Nintendo Switch: tot el que necessites saber | Consumer\nNintendo Switch: tot el que necessites saber\nLa nova consola de Nintendo està a camí entre la consola de sobretaula i la portàtil\nAutor: Per Elena Santos\nData de publicació: Dimecres, 01deMarçde2017\nDivendres que ve 3 de març està marcat al calendari de molts fans de Nintendo. La mítica marca japonesa llança la seva nova consola, la Nintendo Switch. És la primera consola de sobretaula que Nintendo treu des de la Wii O, fa ja més de cinc anys, i suposa tota una revolució en molts aspectes, tant en comparació de les seves antecessores com en relació amb l’estratègia general de Nintendo com a empresa de videojocs. La nova consola ve acompanyada de diversos jocs, amb títols com ‘Just Dansi 2017’ o un nou lliurament de ‘Zelda’. Però, com és la nova Nintendo Switch? Quins són els seus jocs? Com són els comandaments de la nova consola? En aquest article es repassen els seus principals característiques i tots els detalls sobre el seu funcionament.\nNintendo Switch, la nova consola de Nintendo\nLa Switch és la primera consola de sobretaula que Nintendo llança després de la Wii O i, a més, coincideix amb el cessament de fabricació d’aquesta última al gener de 2017. Així i tot, la companyia afirma que no és l’hereva de la Wii O. En realitat, la Switch es podria definir com una consola híbrida, ja que reuneix característiques dels dos mons: les consoles de sobretaula (com la Xbox o la PS4) i les portàtils, com la Nintendo DS o la PS Vita.\nVideojocs sí, però amb control: vuit pautes per moderar el seu ús.\nLa Nintendo Switch té més aspecte de tableta que de consola tradicional. La seva unitat central és un dispositiu dotat d’una pantalla tàctil de 6,2 polzades i amb resolució de 1280 x 720 píxels, de disseny similar al d’una tableta. Aquesta unitat s’encaixa dins d’una base (cridada dock) i s’utilitza en connexió amb dos comandaments anomenats Joy-Amb.\nCombinant aquests elements entre si, la Nintendo Switch ofereix tres maneres diferents de joc: el tradicional de consola, en el qual la Switch està encaixada dins de la base i connectada al televisor; una altra manera en el qual la consola, fora de la base, se sosté amb ajuda d’un petit suport integrat i permet seguir jugant lluny del televisor amb els comandaments per separat; i un últim sistema on la consola, amb tots dos comandaments connectats cadascun a un costat, es converteix en una tableta o consola portàtil per jugar a qualsevol moment i lloc.\nLa Switch ve equipada amb una memòria interna de 32 GB, per guardar tant partides com a jocs descarregats. Aquesta capacitat es pot ampliar mitjançant l’ús de targetes de memòria microSD fins a un màxim de 2 TB.\nFinalment, i respecte a disseny, la Nintendo Switch està disponible en dues modalitats de color: una en la qual tots els elements de la consola són de color gris i una altra en la qual la consola és grisa i els comandaments són blau i vermell, respectivament.\nJoy-Amb: uns comandaments amb molt joc\nEl secret de la gran versatilitat de la Nintendo Switch resideix en els seus comandaments. Els Joy-Amb poden acoblar-se a diferents elements i utilitzar-se de formes diferents amb la Switch, la qual cosa permet emprar-la com a consola de sobretaula, pantalla de joc o consola portàtil.\nAquests comandaments es poden connectar a un suport per usar-los com a comandament únic o encaixar-se als costats de la unitat central de la Switch quan es decideix seguir amb la partida fora de casa. També es poden utilitzar per separat, cadascun en una mà, com es feia amb el Wiimote de la Wii original.\nAquests comandaments, a més, estan dotats d’acceleròmetre , giroscopi i motor de vibració, la qual cosa els permet detectar la seva posició i orientació a tot moment, així com respondre amb vibracions a les accions del joc que s’estigui jugant en aquest moment.\nEls jocs de la Nintendo Switch\nUna altra de les novetats més cridaneres de la nova consola de Nintendo és el format dels seus jocs. A diferència de la Wii i la Wii O, els jocs de la Switch venen en cartutxos, tal com es troben ja els títols per a les consoles portàtils de Nintendo.\nEl dia del seu llançament hi haurà ja diversos jocs disponibles per a la consola, entre els quals es troben els següents:\n‘1-2 Switch’: una col·lecció de minijuegos idonis per familiaritzar-se amb la nova consola i els seus comandaments i pensats per jugar en grup amb amics o familiars.\n‘Just Dansi 2017’: un nou lliurament de la popular franquícia de jocs musicals, pensada per la Switch, amb més de 40 noves cançons i cinc maneres de joc.\n‘The Legend of Zelda: Breath of the Wild’: una de les sagues més mítiques de Nintendo s’estrena també en el dia de llançament de la Switch en una aventura d’exploració, puzles d’enginy i combat.\nManera online de Nintendo Switch\nLa Nintendo Switch també comptarà amb una manera online que, a diferència de les anteriors consoles de Nintendo, serà de pagament. Aquest nou servei online inclourà funcions de xat amb amics, un punt de trobada on quedar per jugar, una tenda on comprar i descarregar còpies digitals de jocs i, per descomptat, la possibilitat de participar en partides multijugador a través d’Internet.\nA part d’aquestes dades, no ha transcendit més informació sobre la manera online de la Nintendo Switch, ni tan sols el preu de la seva quota mensual. El servei no estarà disponible fins a finals de 2017. Mentrestant, Nintendo oferirà una espècie de versió de prova gratuïta en els mesos posteriors al llançament de la Switch.\nSegueixi en Twitter a l’autora de l’article, Elena Santos @chicageek.\nconsoles juegos-ca nintendo-ca videojocs\nDia d’Internet Segura: una Internet millor comença amb tu


UNA DIAGNOSI SOBRE ELS HÀBITS DE CONSUM I COMPRA A LA CIUTAT - Empresa al dia\nL’Ajuntament d’Olot amb la col·laboració de l’Associació de Comerciants impulsa una diagnosi que, a més de la percepció dels consumidors sobre el comerç local, també vol conèixer els seus costums i preferències de compra. A partir dels resultats d’aquest estudi es planificaran les properes accions de dinamització comercial.\nLes dades per a l’elaboració de l’estudi s’obtindran a partir d’un qüestionari que es realitzarà a una mostra significativa i representativa del municipi. Un 60% de les enquestes es realitzaran sobre el terreny i un 40% mitjançant una enquesta telefònica. Els enquestats han de ser majors de 18 anys (dones i homes) amb el perfil més variat possible.\nPel que fa als clients més habituals, l’enquesta constatava que tot i que els veïns i veïnes de la Garrotxa són els clients principals dels comerços d’Olot, augmentaven les persones procedents de les comarques més properes. Les compres realitzades per residents d’Osona, Barcelona i Ripollès representaven un 30% dels clients del comerç d’Olot que, en els dos anys anteriors, havia augmentat en un 20% de mitjana.\nOlot, 4 de febrer de 2019


Argimon: «Jo també he contribuït a la sensació que això anava molt bé» | NacióDigital\nEl conseller de Salut fa autocrítica de la gestió que s'ha fet durant les últimes setmanes\nper Irene Montagut, Barcelona | 16 de juliol de 2021 a les 10:05 |\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon. | ND\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, ha admès en una entrevista a El Matí de Catalunya Ràdio que les dades de la pandèmia són molt dolentes. Sant Joan, el final de curs acadèmic, les festes de graduació, els viatges, les revetlles... La desescalada ha condicionat l'activitat de la societat, que ha sortit massivament al carrer. Argimon, però, ha fet autocrítica: "Jo també he contribuït a la sensació que això anava molt bé".\nPer què no es va actuar abans? Argimon defensa que s'han pres algunes mesures, com el tancament de l'oci nocturn, i també d'altres organitzatives, com la gestió dels nous positius i contactes estrets. A més, es pregunta si la ciutadania comprendrà, de nou, les mesures que se li imposin. Tot i això, segueix amb la crítica: "Podria ser que haguéssim hagut d'actuar abans".\nAixí, la desescalada pot haver estat precipitada. "Amb aquestes xifres de contagis, no hem fet bé les coses", ha lamentat el conseller. Malgrat l'elevada incidència al grup d'edat més jove, entre els 15 i els 19 anys, Argimon ha explicat que "no se'ls pot culpar", perquè, la gent jove "ha patit" i ha estat "molt continguda" durant l'últim any. "Jo podria haver recomanat que no es fessin viatges de final de curs, però no hi vaig pensar", ha lamentat.\nEl conseller ha donat tres apunts per entendre el perquè de l'explosió de contagis entre els joves. És un grup d'edat poc vacunat, en cap moment han tingut una incidència elevada perquè "han tingut un comportament adequat" i la socialització entre ells augmenta quan arriba l'estiu alhora que "és difrent de la resta de la societat".\nPel que fa als festivals d'estiu, el conseller ja va manifestar diumenge des de Bellvitge que no és "partidari" que es tornin a produir en les properes setmanes. Així i tot, no veu que siguin el focus de l'explosió de contagis, ja que ha dit que "ja estàvem en una situació complicada" quan es van celebrar. Això no obstant, ha admès que ha estat un error permetre'ls aquest estiu: "No ho repetiria".\nToc de queda nocturn imprescindible? "Sí, voldríem que el TSJ l'avali avui mateix". Argimon espera que no el tombin i admet que s'haurà de renovar setmanalment perquè son conscients que afecten drets i llibertats. D'altra banda, el conseller confirma que no és partidari del confinament territorial perquè s'afecten persones i activitats que no els pertoca.\nContent per l'arribada dels tests d'antígens a les farmàcies, Argimon ha afirmat que s'ha "trigat una mica massa" a aprovar-ho. "Són una capa extra de seguretat", ha dit, però també ha reconegut que la mascareta és "l'element de prevenció més important". Ha estat clar en dir que no és necessària sempre que "complim el decret de mascareta". És a dir, si anem sols pel carrer, o ens movem amb el nostre grup bombolla, o també si es respecten les distàncies.\nArgimon avança que s'està estudiant canviar el protocol i posar la pauta completa de la vacuna a les persones que ja han passat la Covid. "És important que la vacunació sigui global perquè sigui efectiva", ha dit. Els virus són mutants i van evolucionant i generant noves variants, com ara la Delta o la nova Lambda, i si no s'està ben immunitzat pot ser que en algun moment "s'escapin de la vacuna".\nMissatge per a l'estiu\n"Sé que és emprenyador portar la mascareta o mantenir distàncies, però hem de seguir mantenint les mesures de protecció". Així ha demanat Argimon la col·laboració ciutadana per poder fer front a la cinquena onada del virus que actualment afecta Catalunya i que pot condicionar totalment l'activitat d'estiu. I sobre el curs escolar que ha de començar al setembre: "L'escola no està en perill".


