SER que el Ministeri de l'Interior va seguir Carme Forcadell i la seva família el 2013 per criminalitzar l'independentisme. "Qui ha dit que va elaborar la policia aquests informes? Qui ho ha dit? Aquí aprofitant el que ha passat sembla que la policia haurà fet de tot", va dir airejat el cap de llista del PPC.\nFernández Díaz va lamentar que "ningú ha condemnat" aquesta actuació "delictiva i mafiosa" de gravar una conversa privada i donar-la a conèixer abans de les eleccions. Segons Fernández Díaz, l'objectiu d'això és "fer mal a un partit i a un candidat".\nFernández Diaz considera que els fets dels últims dies confirmen que a més d'un fet delictiu les gravacions i les filtracions tenien "una clara intencionalitat política". "Estem al final de la campanya i vam veure independentistes manifestant-se, avui [per ahir] la presidenta del Parlament, ningú pot dubtar que qui va fer això va cometre un delicte i s'ha fet amb intencionalitat política", va ressaltar. En aquest sentit, va declarar que fer "una gravació fa dos anys per difondre-la ara forma part al gènere més negre de la política".\nAixí mateix, el ministre de l'interior en funcions va alertar que el que li ha passat a ell li pot passar a qualsevol. "I amb quina autoritat moral sol·licitaran que hi hagi solidaritat en relació a que pràctiques d'aquest estil incompatible amb el normal funcionament de l'estat de dret es puguin produir?", va preguntar.\nPreguntat per les noves gravacions i filtracions, Fernández Díaz ha assegurat que no estarà comentant "una gravació il·legal degudament editada i esbiaixada i programada que es va publicant. No entraré en aquest joc, no tinc res més a dir sincerament", va afegir, tot i les preguntes dels mitjans de comunicació. El ministre va reiterar que a Daniel de Alfonso "se'l sotmet a un judici sumaríssim" i que ha portat a que s'alterés l'ordre del dia del ple del Parlament.


Université des Métiers de l'Est Francilien - Informació sobre la marca\nUniversité des Métiers de l'Est Francilien - Informació sobre la marca\nMarca Université des Métiers de l'Est Francilien a França\nInformació sobre la marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el nombre M3345641\nLa marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el nombre M3345641 va ser sol·licitada el 25/02/2005. Es tracta d'una marca a França pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el nombre M3345641 va ser sol·licitada per CFA DESCARTES / ADEFSA mitjançant els serveis de Monsieur Clément Paoli CFA Descartes marne la Vallée. La marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el nombre M3345641 va ser sol·licitada per les classes Ed segons la Classificació niçarda.\nRenovació de la marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el nombre M3345641\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per CFA Descartes / ADEFSA, entre les quals es troba la marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el nombre M3345641. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per CFA Descartes / ADEFSA clicar aquí.\nÉs possible conèixer marques similars quant a productes i serveis a identificar es refereix. La marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el nombre M3345641 va ser sol·licitada a les classes Ed pel que si es desitja conèixer més marques sol·licitades en Ed clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de MONSIEUR CLÉMENT PAOLI CFA DESCARTES MARNE LA VALLÉE entre les quals es troba la marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el nombre M3345641. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de MONSIEUR CLÉMENT PAOLI CFA DESCARTES MARNE LA VALLÉE clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a França entre les quals es troba la marca Université des Métiers de l'Est Francilien. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a França. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a França.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe Ed () entre les quals es troba la marca Université des Métiers de l'Est Francilien amb el número M3345641. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.


Títol de fill il·lustre\nTítol de fill adoptiu\nTítol de fill predilecte\nLes medalles de la ciutat\nMedalla d'or (1942-2004)\nMedalla de plata (1944-2000)\nMedalla de bronze (1946-1970)\nMedalla d'honor de la ciutat (2000 - )\nMedalla d'or al mèrit esportiu (1960-1978)\nMedalla de plata al mèrit esportiu (1960-1972)\nPlaca al mèrit esportiu - plata (1960-1972)\nPlaca al mèrit esportiu (1996- )\nMedalla a l’esperit esportiu (1992- )\nHomenatges dedicats a ciutadans i entitats terrassenques\nHomenatges a dones terrassenques\nPlaques d'homenatge i rememoratives\nPlaques commemoratives i inaugurals\nEmplaçament: raval de Montserrat\nEl dia 14 de novembre de 1908 s’inaugurava el nou mercat, al qual es va posar el nom de La Independència amb motiu del centenari de la guerra contra el francès. A la façana que dóna al raval de Montserrat hi ha una placa commemorativa del fet històric, amb la inscripció següent:«1808. Homenatge a n’en Sagrera, Vinyals, Viver i demes ciutadans qu es sacrificaren per la independència de la patria. Terrassa en el primer centenari. 