Gabri: “Volem gent amb fam i implicada”\nActualitzada 11/06/2021 a les 09:44\nEl tècnic del Lleida assumeix que l'únic objectiu és pujar a la Primera RFEF\n© Gabri i Escoda ahir al Camp d'Esports.\nEl nou tècnic del Lleida Esportiu, Gabri García, va dir ahir durant la seua presentació que l’únic objectiu que s’ha marcat el club és ascendir a la Primera RFEF, que hi haurà una “revolució” a la plantilla amb molts joves i “gent amb fam i implicada”, i que intentarà adaptar el model de proposta de joc atractiu que va aprendre dels seus anys al Barça com a jugador i després en els seus inicis com a entrenador.\nGabri, que va comparèixer juntament amb el director d’operacions Gerard Escoda, ha firmat per 3 anys més un d’opcional. Va dir que va acceptar sense dubtar l’oferta del Lleida perquè “sempre he cregut que és un dels clubs importants del país per la seua identitat, la seua història i la ciutat, i crec que el Camp d’Esports s’adapta molt bé al meu treball”.\nVa ser taxatiu a l’assegurar que els jugadors que incorporin “hauran de ser gent amb fam i ambició, implicats. El que vingui amb dubtes, no ens servirà”. En aquest sentit, va intervenir Escoda i va dir que si fitxen algun veterà “haurà de ser un veterà exemplar. Busquem futbolistes que la rebentin, però sobretot persones. El que es desmarxi, clatellada”, va afegir de forma explícita.\nGabri va prosseguir amb el discurs sobre el seu model de joc i de quines característiques vol dotar el Lleida. “Intentaré donar una personalitat a l’equip que és el que he viscut tota la meua vida al Barça. El futbol va de resultats, però si un equip té identitat arriben els resultats. Els meus equips han de ser protagonistes en cada partit, molt pressionants i assumint riscos. Tenim clar que l’únic objectiu és pujar. Si no som ambiciosos, no ho aconseguirem.”\nVa assegurar que es pren el projecte “com un repte personal com he fet sempre. En un club com el Lleida és difícil no motivar-se”, va agregar. Gabri també es va referir a l’afició. “És una part important i ens ha de fer confiança, però nosaltres també l’hem de convèncer perquè vagi al Camp d’Esports. Prometo que treballaré al màxim per fer una proposta atractiva. És el moment de recuperar-los.”\nLa plantilla començarà la pretemporada el 12 de juliol\nGerard Escoda i Gabri van anunciar que, en principi, la data d’inici de pretemporada de la plantilla serà el 12 de juliol. No obstant, es van afanyar a matisar que encara estan pendents de conèixer quan començarà la nova RFEF, així com tots els detalls de la competició de la qual ha transcendit fins ara ben poc.\nTambé van comentar que està per decidir l’staff tècnic que acompanyarà Gabri, sense descartar que pugui seguir algun ajudant que va tenir Molo aquesta temporada.\nEscoda, a preguntes d’un periodista, va descartar rotundament que hi pogués haver alguna renúncia entre els clubs de Primera RFEF per si en aquest cas hi tingués accés el Lleida. També va dir que de moment no hi ha res tancat pel que fa a fitxatges de jugadors.


Un servei de bus acosta els santjoanins al concert per a les persones refugiades - Ajuntament de Sant Joan de les Abadesses\nUn servei de bus acosta els santjoanins al concert per a les persones refugiades\nL'entitat Ens Movem, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Sant Joan de les Abadesses, ha organitzat un servei de bus per assistir al gran concert per a les persones refugiades organitzat per la campanya Casa nostra, casa vostra, i que es farà el pròxim dissabte 11 de febrer al Palau Sant Jordi. La cita reunirà més de 50 artistes, dels quals ja han confirmat la seva presència Txarango, Sílvia Pérez Cruz, Roger Mas, Paco Ibáñez, Marina Rossell, Amaral, Joan Dausà, Macaco, Ismael Serrano, Antonio Orozco, Sílvia Pérez Cruz, Sopa de Cabra, La Fura dels Baus, Manolo García, Los Chichos, Lluís Llach i Sílvia Bel, Aziza Brahim, Barcelona Gipsy Balkan Orchestra, African Gospel choir, Cheb Balowski i Feras Almalat.\nLes persones interessades es poden adreçar a l'Oficina de Turisme fins al dia 1 de febrer. La sortida es faria a les 17.30 hores de la plaça Torras i Bages, i el transport té un cost de 12 euros, que està subjecte a modificació depenent del nombre d'inscrits totals. Les entrades pel concert es poden comprar a la plataforma Atrápalo, a un preu d'entre 15 i 60 euros. Per a més informació del concert, podeu visitar www.casanostracasavostra.cat.\nEns Movem Sant Joan és una entitat que es va crear a finals del 2016 i que agrupa santjoanins que tenen la intenció de sensibilitzar i crear consciència sobre la situació de les persones refugiades amb l'objectiu de millorar les condicions de vida. Ho fan donant a conèixer petits projectes a través de xerrades i activitats per recaptar fons per a les seves tasques. En les darreres setmanes han acollit conferències de representants de la plataforma Stop Mare Mortum -que també han fet tallers a l'Institut Escola Mestre Andreu-, i una xerrada amb membres del circ social Contaminando Sonrisas i una treballadora del Seminari de Vic, que ha acollit prop de 40 refugiats.\nCasa nostra, casa vostra és una campanya que neix d'un gran grup de persones independents que treballen en el món de la comunicació que varen coincidir als camps de refugiats de la frontera de Grècia amb Macedònia fent-hi projectes professionals o de voluntariat. A la tornada varen creure necessari denunciar el que havien vist i, a poc a poc, van anar sumant complicitats de moltes persones que volien donar resposta a l'anomenada "crisi migratòria" que viu la Mediterrània. El projecte s'ha obert i ha crescut, i ara compta amb representants de la nostra societat cultural i civil, i compten amb prop de 38.000 signants al seu manifest reivindicatiu.


Tornem a la realitat. Després del minidesplaçament a Huesca toca tornar a agafar al bus i preparar-se per un dels viatges més llargs de la temporada: Lugo. És un d'aquells viatges, però, que et fan rodar el cap. Patacada de quilòmetres, nou hores de lectura, internet, migdiadetes i aturades per canviar el suc de les olives i quan arribes...és com si no ens haguéssim mogut! No entenc com Lugo i Lleida no estan agermanades. Ciutats similars, clima semblant, igual fred, i boira com la de Lleida...o més!\nEl cas es que abans d'arribar a Lugo la notícia era que Jose Simeón no viatjava. Les seves molèsties als adductors recomanen descans. Ara i fa tres mesos. Recordo quan el 3 d'octubre pujàvem al bus per anar cap a Palencia i el xicotet ja ens deia que no estava fi, que arrossegava molèsties i que en la seva darrera visita al metge va sorgir la paraula pubàlgia. De moment es va descartar. I el base va jugar la primera jornada. I la segona, també. I la tercera, i la quarta...i així fins la onze quan el dolor era pràcticament insuportable.\nTinc la sensació, i crec que el jugador hauria de tenir-la també, que hem perdut tres mesos. Que durant aquests onze partits ni en Jose s'ha sentit còmode, ni ha pogut ajudar l'equip com a ell li hagués agradat, ni el patiment ha servit per res més que per fer perdre un terç de temporada a un jugador jove que si alguna cosa necessita és recuperar-se per poder jugar i continuar creixent. Si la teoria del club és que els resultats no importen, que no mirem la classificació i el més important és el creixement dels jugadors, no em direu que no és un contrasentit la gestió de la lesió que s'ha fet amb Simeón. Perquè al final ha hagut de parar. I aquesta és l'altra. Els metges recomanen quatre o cinc setmanes de descans. El club diu que no sabia que estava jugant amb molèsties. Juaquín Prado diu que encara no ha decidit si, efectivament, no jugarà els partits amb Melilla i Palencia. I el jugador, i el seu entorn, en mig valorant què fer. Veurem, però menys mal que això ho tenim mal entés i els resultats son "flor de un dia" segons el president.\nSense Simeón, va arribar el moment de l'alternativa per Marc Rubín de Celis, que viatjava a Lugo amb galons de primer equip. El mateix Jose li donava el relleu a la sortida.\nI en aquest relleu trobem un altre dels contrasentits d'aquesta temporada. Resulta que en Marc era el pal de paller del nou projecte de futur. Que el club volia apostar pels jugadors de la casa. Que entre contractar a qualsevol a qualsevol preu es triaria gent de la casa. Doncs bé, diuen que "el movimiento se muestra andando" i la gestió que s'ha fet amb en Marc i d'altres també és de traca. Amb Jose coix,\nen Marc només havia participat de forma testimonial en dos partits. Especialment significatiu va ser el que va passar en el darrer partit a casa amb Logronyo, quan gairebé no va jugar tot i que Jose ja no podia i el partit va ser fàcil.\nEvidentment, en Marc no és el Ricky Rubio. Però al final se'l necessita i crec que podria arribar amb una mica més de rodatge. Amb això no vull dir que l'equip se la jugui amb ell, només una mica de coherència. Si els resultats no importen i volem potenciar la gent de casa, s'ha perdut una gran oportunitat. Veurem què passa el dia 29 i el 3 de gener. Però estaria bé que no ens omplíssim la boca de bones paraules i declaracions d'intencions de cara a la galeria.\nAfortunadament, el talent que manca a la directiva el tenim a la pista amb un grup de jugadors que, a més, són bona gent. Això genera bon ambient, moltes anècdotes i alguna, amb perdó, putadeta. I si no que li expliquin al propietari d'aquest matalàs...\nSort que tenim un 2,12 amb una envergadura de 2,24 a l'equip que li va treure les castanyes del foc...i li va baixar. I és que en aquests desplaçaments semblem un mercat ambulant. A la sortida, si no fos per l'alçada de la majoria, semblaríem qualsevol cosa menys un equip professional per la quantitat de material que acumulem.\nPer cert, sabeu què miren? Doncs els vestidors del Barris Nord. La coincidència amb el Masters Nacional de Tennis ha fet que durant aquests dies l'equip emigri i la instal·lació experimenti una metamorfosi interessant. Als vestidors, sofàs, teles de plasma i totes les comoditats...la pena és que Llorente, Llorca i companyia ho han hagut de veure per foto. Entenc que quan tornin, també haurà tornat la normalitat i hauran marxat els sofàs, plasmes i demés...és lo que te ser pobre...\nAra sí, pugem al bus i carretera i manta. En Joan, el nostre xòfer amb el Josep Maria per aquest viatge, també va d'estrena. Llueix un gorro dels Orlando Magic, tot i que amb el seu 1,50 justet més aviat sembla el pare barrufet. Deixem Lleida amb sol. I nou hores després arribem a la boira de Lugo. Per cert, compartim hotel amb l'Hércules però gairebé no coincidim. Ells juguen a les cinc de la tarda i els horaris són completament diferents.\nA les 8.00 sona el despertador. Mig horeta després esmorzem. I cap a les deu sortim per entrenar al Pazo do Deportes de Lugo. És, de llarg, el millor pavelló de la Lliga...amb el Barris Nord. Una instal·lació ACB que fa patxoca i que enguany aplega gairebé 3.000 persones per partit. A Lugo sí importen els resultats. I molt. Lluiten per jugar la Copa Príncep i per això han de sumar average, o sigui que si ens poden guanyar de 25 no ho faran de 24.\nGairebé no coincidim amb el Breogán...ni amb Dani Rodríguez. Per tant, res a veure amb el retrobament amb Miki Feliu o Pierre Oriola.\nTornem a l'hotel i repassem la premsa. Molta informació sobre el partit i ambient de bàsquet tot i que a les cinc de la tarda hi ha un Lugo-Hércules. Entre les pàgines d'esports ens trobem aquesta perla:\nÉs el 30 aniversari del 12-1 a Malta. I resulta que per Galícia entenen que allò va ser l'inici de tot plegat. De l'època daurada del futbol espanyol. Amb dos collons!\nMigdiadeta. Curta perquè sortim aviat cap al pavelló. Juguem a un quart de vuit i jo tinc un palpit. De veritat que crec que en la campanada. Com a futuròleg no tinc preu. Sortim amb una empanada brutal i a la mitja part palmem de 19. La segona part la guanyem de sis amb molts minuts de Juampi, Marc i Samu, però fem tard. A la roda de premsa, Prado critica la primera part. Li pregunto com és possible que a la jornada 12 ens continuen passant aquestes coses i diu que no ho sap. Doncs val.\nSegon desplaçament consecutiu d'autèntic "bona nit i tapa't".\nPublicat per Albert Escuer Vilella a 13:30 1 comentari:


centre catòlic mataró: Aquesta nit a 2/4 de 10 nova representació de La Ratera\nAquesta nit a 2/4 de 10 nova representació de La Ratera\nLA RATERA, en anglès The Mousetrap, és una obra de teatre que pertany al subgènere de les noveles policials. Va ser escrita per Agatha Christie el 1952 i es va estrenar el 6 d’octubre de 1952 a Londres obtenint un gran èxit. L'obertura de la casa d'hostes de la Mollie i en Giles Ralston a Monkswell Manor no ha començat de la millor manera. La senyora Boyle es queixa de tot, ha caigut una nevada imponent que els ha deixat incomunicats, la ràdio dóna la notícia d'un assassinat a Londres i, a l'últim moment, ha aparegut el senyor Paravicini, víctima de la nevada, que de seguida ha fet sentir incòmodes la resta d'hostes. L'arribada del sergent Trotter no ha millorat les coses: una nota trobada per la policia fa pensar que l'assassí de Londres ve cap a la mansió, disposat a cometre dos crims més. El pitjor, però, ha estat quan han descobert el cadàver i s'han començat a mirar de reüll els uns als altres. Perquè s'han adonat que no és veritat que l'assassí hagi de venir. Ja hi és. I la seva propera víctima, també\nels divendres, de 6 a 9 del vespre, al telèfon 618 77 30 13 dissabtes i diumenges, en horari de taquilla, al telèfon 93.790.85.02\ntot el dia a www.salacabanyes.cat\nDESCOMPTES: a consultar