Projecte Educatiu Comunicats Dossiers informatius\nAquest any dins el projecte de la llum, hem treballat entre altres aspectes la llum i el color.\nUs volem convidar a participar d’una experiència sinestèsica que els vostres fills i filles van realitzar el dia de Sant Jordi . Es tractar de relacionar música i color, activar dos sentits l’oïda i la vista i analitzar l’emoció que ens produeix.\nTot seguit ,si us ve de gust, podeu participar en l’enquesta fent clik al següent enllaç: "els colors de la música". Mireu-vos els vídeos, escolteu cada fragment i trieu el color que us sembli més adient.\nRecollirem les vostres sensacions i ho plasmarem en uns gràfics on veurem quina és la tonalitat que predomina.\nAl passadís de l’escola trobareu exposats els resultats dels nens i nenes que van participar en aquesta experiència.


Paula Segura Cáliz guanya el premi a la Millor Història AMIC-Ficcions 2021 - TDB Actualitat\nREDACCIÓ / AMIC – 28/5/2021\nDe les 200 històries finalistes, el Premi a la Millor Història AMIC-Ficcions 2021, guardonat amb un iPhone, ha caigut en mans del grup Paula, integrat per Paula Segura Cáliz de l’Escola Daina Isard d’Olesa de Montserrat, pel seu relat “El llibre de la meva vida”. El jurat, format per experts dins del món literari i cultural, ha considerat que la història mereixia el primer premi “per una narrativa potent amb descripcions precises i commovedores que es resolen amb mestria i sense diàlegs. Aquest conte és una petita obra d’art que cal llegir diverses vegades per gaudir-la i descobrir, en cada lectura, una nova pinzellada d’emocions”.\n– El Premi Territorial de la Catalunya Central per Paula Moreno López i Núria Pérez Morales de l’Ave María Col·legi de Manresa pel seu relat “Pàgines vermelles”, d’entre 11 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial de Terres de l’Ebre per Gea Franch Conde, Maria González Rojas i Mireia Tomas Zafra de l’Institut de Tecnificació d’Amposta pel seu relat “Hymne À L’Amour”, d’entre 3 finalistes.\n– El Premi Territorial Anoia per Úrsula Suñé Rodríguez del Col·legi Apiària de Piera pel seu relat “La noia dels ulls vermells”, d’entre 8 finalistes.\n– El Premi Territorial Penedès per Iris Gonzalez Cruces i Emma Martín Guasch de Vedruna El Carme – Sant Elies de Vilafranca del Penedès pel seu relat “Un últim sospir”, d’entre 20 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial de Lleida per Pau Ortiz Rúbies de l’IES Josep Lladonosa de Lleida pel seu relat “La porta del final del passadís”, d’entre 10 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial del Vallès Oriental per Erola Rodó Coll de l’Escola Pia de Granollers pel seu relat “L’últim viatge” , d’entre 13 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial Barcelonès per Roger Morales Marimon del Col·legi Maristes Champagnat de Badalona pel seu relat “El gran cendrer”, d’entre 24 alumnes del Barcelonès.\n– El Premi Territorial Girona ha quedat empatat de forma ex aequo per dos grups. D’una banda, ha estat guardonat Èlia Gou Casadellà i Jordina Gussinyer Casas de CCE Montessori – Palau de Girona pel seu relat “Cartes al buit”. I, d’altra banda, ha estat premiat Istar Palacios Lloveras, Mariam Harb Marcó i Marta Sunyer Giménez de CCE Montessori – Palau de Girona pel seu relat “Les ombres del Raval”, d’entre 19 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial Empordà també ha tingut doble premiat. D’una banda, s’ha endut el guardó el grup integrat per Lidia Sierra Bataller, Gedder Daniela Varela, Alvarado i Paula Bautista Masferrer de l’Escola Cor de Maria La Bisbal de l’Empordà amb el seu relat “La Faula”. D’altra banda, Jordi Carreras Serra de l’Escola Vedruna de Palamós també ha sigut premiat amb el seu relat “Sincerament, Dora”, d’entre 28 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial Maresme per Marina Oromí Noms, Noelia García López i Jana Vallcorba i Rivas dels Salesians de Mataró amb el seu relat “Crims de tinta”, d’entre 24 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial Baix Llobregat per Yamelia Díaz Mínguez, Manel Garcia Perez i Ainoa Castillo Espinoza de l’IES Ribera Baixa d’El Prat de Llobregat amb el seu relat amb l’inici ”l’assassí que estimava els llibres”, d’entre 16 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial Tarragona ha quedat guardonat de forma ex aequo per dos grups. D’una banda, per Martina Mestre Aran i Silvia García-Arroba Romero de l’Escola Puigcerver de Reus amb el seu relat “Paraules d’un somriure”. D’altra banda, per Ariadna Munuera Llort de l’IES Lluís Domènech i Montaner de Reus amb el seu relat “innocent”, d’entre 23 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial Vallès Occidental per Paula Felices Gallardo i Laia Uyà Caba de l’Escola La Salut Sabadell de Sabadell amb el seu relat amb l’inici “l’assassí que estimava els llibres”, d’entre 24 alumnes finalistes.\n– El Premi Territorial d’Osona per Júlia Fontserè Homs de l’IES Cirviànum de Torelló amb el seu relat “Memòries d’una alzina”, d’entre 8 finalistes.\nFoto: Una imatge de la Paula Segura Cáliz de l’Escola Daina Isard d’Olesa de Montserrat, pel seu relat “El llibre de la meva vida. / AMIC


Dia de l'Alzheimer més solidari en Alcoi | ARA Multimèdia\nDia de l'Alzheimer més solidari en Alcoi\nUna de les taules, a Santa Rosa, amb dos voluntaries\nÉs de Justícia recordar que l'Alzheimer segueix afectant més d'12 milions de persones en l'Estat espanyol.\nEscrit per ARA Multimèdia 26 setembre 2020\nHa passat quasi desapercebut en aquesta època de pandèmies i col.lapse de la Sanitat, però el cert és que hi ha malalties que continuen marcant la vida de moltes persones i dels seus familiars. En Alcoi, aquest divendres s'ha arreplegat diners per a combatre l'Alzheimer.\nAlcoi ha recordat la lluita contra aquesta malaltia amb la ja tradicional arreplegada de diners en diferents taules repartides per la ciutat. La COVID es menja tot el protagonisme en aquesta dura etapa de les nostres vides, però és de Justícia recordar que l'Alzheimer segueix afectant més d'12 milions de persones en l'Estat espanyol.\nL'Associació de Malalts i familiars d'Alzheimer d'Alcoi ha situat aquest divendres taules per diferents llocs de la ciutat per a recaptar fons per als seus centres i per a la investigació. A banda de vendre la loteria de Nadal, han regalat una mascareta a cada persona que col·laborava.\n7.200 euros per l'Associació de Malalts d'Alzheimer de Muro\nEn el Dia Mundial de l'Alzheimer es demana la implicació social\nFinalitzen les obres del nou centre per a malalts d'Alzheimer en Banyeres