1908».\nEmplaçament: al costat de la porta d’entrada del recinte de les l’esglésies de Sant Pere.\nEn la Gaceta de Madrid (BOE) del dia 4 de juny de 1931 podem trobar el decret del Ministerio de Instrucción Pública y Bellas Artes en el qual es relacionen els monuments historicoartístics que el govern provisional de la República declarà monuments nacionals. En l’apartat de la província de Barcelona, entre d'altres, trobem; «San Miguel, Santa María y San Pedro». Amb aquesta confirmació es reconeixia públicament la importància de les esglésies de Sant Pere. És per aquest motiu que en el mur del recinte, al costat de la porta d’entrada és col·locà una placa que fa menció d' aquesta declaracio: «Monumento Nacional / 1931».\nREAL COLEGIO TARRASENSE\nEmplaçament: façana de l’Escola Pia.\nEl dia 10 de juny de 1951 es van celebrar diversos actes en homenatge a l'antic Reial Col.legi Tarrassenc amb la presència de diverses autoritats i del bisbe de Tarragona, Benjamín Arriba y Castro. A la façana de l’Escola Pia es va descobrir una placa commemorativa amb la inscripció següent: «REAL COLEGIO TARRASENSE / MDCCCLXIV / Tarrasenses del ochocientos fundaron este colegio con espiritu de una nueva Egara y su profesorado gano para él el titulo de real los antiguos alumnos le dedican esta làpida commemorativa de ambas ejecutorias. / Las Excimas autoridades, centros culturales y la ciudad se adhieren a este homenaje que perpetua el patrionismo y el saber que aquellos benemeritos ciudadanos en Tarrasa a 10 de junio de 1951»\nEmplaçament: façana de l’Estació del Nord\nTerrassa celebrava l’any 1956 el centenari de l’arribada del tren a la nostra ciutat. Per aquest motiu, durant la festa major es van celebrar diversos actes commemoratius: exposició de trens en miniatura, balls vuitcentistes, recepcions, etc. Però l’acte més representatiu va ser l’arribada del tren del Centenari, que procedent de l’estació de Torrebonica, portava prop d’un centenar de persones abillades d’època vuitcentista i que varen ser rebudes per una multitud encapçalada per l’alcalde Josep Clapés. Per aquest motiu es va descobrir una làpida commemorativa col·locada a la façana interior de l’estació, i que porta el següent text: «El dia 16 de marzo de 1856, llegó a Tarrasa por primera vez el ferrocarril / Al commemorarse el Centenario de tal efemérides, la ciudad da gracias a Dios por el auge experimentado a partir de aquella fecha / 30-VI-1956». A la part superior dreta de la placa hi ha l’escut de Terrassa.\nAmb la presència dels prínceps d'Espanya, el dia 14 de juliol de 1975 es va inaugurar l'autopista Barcelona-Sabadell-Terrassa, així com la del polígon de Can Jofresa. Testimoni d'aquest últim acte és la placa que hi ha al carrer de Tremp, que porta la següent inscripció: «En el dia de hoy 14 de julio ha sido inaugurado este grupo de viviendas por SS. AA. RR. Los Principes de Espanya / Tarrasa 1975».\nEl dia 26 de maig de 1976 s’inaugurava el carrer Cremat com a zona de vianats i el seu nou paviment, una iniciativa dels comerciants i veïns de l’esmentat carrer. En l’environament del vial es va procedir a la col·locació, al principi i al final del carrer, de dos murals idèntics de ceràmica en què hi ha la llegenda següent:\n«BREU HISTÒRIA DEL NOM D’AQUEST CARRER / Vianant que passa per aquest cèntric carrer, sàpigues que és un dels més antics de la ciutat. En altres temps, al seu extrem tocant al raval hi hagué el portal de les muralles, anomenat Superior o Sobirà. Per això aquest carrer, format a principis de l’any 1200, portà el nom de Superior o de Dalt. Més endavant se’l coneix pel carrer de Na Morella i vers l’any 1342 portà el nom de N’Aymerich, prohom i batlle de la vila. Per la seva proximitat al Castell Palau és conegut l’any 1357 pel carrer del Palau. Un incendi ocorregut l’any 1450 fa conèixer popularment l’indret com a carrer del Portal Cremat. A mitjan segle setze, quan l’eixampla de la vila ultrapassà el portal, és tot el carrer que esquemàticament pren el nom de Cremat / I avui encara perdura el nom de carrer Cremat».\nAl llarg del carrer hi ha unes altres rajoles de ceràmica amb motius de l’Auca del Sr. Esteve., i al final, tocant al raval, en el lloc on hi hagué el portal medieval, hi ha un rètol de ceràmica amb el nom «Portal Cremat».\nEmplaçament: plaça del Triomf\nAmb motiu del 50è aniversari del Mercat de Sant Pere, es va posar una placa a la seva façana amb la inscripció següent: «1928-1978 / 50 aniversari del Marcet / A.V. Sant Pere i Venedors del Mercat».