Avís Legal | Òptica Miró\nA continuació s'exposen les dades identificatives del titular.\nNom de l'Empresa: Òptica Miró\nDomicili: Carrer de l'Almirall Churruca, 10, 08003 - Barcelona\nCorreu electrònic: miro@opticamiro.com\nTelèfon de contacte: 93 221 61 00\nPàgina Web: https://opticamiro.com/cat.html\nCondicions de l'ús\nL'accés a aquest lloc web no suposa, de cap manera, l'inici d'una relació comercial amb Montserrat Miró Aspa.\nA aquest efecte, t'obligues i compromets a NO utilitzar qualsevol dels continguts del lloc web amb fins o efectes il·lícits, prohibits en aquest avís legal o per la legislació vigent, lesius dels drets i interessos de tercers, o que de qualsevol forma puguin danyar, inutilitzar, sobrecarregar, deteriorar o impedir la normal utilització dels continguts, els equips informàtics o els documents, arxius i tota classe de continguts emmagatzemats en qualsevol equip informàtic propis o contractats per Montserrat Miró Aspa, d'altres usuaris o de qualsevol usuari d'Internet.\nLes dades personals que facilitis al Titular poden ser emmagatzemades en bases de dades automatitzades o no, la titularitat correspon en exclusiva a Montserrat Miró Aspa, que assumeix totes les mesures d'índole tècnica, organitzativa i de seguretat que garanteixen la confidencialitat, integritat i qualitat de la informació continguda en les mateixes d'acord amb el que estableix la normativa vigent en protecció de dades.\nNo obstant això, has de ser conscient que les mesures de seguretat dels sistemes informàtics a Internet no són enterament fiables i que, per tant el Titular no pot garantir la inexistència de virus o altres elements que puguin produir alteracions en els sistemes informàtics (Software i Hardware) de l'usuari o en els seus documents electrònics i fitxers continguts en els mateixos tot i que el Titular posa tots els mitjans necessaris i pren les mesures de seguretat oportunes per evitar la presència d'aquests elements nocius.\nEl Titular ha obtingut la informació, el contingut multimèdia i els materials inclosos al lloc web de fonts que considera fiables, però, si bé ha pres totes les mesures raonables per assegurar que la informació continguda és correcta, el Titular no garanteix que sigui exacta, completa o actualitzada. Montserrat Miró Aspa declina expressament qualsevol responsabilitat per error o omissió en la informació continguda en les pàgines d'aquest lloc web.\nEls continguts de https://opticamiro.com/cat.html tenen únicament una finalitat informativa i sota cap circumstància s'han d'utilitzar ni considerar com a oferta de venta, sol·licitud d'una oferta de compra ni recomanació per realitzar qualsevol altra operació, llevat que així s'indiqui expressament.\nMontserrat Miró Aspa es reserva el dret a modificar, suspendre, cancel·lar o restringir el contingut de https://opticamiro.com/cat.html, els vincles o la informació obtinguda a través del lloc web, sense necessitat de previ avís.\nMontserrat Miró Aspa no és responsable dels danys i perjudicis que es puguin derivar de l'utilització de la informació del lloc web o de la continguda en les xarxes socials del Titular.\nEl Titular pot proporcionar accés a llocs web de tercers mitjançant enllaços amb la finalitat exclusiva de informar-te sobre l'existència d'altres fonts d'informació a l'Internet en què podràs ampliar les dades ofertes en el lloc web.\nAquests enllaços a altres llocs web no suposen en cap cas un suggeriment o recomanació perquè visitis les pàgines web de destinació, que estan fora de control de la persona titular, per la qual cosa Montserrat Miró Aspa no és responsable del contingut dels llocs web vinculats ni del resultat que obtinguis al seguir els enllaços.\nAixí mateix, Montserrat Miró Aspa no respon dels links o enllaços ubicats en els llocs web vinculats als que et proporciona accés.