Dirigents i quadres del PSC Reclamen una renovació que superi les dues ànimes\nRepresenten tot el territori i una generació jove que vol canvis reals i en profunditat en el projecte\nMANEL MANCHÓN 29/07/2011 00:00\n260x366 Intens debat al psc Membres de l'executiva, en una imatge del 9 de gener del 2011, poc després de perdre les Autonòmiques. / JORDI PIZARRO Intens debat al psc Membres de l'executiva, en una imatge del 9 de gener del 2011, poc després de perdre les Autonòmiques. / JORDI PIZARRO\nL'any 1978 queda molt lluny per a les generacions més joves, però l'esperit d'aquell moment, el que va possibilitar la creació del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC), des de tres forces polítiques diferents, és encara "vàlid i vigent". Això ho defensen en un document, amb el títol de Carta oberta a la ciutadania de Catalunya. Una oportunitat per al catalanisme progressista , fins a 118 dirigents i quadres del PSC que, sense haver viscut aquell procés d'unitat dels socialistes catalans, volen superar de manera definitiva els recels i les diferències que van donar peu a l'existència de dues ànimes en el partit, reclamant un canvi profund i real que acosti el projecte a la societat catalana i exigint al conjunt de dirigents que aprofitin el congrés previst per a la tardor i que evitin que acabi sent un pedaç de transició, únicament amb l'objectiu de guanyar temps.\nProposen una síntesi que aposti clarament per un projecte federal i socialdemòcrata, que reivindiqui l'orgull per la defensa de valors com "la llibertat, la igualtat, la solidaritat i la justícia social", sobretot en moments de precarietat laboral i social, que poden condemnar molts joves a l'exclusió social. Els signants del document, però, es posicionen clarament davant del congrés del PSC previst per a la tardor i exigeixen al conjunt del partit que "iniciï un profund procés de canvi", un "nou PSC" capaç de portar a terme "un canvi real, participat i generós, que en cap cas no pot ser un canvi per tal que res no es mogui, perquè estem davant d'un congrés que no pot ser de resignació, sinó que ha de ser un congrés d'oportunitat".\nUna de les propostes centrals és que el PSC no pot anar a remolc dels seus adversaris, que necessita un projecte propi, "que planti cara en el terreny les idees", un partit "que no hagi de negar l'adversari per afirmar-se, que no hagi de jugar amb les regles i les idees de l'adversari per construir el seu relat". La crítica és clara respecte al discurs reiterat amb insistència, per part de la direcció del partit, de buscar el suport electoral només per impedir victòries del PP, a les generals, o de la "dreta conservadora", en referència a CiU, a les autonòmiques.\nEl document té una característica molt clara. Representa el PSC en la seva totalitat. El signa el primer secretari de les joventuts del PSC, Javier López, i alcaldes i regidors o exalcaldes (Núria Parlon, Xavier Paz, Núria Marín, Carles Ruiz, Eva Menor, Sergi Vilamala, Xavier Amor, Teo Romero, Ramon Ribas, Sergi Mingote, Jordi Martí, Carmen Andrés, Guillem Espriu o Iolanda Pineda). També té el suport de diputats del Parlament (Jaume Collboni, Rocío Martínez, Laia Bonet, Núria Ventura, Consol Prados, Eva Granados, Judith Carreras o Montse Capdevila) i diputats del Congrés (Francesc Vallès, Àlex Sáez, Fèlix Larrosa, Meritxell Batet i Carlos Corcuera). El document també compta amb el suport de càrrecs orgànics o institucionals (Albert Aixalà, Joaquín Fernández, Glòria Plana, Paco Bustos o Pep Martí). Altres noms d'exresponsables en governs socialistes com Marcel Prunera, Xavier Castella o Daniel de Torres, també signen el document, així com dos ex-caps de gabinet del departament d'Economia amb el conseller Antoni Castells, els economistes Carles Rivera i David Fuentes. També el signen altres signants rellevants com Max Vives-Fierro, director de la Fundació Catalunya-Europa o l'exdiputat del Parlament Toni Comín. Tots formen part d'un canvi generacional, de socialistes que se situen entre els 30 i els 45 anys.\nUn dels signants constata que el partit "s'ha empetitit" en els últims anys i que una de les raons és que no s'ha posicionat en els debats que han preocupat la societat catalana o que han estat objecte de controvèrsia, com la immigració o les consultes sobiranistes. Aquests dos exemples són rellevants perquè situen el PSC en una doble cruïlla, l'eix esquerra-dreta i l'eix nacional. El document en parla, apostant, com una de les prioritats, per un projecte social que vetlli per les desigualtats socials, "molt especialment les que es produeixen en els primers anys de vida i durant la vellesa", seguint les tesis que ha plantejat l'economista i sociòleg Gösta Esping Andersen, una de les grans referències de l'esquerra moderna europea. També es defensa una fiscalitat més justa i la "lluita contra el frau", que permeti "aconseguir els recursos necessaris per garantir la qualitat i equitat en l'accés als serveis públics". Un dels objectius és el de "no condemnar a la precarietat laboral o social tota una generació", en referència als joves que poden patir més l'actual crisi econòmica.\nEn el terreny nacional aquesta nova generació de dirigents del PSC vol recuperar tota la força del federalisme, amb un projecte en el qual Espanya també reconegui "sense reserves ni complexos, Catalunya com a nació", però en què el PSC "sigui capaç de superar el marc de discussió política basat fonamentalment en l'apel·lació permanent al greuge en les relacions amb Espanya". Però el document, amb voluntat real de canvis, sense passar per ruptures en el partit, té un altre objectiu, que és la transparència del PSC: "Treballarem per un PSC que torni a connectar amb la ciutadania des de la convicció que només ens mou el que diem: volem recuperar l'autenticitat". Ara el document, a la web unitsxcanvipsc.wordpress.com, circularà per aconseguir nous suports de cara al congrés.


Els metges insten a cessar Simón i demanen un gir en la gestió Covid\nL'acusen d'“incapacitat manifesta i prolongada durant la pandèmia” || Les xifres de la segona onada del coronavirus a Espanya apunten a una estabilització\n© Imatge d'arxiu de Fernando Simón.\nCol·legis de metges de l’Estat van demanar ahir el cessament de Fernando Simón com a responsable del Centre de Coordinació d’Alertes i Emergències i van reclamar al Govern un gir radical en la gestió de la pandèmia i posar en marxa un comitè d’experts independents.\nExcepte el de Catalunya, els altres col·legis de metges d’Espanya, representats en el Consell General de Col·legis de Metges (CGCOM), van instar al seu cessament “per la seua incapacitat manifesta i prolongada durant l’evolució de la pandèmia” i per les seues últimes declaracions, que segons el parer d’aquests professionals són un testimoni que evidencia una “ignorància manifesta” de la seua feina, de la seua responsabilitat i de la seua vocació. En aquest sentit, cal recordar que Simón va dir dijous, sobre el nombre de contagis dels professionals sanitaris, que ara “tenen un aprenentatge respecte a la primera onada. Els gestors fan millors circuits d’assistència als hospitals. I, òbviament, els sanitaris tenen un millor comportament que evita que es contagiïn fora del seu espai de treball”.\nAquestes peticions arriben quan les xifres (a falta que el ministeri de Sanitat actualitzi demà les dades sobre l’evolució de la pandèmia) apunten a una estabilització, i en diverses comunitats autònomes s’ha registrat un clar descens tant del nombre de contagiats com del d’hospitalitzats i de morts, encara que en d’altres, com ara Astúries, continuen acumulant rècords.\nAixí doncs, aquest descens s’ha percebut ja en comunitats com ara Cantàbria, Andalusia, Catalunya o el País Valencià, mentre que les xifres es mantenen estables al País Basc o Castella i Lleó, on Burgos s’ha despertat avui amb mesures addicionals per provar de contenir la pandèmia.


Les noves mesures no redueixen les aglomeracions - L'Eco de Sitges\nLes noves mesures no redueixen les aglomeracions\nImatges de Joan Tarrida, aquesta matinada\nEl nou sistema de circulació al carrer Joan Tarrida, implantat fa dues setmanes per l’Ajuntament i els establiments d’oci nocturn, no ha aconseguit reduir les aglomeracions. De fet, aquest cap de setmana, amb la Bears Sitges Week, ja estava previst que hi haguessin importants concentracions de persones.\nEl sistema de circulació per a vianants en hores nocturnes es va establir fa dues setmanes, després que no funcionés l’experiència anterior de col·locar unes catenàries per a espaiar les concentracions. El sistema obliga a accedir al carrer des de Bonaire i no permet fer-ho des de la plaça de la Indústria. D’aquesta manera s’afavoreix la circulació i s’eviten alguns colls d’ampolla. Però no redueix les aglomeracions.\nAhir dissabte –i abans d’ahir divendres– el carrer va estar a vessar, com, de fet, durant tot l’estiu. La Sitges Bear Week té el seu punt central de celebració entre Joan Tarrida i Bonaire en un espai de carrers estrets, que convoca milers de persones. El sistema de seguretat contractat per afavorir la circulació única no va donar l’abast en avisos i aturades per indicar la gent que seguís el sentit únic.\nEn algun cas, fins i tot, es van produir protestes, com la d’alguns usuaris a les quals ha donat cobertura Sitges Gay Guide, que consideren que la mesura de Joan Tarrida és discriminatòria per a l’oci gai. Ahir, com en els anteriors caps de setmana, aquesta publicació va criticar a les xarxes socials la mesura i lamenten que els “controls” es facin només a Joan Tarrida i no al Primer de Maig.\nCoincidint amb la Sitges Bear Week, la Policia Local ha llençat una campanya als assistents a aquesta trobada d’oci amb diversos consells de seguretat. La Policia recomana que estiguin atents a les seves pertinences i que no tornin sols a les nits als allotjaments. La campanya –executada en diverses llengües– evidencia els problemes de seguretat que té Sitges a les nits.\nEl Dos de Maig, ahir a la matinada\nCom en els anteriors caps de setmana, la platja es va tornar a omplir a partir de dos quarts d’1, quan van tancar els locals d’oci nocturn. Centenars de joves i adolescents van reunir-se a l’espigó, a la Ribera i les platges del costat fent botellot. Tant l’alcaldessa, Aurora Carbonell, com el regidor de Turisme, Luismi García, han demanat a la Generalitat que ampliï l’horari de l’oci nocturn per a reduir les aglomeracions a les platges.\nLa setmana passada les concentracions van acabar amb aldarulls i enfrontaments amb la Policia Local i els Mossos d’Esquadra. D’aquests incidents, tres persones van requerir atenció hospitalària. La nit de Festa Major, els Mossos van haver d’haver intervenir en diverses ocasions per escampar els participants en diverses baralles.\nConcentracions, ahir a l’espigó