\nEl mercat de Sant Pere, també anomenat del Triomf, el mateix nom de la plaça, es va inaugurar l’any 1928 per donar sortida a la venda de queviures destinats al barri de Sant Pere que, fins aquells moments, s’assortia d’un quiosc que hi havia a la placeta de la Creu de Sant Pere.\nCOLEGIO MAYOR ALFONSO SALA\nEmplaçament: façana del xamfrà del carrer de Colom amb l’avinguda de Jacquard\nPer solucionar la problemàtica d’allotjament d’estudiants forans es va decidir construir una residència la qual es va inaugurar el 13 de juny de 1956 amb el nom de Colegio Mayor Alfonso Sala. Durant molts anys l’edifici va fer aquesta funció, fins que la demanda va anar decaient i finalment es va produir el seu tancament definitiu l’any 1978. Dos anys després l’Ajuntament aconseguí que la Universitat de Barcelona el cedís per habilitar-lo com a nova seu de l’Escola d’Arts Aplicades i Oficis Artístics. Per aquest motiu es va col·locar a la façana una placa que, encapçalada per l’escut de Terrassa, porta la inscripció següent: «Aquest edifici fou construït / l’any 1956 per a / Colegio Mayor Alfonso Sala / El 15 de setembre de l’any 1980 es destina a Escola Municipal d’Arts Aplicades i Oficis Artístics».\nAmb el trasllat, posteriorment, de l’Escola d’Arts Aplicades al Vapor Universitari, l’edifici es destinà a acollir les oficines de Direcció de la Universitat Politècnica de Catalunya.\nEmplaçament: raval de Montserrat, 14\nA la façana de l’Ajuntament, lloc propens al llarg de la seva història a la col·locació de plaques commemoratives, l’última de les quals durant 40 anys fou la declaració del la fi de la Guerra Civil, disposa actualment de tres plaques que fan menció al món casteller.\nA la dreta, dues d’elles fan referència a la colla dels Minyons de Terrassa: la primera porta la inscripció següent: «La colla castellera Minyons de Terrassa carregà en aquesta plaça el seu primer quatre de vuit del dia 21 de novembre de 1982». La següent diu: «La colla castellera Minyons de Terrassa va carregar en aquesta plaça el primer dos de nou de la història el dia 21 de novembre de 1993».\nA l’esquerra de la façana hi ha una altra placa, dedicada a la colla dels Castellers de Terrassa: «Els Castellers de Terrassa descarregaren el seu primer quatre de vuit en aquesta plaça el 22 de novembre de 1987».\nEmplaçament: plaça de Catalunya. Dos monòlits\nEl que ara és la plaça de Catalunya, havia estat anteriorment el camí dels ametllers i l’era de Can Gorgs, i més endavant, cap als anys 50, refugi d'immigrants en coves aprofitant els forats d'una extracció de terres d’una bòbila. A principis dels anys 80 en aquest descampat es va projectar la construcció d’una plaça, que fou inaugurada la diada de Sant Jordi de 1984 i que, en aquells moments, era la plaça pública més gran de Terrassa i una de les més singulars de Catalunya. Una plaça que, amb els seus 8.277 m2 de superfície, abraça l’illa entre els carrers del Doctor Pearson, de Lleó XIII, carretera de Castellar i avinguda de Barcelona.\nLa seva quadrícula estava dividida en diversos elements urbanístics que separaven les diferents zones d’esbarjo: A la part frontal de l’avinguda de Barcelona trobem un brollador amb joc de llum i aigua. Una altra zona enllosada dóna cabuda als jocs infantils. Tanca la part de ponent l’amfiteatre i, en un petit turonet, l’original escultura Drac Màgic d’Àngel Màdico.\nAmb la seva inauguració es van descobrir dos monòlits situats un a cada extrem de la plaça: El més proper a la carretera de Castellar, d’un metre d’alçada, porta insertada una placa amb el nom de «Plaça de Catalunya». El monòlit de llevant, prop de l’avinguda de Barcelona, amb els seus dos metres d’alçada, porta també una plaça que, encapçalada a la esquerra amb l’escut de l’Associació de Veïns de l’Escola Industrial-Plaça de Catalunya, i a la dreta, amb l’escut de Terrassa, porta la llegenda següent: «Escolteu / no sentiu refilar els ocells? / No noteu la llum més viva? / No marxeu doncs: sou a la plaça! / Plaça de Catalunya / Abril 1984».\nZONA ESPORTIVA DE CAN JOFRESA\nEl president de la Generalitat de Catalunya, Jordi Pujol,inaugurava el dia 17 de febrer de 1990 la zona esportiva de Can Jofresa. Les instal·lacions estaven formades per una pista d’atletisme, qualificada pel president com una de les millors de Catalunya, i el pavelló poliesportiu, que substituïa el polèmic globus de la zona esportiva de l’Abat Marcet. En el transcurs dels actes protocol·laris es va descobrir una placa de vidre que, encapçalada per l’escut de la ciutat, donava fe de la inauguració amb la inscripció següent: «Aquest complex esportiu municipal ha estat inaugurat pel Molt Honorable Sr. Jordi Pujol, president de la Generalitat de Catalunya el 17 de febrer de 1990».