\nL'establiment de l'enllaç no implica en cap cas l'existència de relacions entre Montserrat Miró Aspa i el propietari del lloc en què s'estableixi l'enllaç, ni l'acceptació o aprovació per part del Titular dels seus continguts o serveis.\nSi accedeixes a un lloc web extern des d'un enllaç que trobis en https://opticamiro.com/cat.html hauràs de llegir la pròpia política de privacitat de l'altre lloc web que pot ser diferent d'aquest lloc web.\nTot accés a aquest lloc web està subjecte a les següents condicions: la reproducció, emmagatzematge permanent i la difusió dels continguts o qualsevol altre ús que tingui finalitat pública o comercial queda expressament prohibida sense el consentiment previ exprés i per escrit de Montserrat Miró Aspa.\nMontserrat Miró Aspa declina qualsevol responsabilitat en cas que existeixin interrupcions o un mal funcionament dels Serveis o continguts oferts a l'Internet, sigui el que sigui la causa. Així mateix, el titular no es fa responsable per caigudes de la xarxa, pèrdues de negoci a conseqüència d'aquestes caigudes, suspensions temporals de fluid elèctric o qualsevol altre tipus de dany indirecte que et pugui ser causat per causes alienes al Titular.\nEn cas que tinguis qualsevol dubte sobre aquestes Condicions legals o vulguis realitzar qualsevol comentari sobre aquesta pàgina web, pots enviar un missatge de correu electrònic a l'adreça miro@opticamiro.com.\nPer rebre novetats i ofertes, segueix-nos a:\n© Òptica Miró. Tots els drets reservats.\nPolítica de Privacitat/Avís Legal/Política de Cookies\nWeb creada per: Fiza Hanif


El Blog de la Cris i l'Arcadi: A New York i a punt per la MARATÓ!!\nDimecres vam arribar a New York i, per primera vegada, vaig volar amb Continental Airlines per Newark. Un vol molt plàcid que va arribar mitja hora abans de l'hora programada. Amb taxi vam anar fins als Radio City Appartments on estem allotjats molt ben situats al cor de Manhattan en un apartament per a 4, ja que hem vingut amb els meus pares! Una vegada allotjats vam anar a donar un primer cop d'ull a una ciutat que cada vegada que hi vaig em deixa més fascinada. A primera hora de la tarda vam pujar al Top of the Rock amb un dia excel·lent tal i com deia les prediccions.\nVam baixar i vam passejar una estona més esperant l'hora de sopar aviadet ja que el jetlag començava a fer-se notar. Com és tradició en els nostres viatges a NY el primer i l'últim sopar és a l'Startdust, un lloc ambientat dels anys 60 amb cambrers que canten en directe. Extraordinari!\nDijous ens vam llevar amb pluja (aquests de la meteo ho encerten a NY!). Vam anar a la Fira del Corredor i després vam canviar travessar el Pont de Brooklyn per la visita al MOMA. Els museus et permeten fer canvis de plans... Un museu molt interessant sobretot les plantes de pintura, per a mi!\nDivendres vam matinar per anar a córrer fins al Central Park i veure la línnia d'arribada de la marató. Semblava la rambla!!\nDesprés ja ens vam trobar amb part de l'expedició, el Sergi, la Laura i la Maria i vam anar fins al sud de Manhattan, a la zona 0. Ens agrada anar seguint l'evolucíó de les obres i la veritat és que està molt canviat respecte l'any passat i és que ja hi ha un parell d'edificis aixecats i ja no només hi ha fonaments.\nDesprés vam visitar la Reserva Federal d'or i tot i que és molt interessant vam quedar una mica decepcionats ja que esperavem veure més or tot i que amb el que vam veure ja ens conformaríem d'haver-nos el emportat, jejeje! I d'aquí vam enfilar cap a Canal Street en busca de l'atracció de les xines que et porten a veure gènere falsificat (bolsos, carteres, ulleres, rellotges,...) Vam riure molt corrent darrera la xina pels carrerons de ChinaTown... En aquesta zona passes d'un barri a un altre en un moment, per exemple vam dina a Little Italy i vam acabar passejant pel Soho, un barri ple de botigues de grans marques i de disseny. Divendres vam anar al teatre a veure el Rei LLeó, quin espectacle!! Per sort, n'hem pogut veure varis a Broadway però l'espectacularitat d'aquest és impressionant. Els animals estan fets extraordinariament aconseguits.