Aquestes són les millors raons per odiar Chick-fil-A - Cultura | Juliol 2020\nAquestes són les millors raons per odiar Chick-fil-A\nDes dels deliciosos entrepans de pollastre de la cadena fins als seus refrescants batuts, qualsevol persona que hagi posat el peu en un Chick-fil-A ha trobat probablement moltes raons per estimar el restaurant de menjar ràpid. Però, com passa amb la majoria de llocs de menjar ràpid, és fàcil tenir una relació amorosa i odi amb Chick-fil-A, i no només a causa del que hi ha als seus menús (o menús secrets).\nDes de racions poc freqüents de patates fregides i entrepans que no són tan bons com es pensaria per una política descarada i un programa de fidelització excessivament exclusiu, llegiu-hi per veure algunes de les millors raons per les quals molts nord-americans no poden evitar odiar Chick-fil. -A (fins i tot si desitgen aquesta salsa polinèsia de tant en tant).\n1. El pollastre-fil-A no té els millors entrepans de pollastre\nEls entrepans de pollastre de Chick-fil-A són bons. Però no són els millors del negoci. | Robyn Beck / AFP / GettyImages\nPenseu que una cadena especialitzada en pollastre seria constantment el millor entrepà de pollastre del negoci de menjar ràpid. Però no sembla ser el cas. Segons Thrillist, Chick-fil-A no té el millor entrepà de pollastre. El sandvitx clàssic de la cadena només aconsegueix el quart lloc del rànquing exhaustiu de Eat This, Not That.\nEs situa en el segon lloc de la jerarquia del sandvitx de pollastre de Delish. Però segons First We Feast, el sandvitx de Chick-Fil-A “està pensat per a ser saborós i poc agradable. Són aquestes coses, i no molt més. ”\n2. Els fregits de la cadena són menys cruixents que els seus competidors\nEls sofregits de gofre de la cadena tampoc són els millors fregits de menjar ràpid. | Robyn Beck / AFP / GettyImages\nLes patates fregides s’han convertit en sinònim de Chick-fil-A. Però us heu parat mai a pensar si són realment superiors a les tradicionals patates fregides que podeu obtenir als competidors de la cadena? Business Insider informa que els “fregits de gofre tenen alguns inconvenients”. Generalment són menys cruixents i heu de tractar amb aquests 'panets' estranys i estranyament amb una forma estranya. '\nI Fox News segons els crítics alimentaris, les patates fregides són generalment més grans i no tan cruixents com altres tipus de fregits, pensant que podrien convertir-les en el vehicle ideal per a la tomata. A més, la cadena no obté cap elogi a la investigació de Delish sobre la qual la cadena de menjar ràpid és més generosa amb les seves patates fregides.\n3. Té un programa de fidelització al qual no us podeu inscriure\nChick-fil-A té un programa de fidelització. Però probablement no us podeu inscriure. | Andrew Renneisen / Getty Images\nMolts restaurants de cadena tenen programes de fidelització. Però normalment volen facilitar la inscripció dels clients. No Chick-fil-A. La cadena té un programa de fidelització - anomenat Llista A - que requereix que els membres potencials siguin convidats per un altre membre a unir-se.\nSe suposa que el programa està obert a qualsevol (si teniu un amic que us pot convidar a participar-hi). Però no sembla que s'ofereixi a la meitat dels restaurants de la cadena. Així que, fins i tot si podeu accedir, és possible que no pugueu aprofitar els avantatges (com ara menjar gratuït i ofertes exclusives) a la vostra ubicació preferida.\n4. Les campanyes publicitàries de Chick-fil-A són les pitjors\nLes campanyes publicitàries de Chick-fil-A resulten increïblement molestes. | Rachel Murray / Getty Images\nFins i tot les persones que estimen el menjar de Chick-fil-A admetran que les campanyes publicitàries de la companyia poden resultar força molestes. Al cap i a la fi, pot ser que les vaques que, de manera inexplicable, puguin realitzar acrobàcies i pintar cartelleres, però que no es puguin molestar en utilitzar una ortografia adequada, no podrien ser les millors mascotes (o correctes gramaticalment). Business Insider va informar en una cartellera el 1995, la cadena va presentar les vaques i el missatge 'Menja mor Chikin'. Ambdues s'han enganxat molt, fins al desconcert dels clients que troben els anuncis incongruents, ximples o bé molestos.\n5. L'empresa no sembla que tingui les referències de cultura pop adequades\nChick-fil-A ensopega quan intenta fer referència a la cultura pop. | Alex Wong / Getty Images\nIndependentment de si creieu que l’empresa realitza campanyes publicitàries molestes, heu d’admetre que Chick-fil-A no sempre clava una altra part de la seva interacció amb els clients: les referències de la cultura pop. Per exemple, Chick-fil-A va provocar la base de fan de Beyoncé amb una broma de llimonada. A algunes de les seves marquesines, la companyia va escriure: 'SORRY BEYONCE NUUR LEMONADE IS MILLOR !!' i 'LEMONADE FRESHER THAN BEYONCE'. No importa el que més t'encanta la llimonada de la cadena. Si també sou fan de Beyoncé, veieu que el problema amb la cadena afirmant que la limonada és millor que el de Beyoncé.\n6. Chick-fil-A utilitza oli de cacauet\nLa cadena freix el seu pollastre amb oli de cacauet, una opció que no s'adapta tan bé a les persones que tenen al·lèrgia als aliments. | Andrew Renneisen / Getty Images\nChick-fil-A fregeix el seu pollastre amb oli de cacauet. La companyia es jura que és el major comprador de petroli de cacauet dels EUA. L’oli de cacauet contribueix al sabor del sandvitx de pollastre de la cadena. Però també està naturalment lliure de greixos trans, sense colesterol i amb greixos saturats. Pot semblar una opció saludable (tot i que recordeu, estem parlant de pollastre fregit). I Serious Eats informa que l’oli de cacauet és excel·lent per fregir.\nPerò és menys que ideal per al nombre creixent d’americans amb al·lèrgia al cacauet. Chick-fil-A promet que el 'procés de perfeccionament elimina la proteïna de l'oli de cacauet que desencadena una reacció al·lèrgica'. Però molts pares de nens amb al·lèrgies denuncien que el seu al·lèrgic recomana evitar la cadena, tot i que altres mengen a Chick-fil-A sense reacció.\n7. L’empresa ha hagut de recordar els seus postres\nAlgunes de les postres de Chick-fil-A s’han contaminat amb al·lèrgens. | Andrew Renneisen / Getty Images\nUna altra vaga contra Chick-fil-A per a aquells que es preocupen pel maneig de la cadena d’al·lergògens? Informes del Delish: Chick-fil-A va haver de recordar les seves galetes de xocolata després que sortís a la llum la farina que utilitzava per coure les galetes estava contaminada amb cacauets. En aquell moment, Chick-fil-A va dir als seus clients: 'Les persones que tenen al·lèrgia o sensibilitat severa als cacauets corren el risc de reacció al·lèrgica greu o que posi la vida en perill si consumeixen aquests productes.'\n8. No podeu obtenir Chick-fil-A els diumenges\nChick-fil-A tanca els seus restaurants els diumenges. | Mandel Ngan / AFP / GettyImages\nPot ser la queixa més popular sobre Chick-fil-A. Però ho hem d'esmentar de totes maneres. Chick-fil-A tanca les seves botigues els diumenges. Segons informa Mental Floss, el fundador de la companyia, S. Truett Cathy, va explicar la política en un documental sobre Chick-fil-A. 'Estava completament esgotat i vaig haver de prendre una decisió. Vaig necessitar aquell dia, vull preservar aquell dia. El diumenge és el dia del Senyor. ... No hem estat oberts el diumenge en 50 anys i no pretenem canviar aquesta política. '\nAmb els anys, els rumors han indicat que ocasionalment les botigues de l'empresa començarien a estar obertes els diumenges. Però s’han eliminat definitivament.\n9. L’empresa és molesta per fer canvis al seu menú\nChick-fil-A és estranyament perjudicial en fer canvis al seu menú. | Andrew Renneisen / Getty Images\nAlgunes cadenes de menjar ràpid fan anuncis plàcids quan fan canvis al seu menú. Però Chick-fil-A ha estat fent canvis al seu menú tranquil. I els clients no estan contents amb això. La companyia va deixar caure el pastís de pollastre picant (més sobre això després), farina de civada i cúmels de canyella del menú d’esmorzar. Va deixar caure el lloc per deixar lloc a la seva amanida de 'menjar'.\nL’empresa també va canviar les receptes d’algunes de les seves salses i els apòsits d’amanides. Els clients s’han queixat en veu alta. I Chick-fil-A fins i tot va haver de tornar a portar la seva salsa de barbacoa original com a resposta a les protestes.\n10. Se li ofereix algun consell sanitari dubtós\nLa cadena ha ofert alguns consells sobre salut que poca gent tindria. | Andrew Renneisen / Getty Images\nLa majoria dels nord-americans saben que no haurien de prendre consells sobre alimentació saludable d'una cadena de menjar ràpid. Però això no ha impedit que Chick-fil-A descarti alguns consells de salut realment estranys. Segons informa Delish, l'empresa va imprimir bosses de compra amb algunes 'idees fantàstiques per a una vida més saludable'.\nEn un sol consell, Chick-fil-A recomana als clients que 'comenci l'any nou afegint un hàbit saludable a la vostra rutina. Aquí n’hi ha un de bo: mengeu menjars més petits (com un paquet de 8 recomptes de pepites a la brasa) cada tres a quatre hores. ”Dubtem que la majoria de nutricionistes aconsellen menjar pebetes de pollastre, a la planxa o no, cada poques hores al llarg del dia.\n11. Chick-fil-A es va desfer d’un article preferit pels fanàtics\nChick-fil-A ha eliminat progressivament els articles del menú. | Tom Pennington / Getty Images\nEn el procés d’afegir opcions més saludables al seu menú, Chick-fil-A va decidir que havia d’anar una cosa antiga. Així doncs, segons informa Delish, la companyia va optar per posar al mercat el Spicy Chicken Biscuit, un fan preferit del menú de l’esmorzar. El canvi va fer lloc al nou Egg White Grill, que inclou pit de pollastre a la brasa, clares d'ou a la brasa i formatge americà en una magdalena anglesa multigrana. Però alguns clients de Chick-fil-A asseguren que el Spicy Chicken Biscuit va ser l’únic motiu perquè van anar a la cadena a esmorzar.\n12. Chick-fil-A requereix que els empleats responguin, 'El meu plaer'\nMolta gent es va espelir al sentir els empleats de Chick-fil-A respondre: 'El meu plaer'. | Tom Pennington / Getty Images\nA ningú li importa mantenir una conversa educada amb un treballador de menjar ràpid. Però molts clients de Chick-fil-A es deixen sentir en sentir que els empleats de la cadena responen, 'El meu plaer', durant cada interacció. Tanmateix, com haureu pogut endevinar, no és culpa dels empleats. Chick-fil-A requereix que els seus empleats responguin als clients amb la frase 'El meu plaer'. I la companyia entrena als seus treballadors per dir 'si us plau' i 'gràcies', guanyant-se el títol de la cadena de restaurants més educada.\n13. No sembla que tingui visions progressives sobre la criança\nL'equip corporatiu de Chick-fil-A no sembla que tingui idees progressives sobre la criança. | Tom Pennington / Getty Images\nSempre que Chick-fil-A fa un canvi o introdueix un anunci que hauria d’atractar als pares, arruïna el moment, almenys per a alguns dels seus clients, en retratar algunes visions força regressives sobre qui fa la criança. L’empresa va estrenar un anunci que volia elogiar les mares mil·lenàries, però es va titllar de “masclista” perquè només mostrava a les mares, no als pares, que preparaven als fills per anar al matí.\nLa companyia també va estrenar un servei, amb l'etiqueta 'Valet de la mare', per atraure més clients amb nens petits. A més, no ajuda que l'empresa hagi estat demandada per una empleada acomiadada per discriminació de gènere de manera que, en paraules del seu responsable, pogués ser mare de casa seva.\n14. La companyia va fer donació a grups que s’oposessin al matrimoni del mateix sexe\nChick-fil-A va posar en marxa una polèmica important donant a grups que s’oposen al matrimoni del mateix sexe. | Frederic J. Brown / AFP / GettyImages\nEl 2012, Chick-fil-A es va trobar enmig d’una important controvèrsia. Va sortir a la llum que la companyia havia donat diners a organitzacions que s’oposaven al matrimoni del mateix sexe i propugnava el pas de la Proposició 8 a Califòrnia. (Delish té una línia de temps útil dels desenvolupaments.) El fill del fundador S. Truett Cathy, Dan, va dir a la premsa que la companyia donava suport als 'valors familiars tradicionals' i a la 'definició bíblica de la unitat familiar'. Els seus comentaris van provocar protestes, crides a boicoteja Chick-fil-A i campus universitaris que acaben els seus contractes amb la cadena.\nPerò, segons The Atlantic nota, la companyia va decidir deixar de fer donacions a grups implicats en el tema. I va expressar la seva intenció de 'deixar el debat de la política sobre el matrimoni entre el mateix sexe en l'àmbit polític i del govern'.\n15. Tot el que qualsevol persona pot parlar és com la donació va donar a grups que s’oposen al matrimoni entre el mateix sexe\nLa gent continua parlant sobre les donacions polítiques de Chick-fil-A. | Tom Pennington / Getty Images\nIndependentment de la vostra política, probablement us heu cansat de sentir que la gent discuteixi sobre Chick-fil-A i què són els seus entrepans de pollastre. Però sembla que el debat continuarà amb més olor. Hi ha qui diu que és hora de perdonar Chick-fil-A. Uns altres remarquen que no és eficaç contribuir a la cultura de boicot 'que brota a Amèrica'.\nPerò d'altres diuen que el que dóna l'empresa continua sent un problema. De qualsevol manera, l'Atlàntic informa que el cristianisme és innegablement 'una part fonamental de la marca Chick-fil-A, configurant les decisions empresarials i ajudant a la companyia a diferenciar-se dels seus competidors en cuina'.