\nAGERMANAMENT AMB PÀMIES\nEmplaçament: Carrer de la Ciutat de Pàmies\nEl dia 16 de març de 1991, en el marc del Saló de Plens de l’Ajuntament de Terrassa, l’alcalde de Pàmies, François-Bernat Soula, i el de Terrassa, Manuel Royes, van signar l’agermanament oficial entre ambdues ciutats. L’endemà, al carrer de Ciutat de Pàmies, varen tenir lloc un seguit d’actes; la plantada d’un arbre, l’actuació de la Societé Philarmonique de Pamiers i l’Esbart Egarenc, i la col·locació d’una placa commemorativa amb el text següent: «En el mes de març de 1991, les ciutats de Pàmies i de Terrassa varen enfortir els seus llaços fraternals i històrics amb la signatura de l’agermanament oficial. Pels respectius alcaldes; Francois-Bernard Soula i Manuel Royes / Terrassa, 17 de març de 1991».\nEmplaçament: plaça del primer de Maig\nEl Dia del Treball de l’any 1987, amb la presència de l’alcalde de Terrassa, Manuel Royes, i els dirigents sindicals locals, Josep Aran per UGT i Salvador Saliva per CCOO, es va inaugurar la plaça del Primer de Maig al barri de Sant Pere Nord. Aquest espai està situat entre els carrers del Dr. Ferran, del Dr. Calsina, de Pompeu Fabra i la rambla Francesc Macià, i entre els seus elements d’esbarjo hi ha un petit amfiteatre a la paret de la dreta del qual hi ha una placa de pedra que indica el topònim: «plaça de l' 1 de maig».\nEmplaçament: plaça del Mil·lenari\nEl conseller de Benestar Social de la Generalitat de Catalunya, Antoni Comas, va inaugurar al barri de Sant Llorenç la nova plaça del Mil·lenari. Una placa dóna fe d'aquesta inauguració: «plaça del Mil.lenari / 16 setembre 1989».\nEmplaçament: plaça de l’Ajuntament\nEl dia 7 de setembre de 1990 es va inaugurar la remodelació del pati de l’interior de l’Ajuntament, amb la transformació de l’espai en plaça semipública, a la qual es va donar el nom de plaça de l’Ajuntament. La placa que s’instal.là en un costat porta la llegenda següent: «Plaça de l’Ajuntament / 11 de setembre, Diada Nacional de Catalunya / 7 de setembre de 1990».\nEmplaçament: plaça del Roc Blanc, prop del carrer de Sicília\nA la part ponentina del terme de Terrassa, prop de la carretera d’Olesa, cap als anys quaranta es van construir les primeres cases de la zona que, juntament amb les edificacions dels carrers de Bailén i de Nàpols, era coneguda com la Isla Perdida. L’aïllament al qual va estar sotmesa aquesta zona era producte de l’hipotecament urbanístic de l’espai entre aquest barri i la zona de la Maurina, pendent del Pla especial del Roc Blanc. El dia 7 de maig de 1991, l'alcalde Manuel Royes col·locava la primera pedra de la urbanització del futur nou barri del Roc Blanc, primer pas per a la construcció de mil habitatges de protecció oficial impulsats per promotors socials. L'acte va consistir en el descobriment d'un monòlit de pedra (és per això que popularment la plaça del Roc Blanc s'anomena plaça de la pedra), en el qual hi ha una placa amb la llegenda següent: «L'acte d'inici de la construcció d'aquest nou barri del Roc Blanc va tenir lloc el 7 de maig de 1991 sota la presidència de l'Excm. Sr. Manuel Royes alcalde de Terrassa».\nEmplaçament: avinguda de l’Abat Marcet, s/n\nA l’entrada de l’Estadi Olímpic hi el testimoni de la inauguració de l’Àrea olímpica després de la seva reconversió en subseu olímpica: un monòlit quadrat amb la inscripció: «Sota la presidència del Molt hble. Sr. Jordi Pujol, president de la Generalitat de Catalunya l’Àrea Olímpica Municipal de Terrassa ha estat inaugurada el 15 de desembre de 1991 a 223 dies del començament dels Jocs pel president del Comité organitzador Olímpic Barcelona 1991, Erxc. S. Pasqual Maragall i l’alcalde de Terrassa Excm. Sr. Manuel Royes i Vila». Tot seguit hi ha reproduït el logotip dels Jocs i acaba: «Jocs de la XXV Olimpiada».\n150 ANYS D'AIGÜES DE TERRASSA\nEmplaçament: al bell mig de la confluència entre les avingudes de Jaume I i de l’Abat Marcet, la rambla de Francesc Macià i la carretera de Matadepera\nEl dia 25 d'abril de 1992 s'inaugurava el monument Tall, que commemorava el 150 anys de la Mina Pública d'Aigües de Terrassa (vg. Escultures i Monuments). Per deixar constància del fet, en el parterre de la zona circular es va descobrir una placa amb la inscripció següent «Tall de Josep Lluscà / Aigües de Terrassa / 150 anys / 1842-1992 / Amics de les Arts».\nEmplaçament: carrer dels Jocs Olímpics\nAmb motiu de la celebració dels Jocs Olímpics de Barcelona 1992, dels quals Terrassa fou subseu per a les competicions d’hoquei herba, al carrer d'Amadeu Torrens se li va canviar el nom pel de Jocs Olímpics.\nPer aquest motiu es va posar una placa de marbre a l'entrada del carrer, davant de l’Estadi Olímpic amb la llegenda: «Altius Citius Fortius. Al mig les anelles olimpiques i a sota: «Carrer dels Jocs Olímpics».\nPLAÇA DE MIGUEL HERNÁNDEZ\nEmplaçament: Plaça de Miguel Hernández\nEl dia 9 de juliol es va inaugurar, a la barriada de Ca n'Anglada, una plaça amb el nom de Miguel Hernández, tot descobrint una placa amb la inscripció següent «L'Ajuntament de Terrassa honora la memòria de l'insigne poeta Miguel Hernández donant nom aquesta plaça / 9 juliol 1993». Acompanya la placa un relleu del bust del poeta\nMiguel Hernández Gilabert. Oriola (Baix Segura, 1910 - Alacant, 1942). Poeta\nEmplaçament: placeta de Saragossa.