A Dublin a Porto Alegre: Don't Come Knocking\nVols que et digui la veritat? A mi els alemanys no em cauen excessivament bé. O sigui que no animaré un equip com aquest, que jugaria igual a futbol si la pilota fos quadrada. Després de les meves esperances frustrades, que estaven dipositades en Argentina i Espanya, ara el meu equip és Portugal. Tot i que les meves prediccions polítiques i futbolístiques m'estan donant pel cul. Saps per què? Perquè les faig amb el cor i no amb el cap.\nLa meva única alegria en aquest Mundial ha estat l'eliminació de l'Holanda dels cruyffs, van gals i van der fucken (mira, en una final Holanda-Alemanya encara animaria els alemanys). I et diré més: el moment de glòria, l'orgasme més gran (l'únic) va ser el provocat pel segon gol d'Argentina contra Sèrbia, de Cambiasso però que es pot atribuir a tot l'equip. Ironies de la vida, jo sempre vaig ser un defensor del Zidane, a qui considerava el més gran, però aquests dos últims anys, vist el declini de l'argelí (a la selecció de França no hi ha francesos!), vaig començar a idolatrar el Riquelme (l'ídol del qual, has de saber, és el Zidane), i el Riquelme... no m'ha decepcionat. Percebo una força, percebo un gran futur...\nPerquè vegis la diferència, Argentina va arribar unida a Buenos Aires i la gent els va fer una gran rebuda. Els brasilers, en canvi, a part de ser uns (llista d'insults), són uns covards. Van arribar uns a Rio, els altres a São Paulo..., i la majoria no va arribar, perquè es va quedar a Europa, als seus "clubs". Els que van tornar van haver de sortir per les portes laterals dels aeroports, per fugir dels aficionats, que estaven calentets. I els que es van quedar a Europa... també s'hi haurien quedat, si el Brasil hagués guanyat? No podien venir a veure les seves mames, i de passada escoltar l'afició? Jo et puc dir l'opinió de la Folha de São Paulo de dissabte, que, com jo, sempre va ser crítica amb la selecció: "Sense tàctica, sense esquema, sense entrenador, sense crack, sense ganes, sense raça, SENSE DISCULPA". Tu creus que el Cafu, que corre menys que una iaia, havia de jugar aquest Mundial? I el (insult) del Roberto Carlos? I el Ronaldo, que només va marcar contra el Japó? L'Adriano, amb la seva pota de fusta i la seva cara de totxo? La culpa de que juguessin tots aquests la té el Parreira, que hauria de ser penjat a la plaça pública per arrogant i cabeça dura i per supeditar les emocions del país al seu orgull personal. Jo, al final de la primera fase, vaig començar a anar contra el Brasil perquè ja estava fart de l'arrogància de la gent, els diaris, els comentaristes... Però ara mira, aquesta gent que em semblava arrogant, la gent del carrer, em fa pena. (Els venedors ambulants tenen un estoc de samarretes, banderes i tal que no es treuran de sobre, han baixat molt els preus però la gent no vol saber res d'aquesta selecció.)\nPer liquidar el tema futbol. Com puc animar Alemanya, després que el Fringuisputen clavés un cop de puny a no sé quin argentí? I encara van ser aquests els que van marxar a casa amb la fama de muntar tanganes i no saber perdre!\nI ara, una crítica de cine. De fet, encara no sé què pensar d'aquesta pel·lícula. Saps quan et quedes pensant: "M'estan enganyant". Però alhora hi ha moments que penses: "No no, aquí hi ha algo". És el que em va passar amb Don't Come Knocking, del Wim Wenders. En general crec que aquest i el seu amic, el Jim Jarmusch, són uns afectats, uns estetes i uns modernillos, però no són del tot inútils. Amb Broken Flowers ho tinc clar: no calia fer-la, aquella pel·lícula. Però Don't Come Knocking... mira, només per veure la Sarah Polley ja val la pena. Les dues pel·lícules són sobre pares cafres que van a buscar els seus fills abandonats 20 o 30 anys massa tard. Coïncidència? O és que tant el Jim com el Wim van estar xuscant-se cambreres durant els anys daurats i ara se senten culpables? Com acostuma a passar amb aquesta mena de directors, la música val la pena. I és emocionant veure els quadres de Hopper prenent vida, perquè tota la pel·lícula està filmada en carrers i cases i bars hopperians, fins i tot hi ha composicions exactes tretes d'algun dels seus quadres, i el color sembla retocat perquè la semblança sigui més gran. Això és el més impactant (però Hopper no surt als crèdits). Els actors i actrius ho fan molt bé, però la que brilla més (als meus ulls, haig de reconèixer) és la Sarah, amb aquella carona d'àngel trist. Hauré de tornar a veure My Life Without Me per matar la saudade (la Coixet tampoc no surt als crèdits, i això que el personatge és coixetià). I no surt als crèdits l'Almodóvar. I és per això que t'adreço aquesta crítica a tu, germà petit. Perquè estimat, si el mestre Pedro, segons tu, és tan podrit, si les seves pel·lícules són tan poc originals i tan (llista d'insults teus), per què el Wenders copia el final d'Átame per rematar la seva? No té imaginació? És un homenatge? En fi, val la pena veure Don't Come Knocking (at my door). Segurament la diferència entre aquesta pel·lícula i la del Jarmusch és que aquesta ha estat escrita a quatre mans, les maldestres del Wenders i les expertes del Sam Shepard, que també és el protagonista: un fracassat i un covard que desperta sentiments (sentiments contradictoris) en l'espectador, no com el Bill Murray de l'altre pel·lícula sobre polvos antics, que és un tio que deu tenir un món interior molt ric, però que per fora sembla lobotomitzat. Ah!, i un consell (que és el consell que es pot extreure d'aquestes dues històries): si sou dels que aneu fornicant i deixant fills per aquests móns de Déu, tingueu almenys l'elegància de no anar-los a buscar quan sigueu vells i la vostra vida no tingui sentit.\nPublicado por Roger en 3:17 PM\nEtiquetas: Brasil, Cinema, Vários\nTraduccions de Brasil 6 (Feliç any nou, de Rubem F...\nTendències arquitectòniques i socials\nE-mail del President de la Generalitat\nWhy Do I Hate the Marketing Dept. 1


Drenatge Limfàtic – Vallhonrat Massatges\nTècniques de Massatges\nQuiromassatge i Tècnica Osteopàtica Estructural\nTallers i Promocions\n* TÈCNIQUES DE MASSATGES * DRENATGE LIMFÀTIC *\nVARIUS / EDEMES\nEl drenatge limfàtic, és efectiu amb l’alteració del retorn venòs que produeix les varius. També ajuda a eliminar l’acumulació de líquid en l’espai intercel·lular i en les cavitats de l’organisme que formen els edemes.\nCEL· LULITIS / REAFIRMACIÓ\nEl drenatge limfàtic mou el líquid intersticial que es torna espès amb la cel·lulitis i reafirma els teixits millorant la seva tonificació.\nPREOPERATORI / POSTOPERATORI\nÉs efectiu amb l’alteració del retorn venòs que produeix les varius i és important en el preoperatori i el postoperatori en casos de varius perquè ajuda al pacient en la seva recuperació.\nLa pressoteràpia és un sistema de compresió controlada que funciona amb unes bombes d’inflar. Es col·loquen al voltant de cames, braços i abdomen.\nAquestes mouen el fluxe venós i limfàtic per aclarir el líquid extracel·lular, reduïnt la inflor, la inflamació i els edemes. Alleugera el cansament de les cames i millora el fluxe d’oxígen a través de tot el cos.\nA Vallhonrat Massatges utilitzem la pressoteràpia, com a complement del drenatge per accelerar la millora del tractament.


Descobreix el Bages! - Celler Grau i Grau\nviticultura, Wine Regions\nDe Grau i Grau 15/09/2020 0\nDescobreix el Bages amb nosaltres! Des de Celler Grau i Grau us volem descobrir el nostre entorn, el Bages. Una terra de vi on paisatge, gastronomia i història juguen un paper molt important. Tot un indret per sorprendre’t i enamorar-te.\nSituat al cor de Catalunya, el Bages ens regala una oportunitat única per viure la cultura i la natura en la seva màxima expressió. Perquè si per alguna cosa destaca, és per estar situat en un paratge únic. Envoltat de grans elements geològics com el Parc Natural de Montserrat, la muntanya de sal de Cardona o el Parc Natural de Sant Llorenç de Munt i l’Obac.\nPerò, per on comencem? Són molts els indrets per descobrir al Bages, però nosaltres te’n proposem 4 que ben segur t’encantaran.\nCardona: castell i muntanya de sal\nCardona ens ofereix explorar grans possibilitats. Com per exemple visitar el seu imponent castell que compta amb segles d’història al seu darrere i que va servir de residència dels senyors de Cardona. Endinsar-te en aquesta experiència medieval et farà viure la història en primera persona. I a més podràs descobrir una de les joies del romànic català, l’excepcional la col·legiata de Sant Vicenç.\nPerò això no és tot, a Cardona t’espera un fenomen únic com més la seva muntanya de sal. T’esperen 500 metes de galeries a 86 metres de profunditat. A l’interior de la muntanya podràs apreciar en el seu màxim esplendor com d’impressionat és aquest element geogràfic. Un jaciment únic i amb gran diversitat de minerals.\nManresa no podia faltar entre les nostres propostes. Sens dubte ens ofereix grans possibilitats culturals. Podem iniciar la visita coneixent en primera persona la Basílica de la Seu. Un dels millors exponents del gòtic català. Recórrer els seus carrers és sinònim de recórrer un notable passat medieval. Us recomanem: Carrer del Balç o La Cova de Sant Ignasi. Preparats per viure un viatge en el temps?\nManresa combina a la perfecció el seu històric passat amb un present cultural ben viu i un caràcter actiu. Una ciutat per descobrir, rica en patrimoni i contrastos.\nEl Món Sant Benet ens ofereix poder passar un dia completament diferent, una proposta per viure una escapada inoblidable. Un dels punts a destacar és evidentment l’espectacular monestir medieval de Sant Benet de Bages. Un monestir que és tot un referent del romànic català. Una autèntica joia que no et pots perdre!\nGastronomia, història i paisatges fascinants t’acompanyaran en aquest recorregut màgic.\nMura, un indret pintoresc\nUn petit poble situat al cor del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac. Un poble que destaca pel seu particular encant entre l’harmonia arquitectònica i l’entorn natural que l’envolta. Us recomanem perdre’s pel seu nucli antic amb cases de pedra o l’església romànica de Sant Martí.\nI com a recomanació extra, no podia faltar una visita al nostre celler. Podràs conèixer de primera mà la gran tradició vinícola del Bages, les nostres barraques de vinya tan característiques de la zona i, per descomptat, fer un tast de vins.\nDescobreix aquí 5 motius per practicar enoturisme al nostre celler.\nAixí doncs, el Pla de Bages ens ofereix grans possibilitats i és tot un indret encara per descobrir. Si t’has quedat amb ganes de més, aquí podràs descobrir com seguir descobrint d’aquesta terra única.\nT’animes a descobrir-ho?\nBagesCatalunyaManresaPla de BagesTurisme


Posa una denúncia falsa per recuperar 4.000 euros que es va gastar en un prostíbul - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl jutge imposa una sanció de 2.400 euros al condemnat, que va passar 15 hores en un club de contactes\nredacció 19.02.2018 | 19:05\nPosa una denúncia falsa per recuperar 4.000 euros que es va gastar en un prostíbul informacion.es\nEls fets van passar el 4 de desembre del 2015 a València, on el condemnat havia viatjat per motius laborals. Aquell dia va anar a una Comissaria de Policia Nacional on va denunciar que persones desconegudes l'havien induït a consumir alguna droga I que havia perdut la noció del temps a partir de les 2:30 hores del dia anterior.\nVa explicar que només recordava que estava prenent una copa a la Plaça del Tossal de València i que va recobrar la memòria a les 18.00 hores, quan caminava de tornada a l'hotel en el qual estava allotjat i on a l'arribar-hi li van comunicar que els seus amics i familiars l'estaven buscant. Segons va denunciar, posteriorment va comprovar que li havien extret sense el seu permís uns 3.900 €.\nLa seva denúncia va donar lloc a un procediment judicial que va ser arxivat. Les gestions de la Policia van permetre descobrir que la denúncia interposada no s'ajustava a la realitat, motiu pel qual es va obrir un procediment per denúncia falsa que ha acabat en condemna.\nSegons el relat de fets provats de la Sentència "l'acusat pel seu propi peu, sol i sense cap coacció, cap a les 03:34 hores del dia 3 de desembre va accedir a un local de contactes anomenat Even / Eleven, fent extraccions de diners en un caixer situat en el lloc, entrevistant-se amb les noies que hi alternen, i finalment sortint del local a les 18:15 hores del dia, havent formulat denúncia per justificar davant els seus afins la seva "desaparició" durant tantes hores ".\nEl jutge considera que els fets són constitutius d'un delicte de denúncia falsa i li imposa una multa de 2.400 euros.