Cinc discos que van marcar el 1969, l'any dels assassinats de Manson\nCinc discos que van marcar el 1969, l'any del mal rotllo en el rock\nAquests àlbums van atrapar el tèrbol esperit de l'època en què va morir la utopia 'hippy'\nL’any dels assassinats comesos per la família Manson a l’agost i de l’apunyalament mortal de Meredith Hunter, un fan, per un membre dels Àngels de l’Infern al festival d’Altamont el desembre (els Rolling Stones havien tingut la fantàstica idea de contractar la colla de motoristes com a guàrdia pretoriana) va marcar la ruptura del rock amb la utopia ‘hippy’. Aquests cinc discos van capturar la mala atmosfera d’aquell any. Ah: sí, ‘Beggars banquet’, dels Roling Stones, és de 1968, però de desembre, i ‘Black Sabbath’, el debut de la banda britànica del mateix nom, que va establir les bases del heavy metal, és de 1970, però de febrer. Pertanyen els dos discos per esperit a la tèrbola collita de 1969, any que d’alguna manera van prefigurar i van reblar, respectivament.\nRolling Stones: ‘Beggars banquet’ (1968)\nMick Jagger, recorrent a ‘Sympathy for the devil’ els èxits de Satanàs, des de la mort de Jesús fins als conflictes del segle XX. La discutida ‘Street fighting man’ es refereix als conflictes civils, dels quals sembla distanciar-se. “Què pot fer un pobre noi / sinó cantar en una banda de rock and roll”.\nThe Stooges: ‘The Stooges’ (1969)\nEl primer àlbum d’Iggy Pop i companyia respira indolència des de la portada i a través del nihilisme del ‘1969’ i la tensió sexual d’‘I wanna be your dog’. Aquesta cançó proposa un canvi de rols i una submissió desitjada. ‘Riff’ matador a càrrec de Ron Asheton i piano psicòpata de John Cale, productor del disc.\nMC5: ‘Kick out the jams’ (1969)\n“Germans i germanes, vull sentir una mica de revolució aquí fora”, crida Rob Tyner com a arrencada d’aquesta obra sulfurosa, amb urpades polítiques com ‘American ruse’. Resposta protopunk al hippisme pastoral, amb guitarres del malaguanyat Fred ‘Sonic’ Smith (que seria marit de Patti Smith) i Wayne Kramer.\nBlack Sabbath: ‘Black Sabbath’ (1970)\nEl primer àlbum d’Ozzy Osbourne i companyia va buscar la inspiració en la ultratomba, a través de l’ocultista Aleister Crowley i de la literatura d’autors com H. P. Lovecraft. La seva lectura del moment va donar lloc a un sinistre i visionari hard rock, que seria influent en el metal, el grunge i l’stoner rock.\nCaptain Beefheart: ‘Troutmask replica’ (1969)\nDon Van Vliet, Captain Beefheart, va firmar aquest àlbum catatònic amb producció de Frank Zappa, portador de pertorbadores vibracions amb els seus sons de ferreria, els seus poliritmes i les seves atonalitats. Obra sufocant i ‘conspiranoica’, influent en el punk i el postpunk (i en artistes com Tom Waits).\nAnatomia de la Família Manson i els salvatges assassinats que va cometre fa 50 anys\n1969, l'any del mal rotllo en el rock\nTemes: Mick Jagger Rolling Stones Música


Biologia i geologia 1r batx: Juniperus cedrus\nJuniperus *cedrus, el Cedre de Canàries, o cedre canari, és una espècie de ginebre, originari de les Illes Canarias on creix a altituds de 500 a 2400 metres\nNom científic: ‘*Juniperus *cedrus’\nNom comú: Cedre canari\nEndèmica de: Muntanya del Cedre, Gran Canària\nÉs un arbust gran o arbre, aconseguint una altura de 5-20 m (rarament uns 25 m). Les fulles són perennes, *aciculares, disposades en grups de tres, planes, verds a verd-*gauco, d'uns 8-23 mm de longitud i 1-2 mm d'ample, i tenen una banda *estomatal en la superfície interior.\nFlores dioicas, tant les femenines com les masculines són diminutes, encara que abundants. Les flors masculines són petits cons groguencs carregats de pol·len i de forma oval; els cons femenins apareixen penjolls en les aixelles de les fulles.\nEls cedres femenins originen fruits (coneguts com arcéstidas) esfèrics, normalmentes penjants, de color marró-vermellós en la maduresa (maduració que s'aconsegueix uns 20 mesos després de la floració), d'aproximadament 1 cm. de diàmetre. Cada fruit conté un nombre variable de llavors, que necessiten passar pel tracte intestinal d'aus com el corb o la chova, o d'un tractament químic perquè germinin nous plantones.\nEl cedre canari es troba en perill en el seu hàbitat original a causa d'una combinació històrica de tales per la seva valuosa fusta i el pasturatge de cabres\nOcasionalment l'hi conrea com a arbre ornamental en climes temperats càlids, com Nova Zelanda, les Illes Britàniques i Califòrnia, però el seu cultiu no és comú. Hi ha també algunes plantacions experimentals a Canàries, on ha demostrat créixer ràpidament en condicions favorables, aconseguint 14-15 metres en 40 anys.\nPublicat per orferk a 12:39


El semàfor de la independència i el compromís militant – Demano la paraula\nDesprés hi ha, per descomptat, l’independentisme més o menys passiu, que jo diria que és majoritari. Gent que en un moment determinat podran votar un partit independentista, assistir a una manifestació, signar un manifest o fins i tot participar en una campanya concreta amb un objectiu concret i a curt termini, però que en general estaran desconnectats de la lluita quotidiana per la independència. Gent a la que, en general, “has d’anar a buscar”, perquè per falta de temps o d’iniciativa prefereixen deixar el combat diari per uns altres. No em sembla en si mateix criticable, ja que cadascú sap quines són les seves circumstàncies.\nI finalment, hi ha el que podríem anomenar “militància del semàfor”. Si comparem el camí cap a la independència amb una carretera, podem imaginar-nos que des del lloc de sortida fins el punt d’arribada hi ha un seguit de semàfors. En ocasions estan en verd; són els períodes en que l’independentisme creix exponencialment, sovint per una barreja entre canvis generacionals i moments de crisi de les alternatives existents (l’autonomisme, el federalisme). En altres ocasions, però, el semàfor està en vermell; són els períodes en que aquest creixement s’esgota i, sovint, retrocedeix fins un cert punt degut als errors de les organitzacions independentistes i a la tremenda incapacitat d’aquest moviment per gestionar les seves diferències sense convertir-les en enfrontaments fratricides.\nAl contrari que l’independentisme de trinxera, la militància del semàfor és sensible als canvis en el semàfor de la independència. Quan el semàfor està en verd, a les files de l’independentisme militant arriben nombroses altes, motivades pel que sembla ser una onada imparable que de manera imminent ens portarà a la llibertat. Quan el miratge de la victòria imminent desapareix i el semàfor es posa en groc o en vermell, una part d’aquest independentisme, a voltes per pur i virtuós orgull, es converteix en independentisme de trinxera; però una altra bona part, desil·lusionada i mancada de visió a llarg termini, acaba per anar cap a casa, amb un cert convenciment que si la independència no s’ha aconseguit en el moment en que el semàfor estava en verd, ja no s’aconseguirà mai. És la dialèctica del “o ara o mai“.\nI la veritat és que els canvis polítics profunds rara vegada depenen d’un únic moment històric en que les forces en conflicte s’ho juguen tot a una carta. Les revolucions francesa i russa van anar precedides de segles de revoltes camperoles fracassades; els afroamericans van guanyar els seus drets civils als EUA després de la Guerra de Secessió (1865) per perdre’ls en tan sols una dècada sota el jou de la segregació racial, que no va ser eliminada fins els anys 60 del segle XX; l’Estat del Benestar va aparèixer com a fita d’un moviment obrer acostumat a la derrota i la persecució, i de fet avui en dia està en evident retrocés. La política, i més encara la política democràtica, és una lluita sense final, un camp de batalla més lent però més civilitzat que el dels militars, on no guanya qui més ferotgement ataca ni qui més preses té, sinó qui continua fent voltes dins el ring al final de cada assalt.\nNo és que em sembli moralment reprovable que una persona només s’apunti al carro de l’independentisme quan arriben els dies dolços del creixement i l’eufòria. Com he dit abans, cadascú sap per què fa les coses. Però més enllà de la dimensió moral, si que veig un evident problema polític en el fet que una part tan substancial de la militància independentista aconseguida durant els darrers anys mostri tanta impaciència i tanta poca predisposició a aguantar els dies grisos i els mals moments. Servidor, que va entrar a militar a l’esquerra independentista l’any 2001, se’n recorda perfectament del que era ser independentista (i a sobre d’esquerres!) abans de 2003. I si bé em meravello del que hem progressat des d’aleshores, també sé que els Reis Mags són els pares, i que és altament improbable que la independència s’aconsegueixi l’any vinent.\nO sigui que millor que deixem de pensar que vivim en l’avantsala de la independència, i que ens anem adonant que vivim un moment històric però no definitiu. Què en menys temps del que ens imaginem, el semàfor es tornarà a posar en groc, o fins i tot en vermell, degut a l’hegemonia d’un partit, CiU, que es manté en la indefinició respecte al dilema independència sí / independència no. I que caldrà que ningú no es desanimi i que continuem treballant, des de la sigla on cadascú/na se senti més còmode, per la República Catalana. Hem d’abandonar el “o ara o mai” amb tanta força com estem mirant d’abandonar el “qui dia passa any empeny“, aquella actitud pujolista que massa sovint hem pogut veure, també, dins les files de l’independentisme. Com sempre, la virtut es troba en el punt mig: “o ara… o més endavant“. I a seguir treballant per aconseguir la llibertat, conscients que el que seguim no és una línia recta ascendent sinó un complicat camí empedrat i ple de pujades i baixades. “De percal en percal fins la victòria final“, com diu un bon company.\n5 Replies to “El semàfor de la independència i el compromís militant”\n9 agost 2010 a les 23:19\n9 agost 2010 a les 23:41\nGràcies, Carme 🙂\nRetroenllaç: Tweets that mention Esmolant el cisell | El semàfor de la independència i el compromís militant -- Topsy.com\nDMR ha dit:\n20 agost 2010 a les 17:27\nMolt bé Lluís, ho veiem igual.\nRetroenllaç: Esmolant el cisell | La importància del fracàs (també en política)