Novembre 2015 - Escola d’Osteopatia de Barcelona\nNotícies per mes: Novembre, 2015\nJonas Broomé: “seria interessant que els metges ens veiessin com generalistes ben preparats”\n30/11/2015 /in Inici, Noticies /by EOB\nJonas Broome és exdirector i professor de l’Escola Escandinava d’Osteopatia, a Göteborg (Suècia), un dels centres reconegut com a Partner Internacional de l’European School of Osteopathy (ESO). A l’EOB imparteix l’assignatura d’Estudis Clínics, i hem aprofitat la seva visita per preguntar-li quina és la seva visió del moment que viu ara l’Osteopatia, i com creu que s’ha d’encaminar l’ensenyament d’aquesta disciplina en el futur.\nQuan vas prendre la decisió que volies ser Osteòpata?\nQuan era adolescent vaig patir una fractura de coll. Hi va haver un Osteòpata que em va ajudar tant que, quan em va arribar el moment d’estudiar, era obvi que havia de seguir aquell camí. He estat osteòpata durant tota la meva vida professional, i per això li estic molt agraït.\nA Espanya, l’Osteopatia no és una professió que gaudeixi de reconeixement institucional. Quina és la situació de l’osteopatia a Suècia, on vius i treballes?\nDiria que és fins i tot pitjor. A Suècia l’osteopatia no està reconeguda, i no hi ha cap institució universitària sueca que la treballi. Així que, per expedir títols d’Osteopatia ho hem de fer a través d’una universitat d’Alemanya. De manera que Suècia està totalment al marge d’aquest sistema, a dia d’avui. Espero que això canviï aviat, en part gràcies al document CEN sobre estàndards que s’ha presentat fa poc, i en part gràcies als progressos que va fent la professió poc a poc en els estats veïns, i a Europa en general.\nSi es considera l’osteopatia com a complement a la medicina al·lopàtica, com podrien connectar els dos col·lectius professionals, i així aconseguir una concepció més interdisciplinària de la Salut?\nEls metges són excel·lents especialistes, però seria interessant que ens veiessin als osteòpates com a professionals que són “generalistes” molt ben preparats. Potser aquesta seria una bona manera que comencéssim a treballar junts.\n¿Observes diferències significatives entre l’ensenyament de l’osteopatia a Suècia i a Espanya?\nPel que veig, les nostres respectives escoles estan en el punt correcte del balanç entre medicina i Osteopatia. I sona fàcil, però en realitat és molt complicat. Ens interessa incorporar els nous descobriments en la investigació científica, però alhora, és important per a nosaltres no perdre les nostres arrels osteopàtiques. Del que estic convençut és que els estudiants surten dels nostres centres sent el més important: osteòpates efectius i segurs. Això és el que ens fa semblants.\nCom a membre de l’Escola Escandinava d’Osteopatia, quina és la teva opinió sobre el document CEN que defineix uns estàndards europeus per a la professió?\nA la nostra escola de Suècia, potser no tindrà tot l’impacte que a mi m’agradaria, però és un pas molt important en la direcció correcta. És molt difícil fer que tants països i tan diferents es posin d’acord en un únic estàndard. El document CEN és molt útil, però el proper pas serà fins i tot més significatiu per a l’osteopatia. Però la burocràcia és una mica lenta, com sabem…\nDesprés d’haver donat classe en el nostre Màster des de fa anys, quins aspectes ressaltaries?\nAl meu entendre l’EOB té un excel·lent pla d’estudis i el gran suport d’una administració ben organitzada. Les meves trobades amb els estudiants sempre han estat molt positives, deixant de banda els seus esforços per aixecar-se aviat (riu). El meu desig és continuar acudint a aquest centre i seguir ensenyant junts en un futur.\nhttps://www.eobosteopatia.com/wp-content/uploads/Broome_1.jpg 300 800 EOB https://www.eobosteopatia.com/wp-content/uploads/EOB_logo_BO.jpg EOB2015-11-30 13:55:222015-11-30 14:26:46Jonas Broomé: "seria interessant que els metges ens veiessin com generalistes ben preparats"\nFrançois Allart: “per ser un bon osteòpata és imprescindible la empatia amb el pacient”\n17/11/2015 /in Inici, Noticies /by EOB\nFrançois Allart va començar a estudiar Osteopatia el 1978. En aquell moment era fisioterapeuta. Primer es va formar a França, i més tard a Maidstone (Anglaterra). A més d’exercir com a osteòpata, s’interessa per la docència en aquest camp des del 1999. Tal i com ell mateix recorda, la primera classe la va oferir a una classe formada únicament per metges, a París. En l’actualitat també dóna classes a Ginebra, i exerceix com a osteòpata a França. A l’EOB imparteix les assignatures de tècniques viscerals I i II.\nCom concep l’Osteopatia?\nPer a mi l’osteopatia és com tenir una caixa d’eines que té 3 compartiments: el cranial, l’estructural i el visceral. Com a professor he fet sempre una aproximació més especialitzada a aquest últim, però quan treballo com a osteòpata realment necessito totes les eines. A més, cal que la mà treballi per a la ment, i que la ment treballi per a la mà. No importa la perfecció amb la qual es domini una tècnica: si la ment no està present en fer-la, no serà bona. Hi ha una relació profunda entre les dues coses.\nQuè és el més important que intenta transmetre als estudiants?\nUn dels principis fonamentals, après de Jean Pierre Barral, és l’empatia amb el pacient. Si no es té, no és possible ser un bon osteòpata, tot i que la tècnica sigui perfectament executada. Per això, moltes vegades repeteixo als alumnes que repetir una tècnica moltes vegades no és suficient. És a dir… cal practicar, però no és el més important. Tenir tots els paràmetres clars per a realitzar una tècnica d’Osteopatia no serveix si no hi ha una bona integració. Per a mi, l’osteòpata és algú empàtic, que està disposat a fer coses per al pacient.\nQuè pot passar si els alumnes es fixen únicament en dominar una tècnica?\nSi un estudiant es queda simplement en això, corre el risc que la filosofia que hi ha darrere de l’osteopatia desaparegui o quedi molt diluïda. En l’actualitat, la majoria dels professionals corren aquest risc, ja que només s’hi dediquen una part del temps, i al meu entendre això no és bo. I no ho dic en absolut com una crítica, sinó tot el contrari: amb els alumnes puc veure que el potencial necessari existeix.\nAixò té relació amb la situació actual de l’Osteopatia a Espanya?\nCal tenir en compte que, fa vint anys, l’osteopatia a França es trobava en una situació molt semblant. Els osteòpates no podien dedicar-se al seu ofici a temps complet perquè la gran majoria eren fisioterapeutes. Només quan hi ha una dedicació completa l’osteopatia es converteix en una cosa real, però això només és possible si és una professió sanitària plenament reconeguda. Influeixen molts factors: la història de l’osteopatia a cada país, la cultura, la manera com s’ensenya… També és molt important tenir en compte la sensibilitat de cada estudiant.\nHo arribarà a ser algun dia?\nAmb el temps l’osteopatia a Espanya també serà una professió amb total reconeixement, igual que ho és ja a França, al Regne Unit, a Suïssa i a d’altres estats d’Europa. En realitat simplement és una decisió humana, per tant no és una cosa tan difícil com sembla.\nhttps://www.eobosteopatia.com/wp-content/uploads/Allart_2.jpg 300 800 EOB https://www.eobosteopatia.com/wp-content/uploads/EOB_logo_BO.jpg EOB2015-11-17 10:11:452015-11-17 11:30:29François Allart: "per ser un bon osteòpata és imprescindible la empatia amb el pacient"\nIniciada la formació per als tutors assistents de la Clínica\n03/11/2015 /in Inici, Noticies /by EOB\nL’EOB ha ofert als alumnes que ja han finalitzat el Màster i amb el DO sota el braç el curs per ser tutors assistents a la nostra clínica docent, impartit pel professor de l’EOB i terapeuta de la COB Gerard Álvarez. Es tracta d’una formació adreçada a aquells osteòpates que volen ajudar, però també seguir aprenent, a través de l’atenció a pacients reals.\nEl curs està distribuït en quatre nivells que es realitzen seguint els estàndards proposat per la Osteopathic European Academy Network (OsEAN). La classe de divendres passat va estar dedicada a impartir el primer nivell.\nLa formació permet als alumnes adquirir les bases pedagògiques necessàries per a ser tutor assistent, alhora que els dota d’eines per desencallar situacions que poden trobar-se a les consultes. En definitiva, és el suport docent adequat per assegurar que els alumnes que encara no han acabat el Màster rebran un ensenyament de qualitat.\nEls tutors assistents tenen un paper molt important a les classes pràctiques que es desenvolupen a la COB. Aquestes es troben sempre sota la supervisió d’un tutor clínic experimentat, però sovint aquesta no és suficient per cobrir totes les necessitats docents dels estudiants, i d’aquí la importància de la figura del tutor assistent.\nLa formació d’aquests tutors és un altre fet diferencial en l’EOB respecte altres centres, ja que suposa una garantia de qualitat per part de les persones responsables de les sessions de pràctica.\nSelecció dels alumnes per ser assistent\nPer seleccionar els alumnes que seguiran aquest itinerari formatiu, es tenen en compte tant les seves preferències com les aptituds que han demostrat durant els estudis. A cada promoció, els alumnes de l’últim curs poden optar a ser tutors assistents de la clínica si ho sol·liciten. En breu, els alumnes que enguany estan fent quart també podran demanar-ho. En cada cas s’avaluarà la seva aptitud i es procedirà a programar la seva formació per a la propera temporada.\nhttps://www.eobosteopatia.com/wp-content/uploads/tutors1.jpg 300 800 EOB https://www.eobosteopatia.com/wp-content/uploads/EOB_logo_BO.jpg EOB2015-11-03 12:17:262015-11-03 12:44:23Iniciada la formació per als tutors assistents de la Clínica