\nL’any 1993 es va procedir a la remodelació de la placeta de Saragossa. L’espai passà de ser aparcament de cotxes a zona enjardinada amb mobiliari urbà. En un gran jardinet triangular es va instal·lar la escultura Flama, obra de Ferran Bach-Esteve (vegeu Monuments).\nEl dia de la seva inauguració, el 29 d’octubre de 1993, l’alcalde de Terrassa, Manuel Royes, va descobrir una placa amb la qual es commemorava la dita inauguració.\nLa placa, encapçalada amb l’escut de la ciutat, porta la següent inscripció: «Flama / de Ferran Bach-Esteve/Medalla de la Ciutat / En commemoració de la Subseu de Terrassa en els Jocs de la XXV Olimpíada de 1992» segueix el logotip de l’Olimpíada de Barcelona amb la inscripció al costat de: «Terrassa Subseu olímpica 92». A continuació: «Descoberta per l’alcalde de Terrassa amb motiu de la remodelació de la placeta de Saragossa / 29 d’octubre / MCMXCIII».\nEmplaçament: plaça de la Torre del Castell Palau.\nAmb la cessió, per part de la família Badia, de la torre del Palau a la ciutat, i després de la remodelació de l’espai interior de l'illa de cases entre els carrers dels Gavatxons i Cremat, el dia 2 de juliol de 1994, dins els actes de la Festa Major, es va inaugurar la nova plaça de la Torre del Castell Palau, la qual cosa permetia la completa visualitat o accés a la torre.\nEn l’acte, presidit per l’alcalde Manuel Royes i amb la presència del Sr. Joaquim Badia en representació de la família Badia i el director general d’Arquitectura de la Generalitat de Catalunya, Francesc Ventura, es va descobrir una placa metàl·lica col·locada a la paret de la torre prop de la nova porta d’accés, amb la inscripció següent: «Aquesta torre va ser cedida per la família Badia a la ciutat de Terrassa, sent Alcalde l’Excm. Sr. Manuel Royes / Terrassa, 2 de juliol de 1994».\nEmplaçament: estació soterrada de la RENFE\nEl gran somni dels terrassencs de suprimir la barrera de ferro que separava el sud del nord de la ciutat es va fer realitat amb el soterrament de la línia dels trens del nord o de la RENFE.\nL'ampli passeig del Vint-i-dos de Juliol es va obrir als terrassencs el 29 de maig de 1994 amb una gran festa que celebrava la inauguració de la nova estació subterrània.\nAmb la presència del ministre Josep Borrell, el conseller Josep M. Collell, l’alcalde, Manuel Royes, i la presidenta de RENFE, Mercè Sala, es va deixar testimoni de l'acte amb el descobriment d'una placa, situada en el primer vestíbul, la qual diu: «137 anys després de l' arribada del primer tren a Terrassa, la ciutat celebra en el dia d’avui el pas del primer tren pel tram soterrat de la via fèrria de RENFE, i inaugura la nova estació subterrània, sota la presidència de l’Excm. Sr. Josep Borrell, ministre d’Obres Públiques, Transports i Medi, i amb l’assistència de l’Hble. Sr. Josep Collell, conseller de Política Territorial i Obres Públiques de la Generalitat de Catalunya, entre d’altres autoritats, sent alcalde de la Ciutat / L’Excm. Sr. Manuel Royes / Terrassa, 29 maig de 1994».\nJARDINS BÒBILA SEGUÉS\nEmplaçament: plaça de la Bòbila Segués.\nEntre els carrers de Vallhonrat i de Sant Marian i envoltada de nous habitatges, hi ha una plaça que es va inaugurar el dia 23 de juliol amb el nom de Jardins de la Bòbila Segués. Aquest espai té 3.520 m2 i està configurat per una plaça pública enjardinada a un nivell inferior que inclou un espai amb gespa, canyes de bambú, palmeres i zones de jocs infantils i d'esbarjo. Té un distintiu de totxo artesanal en record de l’antiga Bòbila Segués, que ocupava aquest espai al sud del turó de l’Argila. Una placa amb l’escut de la ciutat commemora la seva inauguració: «L’ajuntament de Terrassa / ha inaugurat el dia d’avui / aquests jardins / 23 de juliol de 1993».\nEmplaçament: façana de la Casa del Poble al carrer Cremat\nL’any 1994 la secció local d’Esquerra Republicana de Catalunya va proposar recuperar el 4 de setembre, data de l’any 1713 en què les tropes de Felip V van ocupar Terrassa. Dins els actes, es volia col·locar una placa commemorativa del fet a la torre del Palau. L’Ajuntament desestimà aquest emplaçament, motiu pel qual Esquerra Republicana decidí col·locar-la a la façana de la seva seu al carrer Cremat, però no va signar la placa per donar-li pluralitat.\nEmplaçament: carrer de Salmerón, a l'entrada del parc de Vallparadís\nEl dia 18 de febrer de 1995 s’inaugurava la primera part del parc de Vallparadís, és a dir, la conversió del torrent que travessa la ciutat de nord a sud. En l’acte d’inauguració, presidit pel president de la Generalitat de Catalunya, Jordi Pujol, i l’alcalde de la ciutat, Manuel Royes, es va descobrir una placa emmotllada en un pedestal de 30 cm d’altura amb base de fulles, situat en una de les entrades del parc, la del costat de la Casa Baumann. La placa, de 69 x 38 cm. porta la següent inscripció: «El parc de Vallparadís fou inaugurat el dia XVIII de febrer pel president de la Generalitat de Catalunya Molt Hble. Sr. Jordi Pujol i l’alcalde de Terrassa excm. Sr. Manuel Royes / MCMXCV»\nPLAÇA DEL ROC BLANC\nEmplaçament: plaça del Roc Blanc.