Continua la tensió pels pisos ocupats al barri de la Mina\nRedacció 14/07/2017 - 16.01 Actualitzat 14/07/2017 - 17.40\nAl barri de la Mina, a Sant Adrià de Besòs, es manté la tensió després de l'ocupació de diversos pisos de protecció oficial, aquesta setmana. Els blocs de pisos es van quedar sense vigilància fa un mes quan es van destapar presumptes irregularitats per pagar-la.\nA causa d'això es van ocupat 39 dels 62 pisos socials buits que s'havien de destinar, en part, a reallotjar els veïns de l'edifici Venus del mateix barri pendent de ser enderrocat.\nMossos amb armes llargues vigilaven des de dimarts les porteries de tres edificis del barri de la Mina ocupats.\nDesprés que aquest dijous es van tapiar els habitatges que encara estaven buits, aquest divendres la presència dels Mossos s'ha reduït. Ja no queda ni un sol mosso d'esquadra custodiant les portes dels pisos ocupats, i els ocupes entren i surten amb tranquil·litat d'aquests edificis.\nL'alcalde de Sant Adrià de Besos, Joan Collao, ha parlat, i reclama més agents per evitar enfrontaments entre els veïns. I sobretot per protegir els veïns que sí que paguen la seva hipoteca.\nEl Consorci, format per la Generalitat i els ajuntaments de Barcelona i Sant Adrià, ha denunciat l'ocupació i ara els jutjats han de decidir què fer.\nMentrestant, hi ha un centenar de veïns de l'edifici Venus que veuen amb perplexitat com la seva reubicació als nous pisos està encallada, un cop més.\nFa 15 anys que el Consorci de la Mina va començar el projecte per dignificar el barri, però ningú no ha estat capaç de fer-ho ràpid. El que era una urgència social, ara s'ha convertit també en una urgència de seguretat ciutadana.\nLa Mina continua tenint pisos ocupats i sense vigilància als edificis


Per motius organitzatius el Memorial David Gracia Ilundain-Dau del diumenge 14 de desembre de 2014 es disputarà al Centre Civic de Fabra i Coats, (Espai Plivalent tercera planta) davant mateix de la Federació. L'adreça es la mateixa: Carrer Sant Adrià, 20 (metro linea I estació Sant Andreu).\nPubliquem llistat provisional dels participants al Campionat de Catalunya d'escacs actius d'edats. XII Festival d'Escacs Memorial David Garcia Ilundain que se celebrarà el dia 13 de desembre a Sitges (Hotel Sunway Playa Golf & Spa).\nRecordem que el termini per fer les inscripcions és el dia 7 de desembre de 2014 a les 20 hores. Les places són limitades i s'agafaran per rigorós ordre d'inscripció.\nLlistat provisional chess-results


Iglesias retreu a Sánchez que competeixi amb Casado i Rivera per qui és més «bèstia» amb Catalunya | NacióDigital\nEl líder d'Unides Podem atribueix el debat sobre el 155 a "focs artificials" de campanya i al gir a la dreta del PSOE per "caçar votants"\nper NacióDigital, 3 d'octubre de 2019 a les 11:15 |\nEl líder d'Unides Podem, Pablo Iglesias, a l'atri del Congrés dels Diputats durant del debat d'investidura de Pedro Sánchez | Juan Carlos Rojas / ACN\nEl líder d’Unides Podem, Pablo Iglesias, ha criticat al president del govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, que competeixi amb Pablo Casado i Albert Rivera sobre qui és més bèstia” respecte al tema de Catalunya. "Sánchez tracta d'assemblar-se el més possible a Cs i PP en el content d'una sentència que pot generar crispació", ha dit el líder de Podem. Una posició de Sánchez que, segons Iglesias, incomoda al PSC, malgrat que aquest matí Miquel Iceta ha deixat clar que el 155 tindria el suport "total i absolut" dels socialistes catalans.\nSobre la intervenció de l'autogovern de Catalunya, el secretari d'Unides Podem ha considerat que són "focs artificials de campanya" i ho ha relacionat amb el gir cap a la dreta del PSOE per "caçar votants" de Cs a les eleccions del 10 de novembre. En aquests últims dies, Sánchez ha anat apujant el to respecte Catalunya i ahir ja flirtejava públicament amb la llei de seguretat nacional que reclama el PP.\nIglesias ha defensat que la situació de Catalunya "no es resol amb eslògans i competint amb Casado, Rivera i Abascal a veure qui és més dur, sinó amb diàleg". A més, ha augurat que l'independentisme no tornarà a escenaris d'unilateralitat i de desobediència i deslleialtat institucional. "Ho sap Torra i ho sap Sánchez. Però com que estem en campanya, treuen el tema de Catalunya perquè no es parli de l'atur o de la reforma laboral", ha lamentat.\nIglesias no farà un nou pas al costat\nEn l’entrevista, Iglesias també ha parlat sobre si està disposat a tornar-se a retirar per facilitar un acord de governabilitat després de les eleccions del 10-N, Iglesias ha respost que no, perquè "seria una falta de respecte als votants". I ha volgut destacar que la seva decisió del juliol va ser una "situació excepcional". En el seu moment, el secretari del partit va assegurar que Unides Podem era "la peça major" en la campanya electoral del 10-N gràcies a la seva capacitat de fer front a "gent poderosa" i "no passar per l’adreçador".\nI sobre un cara a cara amb Iñigo Errejón, que es presentarà a les eleccions amb un partit propi, Més País, Iglesias no considera aquesta possibilitat perquè no es volen prestar a un "morbo mediàtic", però no s’ha oposat que el seu excpomany participi en els debats de candidats durant la campanya electoral.\nTambé et pot interessar, Política, Unides Podem, 10N, Pedro Sánchez, 155, eleccions espanyoles 2019, eleccions espanyoles 10-N, article 155, procés català, PSOE, PP, Pablo Iglesias


Un documental sobre Andrea Motis i la seva actuació en directe obriran el Memorimage 2018 | La Guia De Reus\nInici Actualitat Un documental sobre Andrea Motis i la seva actuació en directe obriran...\nUn documental sobre Andrea Motis i la seva actuació en directe obriran el Memorimage 2018\nAquest dimarts s’ha presentat a Reus la programació de la tretzena edició de Festival Internacional de Cinema de Reus Memorimage. El film inaugural d’enguany és “Andrea Motis, The Quiet Trumpet de Ramon Tort”, Una història íntima i carregada d’emocions d’un moment únic, en què la trompetista decideix fer un salt en la seva carrera professional. Una pel·lícula sobre canvis vitals, dubtes, pors, contradiccions i jazz, molt de jazz que es projectar&ag rave; el dia 7 de novembre, a les 21:00 h, al Teatre Bartrina.\nDesprés del documental hi haurà una actuació de l’Andrea Motis i el Joan Chamorro. Una nit plena de música que vol també commemorar l’any de Reus com a Ciutat de la Música 2018 i que té l’entrada gratuïta per a tots els assistents.\nA la Secció Oficial podrem gaudir del documental, “Deaf Child”, que narra la història d’en Tobias, un nen que va néixer sord i que, ja d’adult, reflexiona a través de la mirada del seu pare, el que ha estat la seva infantesa i joventut. Un retrat íntim ple de reptes, il·lusions i molt de suport; “No intenso agora”, un film d’autor que a través d’imatges d’arxiu de la Revolució Cultural del 68 de la Xina però també de França, “Txecoslovàquia i Brasil”, investiga i reflexiona sobre els esdeveniments i els seus protagonistes, així com del moment posterior, quan les passions queden enrere; “Miró contra Miró”, és un documental que indaga i desvela l’altra cara de Miró, un Miró que cremava els seus quadres i destruïa la seva obra per no perdre la seva capacitat de provoc ar, un Miró que es va autodefinir com a “l’assassí de la pintura”; “Ciudadano Fernando Gallego”, és el retrat de Nando Dixkontrol, una de les figures clau en la culminació de la figura del DJ com figura protagonista de la nit i com a ídol de massa. Una història anònima d’algú que no sempre ho va ser.\nLa secció MemoriReus consta de les següents pel·lícules:\n“Una vida fent fira” ens presenta les set dècades de la firaReus amb testimonis i retrats d’una ciutat amb caràcter emprenedor i comercial.\n“Hereus d’un cardenal proscrit” retrata com durant la dictadura franquista hi va haver una part de l’església catòlica tarragonina que va ser fidel a la seva fe tant com ho va ser a Catalunya i a la seva cultura.\n“Nueve días sin Fidel” enregistra els 9 dies de dol oficial a Cuba després la mort de Fidel Castro. Dies que transcorren entre les multitudinàries mostres de reafirmació davant la “desaparició física” del “comandante” i els silencis íntims.\nAquest any hi haurà una Sessió Vintage amb la projecció de “El Jovencito Frankenstein”. Amb motiu del bicentenari de la publicació de Frankenstein, ens endinsem, de la mà de Mel Brooks, a una comèdia de terror dels anys 70 que ha esdevingut un dels clàssics del gènere.\nA més, MemoriXics, dedicada al públic familiar, també recupera un clàssic de la comèdia, El regreso de la Pantera Rosa, del director Blake Edwards.\nPer altra banda, Memorimage proposa el taller “Aprèn com fer un documental”, dirigit a tots aquells interessats en explicar una història propera a través d’un documental.\nParal·lelament, dins el marc de la Jornada Professional, tindrà lloc la segona Trobada de Responsables d’Arixu i Documentació de les Televisions estatals, que té com a objectiu contrastar mètodes diferents d’organització, gestió del treball, recursos, etc. A més a més s’oferirà una Master Class liderarda per Ben Green, un dels precursors sobre les negociacions de drets d’imatge i que va treballar anteriorment per l’arxiu de la BBC.\nEl dissabte 10 de novembre tindrà lloc la Cloenda de Memorimage 2018 amb l’entrega de Premis i la projecció d’”Out”, un documental que radiografia un temps de valentia, on diferents joves gais, lesbianes, bisexuals i transsexuals d’arreu del món, enregistren el moment d’explicar a les seves famílies la seva orientació sexual. Les diferents xarxes socials (Youtube, Whatsapp, Skype…) es converteixen en els còmplices necessaris d’aquestes històries carregades d’emoció.\nMemorimage Online permetrà visionar, per tercer any consecutiu, algunes de les obres del festival a través de la plataforma Filmin. Del 7 de novembre al 7 de desembre es podrà veure en exclusiva una selecció de 5 pel·lícules de l’edició 2018 – “Out”, “No intenso agora”, “Dolphin Man”, “Nueve días sin Fidel” i “Una vida fent fira” – i 9 títols d’anteriors edicions de Memorimage – “Com canviar el món”, “El gran vuelo”, “Game over”, “Joana Biarnés, una entre totes”, “Priorat”, “Sobre la marxa”, “Després de la boira”, “Els records glaçats” i “Angry Inuk”.\nLa tretzena edició del Memorimage, Festival Internacional de Cinema de Reus se celebrarà del 7 al 10 de novembre al Teatre Bartrina i al CIMIR i aquest any com a novetat s’afegeix el Centre Cultural Castell del Cambrer on es projectarà part de la programació. Totes les projeccions són gratuïtes, i per a les sessions de la inauguració i de la cloenda cal demanar invitacions prèviament a cultura@reus.cat o al telèfon 977 010 228.\nArticle següentfiraReus acull la primera edició del Techne, l’esdeveniment que uneix les comunitats tecnològiques del Camp de Tarragona


les notes del Pep Molsosa: Obrint la pregunta del Miquel Iceta\nEn un context polític com l'espanyol es pot demanar gairebé tot menys sentit comú i equanimitat. Cada cop em sento més escocès i menys espanyol.\nI per cert un PSCero m'ha fet algun comentari sobre el sobtat fervor Icetero de la Marina Geli. No el reprodueixo perquè és una evidència més del desgavell de tot plegat.\nAra bé la pregunta amb les 6 opcions no hi hauria cap coalició de forces polítiques capaces de gestionar-ho ja que al final tornaríem a ser amb allò tan gràfic del Alfonso Guerra, "nos hemos cepillado el Estatut" i que seria la resposta a l'opció 3.\n18 de juliol, 2014 11:35