LA TORRE MALAGRIDA SUPERA EN MIG ANY LES ESTADES DEL 2015\nLA TORRE MALAGRIDA SUPERA EN MIG ANY LES ESTADES DEL 2015 Fins a finals de juny, hi ha hagut més des 8.500 pernoctacions\nEn el que portem d’any, l’Alberg Torre Malagrida ha tingut 8.507 estades, el que suposa 407 pernoctacions més que durant tot el 2015 i 1.218 per sobre del 2014. Amb un capacitat de 80 places repartides amb habitacions des de dos i a deu llits, la Torre Malagrida forma part de la Xarxa Nacional d’Albergs Socials de Catalunya (Xanascat). Aquest curs 2015-2016, l’alberg ha acollit els participants dels camps d’aprenentatge “La Garrotxa volcànica” per a alumnes de 8 a 16 anys del cicle mitjà i superior de primària i Educació Secundària Obligatòria i l’“Olot intercultural” adreçat als estudiants d’ESO.\nLa Torre Malagrida també obté una bona acollida del programa “Vacances en família”. S’han ofert 1.590 places per a 318 famílies de les quals en aquests moments s’ha ocupat el 90,25%. Des de l’any 2014, quan l’alberg va començar la seva participació al “Vacances en família” les dades han crescut any rere any.\nEl director de l’Agència Catalana de la Joventut, Cesc Poch, ha visitat aquest matí l’Alberg Torre Malagrida. Acompanyat de l’alcalde d’Olot, Josep M. Corominas, la regidora de Joventut, Mar Roca, el regidor de Promoció de la Ciutat, Estanis Vayreda i Agnès Fàbregas, coordinadora de Joventut de Girona, han fet un recorregut per les instal·lacions que han començat la temporada amb obres. L’alcalde Josep M. Corominas ha explicat que “hem posat al dia instal·lacions amb la reforma dels lavabos de la planta inferior de l’edifici, on havíem tingut problemes d’inundacions”. Segons Corominas, “això ens permetrà oferir unes millors instal·lacions a les persones que ens visiten que, després d’uns anys de baixada, hem tornat a remuntar i cada vegada ve més gent, escoles però també famílies, a conèixer la ciutat i l’entorn”.\nL’Agència Catalana de la Joventut i l’Ajuntament d’Olot han promogut les obres de reforma de la Torre Malagrida, que ha tingut un cost de 90.000 euros. El director de l’Agència Catalana de la Joventut, Cesc Poch, ha afirmat que “els albergs tenen un paper molt important perquè vertebren territori, a més d’estar situats en lloc especials i en edificis històrics. Per això, necessiten sempre inversió i per tant la col·laboració de l’Ajuntament i l’Agència ha estat molt important per tirar-ho endavant”. Després de la visita a l’alberg, el director s’ha traslladat a la Moixina. Dins la programació de l’Estiu Riu, 15 joves participen de l’Acció Jove, una activitat que té per objectiu retirar els créixens dels diferents recs de la Moixina (els créixens són plantes invasives que transformen de manera molt ràpida i agressiva els rierols i aiguamoixos de la zona).


Ajuntament de Mollet: Currículum artistes\nServeis a Mollet Cultura i lleure Festes i programacions culturals Sona Mollet. Festival Internacional de Música Sona Mollet 2019 Currículum artistes\nLluc Casares (1990)\nEstudià el grau superior en clarinet i saxo jazz a l'ESMUC i un màster en interpretació al Conservatori d’Amsterdam. Ha participat en un intercanvi amb Temple University (Filadèlfia). Ha actuat a diferents clubs i festivals dels Estats Units, Holanda i Barcelona, entre d'altres. Ha publicat un disc, RED, el 2015. Actualment en Lluc viu a la ciutat de Nova York i forma part del prestigiós Artist Diploma ensemble de la Juilliard School of Music sota la direcció de Wynton Marsalis. Al llarg de la seva carrera en Lluc ha tocat amb músics com Dr. John, Nicholas Payton, Frank Wess, Phil Woods, Lee Konitz, Jon Faddis, Jesse Davis, Arturo Sandoval, Wendell Brunious, Grant Stewart, Ben Van Gelder o Benjamin Herman.\nSun-Mi Hong, batería surcoreana, té una perspectiva única de la vida després de passar els darrers 7 anys a Amsterdam, on s’ha posicionat en l’escena del jazz holandès. Ha actuat en escenaris com el Bimhuis, Paradox, North Sea Jazz Festival, Amersfoort Jazz Festival y Delft Jazz Festival. Forma part del quintet del pianista Daahoud Salim. L’any 2017 va publicar el seu primer disc com a líder del seu projecte Sun-Mi Hong Quintet. Ha obtingut el primer premi en en el Sena Dutch Jazz Competition i el segon premi en el concurs del Festival de Jazz de Getxo.\nNascut a Bejucal, Cuba, començà els seus estudis de piano clàssic a la Escuela Nacional de Arte i a l’Instituto Superior de Arte de La Habana, i fou deixeble de Silvio Rodríguez Cárdenas, Andrés Alén, Jorge Luis Prats i Jorge Gómez Labraña, a la vegada que desenvolupava un gran interès pel món de la percussió. En aquest sentit, ha realitzat nombrosos concerts on ha acostat la música culta a les danses populars i les tendències musicals més modernes.\nDesprés de guanyar el Primer Premi i Medalla d’Or al Concurso Latinoamericano de Piano Teresa Carreño de Veneçuela el 1987, la seva carrera experimentà un fort impuls que el dugué als escenaris més importants d’Amèrica Llatina i Europa. Si bé ha estat acompanyat per importants orquestres, és un entusiasta de la música de cambra, destacant les seves interpretacions amb l’ensemble Zellig, el quintet Meli Tango i actuacions al costat de músics com Miguel Núñez, Pablo Milanés, Eugenio Arango, Osmani Sánchez i Dagoberto González.\nPedro Emanuel Pereira és un dels pianistes portuguesos més destacats de la seva generació. Conegut pel seu talent per interpretar obres de diversos estils, el pianista també tendeix a compondre i improvisar al voltant de composicions de naturalesa diversa, un territori menys freqüentat per pianistes de música clàssica.\nAmb només 15 anys, va guanyar el Concurs Internacional de Piano Ciutat de Sant Sebastià. Va assistir a l'escola musical musical del seu país natal on es va graduar el 2008. Després es va traslladar a Rússia per estudiar al Conservatori Estatal de Moscou, on es va graduar el 2014. El 2015 es va traslladar al Conservatori d'Amsterdam, on es va graduar el 2017 amb honors, amb les màximes marques possibles. La seva carrera internacional ja ha tingut actuacions obertes en escenaris de tot el món.\nDaria Piltyay (1990)\nNascuda el 1990 a Ekaterinburg (Rússia), va començar els seus estudis musicals als 5 anys. Va estudiar amb el professor Sergey Beloglasov al conservatori de Mussorgsky (Ekaterinburg) del 2000 al 2003. Durant aquest temps va oferir diversos concerts, entre els quals va debutar amb la Saratov Philarmonic Orchetra (Saratov, Rússia). Després es va traslladar a Moscou per entrar a la classe de l'Elena Ivanova al prestigiós Col·legi Musical Estatal de Gnessin. El 2006 es trasllada a Barcelona per acabar el títol al Liceu amb Stanislav Pochekin.\nHa guanyat els primers premis en concursos de Manresa (2007), Vilafranca del Penedès (2007), el Concurs Internacional de Roma (2008), Ricard Viñas (2009), a Sant Sebastià (2015) i el Premi BPA (2015).\nFill del saxofonista i compositor nord-americà Abdu Salim, acabà els estudis superiors de piano l'any 2013 amb matrícula d'honor i continuà els estudis de piano clàssic i piano jazz al Conservatori d'Amsterdam.\nHa ofert recitals i ha participat en concerts a Espanya, França, Dinamarca, Portugal o Holanda. Combina aquesta activitat amb la de pianista de jazz amb el seu quintet.\nHugo Schuler està considerat com un dels màxims referents pianístics argentins de la seva generació, distingit amb els màxims guardons en els principals concursos de piano del seu país. Inicia la seva formació a Buenos Aires amb els mestres Aldo Antognazzi i Guillermo Scarabino, obtenint el títol de Llicenciat en Arts Musicals a la Universitat Nacional de les Arts (U.N.A.). A Europa, ha rebut classes de la gran pianista espanyola Alicia de Larrocha i dels mestres Tensy Krismant (Cuba), Jordi Mora (Catalunya) i Piotr Paleczny (Polònia), i també ha cursat un postgrau al Conservatori Superior de Música del Liceu de Barcelona, becat per destacades institucions estrangeres (Fundació Carolina d'Espanya -FCE- i Societat de artistes, Intèrprets i Executants d'Espanya -AIE-).\nXavi Torres (Tarragona, 1991)\nÉs un dels pianistes més destacats i amb més projecció del panorama jazzístic nacional. Tot i els estudis clàssics, l'atracció pel jazz i la música improvisada el van portar a cursar els estudis de grau superior de piano jazz a l'ESMuC. A Amsterdam ha finalitzat el Màster de Jazz i la Llicenciatura de Clàssic al Conservatorium van Amsterdam.\nEntre d'altres, lidera el seu propi grup, Xavi Torres Trio, premiat com a "Millor Grup de l'any 2015" per l'associació de músics de jazz i música moderna de Catalunya (AMJM). Ha gravat més de 20 Cds amb diferents projectes musicals.\nNascuda a Barcelona, debuta com a solista a l’edat de 13 anys amb l’Orquestra de Cadaqués i Sir Neville Marriner a Sant Sebastià i a l’Auditorio Nacional de Música de Madrid.\nDes d’aleshores la seva carrera com a solista internacional no ha parat de crèixer amb invitacions dels millors auditoris europeus. Ha estat dirigida per grans personalitats i ha col·laborat amb importants orquestres i conjunts de cambra, com la Philarmonia Orchestra, Hallé Orchestra, London Mozart Players, Orquestra Filarmònica Nacional d’Hongria, la Simfònica Nacional Txeca, les principals orquestres espanyoles i els quartets Brodsky, Takacs i Casals.\nVa iniciar els seus estudis amb Sílvia Llanas i posteriorment ingressa a l’Acadèmia Marshall on estudia amb Carlota Garriga i rep classes magistrals d’Alicia de Larrocha. Als onze anys se li concedeix una beca per estudiar amb Dimitri Bashkirov a l’Escola Superior de Música Reina Sofia. Ha rebut classes magistrals de Nikita Magalof, Maria Joao Pires i Radu Lupu. Va guanyar les audicions internacionals del Young Concert Artist Trust (YCAT).\nÉs professora titular al Conservatori Superior de Música del Liceu.


Derrick Williams i Rebecca Allen realitzen el seu estudi biomecànic amb Podoactiva\nPodoactiva i el Valencia Basket han iniciat la seua segona temporada de col·laboració amb la realització de proves podològiques i biomecàniques a tots els jugadors i jugadores de les primeres plantilles masculina i femenina del Club.\nEls últims a passar per les mans de Jairo Casal, podòleg responsable de la Unitat de podologia Podoactiva del club, han sigut dos dels fitxatges d'esta temporada, Derrick Williams i Rebecca Allen, a més del canterà Tomas Pavelka, vinculat esta temporada al TAU Castelló. L'ala-pivot estatunidenc i l'escorta australiana es van sotmetre a un estudi biomecànic de la trepitjada i de la marxa per a previndre possibles malalties i prescriure la necessitat, en el seu cas, d'introduir algun tractament o servei.\nTots els jugadors i les jugadores professionals ja s'han sotmés a proves i estudis per a afrontar una exigent i novament atípica temporada 2020/2021, que ha arrancat amb moltes il·lusions i objectius esportius per a un Valencia Basket que torna a aspirar al màxim. La salut dels peus de les estreles taronja es troba així en les millors mans.\nJairo Casal, podòleg expert en biomecànica esportiva, ha afirmat que tant els jugadors com els serveis mèdics valoren molt positivament la realització d'este tipus d'estudis, que permeten planificar tractaments preventius i ajudar en la recuperació d'unes certes lesions. Casal ha afegit que “Derrick i Bec han sigut els últims a sotmetre's als estudis biomecànics. És una meravella treballar amb estos professionals”.