\nA la part ponentina del terme de Terrassa, prop de la carretera d’Olesa, cap als anys quaranta es van construir les primeres cases de la zona que, juntament amb les edificacions dels carrers de Bailén i de Nàpols, era coneguda com la Isla Perdida. L’aïllament al qual va estar sotmesa aquesta zona era producte de l’hipotecament urbanístic de l’espai entre aquest barri i la zona de la Maurina, pendent del Pla especial del Roc Blanc, que finalment es va portar a terme i va donar pas a aquest nou barri.\nAl bell mig del barri, entre el passeig d’Icària i el carrer de Palet i Barba, es va construir una plaça de 4.200 m2 a la qual es va posar el nom de Roc Blanc. El dia 12 de març de 1995 s’inaugurava la plaça amb la col·locació d’una placa que recordava el fet i que, encapçalada amb l’escut de la ciutat, porta la inscripció següent: «La plaça del Roc Blanc / ha estat inaugurava el dia d’avui / per l’alcalde de Terrassa / 12 de març de 1995".\nEl nom de Roc Blanc prové del turó (297 m) que corona el barri en la seva part de ponent i que separa els termes de Terrassa i Viladecavalls.\nEmplaçament: parc dels Catalans, a la paret del costat del carrer de Vinyals\nL’actuació sobre l’espai lliurat per l’estació i les vies del tren dels Ferrocarrils de Generalitat, segons el projecte Puigcolapi, es va portar a terme amb la construcció d’un gran edifici en la seva part nord, i la resta es va transformar en espai verd al qual es va anomenar parc del Catalans. La seva inauguració va tenir lloc el dia 5 de maig de 1995 i a la paret de fons es va col·locar una placa metàl.lica amb el text següent: «L’espai que ocupa el solar de l’antiga estació i vies del ferrocarrils anomenats popularment "Dels Catalans" pren el nom de / Parc dels Catalans / i és inaugurat el dia d’avui per l’Excm. Sr. Manuel Royes, alcalde de Terrassa / 5 de maig de 1995».\nAbans que la Generalitat de Catalunya assumís les competències de les línies de tren de via estreta amb el nom de Ferrocarrils de la Generalitat, la línia Barcelona-Martorell-Manresa s’anomenava Ferrocarrils dels Catalans i la línea Barcelona-Sabadell-Terrassa Ferrocarrils de Catalunya, tot i que aquesta última era coneguda popularment com el tren de baix o Els Catalans. És per això que es va adoptar aquest nom.\nPLAÇA DE CA N’ANGLADA\nEmplaçament: a la part nord de la plaça de Ca n’Anglada, sobre un petit suport en el jardinet\nL’expansió urbanística de Terrassa cap a llevant va produir la creació del barri de Ca n’Anglada. Aquesta barriada, formada en un principi per cases d’immigrats d’autoconstrucció, es va començar a edificar a la seva part central, més enllà del torrent de Can Palet (actual avinguda de Barcelona), principalment pel carrer de Mossèn Àngel Rodamilans i, més tard, a redós del gran espai que es va deixar davant l’església de Sant Cristòfol i que esdevindria plaça amb el nom de Pius XII, tot i que popularment se la coneixia com a la plaça Roja.\nL’any 1984 l’Ajuntament la va rebatejar amb el nom de plaça de Ca n’Anglada i, deu anys després, es va procedir a la seva total remodelació. El dia 6 de maig de 1995 tingué lloc la seva inauguració amb el descobriment d'una placa, encapçalada per l’escut de la ciutat i que porta la inscripció següent: «La plaça de Ca n’Anglada / ha estat inaugurada en el dia d’avui pel / president de la Junta d’Andalusia / l’Excm. Sr. Manuel Chaves, / i per l’alcalde de Terrassa, l’Excm. Sr. Manuel Royes. / 6 de maig de 1995».\nEmplaçament: plaça de l’Assemblea de Catalunya\nDurant molts anys l’avinguda d’Àngel Sallent va estar presidida per la bòbila Almirall i la seva monumental xemeneia. Aquest espai es va veure afectat per un pla especial que el va reurbanitzar, i s'hi va construir un centre cívic, una àrea comercial i una gran plaça a la qual es va donar el nom d’Assemblea de Catalunya, en record al que va ser el més ampli organisme unitari de l’oposició antifranquista al Principat, fundat clandestinament a Barcelona l’any 1971.\nEl dia 13 de maig de 1995 es va inaugurar la nova plaça i es va col·locar una placa commemorativa que, encapçalada amb l’escut de la ciutat, porta la inscripció següent: «Llibertat, Amnistia, Estatut d’Autonomia / la ciutat de Terrassa, en reconeixement a / tots aquells homes i dones / que van lluitar per fer possible la recuperació de les / llibertats democràtiques i les institucions del nostre país / dedica aquesta plaça a / l’Assemblea de Catalunya / 13 de maig de 1995».