Evidentment la nostra absència durant aquests mesos ha estat un fins aviat. En el meu cas, els estudis i uns mesos sabàtics que m’he agafat posteriorment. Us he seguit, en tot aquest temps veig que han passat moltes coses, la Gemma ha “fitxat” pel “Cuina”, la Cuina Vermella i Webos Fritos han tingut un reconeixement merescudíssim a l’esforç, la passió, el temps i l’amor que dediquen als seus llocs...\nReprenem el bloc amb la mateixa il·lusió que a l’inici (ara fa ja uns quants anys). I com no, inauguro temporada amb els meus panellets! (la recepta dels quals tot sabeu), però es que eren tan bons…\n700 grams d’ametlla mòlta\n400 grams de sucre en pols\n150 grams de patata\nEnguany amb l’ajut dels meus pares hem trencat les ametlles, les hem escaldat per treure-hi la pell i les hem triturat nosaltres mateixos. I sí, hi ha diferència.\nCoeu la patata. Barregeu-la amb el sucre i l’ou. Afegiu l’ametlla i la ratlladura de llimona. Pasteu bé la massa fins que sigui homogènia, poseu-la en un recipient i cobriu-la amb paper film. Reserveu-la 24 hores a la nevera.\nUn cop passades les 24 hores ve la part més divertida, preparar i donar forma als panellets. Nosaltres n’hem fet els típics de pinyons, coco (barrejant-lo amb la massa), ametlla crocanti (arrebossant-los), maduixa (afegint xarop de maduixa), xocolata (afegint cacau en pols a la massa i banyant-los en xocolata desfeta un cop freds), de taronja (amb aigua de flor de taronger a la massa i taronja confitada) i de menta amb xocolata (amb xarop de menta i un rajolí d’anís a la massa i xocolata desfeta per damunt un cop freds), de cafè amb un rajolí de baileys...\nCal coure’ls al forn a uns 200 graus durant 15 minuts aproximadament (fins que quedin dauradets).\nUna bona recepta per retornar!\nHolaaaaa! Estimadíssims amics, benvinguts de nou!\nQuina alegria més grossa, saber que tornareu a publicar i fer-nos una mica més feliços amb les vostres entrades! Yupiii!!\nQue bé que comenceu amb panellets, llueixen la mar de bé! Segur que les persones que n'hagin menjat han estat súper contentes.\nGràcies per les teves felicitacions, sou un amor!\nJo també he fet panellets aquest cap de setmana, però he fet servir la recepte de la Gemma. Ara, no em vaig a quedar sense tastar estos amb creïlla.\nMolt bonics i de ben segur deliciosos.\n2 de novembre de 2010, a les 10:11\nBenvinguts de nou!!!!!!!!\nEls panellets t'han quedat espectaculars.\nEsperem les noves receptes, eh? ;)\n2 de novembre de 2010, a les 10:14\nM'alegra molt poder-te llegir novament. Esperem que les entrades ara tinguin més continuïtat. Aquests panellets han quedat sensacionals.\n2 de novembre de 2010, a les 16:34\nbenvinguts! celebro tornar-vos a veure per aquí i espero que sigui per molt de temps. felicitats pels panellets, però esperem una nova entrada ben aviat.\n3 de novembre de 2010, a les 23:39\nEls panellets et van quedar de luxe!\n9 de novembre de 2010, a les 0:12\nUns panellets ben macos vos han quedat, jo aquest any no els he fet, prenc nota de la vostra recepta...bona tornada...petonets\n10 de novembre de 2010, a les 18:42


Llarga vida al mag - Diario de Mallorca\nPresentació del llibre amb els autors i Sebastià Alzamora. P. E.\nFa molt poc s’han celebrat les jornades d’estudis històrics locals organitzades per l’Institut d’Estudis Baleàrics, sota el títol Cultura turística i identitats múltiples a les Illes Balears. Allà s’hauria d’haver presentat aquesta novel·la gràfica de títol sorprenent; era el lloc adient per entendre com la dita pitjor pel·lícula del món pot haver creat un mite, tan llegendari i arrelat, com per donar nom a una platja: la del Mag, a Portals Vells.\nTampoc no sé si he d’estripar el contingut del llibre, una cocreació entre J. A. Mendiola i Josep R. Cerdà que amb aquesta novel·la il·lustrada fan metaliteratura del teatre que ells mateixos feren fent-hi metaliteratura del cinema. És a dir, aquesta història novel·lada prengué forma teatral ara fa sis anys en el Festival Jardí Desolat (un cicle de teatre en espais singulars), tal volta la darrera -per ara- proposta teatral pròpia de qui és l’actual director del Teatre Principal de Palma.\nEl mag de la platja, en la publicació del seu llibret teatral, es presentava amb aquestes paraules: «L’estiu del 1967, quatre estrelles del cinema mundial es trobaren a Calvià treballant en un projecte entre la ciència-ficció i el drama existencialista. The magus es va rodar a la platja de Portals Vells però mai no es va estrenar a Espanya. Protagonitzada per Michael Caine, Anthony Quinn, Candice Bergen i Anna Karina, el film estava basat en una novel·la de John Fowles i no va tenir un gran èxit comercial. Per als mallorquins, però, es tracta d’una cinta mítica que va donar nom a una platja.» (Palma: Òrbita editorial, 2015)\nAllò més important d’aquesta història no és l’existència de la pel·lícula, sinó la petjada mítica que quedà a Mallorca, i com d’ella han sabut Mendiola i Cerdà fer-hi literatura. Aquesta és una part rellevant per entendre la importància de la proposta de Mendiola i Cerdà, primer escènica, ara però en forma de novel·la gràfica, a manera no sé ben bé si apropiacionista o reconstructiva, on Mendiola llueix la seva potència com a il·lustrador i ambdós autors la capacitat de condensació que aquests diàlegs en forma de globus hi han menester. La pitjor pel·lícula del món duu com a subtítol Hollywood/Mallorca, 1967, quan la pel·lícula es presentà l’any següent, 1968. Tot amb molt de sentit, perquè aquesta novel·la narra el que fou el rodatge, la presència dels actors a aquella Mallorca que ja començava a esser escenari cinematogràfic, però que encara es deixava enlluernar per la brillantor forana.\nCom i perquè el mag va sortir del film que s’estava rodant a la platja de Portals Vells per a romandre entre nosaltres amb més, molta més força que l’ombra de la mateixa pel·lícula, n’és el cor d’aquesta publicació, i també la importància de explicar-ho i difondre-ho. Aquest format de novel·la gràfica amb dibuixos a dues tintes, ja li va bé.\nLlarga vida al mag Aránzazu Miró


Diumenge radiant abans d'una setmana amb poca sensació de tardor\nAquest migdia serà més càlid que el d'ahir. Els mapes continuen sense entreveure l'esperada pluja\n3 min. Barcelona 08/10/2017 09:30\n651x366 El sol ha sortit avui a les 7.55 h. Albada des de Gavà Mar. / XAVI CABO El sol ha sortit avui a les 7.55 h. Albada des de Gavà Mar. / XAVI CABO\nLa nit ha tornat a ser de plena tardor, fins i tot una mica més freda que la d'ahir en algunes comarques de l'est. El termòmetre s'ha acostat als zero graus a les zones més enclotades del Pirineu, on s'ha fet notar el fenomen de la inversió tèrmica. A Das, a tocar del riu Segre, el termòmetre s'ha enfonsat fins a –3 ºC, i a Puigcerdà i a Guardiola de Berguedà la mínima ha estat de 2 ºC, però al cim de la Tosa d'Alp (2.500 metres) no ha baixat dels 6 ºC.\nLa fresca d'aquest matí donarà pas a una jornada molt agradable, més càlida que la d'ahir. El sol lluirà amb ganes arreu i avui només hi haurà alguns núvols baixos a l'entorn de les Illes i a l'extrem sud del País Valencià.\nEl cel clar afavorirà que el migdia sigui una mica més càlid que el d'ahir, entre un i tres graus més. Les temperatures més altes s'enregistraran a Ponent, a la vall de l'Ebre, a l'interior de València i d'Alacant i a l'Empordà, on s'arribarà als 25 ºC. A la resta del territori les temperatures màximes oscil·laran entre els 20 i els 25 ºC.\nLa setmana que demà encetarem tornarà a ser especialment plàcida pel que fa al temps i, malauradament, tampoc ens aportarà la pluja que tanta falta faria.\nAquest dilluns, però, cal destacar que augmentarà la presència de núvols baixos a causa de la presència de vent de sud. Els núvols seran freqüents al litoral i el prelitoral, així com a les comarques del nord-est. Els més espessos s'emplaçaran al matí a l'entorn de la costa central, on es podria arribar a escapar alguna gotellada o xàfec dispers. A la tarda seran abundants al nord-est, on també es podria escapar algun ruixat puntual a l'entorn de la serralada Transversal o del Montseny. A Ponent i al Pirineu, en canvi, hi farà més sol i la temperatura variarà poc respecte a la d'avui.\n540x306 Precipitació prevista per dilluns / GFS (ARA.CAT) Precipitació prevista per dilluns / GFS (ARA.CAT)\nEntre dimarts i divendres es mantindrà l'ambient assolellat a la majoria de comarques, tot i que caldrà tenir present la presència de bancs de boira matinal terra endins i el fort contrast tèrmic entre el dia i la nit. A la costa també hi sovintejaran alguns núvols baixos, del tot inofensius.\nLa temperatura tocarà sostre entre dimecres i divendres, amb màximes de més de 25 ºC als sectors més càlids del país.\nEl desplaçament de l'anticicló cap al centre d'Europa a partir de divendres podria afavorir l'arribada d'aire més fresc de component nord, i una lleugera inestabilització de l'atmosfera coincidint amb el cap de setmana.\nLa pluja, però, es vol fer pregar i sembla que ens haurem d'esperar com a mínim una setmana més per tenir opcions d'haver d'obrir el paraigua.\n540x306 Temperatura màxima prevista per dissabte 14 d'octubre / GFS (ARA.CAT) Temperatura màxima prevista per dissabte 14 d'octubre / GFS (ARA.CAT)


EXPOSICIÓ DE TRES CERAMISTES CATALANS A LA GALERIA NATÀLIA FERRÉ DEL 8 DE FEBRER FINS EL 8 DE MAIG - Galeria Natàlia Ferré\nEXPOSICIÓ DE TRES CERAMISTES CATALANS A LA GALERIA NATÀLIA FERRÉ DEL 8 DE FEBRER FINS EL 8 DE MAIG\nHome - General / EXPOSICIÓ DE TRES CERAMISTES CATALANS A LA GALERIA NATÀLIA FERRÉ DEL 8 DE FEBRER FINS EL 8 DE MAIG\nLa GALERIA NATÀLIA FERRÉ de Montblanc, aquest passat 8 de Febrer, a les 12.00 del migdia, vam inaugurar l’exposició de tres ceramistes catalans ben diferents, reconeguts nacional i internacionalment. són obres que podeu adquirir a la botiga online de la web www.galerianataliaferre.com.\nAcull l’obra de Teresa Gironés i Vilanua, amb l’exposició “Personatges” , en aquesta exposició tornem a veure com els seus personatges agafen vida i s’expressen sols, son una crítica amb “majúscules” cap a la societat actual, tot i que en aquesta exposició els “personatges” tal com ella anomena, segueixen una línea més suau. L’obra d’aquesta ceramista catalana es realitza amb argiles refractaries, porcellana i transferències.\nAmb un bagatge realment intens, amb més de cinquanta anys de professionalitat, exposicions per Espanya, França, Corea, Japó Taiwan…, pot ser una exposició pels amants del figuratiu que no es poden perdre.\nTambé trobarem l’obra del ceramista Joan Serra i Carbonés, amb l’exposició “Processos de la Forma”, també ceramista català, en aquesta exposició ens mostra unes obres amb unes formes bàsiques inicials, poliedres regulars, o conjunts de poliedres regulars, amb cares planes d’angles rectes i perfilats, on queden gravades totes les alteracions formals del caos del procés posterior, que vindrà donat per unes coccions portades al límit, que és la fita a la que vol arribar el nostre artista. Aquest ceramista utilitza en el proces de la construcció de les seves obres porcellana i terra negra, esmalts i material combustible.\nEn Joan Serra també té un bagatge força important, amb exposicions a Suïssa, Holanda, Àustria, França… Es una obra que no deixa indiferent, en cada moment que s’observa et comunica alguna cosa nova, és una ceràmica interessantíssima. Esperem que us agradi.\nEli Moretó Alvarado, és la tercera ceramista catalana, exposant de la Galeria, l’exposició que ens proposa es “Imaginaris”. És una obra molt delicada, construeix una memòria fictícia, idealitzacions, estereotips, projeccions de futur, rememorances incertes… són ficcions personals, que tanmateix, pesen en el quotidià de les nostres vides.\nAmb “Imaginaris” ha destil·lat un ideal de Japó. Un ideal que ha portat a un terreny material propi, amb una distorsió pròpia d’un lloc que s’ha fet propi, sent molt llunyà. Els materials que utilitza en la seva obra, aquesta ceramista són el gres i materials ceràmics per la seva fantàstica fotoceràmica.\nEli Moretó és una artista jove amb no tanta trajectòria com els dos anteriors, ella he exposat per diferents llocs del territori espanyol. Té un tipus d’obra que t’atreu, et relaxa i et transporta a un altre món, és una obra fantàstica que val molt la pena coneixer.\nEntre aquestes ceràmiques tant estupendes també podeu trobar un petit apartat de joia d’autor com la de Munota, Walter Chen i Mariona. Aqueste peces també han estat escollides amb molta cura i també val la pena que les conegueu. aquí teniu una petita mostra.\nLastest Update: març 9, 2015\n“Entre la pedra” de Marta Pruna\n“Banyistes” de Natàlia Ferré\nExposició de Dameon Lynn\nTerrània 2019 de Natàlia Ferré\nTel: 977 862 064 / 678 611 170\nMatins: Divendres, dissabte i diumenge d’11:00 a 13:30.\nTardes: Divendres i dissabte de 17:00 a 20:30.\nView galerianataliaferre’s profile on Facebook\nView galerianataliaferre’s profile on Instagram\nL'actualitat de la galeria al teu correu\n© Galeria Natàlia Ferré