El virus Zika | Diari de Tarragona\n21 de Marzo de 2016 - 15:38 hs\nLa febre de Zika està produïda per un virus que es transmet per la picada dels mosquits del gènere Aedes. Les infeccions són freqüentment sense símptomes.\nLes infeccions simptomàtiques presenten un quadre lleu amb febre moderada, una erupció maculopapular que s’estén freqüentment des de la cara a la resta del cos, hiperèmia conjuntival o conjuntivitis bilateral i símptomes inespecífics com ara miàlgia, cansament i mal de cap. Els casos acostumen a resoldre’s sense complicacions greus i les taxes d’hospitalització són baixes. No obstant això, en alguns països amb brots actius (diversos països del Carib i d’Amèrica del Sud i Amèrica Central, així com algunes zones de Polinèsia i de l’Àfrica equatorial) s’ha observat un increment de pacients amb complicacions neurològiques (síndrome de Guillain-Barré) que podrien estar relacionades amb la infecció, així com l’aparició de mal formacions neurològiques en nounats de mares infectades durant l’embaràs.\nA les zones on s’ha detectat presència del mosquit transmissor d’aquesta malaltia, la mesura més eficaç per prevenir la transmissió local és el control d’aquest d’acord amb els protocols existents.\nDavant la detecció d’un cas sospitós, s’han de prendre mesures per evitar el contacte amb mosquits mentre la persona estigui simptomàtica, mitjançant la protecció individual contra les picades amb repel·lents eficaços. També es poden usar mosquiteres al llit i en portes i finestres i repel·lents elèctrics, especialment en zones de circulació del mosquit.\n• A tots els viatgers: mesures eficaces de protecció individual per evitar les picades de mosquits durant tot el dia, en particular a mig matí i a última hora de la tarda:\n? Ús de repel·lents (excepte en nens menors de tres mesos).\n? Ús de roba que recobreixi adequadament la pell (camises de màniga llarga, pantalons llargs, etc.).\n? Ús d’insecticides domèstics, etc.\n• Als pacients amb patologies de tipus immune o malalties cròniques greus: consulteu amb el professional mèdic la conveniència o no del viatge.\n• A les dones que estiguin embarassades o que poguessin quedar embarassades: consulteu amb el professional mèdic la conveniència o no del viatge.\n• Els viatgers que experimentin símptomes de tipus gripal (febre, artràlgia, cefalea, etc.) durant les tres setmanes posteriors al retorn de les zones amb virus Zika: hauran de consultar el seu metge.\n• Les embarassades que hagin viatjat en algun moment del seu embaràs a les zones amb virus Zika: hauran de comunicar-li-ho al seu ginecòleg. L’Organització Mundial de la Salut (OMS) ha declarat emergència mundial el brot per aquest virus i, davant aquesta nova emergència sanitària, les farmàcies disposen d’un informe tècnic –elaborat pel Consejo General de Colegios Oficiales Farmacéuticos– per proporcionar informació científica i objectiva a la ciutadania.\nI recordi: davant de qualsevol dubte, consulti el seu metge o farmacèutic


Una visió econòmica del llarg segle XX al Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre :: Libelista\nEl procés d'industrialització ha emmarcat el creixement econòmic català iniciat al segle XIX i consolidat al XX. Malgrat aquesta generalització, la dinàmica d'aquest procés no ha estat uniforme a tot el territori, i en moltes parts el creixement econòmic ha transcorregut per camins diferents. És per això que es pot estudiar duna manera precisa una àrea amb una dinàmica econòmica específica per les seves diferències amb la global del país. Actualment, els nivells de renda i de productivitat són territorialment molt similars, però el camí que s'ha seguit per arribar-hi ha tingut una trajectòria molt particular. Ha estat una trajectòria, per altra part, molt estudiada pels historiadors, tant des punts de vista locals, amb monografies sobre diferents viles, com de transversals, sobre moviments socials, culturals, polítics, etc.; però no hi havia una interpretació econòmica que plantegés un esquema de funcionament d'aquesta societat on es donaven una sèrie de contradiccions que es manifestaven de maneres diferents, de la violència al pacte, i que portaven uns canvis econòmics que afectaven la forma de vida de la població. Aquest assaig estudia els canvis econòmics en aquesta àrea en un llarg segle XX que s'inicia a les acaballes del XIX amb la fil·loxera, les transformacions dels anys seixanta com a punt de referència central molt important, i s'acaba amb la perplexitat, ja molt entrat el segle XXI, d'una critica situació social i econòmica.


Ruta en bicicleta des de Brussel·les a Bruges (Holanda)\ndes de 509€/persona\n55 Km / dia 25% Dificultat 5 ETAPES/ 6 nits / 7 dies\nEl preciós passeig en bicicleta entre el mar, les dunes i els canals.\nLa rica arquitectura d’esglésies, abadies, castells i molins de vent.\nLes ciutats d’art històric de Brussel·les, Leuven, Mechelen, Ghent i Bruges.\n350 tipus diferents de cervesa per assaborir.\nSorprenentment aprop i molt bonica, això és com descriure Brussel·les i les diverses regions de Flandes en una closca de nou.\nBrussel·les, la capital d’Europa, ofereix unes vacances per gaudir per a tots els gustos: passejades en bicicleta a través de paisatges fabulosos, grans experiències culinàries en bons restaurants, llocs d’interès cultural en edificis històrics i museus i per descomptat l’experiència de la dinàmica ciutat de Brussel·les.\nLa cosmopolita i moderna ciutat de Brussel·les.\nLa ciutat medieval de Bruges, on viureu un autèntic conte de fades passejant entre els seus canals.\nLes boniques ciutats a la vora del mar: De Haan i Blankenberge La gastronomia i l’ambient en els cafès i restaurants.\nRecorregut per Brussel·les i les diverses regions de Flandes.\nArribada a Burssel·les\nLes coses es fan realitat a Brussel·les! No només perquè és la capital de 500 milions d’europeus, sinó també perquè hi ha una escena cultural, artística i social emocionant. Brussel·les amb la seva bellesa històrica, galeries, carrers petits i ànima multicultural és una de les ciutats més verdes d’Europa. Una visita obligada per a tots els visitants és la gran plaça del mercat, l’Atomium, el Parlamentarium, Manneken Pis i edificis d’Art Nouveau, les icones de la ciutat. Brussel·les, plena de tresors ocults.\nEtapa 1: Brussel·les - Mechelen (65 Km)\nEn el primer dia de bicleta, es passa a través de Lovaina. Aquesta ciutat no només és coneguda com a ciutat universitària – amb la universitat més antiga de Bèlgica – sinó també com a ciutat de la cervesa. Un passeig a Mechelen, ciutat al riu Dijle, mostrarà tots els edificis històrics més importants, que van ser construïts en el temps dels Burgunds. Per descomptat que heu de visitar la catedral de St. Rombouts, els palaus de Margarida de York i Margarida d’Àustria. També podeu visitar Kazerne Dosin de WW2 o el museu de joguines.\nEtapa 2: Mechelen - Bornem (32 Km)\nAvui pedalem al llarg del riu Rupel i de Schelde a Bornem. A causa de la curta distància d’avui, hi ha molt de temps per prendre un viatge en tren de 15 minuts cap al centre d’Anvers: gaudir d’un passeig en el Meir, prendre una cervesa en una de les moltes places o admirar la rica arquitectura i l’art d’aquesta Metròpoli.\nEtapa 3: Bornem - Ghent (64 Km)\nGhent, també el centre històric de Flandes, ofereix una varietat de llocs d’interès i és supervisat per un munt de torres, per exemple, la de la catedral de Sant Bavo amb la seva pintura famosa de l’Adoració del Xai Místic de Jan van Eyck. El centre històric de la ciutat està ben conservat i es pot visitar l’antic port. A prop d’allà, es troba el ‘Gravensteen’, el que va ser el castell medieval dels Comtes de Ghent, avui dia un dels llocs d’interès més importants.\nEtapa 4: Ghent - Bruges (52 Km)\nEl centre històric de Bruges és part de la famosa llista de la Unesco de patrimoni mundial de la humanitat. Qualsevol que visiti Bruges se nadonarà de seguida: aquesta ciutat sempre ha tingut cura dels seus tresors arquitectònics i culturals. Preneu-vos el temps i passejeu pels preciosos parcs, pels petits carrers i les antigues places amb mercats. També podeu fer algunes compres: els comerciants els hi encantarà explicar-vos tot el que cal saber sobre la seva xocolata o cervesa. O simplement gaudir de les patates fregides ‘franceses’ a la bonica plaça del mercat.\nEtapa 5: Bruges - De Haan - Bruges (55 Km)\nPedaleu al llarg dels canals cap el pintoresc poble de Lissewege i continueu amb l’autèntic poble costaner de De Haan, disfrutant d’un refrescant bany al mar del Nord o relaxeu-vos a la platja. O també es pot gaudir d’un dia lliure per anar de compres, un passeig en barco pels canals, fer turisme amb carro, visitar alguns museus, pujar al campanar o 15 minutes de viatge amb tren fins al majestuós port d’Ostende.\nSortida després d’esmorzar o nit extra a Bruges o a Brussel·les\nNens de 7 a 11 anys:\n5 dies de Lloguer de Bicicleta Adult\n5 dies de Lloguer de Bicicleta Infantil\nSortides dissabtes i diumenges\n1 peça max 20 kg.


Restaurant Acuamar "Casa Matas", Cambrils\n43850\tConsolat de Mar, 66\nDes de 1977, el restaurant Acuamar s’ha especialitzat en la cuina mediterrània de mercat, en particular en els arrossos i mariscs. Els productes frescos i els de temporada són la base dels plats d’aquest restaurant situat a primera línia del Port de Cambrils. A més, podreu gaudir de productes de proximitat ...\nDes de 1977, el restaurant Acuamar s’ha especialitzat en la cuina mediterrània de mercat, en particular en els arrossos i mariscs.\nEls productes frescos i els de temporada són la base dels plats d’aquest restaurant situat a primera línia del Port de Cambrils. A més, podreu gaudir de productes de proximitat ja siguin de procedència agrícola o marítima.\nEntre els plats més demanats de la carta hi trobareu delicies com els calamarcets saltats amb porros, la crema de galera, les carxofes gratinades farcides de llagostins, les mandonguilles de calamar amb tinta (plats de temporada), l'arròs de marisc o de llamàntol, el llobarro salvatge al forn o a la sal, la suprema de lluç amb espincas i gruyere, el llom de bacallà gratinat amb formatge... i plats de cuina tradicional marinera com el rap a la marinera, el llenguado al suquet i els populars entremesos de peix i marisc, graellades o mariscades.\nA més, els amants de les postres podran escollir entre una gran varietat de postres com l'assortiment de pastisseria de la casa, el mousse d'avellana del baix camp, el flam de mató amb maduixes o les teules d'ametlla amb sorbet de xocolata negra i crema anglesa.\nPer maridar tots els plats podreu escollir un dels vins de l’amplia carta de vins de què disposa el restaurant.\nAl restaurant Acuamar trobareu dos menjadors, un a cada planta, amb vistes al port.\nDinar: 13:00 - 15:45\nSopar: 20:00 - 22:45\nObert els dimecres a la nit\nTancat els diumenges a la nit\n13 Octubre - 12 Novembre\n22 Desembre - 2 Gener


Un grup de famílies creen l’entitat TEA Alt Empordà – Associació Tea Alt Empordà\nPosted on 2 April, 2019 28 May, 2019 by adminteaae\nEls objectius de l’entitat són oferir suport i atenció a les famílies de la comarca, així com sensibilitzar sobre el TEA a la societat en general\nUn grup de pares i mares amb fills diagnosticats del trastorn de l’espectre autista (TEA) es van començar a reunir al Centre de Salut Mental Infantil i Juvenil (CESMIJ) de Figueres, el mes de març del 2018. Un any després, aquest grup de famílies han constituït l’associació TEA Alt Empordà: «Neix l’any 2018 arran de la voluntat d’un grup de mares i pares de fills amb autisme que, veient les necessitats existents i la manca de recursos i suport, ens unim per treballar plegats», expliquen a través d’un comunicat. Els objectius de la nova entitat són oferir suport i atenció a les famílies, a infants i adults amb TEA a la comarca i sensibilitzar i donar informació al públic en general sobre aquest trastorn. A part, es vol promoure el lleure inclusiu i canvis en el sistema educatiu, per tal de «donar suport i formació als professionals per millorar l’educació dels nens i nenes amb TEA».\nL’associació convocarà una assemblea properament, oberta a totes les famílies que es trobin amb aquesta situació. Les persones interessades es poden posar en contacte amb l’entitat través de l’adreça electrònica tealtemporda@gmail.com.\nPosted in Notícies i Actualitat