Marzà: ‘Hem fet realitat el necessari conveni del sector teatral, però a més ens comprometem a posar-lo en pràctica des del minut zero en les nostres produccions’ | Notícies Dígitals\nPrevisió meteorológica per a demà dissabte 21 de maig de 2022 a la Comunitat Valenciana\nEl més destacat d’aquest divendres 20 de maig de 2022 a la Comunitat Valenciana en imatges\nEl TAU Castelló vol un gran ambient al Ciutat de Castelló per aconseguir la victòria i passar al playoff d’ascens a la Lliga Endesa\nCristina Ouviña renova al Valencia Basket\nLes declaracions de Miguel Alvarez (tecnic del Villarreal B) previes al partit de #PrimeraRFEF davant el RB Linense\nMarzà: ‘Hem fet realitat el necessari conveni del sector teatral, però a més ens comprometem a posar-lo en pràctica des del minut zero en les nostres produccions’\n08/02/2018 marza, sector teatral\nLa Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport ha impulsat, mitjançant l’Institut Valencià de Cultura, el primer conveni col·lectiu dels actors i actrius valencians, que han signat aquest matí al Teatre Principal de València l’Associació d’Empreses d’Arts Escèniques del País Valencià (Avetid), l’Associació d’Actors i Actrius del País Valencià (AAPV) i representants dels sindicats.\nA la signatura del conveni han assistit el conseller d’Educació, Investigació, Cultura i Esport, Vicent Marzà; la diputada de Teatres i Memòria Històrica de la Diputació de València, Rosa Pérez Garijo; el director general de l’Institut Valencià de Cultura, Abel Guarinos, i el director adjunt d’Arts Escèniques de l’IVC, Roberto García. El conveni l’han signat la presidenta d’Avetid, Maria Ángeles Fayos; el president de l’AAPV, Ximo Solano, i representants sindicals.\nDesprés de la signatura, la Generalitat s’ha adherit al conveni, un suport que dóna exemple perquè altres productors públics i privats del nostre territori apliquen també aquest acord.\nSegons Marzà, “per primera vegada, el sector del teatre valencià disposa d’un conveni col·lectiu, un pas històric per a la regularització, la professionalització i la dignificació laboral del sector escènic. Un acord que ens iguala a convenis semblants signats des de fa anys a la resta de l’Estat”.\nAquesta iniciativa ha estat impulsada per Cultura de la Generalitat i consolida un dels objectius de treball del primer semestre del 2018 establits en el Seminari de Govern de Benicarló-Vinaròs.\nEl responsable de Cultura de la Generalitat ha apuntat que “cal aplaudir el treball de l’Avetid i de l’AAPV, que han buscat el consens en tot moment, i també el treball fet pels sindicats. Des de la Generalitat no només hem impulsat que aquest conveni fóra una realitat, sinó que ens comprometem a posar-lo en pràctica des del minut zero pel que fa a la contractació d’actors i actrius en les produccions teatrals públiques que depenen de nosaltres”.\nA més, les convocatòries d’ajudes de l’IVC tindran en compte el que es detalla en aquest acord. Es consensuarà amb el sector la modificació de les bases reguladores d’ajudes a la producció d’espectacles, gires i sales o teatre d’exhibició regular i professional.\nEl conveni estarà vigent fins al 31 de desembre de 2019 i es prorrogarà per períodes successius d’un any mentre no siga objecte de denúncia escrita per qualsevol de les parts signants. Aquesta pròrroga comportarà un increment de les condicions econòmiques d’acord a l’IPC.\nEl conseller ha explicitat que “estem en un moment de recuperació del sector de les arts escèniques al nostre territori. Cal recordar el significatiu increment econòmic de les ajudes al sector per part de la Generalitat, que han augmentat un 178% respecte a l’any 2014.\nEn 2018 s’arribarà a 3.500.000 milions d’euros, la xifra més alta de la història”, i ha afegit: “Açò és només una dada, no anem amb triomfalismes, ja que ens vam trobar amb una indústria teatral a punt de desmantellar-se per les polítiques de l’antic govern i el que estem fent és revertir i reconstruir l’escena teatral valenciana entre totes i tots”.\nEl titular de Cultura ha explicat que “l’objectiu compartit és augmentar i fidelitzar públic valencià que vaja al teatre i millorar les condicions del sector”.\nEn aquest sentit, cal recordar que els teatres Principal i Rialto de València han tingut un 40% més d’espectadors en 2017 respecte a l’any anterior, i específicament l’obra ‘Tic tac’, una coproducció de l’IVC i la Diputació de València, va superar els 7.000 espectadors.\nAixí mateix, el Teatre Principal de Castelló ha incrementat en un 8% els espectadors respecte a 2016 i el Teatre Arniches d’Alacant ha tingut 6.600 assistents en 2017, destacant en aquest cas que, d’octubre a desembre de 2017, hi va haver un 68% més d’espectadors que en el mateix període de 2016.\n← La Diputació de Castelló i l’ITC amplien la herramientoa Solconcer que impulsa l’ús de la ceràmica\nTransparència i la Universitat de València celebren les jornades ‘Corrupció Pública: la resposta del dret’ →\nSeccions Selecciona la categoria Cevisama (43) Cinema (13) Condicions legals (2) Cultura (13.357) Destacat (11.968) Educació (2.811) En directe (134) Esports (27.332) Falles (75) Festivals (332) Fitur (50) Fotos (1.977) Gastronomia (488) Informatiu (91) Magdalena (154) Més notícies (5.672) Municipis (3.702) Opinió (23) Oratge (1.626) Política (28.399) portada (14) Ràdio (3.952) Sanitat (3.782) Successos (642) Turisme (2.357)