About: Joaquim Cabot i Rovira\nJoaquim Cabot i Rovira (Barcelona, 1861 - Barcelona, 1951) fou orfebre, financer, escriptor i polític català. És un clar exponent de la burgesia catalana que va contribuir al desenvolupament social, polític i cultural de Catalunya. Va encarregar a l'arquitecte Josep Vilaseca i Casanovas el projecte de les Cases Cabot, edificades entre els anys 1901 i 1904 al carrer Roger de Llúria, 8-14, de Barcelona.\nCabot vist per Ramon Casas .\nJoaquim Cabot i Rovira (Barcelona, 1861 - Barcelona, 1951) fou orfebre, financer, escriptor i polític català. És un clar exponent de la burgesia catalana que va contribuir al desenvolupament social, polític i cultural de Catalunya. Fill de l'argenter Francesc Cabot i Ferrer, la seva família era de Mataró i tenien una botiga prop de la plaça Palau, al carrer Ferran. Aconseguí una sòlida posició financera i fou president de les principals associacions econòmiques i culturals de Barcelona: Banc Comercial de Barcelona, Metro Transversal, Tívoli, Cinaes, Fira de Barcelona, Cambra Oficial de Comerç i Navegació (1921-1924), Centre Excursionista de Catalunya (1899), i sobretot de l'Orfeó Català (1901-1935). Durant la seva presidència de l'Orfeó Català fou construït el Palau de la Música Catalana (1908) i fundada la Revista Musical Catalana (1904). Durant el Tancament de Caixes (1899), fou un dels que va anar a la presó. El 1924, o sigui, al cap de pocs mesos d'haver-se iniciat la dictadura de Primo de Rivera, va dimitir com a president de la Cambra de Comerç i en el seu discurs, censurat, parla d'«una profunda decepción». Quan va esclatar la guerra civil es va quedar a Catalunya, a Viladrau, un lloc on va viure tranquil. Intervingué com a secretari als Jocs Florals de Barcelona de 1888 i com a mantenidor el 1889. Com a polític,formà part del grup de Prat de la Riba, Jaume Carner o el jove Francesc Cambó, que s'havien separat progressivament de la Unió Catalanista —abstencionista, idealista i contràriaa participar en el joc polític de l'Estat espanyol— dels Àngel Guimerà, Pere Aldavert, etc. Milità a la Lliga Regionalista. Fou diputat provincial el 1911, i col·laborà en la creació de la Mancomunitat de Catalunya. Va escriure a diverses revistes com a La Renaixença amb el pseudònim de Dr. Franch, a Il·lustració Catalana, que ell finançà, i a la Revista Musical Catalana. Fou director fundador de La Veu de Catalunya (1899). Conreà també la faceta de traductor de manera esporàdica. Va publicar De fora casa (1898), A cop calent (1900), Narracions de viatge i un llibre de records, o el llibre de poesia El cant del cigne (1938). En aquest darrer llibre escriu: Setanta-sis primaveres, que per mi no tornaran, ni tornaran per ma pàtria que del néixer he estimat tant. Va guanyar, a més, el premi de la Copa Artística als Jocs Florals de Barcelona de 1924 amb la narració Una nit al desert. Va encarregar a l'arquitecte Josep Vilaseca i Casanovas el projecte de les Cases Cabot, edificades entre els anys 1901 i 1904 al carrer Roger de Llúria, 8-14, de Barcelona. (ca)\nJoaquim Cabot i Rovira (Barcelona, 1861 - Barcelona, 1951) fou orfebre, financer, escriptor i polític català. És un clar exponent de la burgesia catalana que va contribuir al desenvolupament social, polític i cultural de Catalunya. Va encarregar a l'arquitecte Josep Vilaseca i Casanovas el projecte de les Cases Cabot, edificades entre els anys 1901 i 1904 al carrer Roger de Llúria, 8-14, de Barcelona. (ca)\nJoaquim Cabot i Rovira (ca)


Mª Àngels Martínez | Badalonaparla.cat\nMª Àngels Martínez:\n"Llana i ganxet no és sinònim de iaia i tapete"\n3. octubre 2013 - 20:54 Júlia Talarn\nMª Àngels Martínez propietària de la botiga-taller El racó de la Lila\nLa Mª Àngels Martínez té 54 anys. La seva veu transmet la pau d’una dona sàvia però també la fermesa d’una persona de números. Després de més de 30 anys dedicant-se a la comptabilitat, l’any passat es va quedar a l’atur i va voler reinventar la seva vida. Va agafar una troca i un bon parell d’agulles i va decidir plantar cara a la crisi. El mes de març passat va obrir el Racó de la Lila, una botiga-taller de llanes i fils al carrer Lleó número 41, un oasi de pau i creativitat al cor de Badalona.\nJa fa temps que teníem ganes de parlar de gent que se’n surt, de gent que no perd l’esperança, que planten cara a la crisi. Volíem parlar amb gent optimista que creu en la constància i la feina ben feta. Va ser llavors quan vam passar per davant del Racó de la Lila, un dia qualsevol del mes de setembre. Un lloc molt acollidor ple a vessar de dones somrients aprenent les últimes tècniques del patchwork. Aquest refugi de tranquilitat contrasta amb una societat governada pel vertiginós esdevenir dels canvis. Potser en un món cada dia més virtual cal que ens tornem a posar a treballar amb les mans. Així doncs, fil i a l’agulla que comença l’entrevista.\nPer què vas decidir emprendre aquest projecte?\nDesprés de treballar 30 anys com a comptable, l’any 2012 em vaig quedar a l’atur dues vegades. Vaig decidir que volia canviar de sector, dedicar-me a alguna cosa més social. Vaig visitar una fira de manualitats de Barcelona i vaig tenir un pressentiment.\nI vas tirar pel dret\nVaig veure coses tan originals, tan creatives i interessants que vaig pensar: -ho he de fer. Ho vaig tenir ben clar de seguida i al cap d’una setmana ja estava buscant local. Molts em van dir que estava boja, que anava molt de pressa...\nQuè en sabies dels fils i les llanes abans de començar?\nPoquíssim. Havia fet alguna coseta abans de casar-me però des de llavors no havia tocat ni l’agulla ni la troca. De totes maneres estava convençuda que amb ganes i il·lusió faria que funcionés. Sempre he estat molt autodidacta i sabia que hi havia una part de mi que era molt creativa, només havia de deixar-la sortir.\nPerò, una decisió com aquesta es pren amb el cor o amb el cap?\nAmb les dues coses. Per una banda, tenia moltes ganes i empenta i és per això que vaig passar molts dies llegint llibres i mirant tutorials del youtube per posar-me al dia amb les noves tècniques per fer llana, mitja o ganxet. Però, per altra banda, vaig analitzar com estava aquest camp a Barcelona, sobretot per Gràcia, i vaig passar-me temps fent comptes i pressupostos. La meva llarga experiència en el camp dels números em feia estar molt segura, sabia fins on podia gastar i quins eren els meus límits.\nI per què una botiga-taller i no una merceria?\nAixò ho vaig tenir clar des del primer moment. Volia engegar alguna cosa diferent, que impliqués més a les persones que hi entressin. Si no fos pels tallers, estic convençuda que la botiga no rutllaria com ho fa ara. La gent vol aprendre i no haver de marxar a Barcelona cada cop que volen fer una activitat diferent. Amb els tallers la gent aprèn a fer coses simples i cada cop s’hi va engrescant més, al final crea addicció i la gent s’hi enganxa.\nQuan penso en llana, agulles i fils em ve al cap la iaia i el “tapete”\nAbans tot era més carrincló, ara això ha canviat. Si alguna cosa tenia clara quan vaig començar és que no volia que es creessin grupets o que la botiga s’acabés restringint a quatre iaies. Aquest és un espai jove amb moltes ganes d’innovar. La gràcia del ganxet és que té un ventall increïble de possibilitats, des de moneders petits fins a bosses de mà fetes amb ‘trapillo’, teles reciclades. Per exemple, al taller que fem just d’aquí una estona hi ha apuntada una enginyera agrònoma, una psicòloga forense, una infermera, una estudiant universitària i la meva tieta, de 80 anys, que ara està aprenent a fer xals amb la tècnica del cercle màgic. Com veus no es tracta només de iaies, ganxets i tapetes.\nAquest lloc em fa sentir com a casa\nGràcies. La veritat és que m’he esforçat perquè aquest establiment es convertís en un lloc confortable tant pel que fa l’ambient com per la decoració. Potser no t’ho creuràs però més d’una persona m’ha demanat si podia venir-hi a passar l’estona i jo he dit que no. Aquest és un lloc pensat per a ser acollidor però no ens equivoquem: aquí es ve a aprendre o a comprar llana i fil. Amb això sóc molt estricte i ja estic agafant fama però les coses o es fan bé o no es fan. Aquí no hi ha lloc per a les mediocritats.\nPodríem considerar els tallers com una via d’escapament?\nExactament. La gent necessita esbargir-se, sentir que se li dedica una estona i que estan per ella. Estem molt aferrats a unes activitats massa virtuals i potser ens caldria recuperar allò que es feia abans, recuperar les manualitats. Necessitem tornar a l’essència, buscar dins nostre, recuperar la creativitat. El ganxet i la llana és molt més que fil i fer mitja.\nHem de tornar a fer coses amb les mans?\nPotser hem desconnectat del que és important. Jo veig que quan la gent està fent els tallers deixen de pensar en els problemes, gaudeixen del que estan fent en aquest moment, ara i aquí, és físic, és real. Amb això hi estic molt a sobre, no deixo mai que es desconcentrin del que fan en aquell moment. I quan marxen els dius: -Adéu Pepeta! i la senyora es gira, li somrius i et torna el somriure. Em sembla que marxen d’aquí una mica més felices del que han entrat.\nTu també sembles feliç\nSóc molt més feliç que abans. Abans d’engegar el projecte vaig anar a escoltar una classe de ‘coaching’ i al final ens van preguntar a tots quin era el nostre propòsit pel 2013. Jo vaig contestar que volia gaudir amb la meva feina (riu) i van quedar quasi espantats, van dir que feia molt temps que no sentien aquesta resposta. La veritat és que he complert el meu desig, estic fent una feina que em dóna molta satisfacció. Guanyo menys diners que abans però sóc més feliç.\nAmb quants diners vas començar el projecte?\nAmb 11.000 euros, el que em van donar de l’atur. Vaig apostar totes les cartes a la botiga-taller. Recordo que fins i tot el mes abans d’obrir vaig anar al Mercadona a comprar molt perquè no sabia si podria menjar el mes següent! Tothom em deia que no hi tocava però jo em repetia que no havia de dubtar, no m’havia de desviar del meu objectiu. Els dubtes creen més dubtes i els dubtes porten a la por, a poc a poc et tornes més feble i t’envoltes de gent apagada. Tant de bo els joves poguéssiu adquirir ara tots aquests coneixements!\nQuè aconsellaries a una persona de la teva edat a l’atur?\nQue no es quedés al sofà, que no es lamentés, tots sabem fer més coses de les que ens pensem: reinventa’t, busca, no t’acomodis. A la nostra edat, si t’acomodes i et penses que no hi ha res a fer et fas vell de sobte. Que comenci nous projectes, que perdi la por i que si cau que descansi 3 dies però que segueixi endavant. Sigues positiu, posa-hi ganes. Si un està bé amb si mateix atrau coses positives.