Acta assemblea 2 de juliol 2015 i properes accions – Ateneu Popular Coma Cros\nActa assemblea 2 de juliol 2015 i properes accions\nPublicat el Juliol 6, 2015 per ateneucomacros\n1- Negociació ajuntament i projecte: La Comissió Gestora encara no s’ha pogut reunir amb l’Ajuntament ja que a dia d’avui encara no està tancat el cartipàs municipal. De seguida que se sàpiga a quina regidoria i regidor/a pertany el tema de l’Ateneu la comissió gestora s’hi reunirà. Però tot sembla indicar que tenim l’Ateneu a tocar!\n2- Inauguració Ateneu: La Comissió de Programació proposa fer un acte d’inauguració de les activitats de l’Ateneu de cares al novembre ( es proposa el dissabte 7/11) , per tal que s’hi sumin més entitats i donar-lo a conèixer .\n3-BARRA D’ENTREPANS AL CAN PANXUT FESTIVAL, divendres 24 de juliol vespre-nit.\nL’Assemblea de l’Ateneu Popular Coma Cros per segon any portarà la barra d’entrepans del Can Panxut festival per tal de poder fer una mica de calaix pel que calgui.\nEs crea una comissió d’organització que està oberta a noves incorporacions.\nEs farà un doodle amb els horaris de torns. Es necessiten 4 persones per torn. Seria bo que tots els torns estiguin plens de les mans necessàries!!\nTambé es farà un “photocall” on la gent podrà fer-se fotos i fer difusió de la campanya per les xarxes socials.\nDurant el concert es passarà el vídeo que es va elaborar l’any passat i que per la pluja gairebé no va lluir. Fa falta un projector i portàtil!!\nLa comissió de comunicació decidirà si fan o no més samarretes per vendre.\nTothom que faci torn que es posi la samarreta.\nDurant la Festa Major es portaran cartells a les barraques, i s’intentarà que alguns dels grups de música que actuen a l’Era portin la samarreta de la campanya.\nEs farà un llistat únic de telèfons d’entitats i persones que han participat de l’Ateneu per tal de que sigui fàcil poder trucar personalment quan calgui.\nL’Associació de Tai Chi explica el seu cas sobre l’’ús de la Sala de Cos que ja hi ha a la Coma Cros. La tècnica la va trucar per oferir-li de usar la sala per fer les seves activitats. Des de l’Assemblea es proposa que mentrestant l’Ateneu no estigui en marxa i el Pla d’Usos definit que les associacions acceptin les condicions actuals deixant clar que s’està a l’espera del Pla d’Usos de l’Ateneu (estem en un moment de impàs).\nDes de Mou-te en bici de Salt fan una aportació en relació al nom Coma-Cros que porta l’Ateneu. Tenen informació sobre la família Coma Cros Raventós que és la que dona nom a la fàbrica. Actualment és una família que te negocis diversos, entre els quals un de lloguer de apartaments turístics a Barna i un dels fills és “Liquidador d’indústries tèxtils”. Mou-te en bici considera que un ateneu popular no ha de portar un nom com el d’aquesta família i proposa una reflexió entorn aquest tema.\nDIJOUS 3 DE SETEMBRE A LES 20h sala de formació de la coma-cros (1er pis)\n(si cal es convocarà una assemblea extraordinària abans)\n← Propera assemblea dijous 4 de juny les 20h\nTots al Can Panxut Festival! →


Comunicació eficaç en Serveis Socials - Fundació iSocial\njul. 5, 2019 | 0 comments\nCanviar la manera d’explicar-nos per donar valor al que fem\n“Quan canviem la manera en què comuniquem, canviem la societat”. Clay Shirky\nEls pressupostos públics i privats dedicats a Serveis Socials no han parat de créixer en els últims anys. En alguns Consells Comarcals suposen fins al 85% del seu pressupost. Però aquest esforç inversor no sempre és percebut i valorat pels agents socials del municipi, una gran part dels ciutadans i ciutadanes desconeixen tot el que els Serveis Socials els pot oferir, els punts forts de la seva actuació són escassament coneguts i reconeguts i, fins i tot, perduren estereotips i visions antigues que tenen poc a veure amb el que són avui els Serveis Socials municipals o comarcals.\n1.\tPotenciar la reputació i la marca dels Serveis Socials de l’Ajuntament de Girona\n2.\tConèixer l’entorn i els diversos públics dels Serveis Socials municipals per implantar una comunicació més productiva\n3.\tAdquirir coneixements eficaços i pràctics de comunicació per als objectius perseguits\n4.\tAprendre a estructurar el missatge en relació als Serveis Socials amb un òptim ús de les dades i dels punts forts de l’organització i dels serveis.\nPrograma de 15 h., format per 5 tallers de 3 h. Dies i horaris a convenir.\nTambé s’ofereix la possibilitat de complementar aquest programa de formació amb la realització d’un informe, que inclou: diagnòstic, recomanacions i full de ruta per a la millora del màrqueting i la comunicació dels Serveis Socials locals. Temps de realització: 2 mesos.\n1\tLa identitat dels Serveis Socials municipals: què són, com són percebuts avui i quina imatge volem aconseguir que tinguin. La comunicació interna i externa.\n2\tProtegir i potenciar la reputació dels Serveis Socials. Combatre els processos de creació i potenciació d’estereotips, rumors i prejudicis. Els avantatges d’assolir una bona imatge. Com ens hem d’explicar: el relat, la imatge i la visibilitat.\n3\tElaborar un estratègia i un pla de comunicació dels Serveis Socials municipals adreçada als diferents públics i grups d’interès de la ciutat. Comunicació reactiva i comunicació pro-activa.\n4\tEines de comunicació: les figures del/a DirCom i la del/a portaveu; la comunicació de crisi; les relacions amb la premsa.\n5\tEines de comunicació: la importància creixent de la gestió de la comunicació on-line i de les xarxes socials\nequip de 4 persones expertes en màrqueting i comunicació, i amb experiència en l’àmbit dels Serveis Socials.\nDemaneu més informació i el dossier complet del programa (P3) a\n← La tecnologia en l’acció social Noves tendències en intervenció als Serveis Socials bàsics →


La UAB publica un nou web sobre els serveis de reprografia del campus UAB Barcelona\n10.07.2017 - Un nou web ofereix informació sobre els serveis de reprografia disponibles a la UAB i inclou instruccions per al personal (PAS i PDI) i per a estudiants. El nou portal s'adapta a tots els dispositius mòbils.\nEl nou web facilita les instruccions del sistema d’impressió que es va posar en marxa el curs 2016-2017 i que permet imprimir documents, escanejar o imprimir en color. Aquest sistema d’autoservei és el més econòmic i s’adreça exclusivament a tot el personal de la UAB (PAS i PDI) i també a estudiants.\nLa principal novetat és que es pot imprimir des de qualsevol dispositiu connectat al domini UAB (ordinador, portàtil, tableta, mòbil, etc.) i els treballs enviats es poden recollir a qualsevol dels 30 equips distribuïts pel campus. També es poden realitzar impressions des d’ordinadors no connectats al domini UAB.\nD’altra banda, els centres de serveis assistits situats a algunes facultats i a la plaça Cívica ofereixen altres serveis com enquadernacions o impressions en gran format per a tots els col·lectius, independentment de si tenen vinculació o no amb la UAB.


“Sí, cert, al principi va ser un flaix per a totes, però només perquè ningú havia imaginat que poguéssim enamorar-nos. Bé, la veritat és que alguna cosa va canviar a l'equip, però per bé. Encara...\nJohn Surtees va ser a les competicions de motor el mateix que la benzina. Va néixer a Tatsfield, Surrey, Anglaterra, l'11 de febrer de 1934, fill de Jack i Doroty, i es va criar entre greix de motors....\nEl vaquer de Manchester\nDiu Michel Robinson que Manchester va començar robant-li el port a Liverpool i va acabar quedant-se amb la música. Pot ser. I pot ser que un dels primers a fer-li's un pols a l'escenari fos Davy Jones,...\nBig Wayne es va menjar l'entrepà\nLa festa va acabar malament. Amb un concís comunicat es va posar fi a una meravellosa història d'amor. “Wayne Shaw ha dimitit del seu paper al Sutton United després dels esdeveniments d'ahir a la...\nLa reina de la pilota\nAl Garston Boys Club, ningú marcava més gols, ni regatejava millor. L'equip solia guanyar molts partits gràcies al seu talent i s'ho passava bé, era feliç amb els seus companys, entre els quals estava...\nEddie Howe, especial de debò\nEddie Howe va aprendre de la seva mare que res s'aconsegueix sense esforç: bastava amb veure-la criant sola a cinc fills, pels quals, moltes vegades, si era necessari, jugava de portera al pati posterior...\nL'home que va aturar el tren\nL'any 2009 el cos li va donar un avís, i un infart va delatar una dolència en el braç dret. Ho va atribuir als brutals placatges durant els seus anys al rugbi. Dos anys més tard li van diagnosticar...


Brandon McNulty, company de Pogacar, líder sorpresa a la Volta al País Basc - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nBrandon McNulty, company de Pogacar, líder sorpresa a la Volta al País Basc\nGir inesperat a la Volta al País Basc. Primoz Roglic i l'equip Jumbo semblaven tenir la situació sota control, però la presència de Brandon McNulty a l'escapada definitiva de la quarta etapa ha provocat el canvi de líder. Roglic haurà de lluitar ara contra McNulty i Pogacar en les dues etapes que queden\nArcadi Alibés 08/04/2021 - 20.43 Actualitzat 08/04/2021 - 20.44\nLa quarta etapa de la Volta al País Basc s'ha decidit en el tram final d'ascensió al coll d'Erlaitz, a 22 km de l'arribada a Hondarribia. El grup dels favorits, amb Roglic, Pogacar i Valverde entre altres, ha vist com sis corredors agafaven uns metres d'avantatge. Entre ells hi havia Brandon McNulty, company de Pogacar i tercer de la general, i Jonas Vingegaard, de l'equip de Roglic. La diferència ha començat a créixer, però el Jumbo no ha fet quedar Vinegaard per ajudar Roglic, una decisió difícil d'entendre.\nEls sis escapats s'han presentat a la recta d'arribada amb 49 segons d'avantatge i Jon Izagirre ha aconseguit la victòria d'etapa en un ajustadíssim esprint amb Pello Bilbao, un esprint que ha necessitat la foto finish per determinar el vencedor. McNulty ha entrat tercer i d'aquesta manera s'ha convertit en el nou líder de la Itzulia, amb 23 segons d'avantatge sobre Primoz Roglic.\nAquesta nova situació obligarà el Jumbo a ser molt ofensiu demà i, sobretot, dissabte, en la tradicional pujada al santuari d'Arrate, si vol recuperar el liderat. Les coses s'han posat molt bé per a l'equip UAE, que ara té dues cartes per jugar, la de McNulty i la de Pogacar.\nAquest divendres els corredors aniran d'Hondarribia a Ondarroa, en un recorregut de 160 km amb poques dificultats.\nBrandon McNulty, sorprenent nou líder a la Volta al País Basc


L'Arquebisbat insta a un retor seu a no participar en una xerrada en la seu d'Espanya 2000\n8:10 am - Friday, 10 July 2020\nL’Arquebisbat insta a un retor seu a no participar en una xerrada en la seu d’Espanya 2000\nLa xerrada que anava a presentar D.Olbier Antonio Hernández Carbonell, delegat de migracions de l’Arquebisbat, estava convocada per una ONG anomenada “Hogar Social Patriota” coneguda per atendre a persones només espanyoles de naixement. Aquesta seu se situa en el carrer Serpis de València.\nEn la conferència a més ja es presentava que anava feta amb la col·laboració d’Espanya 2000, un partit d’ultradreta. L’arquebisbat de València ha comunicat a ACTUALITAT VALENCIANA QUE va tindre coneixement ahir d’una conferència prevista del seu delegat episcopal de Migracions, organitzada per un partit polític. El Cardenal Cañizares desconeixia aquesta convocatòria i va demanar el conferenciant que la suspenguera.\nPrevious articleA qui votaries en València si el diumenge es celebraren eleccions?\nNext articleLa Diputació millora la seguretat en l’accés al centre de dia i a la futura residència d’Ontinyent


2 abril 2012 « Distrito Fallas\nLa Falla General Barroso-Litògraf Pascual y Abad té nou president, encara que més bé es “seminou”. Juan Hernando Serra, president de 2013, ja va ser-ho de la comissió fa quatre anys (foto esquerra). Un cas paregut és el de la Falla El Parotet, que “repesca” Ramón Calatrava Marín per a la presidència, qui ja va ocupar el càrrec en 2007 i 2008 (foto dreta).\nSergio Musoles i la parella Cate i Rosa sembla que han fet bon treball en les falles gran i infantil, respectivament, d’Illes Canàries-Dama d’Elx, ja que la comissió els ha renovat per a l’any que ve. Musoles ja és quasi un veterà, amb sis anys amb la comissió comptant 2013, mentre que Cate i Rosa compliran el seu tercer exercici.\ncoronavirus/covid-19 · programa de festejos · Junta Central Fallera · València · Federació de Gremis d'Artistes Fallers i Fogueres de la CV · solidaridad


L'Assemblea creu que l'acord signat pels sindicats queda "desautoritzat"\nLa plataforma demana a Educació que reconsideri el seu posicionament per reprendre les negociacions per desconvocar la vaga\n2 min. Palma 21/10/2015 16:49\n651x366 Representants de l'Assemblea de Docents després de registrar la instància a Educació. / I. BUJ Representants de l'Assemblea de Docents després de registrar la instància a Educació. / I. BUJ\nL 'Assemblea de Docents ha registrat avui a la Conselleria d'Educació una instància en la qual informa dels resultats de la seva consulta sobre l 'acord proposat per desconvocar la vaga indefinida i amb la qual demana que es reobrin les negociacions de la mesa sectorial.\nL'Assemblea titlla de "precipitada" la signatura de STEI-i i CCOO\nLa plataforma creu que el resultat del referèndum, en què participaren més de 5.000 professors i en què un 69% rebutjà l'acord, és "inqüestionable" i entén que l'anterior negociació "va fracassar en gran mesura per la nul·la voluntat de la Conselleria de negociar un pla de xoc per al present curs en el qual es donàs resposta a les problemàtiques més escandaloses de ràtios elevades i de mancança de suport educatiu" i reclama a Educació que faci "una reconsideració del seu posicionament".\nAixí, demana que es reobrin les negociacions entre el comitè de vaga i la Conselleria, tot i que insta la Conselleria que "pot esperar a obrir-la quan es conegui, almenys, una proposta pressupostària, encara que sigui inicial, per al 2016", ja que entenen que "sense fer números no es poden dialogar segons quins temes ni es poden prendre segons quins acords".\nEn aquest sentit, l'Assemblea titlla de "precipitada" la signatura de l'acord per part dels comitès de vaga dels sindicats STEI-i i CCOO. De fet, la plataforma entén que amb el resultat de la seva consulta, l'acord signat pels sindicats "ha quedat desautoritzat" i critica que "va estar marcat per la manca de transparència".\nUn 69% dels docents vota 'no' a l'acord amb Educació