\nPLAÇA D’ANSELM CLAVÉ\nEmplaçament: plaça d'Anselm Clavé\nL’alcalde Manuel Royes inaugurava, el dia 21 de juny de 1996, la remodelació de la part sud de la plaça d’Anselm Clavé inclosa en el projecte urbanístic Portal Parc. Per aquests motius, en una de les xemeneies d’aire del pàrquing situada prop del carrer de Vinyals, s’hi va col·locar una placa en memòria del fet amb la següent inscripció: «Les obres de remodelació d’aquesta plaça han estat inaugurades el dia d’avui per l’alcalde de Terrassa, l’Excm. Sr, Manuel Royes / 21 de juny de 1996».\nSobre la placa un lletres de motlle indiquen l’indret: «Plaça d’Anselm Clavé».\nPARC DE SALVADOR ALLENDE\nEmplaçament: Espai enjardinat entre els grups Guadalhorce i Guadiana\nL'indret que antigament havia estat el torrent de Can Figueras de la Quadra es va reconvertir en un espai enjardinat al qual se li va posar el nom de Parc de Salvador Allende. El dia 3 d'octubre de 1998 es va inaugurar amb la presència de l'alcalde de Terrassa, Manuel Royes i de la diputada xilena Antonieta Saez. En l'acte, que es va completar amb la lectura de poemes de Pablo Neruda i Salvador Espriu, es va descobrir un petit monòlit amb una placa amb la inscripció següent: «La ciudad de Terrassa en homenatge a Salvador Allende (1909-1973), presidente de Chile, y a todos los mártires de la libertad».\nAquest parc té uns 21.000 m2 dels quals 17.000 són de gespa.\nEmplaçament: a l'entrada de la Casa de la Vila per la plaça de l'Ajuntament.\n«La ciutat de Terrassa ha estat proclamada Ciutat Pubilla de la Sardana per l'obra del Ballet Popular el 25 d'abril 1998».\nTRES DE DEU\nEmplaçament: al terra de la plaça Vella\nEl dia 22 de novembre de l'any 1998 la colla dels Minyons de Terrassa aconseguien carregar i descarregar el primer 3 de 10 amb folre i manilles de la història castellera.\nPer la Festa Major de Terrassa del 1999 l'Ajuntament va col·locar a terra de la plaça Vella, en el mateix lloc on es va aconseguir la fita, una placa de bronze amb el redactat següent «En aquesta plaça / el 22 de novembre de 1998 / la colla castellera Minyons de Terrassa / va descarregar el 3 de 10 / per primera vegada a la història».\nPassat l'estiu aquesta placa va desaparèixer i, pocs dies abans de la diada de la colla del novembre del 1999, l'Ajuntament la va reposar amb el mateix redactat, però aquesta vegada de pedra.\nXEMENEIA ALMIRALL (1)\nEmplaçament: Plaça dels Drets Humans\nInauguració el 5 de juny de 1999, dins els actes de la Festa Major del Barri de la Maurina. S'homenatjà sis de les persones que van participar en la construcció de la xemeneia de la Bòbila Almirall. El text de la placa és: «Xemeneia de la Bòbila Almirall construida l'any 1956 pels senyors Francesc Almirall Lups, Marià Massana Ribas, Josep Fouquet Cons, Lucas Pérez Molina, Paulino Carbajal Garcia, Francisco Gálvez Quesada. Té una alçada de 63,25m. Escala de cargol la formen 217 graons. Ostenta el record Guinness 1991 per ser la xemeneia amb escala de cargol més alta del món. Ajuntament de Terrassa. Festa Major de la Maurina 1999».\nXEMENEIA ALMIRALL (2)\nInauguració el juny de 2004 l'Ajuntament i l'Associació del Museu de la Ciència i la Tècnica i de l'arqueologia Industrial de Catalunya col·locaven una altre placa amb la subscripció següent: «Xemeneia de la Bòbila Almirall construida l'any 1956 pel mestre d'obres Mariano Masana i Ribas. Forma part dels 100 elements del patrimoni industrial de Catalunya per la seva estuctura troncocònica, amb escala exterior helicoidal que la converteix en la xemenia més emblemàtica del pais. Juny 2004 Associació del Museu de la Ciència i la Tècnica i de l'arqueologia Industrial de Catalunya».


Vídeo: Espectacular incendi en un edifici al Pallars\nFIns al lloc dels fets s'hi han traslladat un total de 13 dotacions dels Bombers\nper Redacció divendres, 28 de febrer 2020 - 09:38h\nMés imatges de l'incendi que ha cremat la teulada d'un immoble a Llavorsí.\nEs tracta d'un vídeo dels primers moments de l'incendi, ja amb els efectius #bomberscat a lloc, amb el foc totalment desenvolupat pic.twitter.com/c8IRDo3Q6e\nEls Bombers de la Generalitat de Catalunya treballen des d'aquest passat dijous a la tarda en les tasques d'extinció d'unincendi que a l'arribada dels efectius estava totalment desenvolupat i cremava la teulada d'un àtic al carrer de la Farga de Llavorsí (Pallars Sobirà).\nFins al lloc dels fets s'hi van desplaçar un total de tretze dotacions i, no ha estat fins aquest divendres al matí, quan s'ha donat per controlat el foc i han pogut evitar que les flames afectessin els altres pisos de l'edifici.\nUn bloc de tres plantes\nConcretament, es tracta d'un bloc de tres plantes i l'incendi s'ha originat en la tercera i última. A través de les xarxes socials s'han compartit una sèrie d'imatges i un vídeo que mostra la magnitud de les flames una vegada els serveis d'emergències van arribar al lloc dels fets. Malgrat tot, cap persona va resultar ferida.