Salvini diu que l'Aquarius es dirigeix a l'estat espanyol, però des del vaixell ho neguen - Diari Jornada\n629 persones que busquen refugi van a bord d'aquest vaixell\nSalvini diu que l'Aquarius es dirigeix a l'estat espanyol, però des del vaixell ho neguen\n| 11 de juny, 2018 - 17:01\nEl ministre de l'Interior italià i capdavanter de la Lliga ultradretana, Matteo Salvini, ha dit hui que el vaixell Aquarius de l'ONG francesa Sos Méditerranée, al que li ha negat desembarcar a Itàlia, ja ha posat rumb cap a l'estat espanyol, després de l'oferiment realitzat pel Govern de Pedro Sánchez.\n"Victòria. 629 immigrants a bord del vaixell Aquarius en direcció a Espanya. Primer objectiu assolit", ha escrit el ministre populista en les seues xarxes socials.\nSalvini ha assegurat, en una roda de premsa, que la situació de l'Aquarius "s'ha resolt gràcies al bon cor del Govern espanyol", que ha oferit rebre el vaixell al port de València.\nNo obstant això, la periodista de RNE Sara Alonso, que va a bord del vaixell, ha publicat al seu Twitter que la informació del ministre de l'Interior no és certa. "El ministre de l'Interior Italià diu que anem rumb a Espanya. No és cert. Seguim parats al mateix punt sense notificació alguna de les autoritats italianes".\nLa periodista ha informat que l'ONG Open Arms, que té un vaixell Astral a Malta, està oferint-los ajuda, menjar, aigua i "el que siga necessari".


Sensibilització vers les persones refugiades | Barcelona + Sostenible\nEn un context actual en el que desgraciadament el nombre de persones refugiades arriba a unes xifres alarmants (a finals de 2015 s’elevava a 65,3 milions segons dades d’ACNUR) apareixen un gran nombre d’iniciatives de tot tipus per tal de sensibilitzar a la ciutadania i col·laborar a posar el nostre granet de sorra per una de les crisis més importants del nostre segle.\nA continuació, us presentem un seguit d’eines per tal que tingueu a l’abast informació i algunes de les iniciatives que s’estan duent a terme:\nAquesta xarxa és un espai de recent creació obert a tots els agents educatius (escoles, instituts, AFAs, entitats del lleure, equipaments educatius, moviments socials, associacions així com persones interessades) que té per objectiu unir esforços per promoure l'apoderament d'infants i joves, fer incidència social i mediàtica i apel·lar a la responsabilitat dels governs.\nAquesta xarxa organitza la Setmana d’accions educatives pel dret a migrar del 10 al 18 de desembre\nGuia educativa “entre terres”:\nEl passat 19 de novembre es va presentar al Passeig Marítim "Entre terres", la guia educativa que tracta la temàtica dels migrants i refugiats per a treballar-la amb joves i infants. L'objectiu és dotar d'eines per tal d'abordar la qüestió des d'una perspectiva de construcció de pau i transformació social. La guia proposa activitats diverses per entendre la complexitat de la problemàtica, abordant-la des de la defensa dels drets humans, des de la lluita contra el racisme i la xenofòbia.\nDescàrrega gratuïta de la guia i + INFO\nItineraris sobre refugi i asil d’ACNUR\nJo em dic Brisa, i tu? és un recurs educatiu per explicar als infants estudiants de primària o d’educació en el lleure, amb materials específics per a cada àmbit tot allò que implica ser una persona refugiada, amb el foment de l’educació en valors, la cultura de pau i el respecte per la diferència.\nPots descarregar-te els materials i/o sol·licitar que vinguin al teu centre educatiu a impartir el Taller "Fem-los créixer" basat en el recurs.\nTallers i xerrades de sensibilització a les escoles\nGrup de diverses entitats del barri de Gràcia que treballen pels refugiats. Entre elles en formen part: Gràcia pel Sàhara, JIN-PA (refugiats del Tibet), Barri Obert, etc.\nAquesta empresa membre de la xarxa Barcelona + Sostenible ofereix tallers a les escoles de diverses temàtiques i enguany ofereixen una sobre migració al Museu de la Història de la immigració de Catalunya que es pot adaptar als "refugiats climàtics", és a dir, a les migracions originades pel canvi climàtic. Així ho van fer en el cicle Tots Som Migrants que ofereix la Fàbrica del Sol.\nActivitat “Els refugiats: inici d’una nova vida” del Departament d’Ensenyament de la Generalitat\nProposta d'una activitat educativa sobre refugiats per fer amb nens de 7 a 10 anys, del Departament d'Ensenyament de la Generalitat (Servei Escola i Família).\nCentres escolars que hi treballen\nA continuació us presentem un recull de notícies diverses de centres que han treballat aquest tema de diferents maneres:\n“El material i mobiliari escolar recollit a les escoles de primària, a punt per al camp de refugiats de Diavata”\n“Som Escola Pública promou una iniciativa solidària amb els infants refugiats a Grècia”. Ampa Escola Montbui de Caldes de Montbui.\nVídeo “Què en saben els nens dels refugiats?" De l'escola Els Pins de Cornellà.\n“EKO Project – Comunitat EKO” Institut Manolo Hugué de Caldes de Montbui.


Dainese Air Frame D1 Tex Jacket Negre, Motardinn\n46 Black / Black / Black 48 Black / Black / Black 56 Black / Black / Black 58 Black / Black / Black 50 Black / Black / Black 52 Black / Black / Black 54 Black / Black / Black 60 Black / Black / Black\nDescripció Dainese Air Frame D1 Tex Jacket\nLa jaqueta Dainese Air Frame D1 Tex és un model molt fresc, ventilat, còmode, que inclou un innovador sistema anti-flotant a les mànigues, tot el que necessiteu per gaudir del cicloturisme o de la carretera .\nAquesta jaqueta de moto està dissenyada amb un teixit QuickDry que afavoreix l’assecat ràpid i la transpirabilitat. El revestiment i la tela de malla garanteixen una bona ventilació al seu interior, de manera que no us sentireu mullats en cap moment. A més, incorpora un folre extravent que bloqueja la força del vent.\nEl disseny inclou un coll, cintura i punys ajustables i insercions suaus al coll i als punys. Aquesta jaqueta reflectant ve amb protectors extraïbles i butxaques protectores posteriors per a una major seguretat en cas de xoc.\nQuan el temps s'escalfa, no hi ha cap millor armilla que ;Air Frame D1, que compta amb un xassís de teixit Quick Dry amb un ampli ús de panells de malla per permetre que el flux d'aire sigui real. ;adaptabilitat tèrmica es proporciona a través d'un revestiment a prova de vents desmuntable, mentre que la comoditat està garantida per un sistema anti màniga flotant i insercions suaus al coll i els canells.\nButxaca per al protector posterior G1 i G2\nAjustament del coll, la cintura i els canells\nAjust de màniga anti flotant\nSistema de fixació de pantaló de jaqueta\nInserits elàstics i tous sobre els canells\nInserció suau al coll\nInserció de tela de malla\nDESCOMPTE DE RENDIMENT:\nProtectors de composite extraïbles certificats segons la norma EN 1621.1\nLiner en transpiració i perforació\nTeixit Sanitized ®\nForrellat a prova de vent desmuntable\nSi estàs buscant Jaquetes de la millor qualitat, la nostra àmplia selecció de Jaquetes t’interessa. Et recomanem Dainese Air Frame D1 Tex Jacket. El seu preu és de 183.99 $ i ara mateix està disponible. motardinn és la millor opció per comprar online material de motoristes al millor preu. I si trobes el Dainese Air Frame D1 Tex Jacket més barat a una altra botiga online, te l’igualem!\nCaracterístiques Dainese Air Frame D1 Tex Jacket\nSostenibilitat Dainese Air Frame D1 Tex Jacket\nL’adaptació és bona.\nEstic malalt. Està ben ventilat i va bé amb el negre. Gràcies.\nEl real és genial\nBen arribat i agradable\nPerfecte per a l'estiu de 170cm75kg 50% de mida bona\nBon disseny i qualitat Bona qualitat, preu raonable, servei amable.\nProtector posterior recomanat\nHola, quin protector d'esquena recomanaria que s'adapti millor a aquesta jaqueta dainese de la talla 48? Manis G1 o ona D1? Gràcies\nHola, per tenir més llibertat de moviments, recomanem la protecció posterior Manis G1.\nÉs ràpid i encaixa i m’agrada\nDainese mai decep\nJaqueta molt còmoda super lleugera i bons acabats agr només cal venir l'estiu per a una anàlisi més detallada\nExcel·lent casaca d'estiu\nLa comanda va arribar en el temps previst i sense cap problema. Bastant còmode i estètic. Gràcies!\nMolt bé. Arribo en el temps previst i en perfectes condicions. Gràcies!\nUna meravellosa jaqueta d’una empresa de renom. En temps calorosos, la visera és un bon avantatge i és extraïble. Bon preu, gràcies a l’equip de motardinn\nBon producte, perfecte per a l'estiu\nBon producte, lliurament segur\nJaqueta molt lleugera, agradable, de gust portar.\nMarc d’aire dainese d1\nJaqueta estiu de llum suau molt còmoda comprada a un preu inferior a altres llocs, diria que és una excel·lent elecció ...\nLa jaqueta és excel·lent, mànigues amb cremallera, hi ha un folre a prova de vent. També he comprat protecció posterior Pro Armor G2. La botiga és excel·lent, el lliurament és ràpid.\nJaqueta d’estiu que l’ús està limitat a períodes de calor extrema i en què no volem renunciar a un mínim de proteccions. Es pot portar amb una samarreta i es garanteix la "ventilació". Pot semblar estrany però commovedor, la sensació de frescor percebuda amb la jaqueta és més gran que sense ella. Serà perquè viatjar sota el sol crea ombra al cos i gràcies al teixit perforat es respira la pell. Gran producte\nLleuger de gran qualitat. còmode.\nEstoig lleuger, extremadament ventilat. Molt còmode de portar. Material de qualitat. proteccions de qualitat. Redueix el vent d’interior d’alta eficiència durant els dies i tardes més freds d’estiu.\nLa jaqueta per a estiu\nAquesta jaqueta és simplement genial per estiu i entre temps. El preu en motardinn és el més baix que he pogut trobar comparant amb altres pàgines. Es van retardar un parell de dies en el lliurament però molt atents. molt recomanable\nTots a la part superior\nJaqueta fantàstica i companyia seriosa!\nDoncs molt bona opció per a l'estiu. Feu un viatge de 420km en ple agost i molt bé !!!\nMolt content amb la compra, el va enviar, a la dates estimada, i el millor preu, per posar un però la jaqueta se li mouen molt les proteccions quan te la treus i te la poses.\nTotalment satisfet per la lleugeresa, comoditat i terminacions. Donat el preu tan ajustat, em sembla la millor en la seva categoria.\nCaçadora d'estiu de molt bona qualitat i acabat, com s'espera de la marca, és molt còmoda i molt, molt ventilada. Com a única pega per dir alguna cosa és que el folre interior hauria d'estar millor subjecte a la jaqueta.\nbonic, agradable, agradable\nGran jaqueta d'estiu\nExcel·lent producte amb un ajust en forma de guant. Comparat amb altres jaquetes del mateix segment, és molt més suau en la tela, la diferència finalment prové del revestiment interior extraïble que el fa usable fins i tot a la primavera i la tardor. per sobre de la mitjana, però realment mereix la pena prestar atenció a la mida perquè s’ajusta molt bé, per una mida extra que vulgueu estar còmoda.\nMolt bon producte, s'ajusta a la necessitat i el temps d'enviament excel·lent !!!\nAjust i acabat és excel·lent, la mida és correcta tal com s’indica a la taula de mida. Gràcies per una gran jaqueta d'aspecte.\nsembla que és molt impressionant! M'agrada la bona marca dainese!\nMillor del que s'esperava!\nL'estiu és un bon\nL'estiu és bona i molt fresca.\nLa nova jaqueta és diferent de l'anterior. És molt pràctic i fresc. A diferència dels productes anteriors, tot el que és pràctic i té un disseny agradable. Jo recomano aquest producte.


Art femení i Art feminista: una nova Història de l'Art\nInici > Art femení i Art feminista: una nova Història de l'Art\nArt femení i Art feminista: una nova Història de l'Art Període de l'esdeveniment: De 17 d'abril de 2012 a 18 d'abril de 2012. Dimarts i dimecres de 17:00 a 20:30.De 24 d'abril de 2012 a 26 d'abril de 2012. Dimarts, dimecres i dijous de 17:00 a 20:30.30 d'abril de 2012 de 17:00 a 20:00. Dilluns.\nLloc de realització: Facultat de Filologia-Sala Cesar Simó\nDescripció: La historiografia oficial ha relegat les dones a un paper passiu en la Història de l'Art, bé com espectadores, bé com objectes representats. La seua participació activa, el seu paper de creadores ha estat ocult intencionadament. El seminari tracta de posar el seu gra de sorra per construir una nova Història de l'Art en la qual elles també estiguen incloses.\nOrganitza: Institut de Creativitat i Innovacions Educatives.http://www.uv.es/icie/ Contacta: m.teresa.lopez@uv.es


Díaz Ayuso, borratxa de nacionalisme espanyol durant la presa de possessió com a presidenta de Madrid La República\nHa agraït el suport de Cs –amb qui governarà en coalició- i els ultradretans de Vox per facilitar la investidura\nIsabel Díaz Ayuso, líder del PP a la Comunitat de Madrid / PP\nLa nova presidenta de la Comunitat de Madrid, la popular Isabel Díaz Ayuso, ha promès governar amb “lleialtat a la Corona i al govern de la nació” durant la seva presa de possessió. “Estic orgullosa de ser espanyola de Madrid, el nostre país és meravellós, i intentaré donar-ho tot a Espanya”, ha remarcat. A més, s’ha compromès a treballar perquè Madrid continuï essent “el far d’Espanya”.\nEn un moment en què Anticorrupció demana investigar les expresidentes Cristina Cifuentes i Esperanza Aguirre pel suposat finançament irregular del PP madrileny, ha dit -a més- que se sent obligada a “fer les coses bé” i a “únicament mirar endavant”. Ha agraït el suport de Cs –amb qui governarà en coalició- i els ultradretans de Vox per facilitar la investidura.