L’estiu és de sopes fredes! | ets el que menges\nLes cremes fredes són ideals per refrescar i hidratar l’organisme durant els mesos d’estiu. A més, són preparacions que ens permeten prendre una gran varietat de verdures i hortalisses que ens aportaran diferents vitamines i minerals!\n16 de juny 2017 | Actualitzat el 14 de juliol 2021 per Gina Estapé\nCrema freda de pastanaga, cúrcuma i gingebre\nUna proposta fresca i rica en betacarotens, ideal per protegir la pell durant els mesos de calor.\nQuan arriba la calor i ens bronzegem, sabem que hem de cuidar la pell per fora, però no hem d’oblidar que també l’hem de cuidar per dins. Per això, incloure aliments rics en betacarotens, com la pastanaga, és ideal per protegir la pell de les agressions del sol.\nEls betacarotens són un tipus de pigments naturals que ens ajuden a protegir la pell de l’envelliment prematur, ja que en frenen la degeneració i protegeixen el col·lagen de les agressions externes com el sol. A més, són precursors de la vitamina A, necessària per a la proliferació cel·lular, el manteniment de les mucoses, la pell i la visió i el funcionament normal del sistema immunitari.\nUna manera fàcil i ràpida d’incloure una bona quantitat d’aquests pigments dins l’alimentació és preparant una crema com la que us mostrem avui, elaborada amb un caldo funcional de pastanaga ecològic que potenciarà el gust i els beneficis. A més, li hem afegit un toc de gingebre i cúrcuma per donar-li un toc fresc i especiat.\n1 L de caldo natural de pastanaga ecològica\n280 g de pastanaga\nUn tros (d’uns 3-5 cm) de gingebre\n1 ½ c.p. de cúrcuma en pols\nPeleu la pastanaga i talleu-les a rodanxes petites.\nPeleu la poma i talleu-la a trossos.\nCol·loqueu la pastanaga i la poma en un processador d’aliments o batedora amb 250 ml del caldo natural de pastanaga i tritureu fins a aconseguir un puré homogeni.\nAfegiu-hi els anacards, el tros de gingebre pelat, la cúrcuma, la sal i la resta de caldo de pastanaga.\nBateu-ho 1-2 minuts fins a aconseguir una textura homogènia.\nServiu la crema amb unes tires de pastanaga (les podeu fer amb el pelador de patates) i llavors al gust.\nVichyssoise prebiòtica de carxofa\nUna versió molt més saludable i nutritiva per aprofitar tots els beneficis de la patata freda i la carxofa.\nLa vichyssoise és una sopa d’origen francès preparada a base de porro, ceba, patata, nata i llet que sol servir-se freda durant els mesos de calor. Avui, però, us presentem una versió molt més lleugera i saludable a la qual hem volgut donar dos plus nutricionals perquè sigui una crema molt més beneficiosa per a la salut.\nD’una banda, farem servir el caldo natural de carxofa ecològic d’Aneto perquè sigui molt més gustosa i per aportar un extra de minerals a l’organisme. És un caldo preparat amb carxofes, espàrrecs verds, ceba, fonoll, api, gingebre, menta i oli d’oliva verge, ideal per hidratar l’organisme i complementar dietes hipocalòriques.\nLa carxofa és una hortalissa rica en fibra, vitamines (C, K i del grup B) i minerals com el magnesi, fòsfor, potassi i ferro. A més, també aporta flavonoides i una gran quantitat d’àcids orgànics. És molt diürètica, propietat molt útil en dietes per aprimar, i afavoreix la funció biliar, ja que protegeix el fetge i ajuda a fer que es recuperi de malalties hepàtiques. A més, la carxofa també va molt bé per disminuir els nivells de colesterol i sucre en sang i disminuir la pressió arterial.\nD’altra banda, també afegirem patata prebiòtica. És a dir, un cop cuita, la deixarem refredar 24 hores a la nevera per aprofitar els beneficis del midó retrogradat, que beneficia la microbiota intestinal i ajuda a regular l’absorció intestinal de glucosa.\n1 L de caldo natural de carxofa ecològic d’Aneto\n6 porros mitjans\nEl dia anterior, peleu i bulliu les patates durant 10-12 minuts fins que siguin cuites. Coleu i deixeu-les refredar. Un cop siguin a temperatura ambient guardeu-les a la nevera dins un recipient de vidre.\nL’endemà, netegeu i talleu els porros a rodanxes.\nEscalfeu una olla amb oli d’oliva verge extra i salteu el porro amb una culleradeta de sal marina durant 10 minuts.\nCol·loqueu el porro en el got d’una batedora i afegiu-hi les patates refredades, el caldo de carxofes Aneto i un pessic de sal.\nTritureu fins a obtenir una crema fina i homogènia. Rectifiqueu afegint una mica més de caldo si ho voleu menys espès.\nEs pot prendre tal qual o es pot deixar refredar uns 20-30 minuts a la nevera.\nPer decorar la vichyssoise:\nPeleu la carxofa: talleu el tronc i la punta, i traieu-ne les fulles exteriors fins a arribar al cor. Partiu el cor per la meitat i lamineu-lo ben fi.\nCol·loqueu les làmines sobre una safata coberta amb paper de forn i afegiu-hi un bon raig d’oli d’oliva verge extra i un pessic de sal. Coeu al forn uns 8-10 minuts.\nEixugueu les carxofes amb paper de cuina per absorbir l’excés d’oli.\nServiu la crema amb les xips de carxofes i encenalls de pernil ibèric.\n*Per a una opció vegana o vegetariana, es pot substituir el pernil ibèric per llavors de carbassa.


Molts ajuntaments catalans fan plens extraordinaris de suport a la consulta del 9N\nGran part dels ajuntaments catalans faran arribar a Madrid, a Brussel•les i a l’ONU el seu suport a la consulta del 9-N. Ho faran després de convocar en la majoria de municipis catalans un ple extraordinari aquest dilluns per votar una moció de suport a la consulta i de compromís per posar les eines per fer-la possible.\nLa convocatòria la va fer l’Associació de Municipis per la Independència. Mentrestant, l’Associació Catalana de Municipis també impulsa una moció en aquest sentit entre els consistoris catalans.\nA PLF no es farà cap ple extraordinari, però sí que ERC, CiU i ICV de forma conjunta han presentat la moció de suport a la consulta per tal de ser tractada en el proper ple ordinari del nostre ajuntament, que d’entrada es preveia per aquest divendres, però que el govern ha demanat endarrerir una setmana. Un canvi de data que no agradaria als signants de la moció que podrien demanar un ple extraordinari per tractar aquesta moció.\nUna cosa similar passarà a Tordera, on dijous hi ha ple ordinari i es preveu que s’aprovarà aquesta moció dins la sessió habitual de finals de mes.\nBlanes tampoc té previst fer un ple especial. De fet la ciutat celebra ple ordinari també aquest dijous i no es descarta que es pugui tractar la moció en aquesta sessió.\nA Malgrat, l’oposició (que suma majoria) ha demanat la seva convocatòria i serà aviat, però no avui dilluns.\nEn canvi Ajuntaments com Calella sí han convocat una sessió plenària per avui per tal de tractar aquesta moció de suport a la consulta.\nPer a l’alcaldessa de Calella i senadora a Madrid per CiU, Montserrat Candini, es tracta que els ajuntaments es sumin a lareivindicació dels participants de la V de l’11 de setembre per mostrar la fortalesa de la voluntat democràtica.\nCandini afirma que a Madrid estan neguitosos d’aquesta fortalesa dels catalans en pro de la consulta del novembre.\nAjuntaments com el de BCN i d’altres capital comarcals ja han convocat el seu plenari per avui al vespre. Tot apunta que les diputacions provincials també s’hi sumaran. Un cop aprovades les mocions, es faran arribar al president de la Generalitat, a les institucions espanyoles i a les internacionals per fer palès el compromís dels consistoris per a la celebració de la consulta del 9 N.\nArticle anteriorEl PSC del Maresme pregunta al Parlament sobre les retallades a l’Hospital de Calella\nArticle següentPLF començarà a separar l’orgànica a mitjans de novembre


Treballadors d'EY expliquen la seva vida a l'empresa després de la denúncia de les setmanes laborals de 84 hores\nUna de les oficines d'EY. GETTY\nLa capsa de Pandora la va obrir un correu electrònic intern que van enviar als seus caps els auditors júniors de segon any que treballen a la seu de Barcelona de la consultora EY i que va córrer com la pólvora per tota la companyia, que a Espanya compta amb una plantilla de gairebé 5.000 treballadors. El correu, fet públic pel diari El País, denunciava setmanes laborals d’aquests empleats de 84 hores (l’equivalent a 12 hores al dia de dilluns a diumenge o a 16 hores de dilluns a divendres), i tot per sous de 24.000 euros l’any (uns 1.300 euros per 14 pagues). L’escrit inclou denúncies com aquesta: “Hem treballat fins a altes hores de manera continuada de dilluns a diumenge per aconseguir tirar endavant una feina que en cap moment se’ns ha valorat com es mereix”. O aquesta altra: “Hem decidit que és el moment d'intervenir i alçar la veu contra unes condicions laborals que considerem que disten molt de ser les mínimes acceptables”.\nPortaveus oficials de la companyia, que divendres es van reunir durant més de tres hores amb la trentena d’auditors que donaven suport al correu, diuen a l’ARA que en la trobada els empleats van admetre que els pics “puntuals” no van arribar a les 84 hores setmanals sinó a les 55 hores i que aquestes hores es compensen en hores extres o vacances. “S’hi han sumat diverses coses: l’estrès que ha generat la pandèmia, que porten un any i mig a l’empresa i l’últim l’han treballat des de casa sense poder interioritzar la manera de treballar i que hi ha hagut algun desajust en la càrrega de treball”, manifesten. L’ARA ha contactat amb vuit empleats o exempleats per detallar les condicions laborals, dels quals cinc han rebutjat parlar (alguns se n'han desdit a l’últim moment) o bé perquè tenen por a patir represàlies laborals dins l’empresa o que els afecti a la seva feina actual. De fet, quan un auditor s’incorpora a EY firma un contracte de confidencialitat que prohibeix explicar res del que passa a nivell intern. Els que sí que han parlat han demanat l’anonimat per evitar conseqüències laborals.\n“Els empleats han admès que els pics puntuals no van arribar a les 84 hores setmanals, sinó a les 55, que es compensen amb hores extres o vacances” ”\n“De desembre a març és infernal. Et pots quedar treballant fins a les dues de la matinada i no tenir caps de setmana”, explica un dels treballadors d’EY a Espanya que té un horari de 9 a 19 hores. Durant aquest període conegut com a busy season és quan hi ha més pic de feina perquè s’han de tancar els comptes anuals de les empreses clients. “A part de les hores, tens molta pressió i molta responsabilitat que sovint no et pertoca i que pel sou que cobres clarament no compensa”, afegeix. La pressió –detalla– sempre ve del manager (el seu cap): "Al mínim error et cau una allau de crítiques, que et recorden constantment, però treballant dotze hores és impossible no equivocar-se". "Tot plegat –continua– fa que la gent digui prou i hi hagi una rotació constant de la plantilla". En el seu equip, format per una dotzena de persones, n'han marxat tres en l'últim any. Quan li han preguntat si es veu gaire temps treballant a l’empresa, ho té clar: “L’any que ve vull marxar, els meus companys diuen exactament el mateix”, explica.\nMés sort ha tingut un altre dels treballadors d’EY que, tot i que deixa clar que, com tots, ha hagut de fer "moltes hores”, sempre ha tingut bons clients i ha sentit que l'equip li donava suport. “Però em solidaritzo amb els companys que no han tingut la mateixa sort”, afegeix.\nEl peatge que s’ha de pagar\nUna de les claus és, assegura un extreballador d’EY, que tinguis grans clients. Les empreses petites que tenen menys recursos les acostumen a portar júniors de segon any (fent la funció de sèniors), amb menys temps per fer el planning i un equip més reduït i més inexpert. “A més, sovint aquestes empreses no et passen correctament tota la informació necessària, i això fa que et cremis molt ràpid”, afegeix.\nFonts del sector asseguren que el que passa a EY no és una situació excepcional. “Són feines vocacionals i no esperis tenir un horari de 9 a 17 hores”, expliquen. De fet –afegeixen– a l’entrevista laboral ja se’ls deixa clar que les condicions són exigents, i amb la pandèmia, treballant des de casa, encara ho són més: jornades maratonianes i molta pressió. “És la mili que has de fer per acabar treballant per a una gran empresa i tenir una pujada de sou considerable”, asseguren.\n“És la mili que has de fer si vols acabar treballant per a una gran empresa i acabar tenint una pujada de sou considerable” ”\nFonts del sector\nDe fet, fa només unes setmanes els analistes de primer any del banc d’inversió Goldman Sachs van fer una denúncia molt similar que es va filtrar per Twitter. En el seu cas treballaven fins a 105 hores a la setmana i denunciaven que, amb sort, dormien cinc hores al dia. “Només tinc quatre hores per dormir, menjar o dutxar-me”, denunciava un dels treballadors.\nAUDITORS Condicions laborals