78 persones troben feina durant el període 2014-2015 gràcies al programa Salut i Crisi impulsat per Dipsalut\nUn total de 78 persones han aconseguit una ocupació remunerada entre l’1 de gener de 2014 i el 15 d’octubre de 2015 gràcies a la convocatòria del Salut i Crisi del 2014-2015 dotada amb 499.383 euros. D’altra banda, es calcula que gràcies a la convocatòria del 2015-2016 (amb una partida de 1,15 milions d’euros) es podrà ocupar a un total de 181 persones fins a final de l’any 2016.\nPer alleujar l’impacte de la crisi econòmica sobre la salut de les persones, el 2013 va néixer el Salut i Crisi que dóna suport econòmic a les accions endegades per entitats socials, ajuntaments i consells comarcals destinades a atendre les necessitats bàsiques dels ciutadans de la demarcació: alimentació, habitatge...\nL’any 2014 i responent a les demandes del territori que demanaven nous instruments per fomentar els llocs de treball a les comarques de Girona per a les persones afectades per la crisi, el programa Salut i Crisi va crear la línia de l’ocupació remunerada on ja s’han destinat més d’1,6 milions d’euros (499.383 euros en la convocatòria 2014-15 i 1,15 milions en la convocatòria 2015-2016). L’increment que ha experimentat la línia d’ocupació remunerada respon a que un dels principals problemes de la salut pública és l’atur. Per això, l’Organisme de Salut Pública de la Diputació de Girona destina recursos per intentar reduir la desocupació registrada a les comarques de Girona.\nUn total de 78 persones han aconseguit una ocupació remunerada entre l’1 de gener de 2014 i el 15 d’octubre de 2015 gràcies a la convocatòria del Salut i Crisi del 2014-15 dotada amb 499.383 euros. D’altra banda, es calcula que gràcies a la convocatòria del 2015-16 (amb un partida de 1,15 milions d’euros) es podrà ocupar a un total de 181 persones fins a finals de l’any 2016.\nEl programa Salut i Crisi ha destinat de mitjana 6.400 euros a cadascun dels llocs de treball que s’han generat en la línia d’ocupació remunerada. Aquesta xifra econòmica inclou el salari del treballador, la formació, la inserció laboral... A partir de la convocatòria del 2015, s’ha garantit que, com a mínim, el 80% de l’import concedit es destini a costos salarials, i un màxim del 20% a la resta dels conceptes com ara la formació dels usuaris, el material fungible, l’acompanyament en els processos d’inserció laboral...\nEls contractes vinculats amb el Salut i Crisi tenen una durada d’entre tres i sis mesos -la majoria són de sis mesos-. Més de la meitat es formalitzen en empreses privades (55%) mentre que el 45% restant corresponen a l’administració pública. Pel que fa al sector d’activitat, el 30% dels llocs de treball vinculats amb el programa pertanyen al sector del comerç i la indústria agroalimentària mentre que un altre 20% a obres, serveis i manteniment de la comunitat. Activitats de jardineria, serveis socials, comerç, hostaleria o activitats administratives són altres dels sectors on han trobat feina les 78 persones que s’han beneficiat de la convocatòria del Salut i Crisi 2014-2015.\n“Hem arribat a tots els sectors d’activitat. El Salut i Crisi té l’avantatge que s’hi sumen moltes entitats que ens ajuden a complir els nostres objectius. Cal tenir en compte que el 55% dels llocs de treball (vinculats amb el Salut i Crisi) venen d’empreses privades que tenen consciència social”, ha explicat el president de Dipsalut, Josep Maria Corominas.\nEl 82% de les persones ocupades gràcies a la convocatòria del Salut i Crisi 2014-2015 estaven a l’atur mentre que un 15% rebia la Renda Mínima d’Inserció. El 3% restant va aconseguir la seva primera feina gràcies a aquesta línia d’ocupació remunerada. D’altra banda, el 67% de les persones que han trobat feina eren homes. Pel que fa a l’edat, el 64% eren majors de 30 anys. Sis de cada deu persones ocupades, a més, tenien fills al seu càrrec.\nLa línia d’ocupació del Salut i Crisi es dirigeix a persones aturades de llarga durada, especialment aquelles afectades per l’impacte de la crisi econòmica. Es posa especial èmfasi en persones de més de 30 anys amb fills a càrrec i que la unitat de convivència no percebi ingressos o que aquests siguin inferiors al mínim interprofessional.\nLes novetats del 2016\nEl 2016 començarà amb una novetat destacada: la incorporació de l’Àrea d’Acció Social de la Diputació de Girona com a funció pròpia de Dipsalut. Amb aquest canvi es busca atendre millor els ajuntaments i les entitats de les comarques de Girona en la seva tasca per garantir un major benestar, qualitat de vida i cohesió dels ciutadans.\n“A partir del 2016, l’Acció Social i la Salut Pública estaran sota el paraigua de Dipsalut”, ha assegurat el vicepresident responsable de l'Àrea de Cultura, Noves Tecnologies, Esports i Benestar de la Diputació de Girona, Albert Piñeira que ha destacat la importància d’establir sinèrgies per ser més eficaços.\n“En les polítiques públiques d’Acció Social i Salut Pública hi haurà un únic canal d’entrada per a les entitats, un únic interlocutor, una única resposta que es vehicularà sempre cap al mateix sentit. Penso que serà positiu per a les entitats i que ens servirà per ser més eficients”, ha afegit Piñeira.\nIMATGES: roda de premsa celebrada a Dipsalut on han intervingut, d'esquerra a dreta, Antoni Frau (diputat de Promoció Econòmica de la Diputació de Girona); Albert Piñeira (vicepresident responsable de l'Àrea de Cultura, Noves Tecnologies, Esports i Benestar de la Diputació de Girona) i el president de Dipsalut, Josep Maria Corominas.\nTambé s'adjunta una imatge d'arxiu d'una persona beneficiada per la línia d'ocupació del programa Salut i Crisi.\nDossier de premsa dels resultats d'ocupació remunerada del Salut i Crisi