Ripoll acollirà els dies 22 i 23 de setembre la quarta Fira Europea del Formatge - Ajuntament de Ripoll\nRipoll acollirà els dies 22 i 23 de setembre la quarta Fira Europea del Formatge\nLa Chesse Route permetrà fer una ruta gastronòmica internacional sense moure’s de la plaça de la Lira\nEls dies 22 i 23 de setembre, la plaça de la Lira de Ripoll, acollirà la quarta edició de la Fira Europea del Formatge, organitzada per l’Ajuntament de Ripoll en col·laboració amb el Consorci Ripollès Desenvolupament i l’Associació Ruta Europea del Formatge. La fira reunirà productors de formatge i punts de venda de productes afins, com ara vins i cerveses.\nEl tret de sortida de la Fira serà el divendres a les 7 de la tarda a la seu de l’Ajuntament de Ripoll amb la presentació de l’Associació de la Ruta Europea del Queso i del projecte Quetur.\nLa mostra obrirà dissabte a les 10 h amb la degustació i venda de formatges dels Ripollès (Mas el Lladré, Formatgeria Roura Soler, Formatgeria Muuu Beee, Formatgeria Palou i Formatges del Pujol Orra) i també europeus (DO Idiazabal, DO Maó-Menorca, DO Casar de Cáceres, DOP Beira Baixa -Fundao-, Vilalluenga del Rosario i Cantal ) i el Bar la lira, que oferirà tast de les cerveses artesanes del Ripollès Minera, i tast de vins d’un celler amb DO Empordà.\nDurant tot els cap de setmana, al mateix espai de la fira, es podran comprar tiquets degustació, amb un cost de 5 euros i que inclouen: quatre degustacions diferents a escollir entre formatges i o beguda; 10% de descompte per un menú en restaurants col·laboradors, 50% de descompte a l’entrada del Museu Etnogràfic de Ripoll amb visita guiada gratuïta i un 15% de descompte a l’entrada del Conjunt Monàstic. Pensant amb la mainada, el dissabte a la tarda i diumenge durant tot el dia, hi haurà un espai amb inflables i jocs totalment gratuït a la plaça de l’escorxador.\nL’activitat estrella de la fira serà el dissabte a partir de les 8 de la tarda i fins les 11 de la nit amb la celebració d’un sopar especial de tapes amb productes de cada territori, el Chesse Route, que permetrà que els participants previ pagament de 15 € puguin obtenir 10 tiquets a bescanviar a canvi de tapes. La vetllada estarà amenitzada amb la música en directe a càrrec de The Blue Beat.\nL’Ajuntament de Ripoll és soci de la Ruta Europea del Formatge, una associació de municipis d’arreu de l’Estat espanyol amb productors artesanals de formatge i pretén donar a conèixer el patrimoni cultural, gastronòmic i natural de les diverses zones, així com impulsar el turisme cultural i gastronòmic i col·laborar en programes comuns extensibles a altres municipis d’arreu d’Europa.\nPer quart any consecutiu es fa difusió de la fira a diferents associacions d’autocaravanes oferint avantatges per tal que visitin Ripoll durant el cap de setmana de l’esdeveniment gastronòmic. S’habilita un espai segons els nombre d’autocaravanes inscrites i se’ls ofereix un 2×1 per en la compra de tiquets de degustació. L’experiència d’anys anteriors ha estat molt satisfactòria arribant a ser fins a més de 50 autocaravanes en alguna de les edicions passades.\n12 Setembre 2018|Actualitat Ajuntament, Actualitat Cultura, Actualitat Economia i empresa, Actualitat Participació i Convivència|


La Urbana de Lleida denuncia fins a 7 conductors en dos dies per conduir beguts\nEn alguns dels casos es van produir accidents de trànsit i greus infraccions\nper Redacció 09/12/2019 15:30h\nImatge d'arxiu d'un agent de la guàrdia urbana en una prova d'alcoholèmia | Guàrdia Urbana\nLa Guàrdia Urbana de Lleida ha denunciat en dos dies fins a set conductors per conduir sota els efectes de l'alcohol.\nSegons han informat des de la policia local, el dia 6 a les 00.55 hores, una patrulla va aturar un turisme a l'avinguda de Prat de la Riba amb motiu d'una infracció de trànsit. Els agents van identificar el conductor, de 43 anys i nascut a Romania, i van comprovar que no li constava en vigor cap mena de permís de conduir perquè no l'havia obtingut mai.\nEls agents el van requerir perquè fes la prova d'alcoholèmia que va donar un resultat positiu de 0.38 mg/l. A més el vehicle no tenia l'assegurança ni la ITV en vigor. Els agents van fer les denúncies administratives corresponents i les diligències penals per conduir sense haver obtingut mai el permís i van traslladar el vehicle al dipòsit municipal.\nAlcoholèmia amb accident de trànsit\nD'altra banda, el dia 6 a les 9.35 h, dos turismes van col·lidir a l'avinguda de Miquel Batllori, a la rotonda amb la carretera LL-11, i només es van produir danys materials. Els agents van identificar els conductors i van requerir un d'ells, de 31 anys i de nacionalitat espanyola, perquè fes la prova d'alcoholèmia en observar que presentava símptomes de trobar-se sota l'efecte de l'alcohol. Aquesta prova va donar un resultat positiu de 0.67 mg/l. Els agents van fer les diligències penals per conduir sota l'efecte de begudes alcohòliques amb accident de trànsit i van traslladar el vehicle al dipòsit municipal.\nJa e dia 7 a les 3.45 hores, a l'avinguda de les Garrigues, una patrulla va observar un turisme que s'incorporava a la LL-11 en sentit contrari a molta velocitat. Els agents van intentar avisar el conductor però aquest va fer cas omís i el van seguir observant que circulava en sentit contrari per la LL11 fins a la rotonda situada a l'altura del carrer de Victoriano Muñoz, amb risc pels\nEls agents el van requerir perquè fes la prova d'alcoholèmia, la qual va donar un resultat positiu de 0.78 mg/l.\nConducció temerària en sentit contrari\nTambé la matinada del dia 7 a les 6.25 hores, una patrulla va anar al passeig de l'Onze de Setembre en rebre un avís d'una patrulla dels Mossos d'Esquadra que havien aturat un conductor en observar que circulava en sentit contrari ocasionant un greu risc pels altres conductors. Els agents van identificar el conductor, de 44 anys i de nacionalitat espanyola, i el van requerir perquè fes la prova d'alcoholèmia, la qual va donar un resultat positiu de 0.51 mg/l. Els agents van fer la denúncia per una infracció greu i les diligències penals per conduir sota l'efecte de begudes alcohòliques. Un conductor substitut es va fer càrrec del vehicle.\nParal·lelament, el mateix dissabte 7 a les 13.30 hores, una patrulla va rebre un avís d'un turisme que intentava estacionar al carrer Ramon i Cajal donant cops als altres vehicles. Els agents van localitzar aquest vehicle aturat ocupant part de la via, el conductor del qual, en observar els agents, va iniciar la marxa però aquests el van aturar. En identificar el conductor, de 50 anys, nascut a Bolívia i veí de Lleida, els agents van comprovar que presentava símptomes clars de trobar-se sota l'efecte de begudes alcohòliques. En ser requerit aquest conductor va fer la prova d'alcoholèmia que va donar un resultat positiu d'1.64 mg/l. Els agents van fer la denúncia i les diligències penals per conduir sota l'efecte de begudes alcohòliques i van traslladar el vehicle al dipòsit municipal.\nUna altra patrulla va aturar el dia 7 al vespre un turisme al carrer Segrià amb motiu d'una infracció de trànsit. Els agents en identificar el conductor, de 54 anys, de nacionalitat espanyola i veí de Lleida, van observar que presentava símptomes de trobar-se sota l'efecte de l'alcohol. En ser requerit, aquest conductor va fer la prova d'alcoholèmia que va donar un resultat positiu de 0.97 mg/l. Els agents van fer la denúncia i les diligències penals per conduir sota l'efecte de begudes alcohòliques i van traslladar el vehicle al dipòsit municipal.\nLa Urbana va obrir diligències penals\nFinalment, el dia 8 a les 00.35 hores, una patrulla va aturar un turisme a la carretera LL-11, a la rotonda amb el carrer de Victoriano Muñoz, amb motiu d'una infracció de trànsit. Els agents van identificar el conductor, de 42 anys i nascut a Romania, i van comprovar que no li constava en vigor cap mena de permís de conduir perquè no l'havia obtingut mai. També el van requerir perquè fes la prova d'alcoholèmia la qual va donar un resultat positiu de 0.51 mg/l. Els agents van fer les denúncies i les diligències penals per conduir sense haver obtingut mai el permís i per fer-ho sota l'efecte de l'alcohol. Van retirar el vehicle al dipòsit municipal.\nEnxampat un camioner a les Garrigues multiplicant per 7 la taxa d'alcoholèmia\nAixí va matar el conegut empresari carni de Lleida al seu cunyat\nAlerta per una amenaça d'atac gihadista per Nadal


Astley House York Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n123 Clifton, Area de Water End, York, Regne Unit, YO30 6BL - Veure al mapa\n"Good value for money. It was nice and quiet so I could get a..."\nBarri Area de Water End Holtby Dringhouses Centre de York Centre de York Centre de York Area d'Scarcroft Centre de York Area de Water End Fulford\nL'Astley House, situat a només 20 minuts a peu del centre històric de la ciutat de York, ofereix habitacions econòmiques amb bany privat, WiFi gratuïta i aparcament gratuït. L'estació de tren de York i el famós Museu del Ferrocarril es troben a 6 minuts amb cotxe de l'establiment. L'Astley House és un establiment respectuós amb el medi ambient i disposa de registre d'entrada d'autoservei i anima als clients a reciclar. L'establiment ofereix tovalloles de lloguer i fa servir la neteja amb vapor i productes de neteja amb pocs components químics. L'Astley House també disposa de bombetes d'estalvi d'energia i recicla els residus. L'Astley House gaudeix d'una ubicació ideal per explorar els nombrosos llocs d'interès de York. La catedral de York es troba a 20 minuts a peu. L'aeroport internacional de Leeds Bradford està situat a 38 km.\nL'Astley House utilitza un sistema de registre d'entrada d'autoservei. El titular de la targeta haurà de proporcionar un número de telèfon mòbil per rebre un missatge de text per al registre d'entrada d'autoservei, que s'enviarà al voltant de les 12:00 del dia d'arribada. En cas d'emergència, només el titular de la targeta pot obtenir el codi de registre d'entrada d'autoservei trucant al 01904634745 abans de les 20:00. El dia de la reserva, es carregarà un dipòsit de 60 GBP per habitació, a més de l'import total de la reserva. El dipòsit es reemborsarà íntegrament en efectuar el registre de sortida. Els llençols es proporcionen de forma gratuïta, però els llits no es fan per raons mediambientals. L'establiment recomana portar llençols propis i reutilitzar-los. Per poder mantenir les tarifes baixes i per raons mediambientals, el preu de la neteja de les habitacions és de 5 GBP per hora (10 GBP com a màxim) per als clients que no vulguin fer una neteja bàsica durant l'estada (netejar superfícies, escombrar el terra i reciclar). Les tovalloles no estan incloses, però es poden llogar per 1 GBP per tovallola a les habitacions. El preu no inclou l'esmorzar. El registre de sortida és fins a les 10:00. No hi ha guardaequipatges. L'Astley House no disposa d'ascensor i algunes habitacions són a la 3a planta.\nTots els tipus de viatgers (674) Parelles (276) Viatgers en solitari (303) Famílies amb infants petits (17) Famílies amb infants grans (21) Grups (57)\nHabitació Individual Econòmica amb Bany Privat


Agriturismo Della Pieve Bardolino Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAgriturismo Della PieveVia Veronello 7, Bardolino, Bardolino, Itàlia, 37011 - Veure al mapaExcel·lent8,2Basada en23comentarisAgriturismo Della PieveVeure més fotos"The hosts were lovely - great Location"ChristinaCanadaVeure més fotosVeure totes les 25 fotosMolt bona ubicació 8,5Veure al mapa8,5Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Agriturismo Della Pieve està situat idealment a Bardolino; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Agriturismo Della Pieve asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , instal.lacions de barbacoa, botigues a l'hotel. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, ventilador, cuina americana, nevera, articles de tocador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Agriturismo Della Pieve.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiaventiladorcalefaccióplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


XXV Trobada Fc. Camp de Túria – FCAF.CAT\nXXV Trobada Fc. Camp de Túria\nComunicats 1 agost 2015 12 Setembre 2015 Activitats\nDel Centre Ferroviari Vaporista de Riba-roja de Túria, ens informen de la celebració de la XXV Trobada de F.C. Camp de Túria, el proper 12 de setembre de 2015.\nLa inscripció és gratuïta, així com l’esmorzar. El telèfon de contacte és el 603.402.540. Atén Ferran Perez.\nPodeu descarregar-vos el cartell fent clic a la imatge.