TAC12 TV - El FICVI també es degusta\nEls curtmetratges participants del Festival Internacional de Vila-seca també es podran degustar. Durant el certamen, 14 restaurants de Vila-seca i La Pineda s’inspiraran en els títols dels curts participants per oferir degustacions gastronòmiques que inclouran a les seves cartes. És una de les propostes paral·leles al festival, que confirma el creixement d’un FICVI que en la seva sisena edició s’inclou dins els festivals col·laboradors per a la preselecció dels Goya.\nL’Auditori Josep Carreras tornarà a ser, des d’aquest dissabte i durant una setmana, el punt neuràlgic d’un certamen que ja es podrà celebrar amb tot l’aforament disponible després de l’última relaxació de mesures Covid del PROCICAT. Serà, però, l’últim any que se celebrarà en aquestes instal·lacions. El consistori confia poder traslladar l’activitat al futur equipament que està aixecant a l’antic celler noucentista.\nEn la seva sisena edició, el FICVI ha superat el volum d’obra presentada, que s’ha enfilat fins als 1.215 curtmetratges. D’aquests, el jurat n’ha seleccionat 46 que formaran part de la secció oficial. El certamen inclou curts d’animació, internacionals i estatals. També, com és habitual, organitza el concurs In Situ, en què durant el primer cap de setmana de festival els participants realitzen un curtmetratge pels carrers de Vila-seca.\nMés en aquesta secció: « L'estació intermodal podria situar-se a Vila-seca Vila-seca aspira a transformar el front marítim amb els Next Generation »


Alfons Gay Vila, casteller de la Colla Vella dels Xiquets de Tarragona | El blog de Xavier Güell\n← Montserrat, 1896\nLes darreres passes de la Moixiganga pretèrita de Vilanova →\nAlfons Gay Vila, casteller de la Colla Vella dels Xiquets de Tarragona\nPosted on 26 gener, 2015\tby jmcarsi\nEl resum a la premsa de la sessió del 21 d’agost de 1933 del govern municipal de Tàrrega recull la informació següent: “es llegeix una carta de N’Alfons Gay i Vila, de Tarragona, oferint la Colla vella dels «Xiquets de Tarragona» per a formar part del programa de la Festa Major propera. / S’acorda remerciar-li l’oferiment, però que no pot aceptar-se per tenir ja compost el programa de les esmentades festes” (Crònica Targarina: 1933. ACUR).\nLa notícia de la tramesa d’aquesta lletra que va proposar la participació de la Colla Vella dels Xiquets de Tarragona a la Festa Major de Tàrrega en honor de Sant Eloi del 1933, el seu programa d’actes va abraçar els dies del 9 al 12 de setembre, destapa la identitat d’un dels components d’aquesta agrupació castellera fundada feia un any, el 1932, fruit de la divisió dels Xiquets de Tarragona apareguts el 1926 en Colla Vella i Colla Nova.\nAlfons Gay Vila, nascut el 30 de juliol de 1907 a Tarragona, fill de Frederic Gay Coyó, de Tarragona, Oficial del Jutjat d’Instrucció de Tarragona, i Pilar Vila Guardia, de València (AHAT. Diario de Tarragona: 1907. BHMT).\nLa premsa de l’època aporta algunes dades de la seva vida. El 1921 es constata la seva vinculació a un altre camp del calendari tradicional tarragoní. Aquell any va ésser escollit Secretari de la Reial i Venerable Congregació de la Puríssima Sang de Nostre Senyor Jesucrist, una de les entitats més pretèrites de la Setmana Santa a Tarragona (Diario de Tarragona: 1921. BHMT). L’agost de 1935, el seu casament amb Mercè Gil Martínez (Diari de Tarragona: 1935. BHMT). La publicació d’algun article almenys el 1931 explica que es comprometés a redactar la carta de propaganda de la seva colla tramesa a Tàrrega (Diari de Tarragona: 1931. BHMT). El 1937, la seva professió de policia (Llibertat: 1937. BHMT).\nAquesta entrada ha esta publicada en Tarragona. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


L’iniciativa CientífiqArt és del grup de gènere de l’Associació Catalana de Comunicació. A la doctora Dolos Aleu, se li ha dedicat un mural al IES Bernat Metge, de Sant Martí, obra de Berta Artigal Crusells, perquè aquesta dona, va ser la primera dona llicenciada en medicina a tot l’estat espanyol. I el va costar bastant poder…\nIsabel Segura va presentar la seva última publicació a l’Auditori de Sant Martí. La presentació del dilluns 18 d’octubre, va ser un emotiu acte en què van participar la seva autora i algunes de les protagonistes del llibre, una edició bibliogràfica que il·lustra la història dels barris de Sant Martí, a través de la lluita…\nPosted on 13 març 2021 13 octubre 2021 by Júlia López\nPresentació de la Web en motiu del seu 45è aniversari. El maig de l’any 1976, des dels dies 27 al 30, es van celebrar les Primeres Jornades Catalanes de la Dona al Paranimf de la Universitat de Barcelona. Isabel Segura es comissària del projecte i coordiandora de Continguts Per Mary Loli Valenzuela, març 2021. Després de la…\nAmb el permís de l’autora, Patricia Soler Beltran, reproduint l’article: “Tirar de la manta”, perquè revela que estén envoltats de dones grans que podrien enriquir la nostra memòria històrica. En aquests dies d’angoixa i por, de violències i odis renovats, es fa més evident la necessitat de llançar llum sobre els nostres fantasmes…


Envelliment de la població a Europa\nDes de ja fa temps, Europa i la resta de regions desenvolupades s’enfronten a una transició demogràfica que està disparant dubtes en totes direccions, especialment en l’econòmica. Tal com es pot observar al gràfic següent, ens aventurem cap a un futur en què cada vegada hi haurà menys joves. Però com hem de reaccionar davant d’aquests pronòstics?\nPer determinar les solucions possibles, primer hem d’analitzar bé els riscos. En aquest sentit, l’article “Els reptes de la demografia a Espanya” del dossier de l’últim Informe Mensual de CaixaBank Research explica que Europa s’enfronta a dos grans reptes.\nEl primer és l’envelliment de la població. A Espanya hi ha uns 8 milions de majors de 65 anys, cosa que representa un 17,5% de la població total, però, segons les previsions, el 2050 aquest nombre ascendirà fins a sobrepassar els 16 milions de persones. Per contra, per a aquestes dates, els menors de 65 sumaran uns 27 milions de la població total (respecte als 38 que representen actualment). A més, a aquest envelliment de la població l’acompanyen altres factors com la baixa taxa de natalitat (de l’1,5% el 2050), lluny del 2,1% necessari per garantir el reemplaçament generacional, i el creixement progressiu de l’esperança de vida (el 2050 es preveu que serà de 84,4 i 89,1 anys en homes i dones, respectivament).\nAixí doncs, l’impacte d’aquest canvi demogràfic és notable, i aquí ens trobem el segon problema: com influirà l’envelliment de la població en la sostenibilitat de l’estat del benestar. Això, tal com indica l’article “Com afecten els cabells blancs a la despesa pública”, representa una gran preocupació que no ha de passar desapercebuda, ja que l’envelliment poblacional i el consegüent augment de la taxa de dependència poden disminuir els ingressos fiscals i, a la vegada, incrementar la despesa pública.\nMotius per a l’esperança\nTanmateix, hi ha mesures que estem a temps de prendre i que poden contrarestar en el futur aquesta transició demogràfica. Com s’exposa a l’article “L’impacte de la transició demogràfica és inevitable?”, davant de l’envelliment de la població i l’augment de l’esperança de vida, una de les solucions més directes que es poden tenir en compte és adaptar la vida laboral a aquests canvis demogràfics. Un extens estudi de la Comissió Europea sobre aquesta qüestió preveu que, gràcies a la millora de la salut de la població, la despesa sanitària d’una persona de 67 anys el 2040 equivaldria a la d’una de 64 el 2015 i a la d’una de 70 el 2060. Per tant, sembla raonable prendre mesures per allargar, amb el pas dels anys, l’edat de jubilació i incentivar els individus a treballar durant més temps.\nA més, existeixen diversos factors del comportament poblacional que poden ajudar a reduir l’impacte de l’envelliment social com, per exemple, l’augment de la taxa de natalitat, encara que sigui un factor difícil de controlar. D’altra banda, hi ha la immigració (també difícil de predir, ja que depèn de les condicions econòmiques i socials dels països), que pot tenir un impacte considerable, sobretot als països on l’envelliment és més pronunciat. També poden ajudar a contrarestar aquesta tendència l’augment de la productivitat de l’economia (a través, per exemple, de la tecnologia, en plena evolució i implantació en molts sectors) i l’increment de l’oferta laboral, que pot produir-se incentivant més participació laboral femenina, així com la d’altres grups socials infrarepresentats, com poden ser els immigrants.\nSi t’ha interessat aquest article, pots llegir més informació sobre aquest tema al portal de CaixaBank Research o a través dels perfils de Twitter @CABK_Research i @infocaixa.\nCaixaBank Research / demografia / despesa pública. / economía / envelliment / Europa / futur / jubilació / població / sistema de pensions / transició demogràfica


Habitatge de protecció oficial | Diccionari econòmic | Bankinter\nDiccionari econòmic - Habitatge de protecció oficial\nL'habitatge de protecció oficial (HPO) és aquell que està promogut pel Govern i té un preu inferior a un habitatge d'aquestes característiques.\nLa seva finalitat principal és un accés preferent per a les persones menys afavorides (en general els que perceben rendes més baixes): joves, gent gran, col·lectius minoritaris, etc.\nAquests habitatges han de complir uns requisits de dimensions i preus màxims de renda o lloguer, establerts en una qualificació provisional en un primer moment, i posteriorment en una qualificació definitiva. Com a contrapartida, el promotor (que podrà ser una empresa pública, privada o d'autopromoció o cooperativa) obtindrà certs ajuts que compensin aquestes limitacions.\nQuins tipus d'HPO hi ha?\nTot i que cada comunitat autònoma fixa les seves pròpies varietats, es poden establir alguns tipus en funció de la qualificació. Així, poden ser habitatges destinats a la venda; en dret de superfície; en lloguer general per a 10 o 25 anys, i en especial per a 25; en lloguer amb opció a compra; en lloguer per a gent gran; i en lloguer per a joves.\nQuines condicions hem de reunir per beneficiar-nos d'un HPO?\nSer beneficiari d'un habitatge de protecció oficial comporta una sèrie de requisits que estaran vigents durant tot el termini del règim de protecció. Aquestes condicions dependran del municipi i comunitat autònoma on s'ubiquin i de la legislació vigent en el moment de la qualificació provisional.\nA més, comptem amb el Pla estatal d'habitatge (2008-2021), que també estableix uns requisits generals, com ara que es destinin a habitatge habitual i permanent; que no tinguin una finalitat lucrativa (és a dir: no es podran llogar o vendre); que els qui els sol·liciten no hagin tingut un habitatge protegit anteriorment; que tinguin uns ingressos familiars màxims; que no posseeixin un habitatge que estigui lliure; i que estiguin empadronats a la comunitat on se sol·liciti l'HPO, i inscrits al registre de demandants d'aquesta comunitat.\nQuè és un HPO desqualificat?\nPassat el temps que estableixi el Pla d'habitatge al qual estigui acollit l'immoble, els habitatges de protecció oficial passen a alliberar-se. És a dir, que s'anul·len les condicions a les quals s'havien de cenyir, convertint-se en habitatges lliures. Fins i tot és possible desqualificar l'habitatge abans que finalitzi el període de validesa (que sol ser de deu anys en què l'immoble no es pot vendre ni llogar).\nPer desqualificar un habitatge d'aquest tipus caldrà esperar que conclogui el termini i sol·licitar la desqualificació a l'oficina que reguli l'habitatge a cada comunitat autònoma. I, una vegada que aquesta sol·licitud s'admet, com a beneficiaris haurem de retornar els ajuts rebuts més els interessos generats.