Estètica dental - Clínica Dental Dra. Adriana Gutiérrez - Dentistas en la Vila Olimpica de Barcelona\nL’estètica dental és cada cop més important pels nostres pacients. Els tractaments estètics busquen aconseguir un somriure més bonic i radiant, que és fonamental per la imatge personal.\nRecuperar el to blanc a les dents és possible gràcies al blanquejament dental, el tractament estètic estrella. Una de les tècniques més habituals és aplicar llum freda, que actúa sobre un gel blanquejant. En poques sessions podràs recuperar una boca més bonica. Aquesta tècnica permet combatre la pèrdua de color de les dents de forma ràpida, senzilla i segura.\nLes carilles són de materials com la porcellana i es fixen a la part frontal de les dents. El seu objectiu és corregir petites imperfeccions i fer el somriure més bonic. A més son molt resistents i es col·loquen mitjançant una resina especial, que actua d’adhesiu. Aquest tractament requereix llimar lleugerament l’esmalt, per reduir la seva superficie i compensar el gruix de la carilla.\nLes corones dentals són fundes en forma de dents que es col·loquen sobre la dent natural del pacient, en general a la part posterior. El seu procés és semblant al de les carilles, però es tracta d’una estructura completa que substitueix la dent deteriorada. Les corones dentals són com una peça nova molt més estètica que permet recuperar l’estètica i la funcionalitat del somriure.\nCuidem de la teva salut bucodental


setembre de 2013 – Compromís per Castelló\nEnric Sorribes: “Veurem si l’alcalde compleix i l’Arxiu Històric Provincial té una seu digna i personal”.\nEl membre de la Comissió Executiva Local de Compromís per Castelló ha recordat que la declaració institucional aprovada en el darrer plenari planteja que es reclame seu i personal per a un Arxiu que, a hores d’ara, incompleix la pròpia Llei d’Arxius, de manera que s’està posant en perill la conservació del nostre patrimoni documental.\nCompromís proposa la posada en marxa d’horts urbans en les parcel·les buides del districte est\nEl representant de Compromís en el Consell de Districte Est, Vicent Martinavarro, ha explicat també que en la darrera reunió del Consell en van tractar temes relatius a la prostitució en el Caminàs i a la transparència de les reunions de l’òrgan de participació, entre d’altres qüestions.\nVicent Marzà: “L’Ajuntament reclamarà que es resolga per fi la declaració de BIC de les Normes de Castelló”.\nEl portaveu de Compromís per Castelló ha explicat que demà dijous el plenari aprovarà per unanimitat la declaració institucional que exigeix una resolució immediata de la declaració de BIC de les Normes de Castelló, quasi tres anys després que el propi Ajuntament la sol·licitara.\nAli Brancal: “L’Ajuntament exigirà a Conselleria que pague el que ens deu per les Escoles Taller”.\nLa regidora ha explicat que el plenari aprovarà per unanimitat la declaració presentada per Compromís en la qual se li reclamarà a Conselleria 525.800€ en concepte de subvencions per l’Escola Taller, deute al que probablement se li haurà d’afegir 266.000€ més per la darrera fase.\nCompromís ha traslladat a comissions qüestions relatives als itineraris culturals, a energia solar i a urbanisme.\nCompromís reclama un Arxiu Històric en condicions, amb una seu digna i personal suficient\nEls orígens dels Arxius Històrics Provincials es remunten a l’Ordre conjunta dels Ministeris de Justícia i Instrucció Pública de 12 de novembre de 1931, que va disposar la creació d’aquestos centres en totes les capitals de província. Amb el transcurs dels anys, els Arxius Històrics Provincials van esdevenir institucions claus en la preservació del patrimoni […]\nAli Brancal: “Calen uns veritables pressupostos participatius, vinculants i oberts a la ciutadania” .\nLa portaveu adjunta de Compromís per Castelló ha anunciat que el seu Grup presenta una moció al plenari de setembre per tal que s’elabore Reglament de Pressupostos Participatius.


Exposició de fotografies dels bianyencs pel món - Olot TelevisióOlot Televisió\nExposició de fotografies dels bianyencs pel món\nÚltima actualització 09 des. 2011\nEl Grup de joves de la Vall de Bianya, amb la col·laboració de l’ajuntament del municipi, han organitzat l’exposició ‘Bianyencs pel món’. Una iniciativa forjada a base de les fotografies que han anat tirant els habitants del poble als llocs que han visitat durant l’últim any, amb la intenció de veure el nom de la Vall de Bianya arreu del món.\nQui més qui menys ha viatjat pel món, i s’ha tirat fotografies als monuments més característics de cada zona que ha visitat. Els habitants de la Vall de Bianya, a més, han volgut afegir un logotip del municipi a les fotos per participar en una exposició que recopila els destins que han visitat els bianyencs aquest darrer any. L’exposició fotogràfica s’anomena ‘Bianyencs pel món’, i permet observar els diferents destins turístics escollits pels habitants del poble.\nLa iniciativa va sorgir del grup de joves de la Vall de Bianya, que volia que el nom del municipi s’estengués als diversos racons de l’esfera planetària. L’ajuntament de Bianya hi ha col·laborat donant els logotips als bianyencs, i demanant la seva participació. Així, es pot observar com el nom Bianya ha estat fotografiat a llocs com Las Vegas, Iraq o l’illa de Pasqua, a l’oceà Pacífic.