Estiu amb poques rutes de baix cost per a l'aeroport de Girona.\nMinva la presència de Ryanair a l'aeroport de Girona.\nL’aeroport de Girona viu una de les temporades d’estiu amb menys vols dels darrers anys. La companyia irlandesa de baix cost Ryanair, la principal que opera a les instal•lacions de Vilobí d’Onyar, ha reduït dràsticament l’oferta respecte a altres estius, amb només 36 connexions aèries, 13 rutes menys que les que hi havia ara fa un any.\nL’aeroport de Girona és el que ha perdut més rutes de la companyia irlandesa de baix cost Ryanair aquest estiu, que segueix amb la tendència d’augmentar vols al Prat en detriment de la resta d’instal•lacions on opera. Aquesta temporada d’estiu, que va començar a l’abril i s’allargarà fins al novembre, Ryanair ofereix 36 connexions des de Girona, 13 menys que l’estiu passat. Només un dels destins és nacional, Palma de Mallorca, i la resta enllacen amb països europeus i amb el Marroc. Ryanair ha recuperat alguns enllaços que deixava de prestar a l’hivern, com Londres i París. El gerent del grup turístic Costa Brava Centre, Martí Sabrià, reconeix que la minvant presència de Ryanair a l'aeroport de Vilobí és especialment preocupant, però, fora de la temporada d'estiu.\nEls irlandesos de Ryanair són la principal companyia que opera a l’aeroport de Girona, però no l’única. La companyia holandesa Transavia, per exemple, connecta amb Rotterdam i Amsterdam. El mes de maig van passar per l’aeroport de Girona uns 200 mil passatgers, una xifra molt llunyana si es compara amb les millors èpoques. El maig del 2008, per exemple, la xifra va ser de mig milió de viatgers..\n07/07/2020 - 'Aigua de mar', de Carles Piqueras, exposició temporal 2020 al Museu de la Pesca\nLa mostra ‘Aigua de mar’, de l’artista Carles Piqueras, és la proposta guanyadora de la...\n06/07/2020 - La dificultat de trobar socorristes en el mercat laboral\nCreu Roja Palamós, que aquest estiu es fa càrrec del servei de socorrisme a les platges del...\n06/07/2020 - La fusió de les cambres de comerç de Palamós i Sant Feliu, queda en un calaix\nCinc anys després d'aprovar un document d'intencions per fusionar-se en una única institució,...\n06/07/2020 - La policia investiga un incendi de vehicles a l'Arbreda\nEls Mossos d’Esquadra i la Policia Local de Palamós investiguen la possible autoria d’un...\n06/07/2020 - Palamós estrena el seu primer parc infantil inclusiu\nPalamós disposa del primer parc infantil inclusiu del municipi. Es tracta d'un espai d'esbarjo com...


Uncategorized | mari...E!\n15 gener 2010 a 12:53\t(Uncategorized)\nAquí us penjo el link del video inicial en el que m’he fixat per a fer la meva contrapublicitat:\nI a continuació us penjo la meva contrapublicitat:\nLes Noves Tecnologies i l’Educació Social\n25 Novembre 2009 a 18:37\t(Uncategorized)\nConsidero les Noves Tecnologies com una branca de l’Educació Social. Un dels principals objectius de l’Educació Social és treballar per a la promoció social i cultural, entesa com una oberta de portes a noves oportunitats i possibilitats d’adquisició de béns culturals que amplïin les perspectives personals del subjecte. Podem dir que les noves tecnologies són aquest camí que garanteix l’accés de tothom a la informació.\nAquest accés s’ha de donar acompanyat d’una bona educació. Existeix una sobrecàrrega d’informació que ens persegueix per tot arreu: internet, diaris, revistes, mòbils… Hem d’aprendre a DIFERENCIAR; diferenciar les bones informacíons d’aquelles inútils.\nLes noves tecnologies avancen i avancen. Ens han ajudat a millorar el nostre nivell de vida, però si no les controlem i limitem, si no en fem un ús responsable, poden acabar creant patrons de persones inhumanes, que deixaran de banda el seu objectivisme per veure i viure la vida des d’una racionalitat excessiva.\nCom a conclusió, considero aquestes noves tecnologies necessàries per a viure; però el grau d’aquesta dependència ha d’estar controlat, perquè si no ho fem, podem acabar vivint en la més gran riquesa tecnològica, però sense tenir en compte la tecnologia més important i menys valorada: les persones.\nConcepció de la Tecnologia\n25 Novembre 2009 a 17:48\t(Uncategorized)\nDesprés de llegir el text d’Àlvar Álvarez i Roberto Méndez puc fer aquesta aportació, perquè la veritat és que mai m’havia parat a pensar tant en la tecnologia ni en com ens afecta. Ara començo a entendre aquest concepte com un fantasma present a tota la nostra vida, que ens té envoltats per tot arreu. Aquesta concepció multidimensional de la tecnologia em sorprèn.\nLa doctrina moderna del progrés, molt arraigada a la cultura occidental, ens condueix a la confiança il·limitada en la tecnologia; però tenint una concepció molt restringida d’aquesta, que està identificada amb eines, màquines i artefactes. Aquesta concepció té dues conseqüències: per una banda el menyspreu a la diversitat sociotècnica, és a dir, la subestimació d’altres cultures per la valoració de la tecnologia tangible (entesa com els artefactes, eines, estris i màquines), no valorant les altres tecnologies abstractes, com el poder d’organització social o els coneixements sobre les propietats medicinals de les plantes. Com no es valora l’existència de diferències en desitjos, necessitats i propòsits de les diferents cultures, ni els mètodes per a aconseguir-ho, es produeix la “tranferència de tecnologies”; imposició de la tecnologia i valors occidentals. D’altra banda trobem l’imperatiu tecnològic, en qual creu que el progrés, entés com a via per a superar misèries i penes d’èpoques passades, millorarà la qualitat de vida humana amb la seva tecnologia artefactual. Però del que no ens adonem és que aquest imperatiu tecnològic, tot i tenir un bon objectiu, el que causa és un estil de vida caòtic i consumista i creador de grans quantitats de residus.\nMolt interessant és la idea de la ingenieria heterogènia, on trobem una complexa relació entre ciència, tecnologia i societat. Aquesta concepció de la multidireccionalitat, de la tecnologia creada amb la ciència i la societat, ens demostra que hi ha diferents camins de desenvolupament. Aquesta dinàmica fa que al mateix temps que la tecnologia contrueix la societat, els grups socials la configuren amb els seus valors, interessos i necessitats.\nAquesta amplitud de la tecnologia, ens distingeix quatre figures per tal de diferenciar una mica entre les característiques d’unes i altres (però considerant que aquesta distinció es realitza tenint en compte el component dominant, ja que totes elles tenen, en major o menos mida, part de les altres): organitzatives (estableixen normes d’acció per als agents humans, no són tangibles però causen unes modificacions elaborades), artefactuals (són aquells objectes identificats generalment com a tecnologia; objectes tangibles, integrats per compoenent materials i que en molts casos, gaudeixen de certa independència dels humans per a realitzar la seva activitat), simbòliques (tècniques de representació i construcció) i biotecnologies (incideixen a la vida biològica, seleccionant, creant, protegint o bé mantenint-ne l’existència d’un producte).´\nÁlvarez y Méndez proposen una sèrie de canvis en les pràctiques educatives, tenint en compte aquest canvi de visió de la tecnologia. Sempre o generalment sempre ens han socialitzat tecnocientíficament, és a dir, ignorant la ingenieria heterogènia (relació entre tecnologia, ciència i societat), i, conseqüentment, això ens porta a una formació estancada, que no permet tenir una visió global del problema, i per tant, ens forma parcialment. Es sectorialitzen els problemes i ens conformem amb una única familia de solucions per a resoldre tots aquests problemes; i s’ha d’anar més enllà. La educació actual està allunyada de la investigació contemporània i dels seus problemes; es limita a treballar amb llenguatges i coneixements caducats.\nCom a construcció d’una alternativa, es proposa recordar els aspectes que l’educació ha oblidat, com són la formació d’actituts de responsabilitat personal en relació a la qualitat de vida, la presa de consciència i investigació de temes interdisciplinars, la presa de decisions amb relació a possibles opcions sociotècniques, i per últim la més important, la formació d’una acció individual i social responsable, encaminada a dur a la pràctica el procés d’estudi i evaluació de les tecnologies.\nDesprés d’haver llegit i analitzat el text veig que la meva visió de la tecnologia canvia poc a poc. Jo mateixa he viscut aquesta socialització tecnocientífica, on es considerava la tecnologia únicament com els artefactes i maquinària. Ara entenc i comparteixo aquesta visió multidimensional i completa, en contínua relació amb la societat i la ciència.\n13 Novembre 2009 a 01:39\t(Uncategorized)\nAquí us presento la meva tecnoautobiografia. (No aconsegueixo de cap de les maneres pujar-la, així que l’he ficat al youtube!)\nTot i que no he utilitzat imatges de la meva infància, amb les que he utilitzat he al·ludit als objectes i tecnologies emprades durant aquestes etapes. Per tal de diferenciar les etapes més visibles a la meva vida, he utilitzat els rellotges, símbol del pas del temps.\nAl final del video he fet una petita reflexió sobre la vida moderna i l’ús abusiu de les tecnologies; necessàries però a vegades acomodadores. Crec que hem de conviure amb aquestes, però no hem de deixar de ésser humans i d’utilitzar les nostres capacitats per a satisfer els nostres desitjos.\narxiu mensual de les entrades\nBloc Educació Social 3er


Una sentència del TSJC declara "nul de ple dret" el pla urbanístic de l'illa de Can Fàbregas | Mataró Ràdio\nDij, 29/11/2012 - 18:16\nSegons apunta l’advocada del Col•lectiu Ronda Agnès Garcia Ayala, representants de la Plataforma Salvem Can Fàbregas, el jutge dictamina que “aquest pla no era adequat per donar cobertura al desmuntatge i trasllat” i que “l’interès públic de protecció del patrimoni ha de prevaldre en qualsevol actuació pública”.\nAquest Pla de Millora Urbana el va aprovar l’anterior executiu municipal encapçalat pel PSC i, posteriorment, va rebre el vistiplau de la Generalitat, el 2008. La Plataforma Salvem Can Fàbregas es mostra satisfeta que el Tribunal Superior de Justícia els hagi donat la raó, però lamenten que arribi “massa tard” perquè “el mal ja està fet i no es pot tornar enrere”, segons Núria Manté. L’arquitecte Agàpit Borràs afegeix que “s’ha fet mal al catàleg del patrimoni i ningú no ha demanat perdó”.\nLa sentència del TSJC no és ferma i l’ajuntament pot interposar un recurs de cassació en els propers 10 dies. En aquest sentit, Núria Manté ha recordat responent a una pregunta dels periodistes que “va ser CiU qui va destapar que no s’estaven fent bé les coses” però que “no sabem què faran ara que són al govern”.\nAquesta sentència que dóna raó a la Plataforma Salvem Can Fàbregas s’ha donat a conèixer la mateixa setmana en què el Jutjat contenciós-administratiu número 7 de Barcelona ha desestimat un dels recursos presentats per la Plataforma en relació al desmuntatge, trasllat, emmagatzematge i part del posterior muntatge de l’edifici, edicles i xemeneia de l’antiga farinera.\nCorte Inglés, Can Fàbregas, sentència, Plataforma Salvem Can Fàbregas