Las visitas a las bodegas de la comarca en aumento año tras año | Priorat\nLas visitas a las bodegas de la comarca en aumento año tras año\n01/04/2007 - 12:00\nLes visites als cellers de la Ruta del vi han continuat a l'alça el passat 2009. Un total de 15.800 persones han visitat 16 dels 45 cellers que formen part de la Ruta del vi de les denominacions d'origen de la comarca.\nLes dades, recollides per l'Oficina de Turisme del Priorat al llarg de l'any, han estat cedides generosament pels mateixos cellers. Un augment progressiu des de l'any 2006 que es reflecteix de la següent manera: 5.427 persones l'any 2006, segons dades de 9 cellers, 9.384 el 2007 sobre la base de 10 cellers i 9.939 el 2008 amb la informació cedida per 23 cellers. Aquestes xifres representen tan sols una part, un 40%, del públic que visita els cellers promocionats a la Ruta del Vi però que evidencia el gran interès dels nostres turistes per conèixer els vins de la comarca.\nPel que fa a la procedència dels visitants, una àmplia majoria, el 62% prové de Catalunya, 15% de la resta de l'Estat espanyol, el 13% de diversos països europeus i el 10% de països no europeus.\nEls números demostren un clar interès pels nostres vins fora de les fronteres de l'estat, que superen de bon tros els del públic de la resta d'Espanya. Evidentment, la proximitat fa que el públic català, que és el més nombrós en general al Priorat, sigui el principal client d'aquest cellers.\nEntre els catalans, Barcelona i la seva àrea metropolitana és la que envia més visitants (56%), seguida de Tarragona i les comarques del Camp (32%), Girona (8%) i Lleida (4%). No cal dir que la distribució és calcada als percentatges de turistes, no necessàriament enoturistes, que visiten la comarca.\nPel que fa als visitants de la resta de l'Estat, un 40% provenen del País valencià, un 9% de Madrid, un 6% d'Aragó, un 5% del País Basc i el restant 40% es reparteix entre diverses comunitats. En aquest cas, les xifres també coincideixen amb els principals mercats emissors.\nCuriosament en el cas europeu, la procedència dels enoturistes no coincideix sempre amb els països que més turistes envien al Priorat. Així doncs, només un 9% dels turistes francesos, primer mercat emissor de turistes estrangers al Priorat, visita algun celler; Alemanya, el tercer mercat estranger en importància, registra un 6%, davant un 17% de belgues o un 45% de públic d'altres nacionalitats entre les quals es compten suïsos, suecs o danesos. En canvi sí que mostren un gran interès els britànics, segons en el rànquing de turistes estrangers a la comarca, amb un 23%.\nTambé observem que el públic provinent de destins llunyans com EUA, Canadà o Mèxic, configura, com ja hem dit, un 10% de les visites, percentatge molt proper al del públic europeu, en canvi, cal tenir en compte, que les xifres de visitants d'aquests països són molt inferiors a les dels europeus.\nUna altra dada que podem extreure del balanç és que un 88% de les visites són d'individuals, ja siguin persones soles, en parella o petits grups, un 11% correspon a grups organitzats i un 1% són escolars.\nPel que fa a com han sabut de l'existència de les visites guiades, la distribució és força igual: un 23% ho ha fet a través dels establiments turístics de la comarca, un 15% per mitjà d'Internet, un 14% a través de l'Oficina de Turisme del Priorat, un 9% per mitjà del boca-orella, un altre 9% a través dels propis clients del celler i un 30% no s'especifica.\nCal dir que un 58% de les visites són concertades i un 42% sense concertar.\nEl balanç és positiu ja que aquesta xifra, de ben segur, és molt més elevada perquè només representa una part dels enoturistes que rep la comarca. Com ja hem dit, aquest nombre tan sols reflecteix les dades d'un 40% dels cellers de la Ruta, i cal tenir en compte que aquests cellers, al mateix temps, tan sols representen un 13% del total de cellers de la comarca.


El Congrés s'aturarà durant quinze dies pel coronavirus\nLa cambra baixa sí que estarà operativa per «assumptes urgents»\nper Redacció dijous, 12 de març 2020 - 15:26h\nEl Congrés dels Diputats ha acordat suspendre tota la seva activitat parlamentària durant dues setmanes i convoca un ple extraordinari el 24 de març per convalidar amb el vot telemàtic decrets com el de la reforma laboral. La mesura s'ha pres després de la reunió de la Junta de Portaveus aquest dijous i del positiu de la ministra d'Igualtat, Irene Montero. La resta de membres de l'executiu se també s'han sotmès a les proves. La presidenta de la cambra, Meritxell Batet, ha explicat que al ple extraordinari només hi hauran d'assistir els diputats que vulguin intervenir. Batet també ha dit que la cambra no es tancarà i que seguirà operativa per «assumptes urgents».\nLa Junta de Portaveus ha acordat de suspendre la convocatòria de sessions parlamentàries al Congrés dels Diputats durant dues setmanes. La mesura, però, no implicarà pas tancar la cambra baixa. «Seguirà operativa per assumptes urgents», ha assegurat la presidenta Batet.\nUn ple el 24 de març on es podrà votar de manera telemàtica\nEn aquest sentit, ha anunciat la convocatòria d'un ple extraordinari per al 24 de març on es convalidaran diversos decrets pendents, entre ells el de la reforma laboral que s'han de ratificar abans de 15 dies. També s'hi podran incloure altres punts «si es considera necessari».\nPer a la convocatòria, es facilitarà el vot telemàtic dels diputats i només estaran obligats a assistir-hi els que vulguin intervenir a la sessió. En els propers dies, ha dit Batet, tots els diputats rebran les instruccions sobre el seu funcionament. La presidenta del Congrés també ha avançat que s'estudiaran les fórmules per poder millorar la «capacitat d'acció» de la cambra per vies telemàtiques «davant de la situació actual i de cares al futur».


L'Element sisè Plans de finançament 1 mil milions de iuans per construir el sistema de grafè - notícies - la sisena Element (Changzhou) Materials Technology Co, Ltd\nL'Element sisè Plans de finançament 1 mil milions de iuans per construir el sistema de grafè\nLa sisena Element (Changzhou) Materials Technology Co, Ltd | Updated: May 27, 2016\nLa sisena element material technology Co, Ltd, fundada l'any 2011, és una empresa d'alta tecnologia que s'especialitza en la producció de r + D i les vendes de grafè en pols i en el desenvolupament tècnic de grafè aplicacions. En octubre de 2014, la Corporació es va aprovar en el sistema de transferència de porció de PIME Nacional Co, Ltd\nL'element sisè és la primera empresa pública l'activitat principal és el grafè a la Xina i també l'única empresa amb capacitat de producció de grafè pols i pel·lícula de grafè ECV. Ara té la subcompany completament tinguda Wuxi grafè pel·lícula technology Co, Ltd, que se centren en la producció de cinema de grafè ECV. L'element sisè i tecnologia de grafè tenen més de 50 r + D persones i més de 100 grafè relacionada amb les patents, incloent 34 les patents es concedeixen. Al mateix temps, hem contractat un expert de renom internacional grafè Rodney S. Ruoff com cap assessor d'experts.\nEl 2015, els ingressos de vendes de l'element sisè és 23 milions de iuans, un increment del 637% l'any passat, s'espera aconseguir més de 300% creixement en 2016 sobre aquesta base. L'element sisè ha desenvolupat els revestiments pesat zenc-allyl anti-corrosió amb el Dow Chemical, i el temps de la salina dels revestiments anticorrosió pot arribar a més de 3000 h, molt més enllà de la tradicionals revestiments anticorrosió (el temps estàndard nacional sal esprai és 600 h). En l'actualitat, els revestiments anticorrosió pesats han estat àmpliament utilitzats en l'energia eòlica marina i oceaneering. Al mateix temps, productes de la companyia grafè també han estat aplicats a PA6, PET, goma, EPS i altres camps alts polímers.\nL'empresa tindrà l'element sisè com a plataforma per construir la cadena de grafè indústria: seleccioneu les empreses dominants en diversos camps, cooperar junts per crear l'ecosistema de grafè. Excepte Wuxi grafè pel·lícula technology Co, Ltd, l'empresa també ha invertit cinc empreses que major en grafè goma, pel·lícula de grafè conductiu tèrmic, grafè anticorrosió revestiment i així successivament. L'any 2020, el volum de vendes espera superar 1 mil milions de iuans. Per tal de cooperar amb l'empresa crear un pla estratègic per al desenvolupament de l'ecosistema de grafè, la companyia planeja Finances -1 50 milions mil milions de iuans recentment per al desenvolupament de nous productes i promoure l'aplicació de productes de grafè.\nUn parell de: L'Element sisè ha fundat el centre de recerca i desenvolupament\nSegüent: Grafè primera meitat de la política de suport Industrial s'espera d'introduir\nXina Composites Expo 2016\nEl grafè nou Material ha estat dese...\nGrafè en pesada anticorrosió oceà\nVici Premier de les visites de Cons...\nDr.Qu, el president de la sisena El...


Maria Josep Amigó inaugura el I Certamen Internacional de Forners Artesans – Compromís Diputació de València\nLa Diputació de València col·labora en l’organització del I Certamen Internacional de Forners Artesans que s’ha inaugurat hui al Palau de l’Exposició de València. A l’acte ha assistit la vicepresidenta, Maria Josep Amigó, junt amb Juanjo Rausell, president del Gremi de forners i pastissers de València, l’alcalde de València, Joan Ribó, i un representant de la Unió Internacional de Forners.\nMaria Josep Amigó ha afirmat durant la seua intervenció que aquestes jornades “són una nova oportunitat de posar a València en el mapa, però en aquest cas per una cosa bona, per un sector tradicional com són els forners”. La vicepresidenta ha destacat que aquest ha sigut sempre “un gremi actiu i dinàmic” i ha afegit que “cal posar-lo en valor ja que València dins el que és la seua oferta turística té una part important de gastronomia”.\nAquest congrés, al que s’han inscrit 230 alumnes, es celebra fins el diumenge 17 d’abril. Entre les activitats que es realitzaran figura la presentació de la “Ruta del bon pa a València – Panàtics” i l’entrega de la “Llesca d’Or 2016”.\nLes jornades també inclouen conferències on participaran figures com Carles Mariel, professor de l’escola Richemont Suiza a Alacant, Txema Pascual, de Artepan de Vitoria-Gasteiz o Eduardo Crespo, de Fleca Balmes de Barcelona. A més, els alumnes de l’Escola d’oficis de Vannes tindran l’oportunitat de realitzar demostracions de les seues habilitats.\nL’última jornada es dedicarà a la promoció del bon pa i n’hi hauran classes didàctiques per a xiquets on podran elaborar ells mateixos el pa.\nArxivat en: Premsa forners artesans, vicepresidència\n← Maria Josep Amigó: “Conscienciar als més menuts és clau per combatre el canvi climàtic”\nMoció d’aprovació del conveni entre la Direcció General de l’Energia de la Comissió Europea i l’Excma. Diputació de València per a la promoció del Pacte d’Alcaldes →


Els drets d'autoria en època d'Internet | Sindicat de Periodistes de Catalunya\nPer aquest motiu, des de l'European Digital Rights (EDRI) s'ha impulsat una campanya per definir com s'han d'entendre els drets d'autoria en el marc d'Internet. Aquesta és és una associació de 30 organitzacions no governamentals en 19 països europeus que treballen en la defensa de les llibertats civils al món digital. Aquesta iniciativa consisteix en una consulta pública sobre l'avaluació i la modernització del marc jurídic per al respecte dels drets de propietat intel·lectual i industrial. La data límit per enviar respostes a través de l'eina d'EDRI és el 7 d'abril. No obstant això, es pot usar la que ha creat la Comissió Europea fins al 15 d'abril.\nEDRI entén que «davant una consulta oficial defectuosa organitzada pel Comitè Europeu de Reguladors –el Body of European Regulators of Electronic Communications (BRECE en les seves sigles en anglès)– per a juny de 2016, caf fer-ne una altra d'alternativa sobre neutralitat de la xarxa», segons explica a la seva pàgina web. Aquesta és necessària per ajudar a solucionar alguns dels defectes fonamentals que afecten la proposta oficial planejada per BRECE. «És absolutament crucial que el BEREC prengui les decisions correctes. És essencial per a tothom que defensa la llibertat de comunicació, la intimitat i la innovació donar suport a la campanya Salvar Internet. Hem de fer que aquesta enquesta sigui tan decisiva com ho van ser les de l'Índia i els EUA», afirma Joe McNamee, director executiu d'EDRI a la web d'aquesta organització.