Manel Tarés: Polítiques de memòria col·lectiva - Revista Cambrils\nPublicat el Dilluns, 30 de novembre de 2015 01:00h\nPodria semblar que en el context actual demergència social i econòmica, la gestió de la memòria col·lectiva shauria daparcar momentàniament de les agendes de govern. Però és precisament en la política on shan de dirimir les tensions entre les diferents sensibilitats que coexisteixen en la nostra societat. La memòria històrica i recent és un tema delicat i la forta càrrega simbòlica que comporta la seva gestió aixeca controvèrsies, sovint mal resoltes a la pràctica.\nRecentment, els nous governs municipals desquerres a Barcelona, Madrid, Saragossa o València han posat sobre la taula diferents qüestions relacionades amb la memòria històrica i la presència de referents simbòlics en lespai públic. Es reivindica la sobrerepresentació de la monarquia en els noms del viari, la inèrcia enganxifosa dels referents franquistes, lescassetat notòria de noms femenins i, almenys a Barcelona, la reivindicació del passat republicà, federalista i anarquista de la ciutat, quan era mundialment coneguda com la Rosa de Foc. Fa uns anys, el tripartit català desquerres també va apostar per polítiques actives de memòria amb la creació del Memorial Democràtic. Llavors, la recuperació de la memòria silenciada de la Guerra Civil va ser un dels temes principals de treball, al costat de lexili republicà o la revisió de la simbologia franquista. Paral·lelament, des del catalanisme sha treballat, últimament, per la divulgació de la guerra de Successió i les seves seqüeles. Totes aquestes polítiques de consciència com diuen també en el món anglosaxó han estat motivades pel panorama desolador existent després dun llarg període autoritari i un posterior i vergonyós pacte damnèsia. Daltra banda, la dreta espanyolista sha mostrat habitualment immòbil en remeiar-ho, a causa de la seva tradicional condescendència amb el marc mental dun passat ancorat en les velles estructures dordre i poder. Sens dubte, una postura que sobta molt en altres països que han superat successos tràgics de primera magnitud, en els quals shan dut a terme polítiques de memòria plenament democràtiques; és a dir, participatives, plurals i reparadores.\nEls procediments per estendre les polítiques de la memòria són molt amplis, començant pels llibres de text escolars. En làmbit municipal, destaca, sobretot, el recurs de la toponímia urbana i lerecció de monuments commemoratius. Tot i que les polítiques de la memòria han cobrat una importància extraordinària en les societats actuals, és ben cert que vénen de ben enrere. Abans, és clar, responien exclusivament a motius dafirmació del poder estatal i eren intrínsecament excloents. Amb lemergència del republicanisme al segle xix, es multipliquen els monuments al·legòrics i els memorials a les personalitats històriques i coetànies. A Cambrils, per exemple, vam tenir una magnífica font escultural a laleshores plaça de la Constitució, que va ser destruïda (reinterpretada) durant la Segona República.\nDaltra banda, durant un temps, els noms de les vies públiques van passar per un autèntic ball de noms. A Cambrils, de nou, durant el govern liberal de 1890, el de la Segona República, el franquista i el de la transició democràtica; encara un últim canvi de nom recent, el de la plaça de la Vila. En canvi, a les barriades i les urbanitzacions, subsisteix un gran desgavell toponímic. Actualment, les polítiques de gestió de la memòria acostumen a parlar, més aviat, despais de memòria: en alguns casos, apropiacions simbòliques de determinats espais històrics; en altres, espais mediatitzats pel dolor encara recent (alguns memorials en escenaris de la Batalla de lEbre, per exemple). Una cosa és, doncs, la commemoració dun fet passat i una altra és la fixació sobre lespai dun record recent, sovint traumàtic. Museus, festivitats i calendaris commemoratius són altres recursos per a la gestió de la memòria. Però encara queda molt per fer en un terreny en què cal actuar amb peus de plom. Des de la coherència, la negociació, leducació i el respecte als habitants i els llocs. Us convido a reflexionar el que pot significar cadascun daquests conceptes per a la gestió de la memòria en lespai públic.


L'home va provocar l'incendi en diversos contenidors de Reus. | Cedida\nLa crema de contenidors té càstig: la condemna de presó que demanen per un piròman a Reus\nL'individu va resistir-se a la Guàrdia Urbana i va provocar lesions a un agent\nper Albert Fuertes 01/06/2021 13:40h\nLa matinada del 27 de març de 2020, ben entrat al confinament domiciliari arreu de l'Estat, la ciutat de Reus es va veure immersa en un seguit de contenidors cremats. L'autor, un piròman, va calar foc en diversos llocs de la ciutat fins que, un avís des del carrer Argentera de la capital del Baix Camp, va posar en pista la Guàrdia Urbana de Reus, mentre els Bombers de la Generalitat apagaven les flames que anaven il·luminant la ciutat.\nLa persecució es va allargar per la matinada fins que els agents van atrapar-lo. En aquest moment, l'acusat els va amenaçar i va causar ferides a un dels agents en un dit de la mà dreta. Per tot plegat, va ser detingut i acusat pels delictes de danys i resistència.\nEl cas, però, ha passat a judici i la Fiscalia demana dos anys i nou mesos de presó pel piròman després de cremar tres contenidors i resistir-se a l'autoritat a Reus. A més d'aquesta pena, també se li reclama una indemnització a pagar a l'Ajuntament de Reus de 1.933,35 euros, per la crema de contenidors, i 365 d'indemnització per les lesions a l'agent.


Joaquim Llopis deixa el PP i passa al grup de regidors no adscrits. · Biblioteca Digital Roquetes\nJoaquim Llopis ha presentat la seua baixa “irrevocable” com a afiliat del Partit Popular. Després de 21 anys, el fins ara president del PP del Baix Ebre ha deixat el partit i aquest mes de gener ja formarà part del grup de no adscrits a l’Ajuntament de Roquetes. El 27 de desembre passat, només sis dies després de les eleccions, Llopis va enviar una carta per comunicar la seua dimissió, que gerència del PP de Tarragona va acceptar-li l’endemà. De fet, en aquesta carta, el regidor roquetenc afirma que deixa el partit per “motius personals”, però també després de molts mesos de denunciar el mal funcionament del partit a les Terres de l’Ebre, com segons ell han demostrat els últims resultats electorals.\nSegons Llopis, se’n va del PP “amb el cap ben alt i amb el sentiment d’haver fet les coses bé, amb esforç, dedicació i lleialtat al partit”. També diu que s’hi ha deixat la pell, i que fins i tot ha hagut de “partir-se la cara” en moltes ocasions pel bé del Partit Popular. A banda, Llopis ha explicat que va quedar molt afectat pels fets de l’1 d’Octubre a Roquetes, on van actuar els antiavalots.\nUns dies més tard, a finals d’octubre, Llopis va difondre un vídeo amb unes declaracions força contundents, en què carregava amb duresa contra els governs de l’Estat i de la Generalitat. De fet, el regidor de Roquetes també acusava els representants polítics del territori a Madrid i Barcelona d’omplir-se les butxaques, “mentre les Terres de l’Ebre s’estan morint”. , https://youtu.be/sqHmsfOREhQ\n2018, Ajuntament de Roquetes, Joaquim Llopis Colomina, Política, PP, Roquetes\nGustau Moreno, “Joaquim Llopis deixa el PP i passa al grup de regidors no adscrits.,” dins Biblioteca Digital Roquetes, Document 9238, http://bibliotecaroquetes.cat/items/show/9238, (creat el 2018).


Vielha demana a Trànsit que ampliï l’horari de prohibir el pas del transport de mercaderies per la ciutat aquest hivern – Comarques de Ponent\nVielha demana a Trànsit que ampliï l’horari de prohibir el pas del transport de mercaderies per la ciutat aquest hivern\nL’Ajuntament de Vielha e Mijaran ha demanat per escrit avui mateix al Servei Català de Trànsit, l’ampliació d’horaris per prohibir el pas del transport de mercaderies per la ciutat de Vielha en els mesos d’hivern.\nFins al moment, aquesta prohibició afecta als mesos de la temporada d’hivern, els dissabtes de 08,00 a 12h i els diumenges i festius de 14,00 a 20,00h. Amb aquesta petició l’Ajuntament pretén que aquest horaris s’ampliïn fins a les 22,00h els diumenges i dies de festius.\nEn els mesos d’hivern, la Val d’Aran es converteix en una de les principals destinacions turístiques d’Espanya, el que comporta que el volum de trànsit per les seves carreteres es vegi augmentat considerablement, sobretot en l’esmentat tram. Amb els horaris actuals es crea un important risc de seguretat, agreujat aquest risc degut a les condicions meteorològiques i l’estat de la mateixa.\nÉs per aquest motiu, que l’Ajuntament de Vielha e Mijaran demana aquesta ampliació d’horaris de prohibició per garantir al màxim la seguretat de les persones i minimitzar els riscos en una via en que la millora de la mateixa és eternament demandada.\nAquest mateix matí l’Alcalde de Vielha e Mijaran ha demanat suport al Síndic d’Aran amb aquesta demanda entenent que també afecta al conjunt de l’Aran.