Ruscalleda, la màgia de la cuina en primer pla - El Temps de les Arts\nL'exposició "Carme Ruscalleda. L'essència del gust" arriba al Palau Robert i mostra l'evolució i les fites d'una cuinera única, amb un talent de gran projecció internacional, a cavall entre la tradició i l’avantguarda.\nL'inici de l'exposició sobre Carme Ruscalleda al Palau Robert | Esteve Plantada\nCarme Ruscalleda ha estat guardonada amb un dels Premis Nacionals de Cultura d'aquest 2019. És el primer reconeixement que rep algú del món de la gastronomia. Com a cuinera, ha estat sempre una pionera. Primer, a Sant Pol de Mar, on va fer créixer fins a límits excepcionals el Sant Pau, el seu restaurant de tres estrelles Michelin. Després, com a figura de carisma únic i singular, com a divulgadora d'un art que era sublim i, alhora, arrelat a la terra de la cuina, i després com a cuinera amb més estrelles Michelin del món, amb un total de 7 en la darrera dècada. Tot un rècord que parla del rigor, la passió i la dedicació a l'art de fer màgia amb els fogons.\nAra, després que Ferran Adrià (2012) i els germans Roca (2017) ja tinguessin una exposició dedicada al Palau Robert, arriba el seu torn. "Carme Ruscalleda. L'essència del gust" mostra l'evolució i les fites d'una autora d’una cuina amb gran projecció internacional, a cavall entre la tradició i l’avantguarda, al capdavant del Sant Pau. Tres noms que van ajudar a posar de manifest –juntament amb el desaparegut Santi Santamaria– la creativitat, la vitalitat i el reconeixement internacional que ha aconseguit la gastronomia catalana.\nExposició al Palau Robert sobre Carme Ruscalleda. Foto: Esteve Plantada\nUna exposició que passa per totes les etapes del restaurant Sant Pau, tancat definitivament a la tardor del 2018. Un final que és l'inici d'una nova etapa: Ruscalleda continua activa a la Cuina Estudi de Sant Pol de Mar, un laboratori d’idees que aposta per una cuina creativa, saludable i divertida, en sintonia amb el paisatge, les escoles i els mitjans de comunicació. La cuinera compagina la tasca amb la direcció dels restaurants Sant Pau de Tòquio –una rèplica del restaurant del Maresme– i Moments, a l’hotel Mandarin Oriental, Barcelona.\nDe Sant Pol a Tòquio, passant per Barcelona\nLa mostra dona a conèixer les dades més rellevants de la trajectòria de la cuinera en una detallada cronologia que comprèn la tasca portada a terme als restaurants de Sant Pol, Tòquio i Barcelona, i s’acompanya d’un muntatge audiovisual sobre la cuina del restaurant Sant Pau, al Maresme, en un espai amb 16 metres de façana davant el Jardí amb vistes al mar. Un altre apartat detalla el procés creatiu i l’evolució de la cuina de Carme Ruscalleda a través d’una descripció dels seus plats i menús temàtics.\nDetall del'exposició al Palau Robert sobre Carme Ruscalleda. Foto: Esteve Plantada\nEl recorregut posa de relleu la importància de la cuina de proximitat per a Carme Ruscalleda, que considera que aquest tipus de cuina és "la millor base per a futures recerques i que els sabors formen part de la memòria". Que la cuina no pot "espatllar el producte", que tots els productes mereixen "la mateixa consideració" i que la cuina "no pot ser només tècnica, també ha d’emocionar". Tota una declaració d'intencions, amb un èxit irrefutable.\nTambé veurem, al llarg del recorregut, com n'és d'important la recerca i la creació, sempre presents i constants, com a motor de la vida creativa i culinària de Ruscalleda, que sempre ha comptat amb el suport constant del seu marit, Toni Balam, dels seus fills, Raül i Mercà, i de la resta d’una família molt vinculada a la seva localitat i al Maresme."Es tracta de treballar en el que dona plaer i teixir complicitats amb el territori on visc, el Maresme, amb els proveïdors, amb els clients", afirma la cuinera, en aquest sentit.\nRuscalleda, de jove a Sant Pol. Foto: Arxiu família Ruscalleda\nEl restaurant Sant Pau va obrir el 1988 i va anar guanyant prestigi després d’uns inicis difícils. La primera estrella Michelin va arribar el 1991 i va suposar un impuls molt important al projecte; la segona i la tercera les va aconseguir el 1996 i el 2006. La projecció de la cuina del Sant Pau va començar el 1992 en assumir la responsabilitat gastronòmica al pavelló de Catalunya a l’EXPO de Sevilla.\nEntre d'altres, ha rebut guardons com la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya (2004); Medalla d’Or al Mèrit en les Belles Arts del Ministeri de Cultura (2008); Medalla de Plata al Mèrit en el Treball (2012), Filla Predilecta de Sant Pol i Medalla d’Or del Parlament de Catalunya (2013), i el darrer Premi Nacional de Cultura (2019).\nCaneló al revés. Foto: Pere Sauleda.\nLa mostra, organitzada per la Direcció General de Difusió de la Generalitat, té com a comissària Anna Alberni i es pot visitar del 26 de març al 29 de setembre, a la Sala 3 del Palau Robert. Compta amb el patrocini de Gallina Blanca, empresa multinacional del sector de l’alimentació i d’origen català.\nLa cuina del Sant Pau. Foto: Arxiu Ruscalleda.\nJaume Cabré, Carme Ruscalleda i Clara Peya, entre els Premis Nacionals de Cultura\nÉs la distinció més rellevant que atorga la Generalitat catalana en l’àmbit cultural


Aquest trÃ mit us permet solÂ·licitar la primera ocupaciÃ³ d’un edifici de nova construcciÃ³ o que hagi estat objecte de modificaciÃ³ substancial o d’ampliaciÃ³.\nSi es tracta d’una solÂ·licitud de primera ocupaciÃ³ d’un edifici en finca rÃºstica o una ocupaciÃ³ parcial d’un edifici, aquesta estarÃ subjecta al rÃ¨gim de llicÃ¨ncia.\nSi es tracta d’una solÂ·licitud de primera ocupaciÃ³ de la totalitat de l’edifici, es tramitarÃ seguint el rÃ¨gim de comunicaciÃ³ prÃ¨via, de manera que es podria ocupar l’edifici a partir del dia segÃ¼ent de la presentaciÃ³ de la comunicaciÃ³ al Registre General.\nQualsevol persona fÃsica o jurÃdica, degudament representada.\nEn cas de que es tracti d’una llicÃ¨ncia de primera utilitzaciÃ³ i ocupaciÃ³ l’Ajuntament disposa d’un mes des del moment de la presentaciÃ³ de la solÂ·licitud al Registre General.\nEn cas de que es tracti d’una comunicaciÃ³ prÃ¨via de primera utilitzaciÃ³ i ocupaciÃ³, l’Ajuntament disposa d’un mes des del moment de la presentaciÃ³ de la comunicaciÃ³ al Regisre General, per requerir la seva esmena, si escau, a la persona solÂ·licitant.\nPrÃ¨viament a la llicÃ¨ncia de primera ocupaciÃ³ cal disposar de la corresponent llicÃ¨ncia d’obres amb les modificacions que s’hagin pogut produÃ¯t durant la seva execuciÃ³ i haver finalitzat les obres autoritzades.\nEl que marca l’OrdenanÃ§a 05 Fiscal - Impost sobre construccions, instalÂ·lacions i obres (ICIO)\nDecret 64/2014, de 13 de maig, pel qual s’aprova el Reglament sobre protecciÃ³ de la legalitat urbanÃstica\nLlei 16/2015, de 21 de juliol, de simplificaciÃ³ de l’activitat de l’AdministraciÃ³ de la Generalitat i dels governs locals de Catalunya i d’impuls de l’activitat econÃ²mica\nNegatiu. Per al cas de llicÃ¨ncies de primera ocupaciÃ³.\nAutoliquidaciÃ³ de la primera utilitzaciÃ³ i ocupaciÃ³ dels edificis


Malestar a Reus pels excrements de colom\nEmbruten l'asfalt, el mobiliari urbà i els vehicles dels passejos de Prim i Sunyer\nCaminant pels passejos de Prim i Sunyer de Reus es pot observar l'àmplia presència de coloms i altres ocells sobre els arbres, els balcons i la lleixa dels edificis. Això no seria un problema si no fos per les abundants dejeccions acumulades a l'asfalt, el mobiliari urbà i els vehicles estacionats. Els veïns d'aquesta zona han dit prou, i estan indignats per aquesta situació. Així ho manifesta a Reusdigital.cat el president de l'Associació de Veïns del Passeig de Prim, Ramon Peña. “Fa un any i mig que tenim aquest problema, i aquí no s'ha fet res”, diu. En resposta a aquestes declaracions, el regidor de Medi Ambient, Dani Rubio, reconeix que “hi ha un problema”.\nPeña ha demanat recentment una entrevista amb l'alcalde de Reus, Carles Pellicer, per explicar-li aquesta i altres qüestions al voltant dels passejos de Prim i Sunyer. Amb tot, el problema ja es va comunicar al consistori, però afirma: “No ens han fet cas.”\nActualment hi ha colònies de coloms als arbres, i també de pardals, que embruten carrers i vehicles amb les seves dejeccions. A més, segons els veïns, entren als pisos i balcons, i embruten. En aquest sentit, Rubio admet que els pisos buits “són un problema”, però explica que “no hi poden fer res perquè són de propietat privada”. “Vam facilitar als veïns contactes d'empreses per instal·lar punxes als balcons o xarxes”, comenta Rubio.\nAdhesius per a bars i restaurants\nLa regidoria de Medi Ambient de l'Ajuntament de Reus distribuirà en els pròxims mesos adhesius per col·locar sobre les taules de les terrasses dels bars. El missatge serà clar: que no es doni menjar als coloms i altres ocells. A més, es demanarà la col·laboració dels propietaris i cambrers dels establiments de restauració “perquè retirin les restes de menjar tan ràpidament com es pugui”, subratlla Rubio. Per la seva part, l'Ajuntament de Reus va adjudicar a l'empresa SOMA el concurs públic per al control i la prevenció de la població d'aus urbanes, a l'agost, amb un contracte de dos anys. Actualment hi ha un centenar de punts problemàtics a la ciutat, segons el consistori.\nEls usuaris de la zona blava lamenten la presència de coloms i pardals. JOSEP GALLOFRÉ.


Atenció als malalts - FHCSAA - Altres Serveis\nInicialment, tant la part econòmica com l’assistència als malalts, anava a càrrec d’una família particular que vivia en el mateix hospital.\nContinua així fins l’any 1817 en que vingué de Barcelona, la germana Antònia Fàbregas i amb altres donzelles que vestiren s’encarregaren del servei fins el dia 15 d’abril de 1858 en que foren substituïdes per les germanes de la Puríssima Concepció.\nLa Direcció de l’Hospital estava a càrrec generalment d’un sacerdot.\nL’assistència facultativa anava a càrrec de metges de la localitat. Normalment el nombre de metges era de dos i un o dos els cirurgians, que o bé es tornaven o acudien els dos passant visita als malalts i atenent després les seves activitats privades.\nContinua en condicions semblants, fins els primers anys dels 70, en que l’atenció d’infermeria, que fins llavors anava a càrrec de les religioses, passa a mans de personal titulat bé sigui religiós o laic.\nAls voltants de l’any 1980 es jerarquitza el cos mèdic creant-se els serveis de Medicina Interna, Cirurgia, Toco-Ginecologia, Traumatologia, i Anestèsia i Reanimació, amb dedicació completa del seu cos mèdic.


Raons que rimen: de març 2013\nEntrevista al programa 'Poca cosa menys silenci' de Ràdio Silenci de la Garriga\nAquesta tarda/vespre m'entrevisten al programa «Poca cosa menys silenci» de Ràdio Silenci de la Garriga.\nLa Maribel Gutiérrez hi fa un espai sobre llengua, "Cinc cèntims de", on sovint hi tracta l'origen i explicació de moltes dites i refranys. I m'ha convidat al seu espai.\nSi ho voleu sentir en directe, ja ho sabeu, a les 21.00 h al 107.4 de la FM\nEtiquetes: entrevistes, La Garriga, Maribel Gutiérrez, Poca cosa menys silenci, ràdio, Ràdio Silenci\nCrònica al Diari de Sabadell de la presentació del llibre En cap cap cap\nAl Diari de Sabadell, conegut com «El Patufet», han fet una crònica de l'acte de presentació del passat 20 de febrer, a l'Escola Oficial d'Idiomes, del llibre En cap cap cap. Diccionari de dites i refranys sobre el cap.\nCom podreu veure per la crònica, tot acte de presentació d'un llibre sempre és excusa per a moltes coses més. No és únicament un acte de promoció.\nUs deixo la imatge de l'article. Espero que es vegi i llegeixi prou bé.\nPublicat per Víctor Pàmies i Riudor a 3:30 p. m. Enllaços a aquesta entrada\nEtiquetes: Diari de Sabadell, En cap cap cap, paremiologia, presentacions, ressenyes, Sabadell, Verkami\nEntrevista al programa 'Poca cosa menys silenci' d...\nCrònica al Diari de Sabadell de la presentació del...