\nAhir vam fer la cursa de les banderes que comença a les Nacions Unides i acaba al Central Park. Nosaltres la vam fer amb els meus pares caminant lleugerets i vam passejar l'estelada pels carrers de NY. Durant la cursa vam poder saludar molts catalans, alguns de coneguts de Corredors.cat. Després vam passejar pel Central Park per veure el punt de trobada de la marató.\nAbans del dinar amb els amics de Corredors.cat, l'Arcadi va anar a descansar una mica i nosaltres vam anar de compres amb els meus pares per la zona de l'Empire States Building. I al migdia, el gran dinar Correcat!!!! Unes 75 persones ens vam reunir a un italià de Times Square per fer el dinar de germanor. Després, foto oficial aTimes Square, impressionant. I a la tarda ja vam recuperar la resta de l'expedició, l'Albert, la Sònia, la Laura i el Roger per anar a l'espectacle de les Rockettes al Radio City, un espectacle que no ens cansem de veure i que aquest any ens ha sorprés pels canvis soferts. Excel·lent! Una passada veure les cares de la Laura i el Roger!!\nAra ja estem preparant tot els "trastos" per anar a seguir els maratonians. L'expedició sortirà de Radio City cap a Brooklyn, un dels llocs més expetaculars però ja us explicaré...\nPublicat per Cris i Arcadi a les 13:11


Els supermercats més ben valorats de l'estat: quatre catalans entre els millors\nBonpreu és el supermercat més ben valorat de l'Estat | Cedida\nUn estudi de l'OCU basat en enquestes demostra canvis en els hàbits de consum de productes de primera necessitat i col·loca a Bonpreu com el supermercat més ben valorat de l'Estat\nper Oriol Lleonart Padrell 19/08/2021 09:05h\nL'esclat de la pandèmia de la Covid-19 va disparar la demanda als supermercats. Paradigmàtic i còmic pot ser l'exemple del paper de vàter, però el cert és que els supermercats han rebut a molts ciutadans i ho fan, en molts casos, setmanal o quinzenalment. Sigui com sigui, l'Organització de Consumidors i Usuaris (OCU) ha fet públic un estudi dels supermercats més valorats, que sorprendrà per la seva classificació.\nLa recerca de l'OCU, recollida a 'Via Empresa', s'ha fet basant-se en enquestes a 5.800 usuaris, que expliquen quins criteris i circumstàncies valoren per a decidir-se a anar a comprar a un establiment o l'altre. Els quatre supermercats més ben valorats són de propietat catalana, i cadenes com Mercadona cauen per darrere d'Aldi, Lidl, El Corte Inglés o Alcampo, entre altres.\nLa Covid-19 ha canviat els hàbits i la freqüència de compra\nL'estudi de l'OCU mira de demostrar que la Covid-19 ha canviat els hàbits dels consumidors. Aquest any, el més habitual ha estat anar una o dues vegades al supermercat per setmana. Abans de la pandèmia, un 27% dels usuaris hi acudien entre tres i quatre vegades per setmana, però el juliol del 2020 el gruix va caure a prop de la meitat (14%).\nEl canvi d'hàbits té una raó ben clara, segons l'OCU, i és que la compra en línia és una opció que cada vegada trien més persones. A més, encara que la compra dels caps de setmana s'havia convertit en un passatemps per alguns, el fet que l'enquesta sigui a escala estatal permet veure amb claredat la tendència dels consumidors d'anar entre setmana al súper. Un 82% ho prefereix així, i un 54% d'aquests prefereix anar-hi al matí.\nLa preferència per a la majoria dels enquestats és anar a comprar a un supermercat proper o de fàcil accés. De fet, també un percentatge majoritari van en cotxe als establiments. Així, les raons principals per a triar els supermercats són la proximitat amb el lloc de feina o residència (31%), la qualitat dels productes i els aliments (22%) i els bons preus (20%).\nEls consumidors també valoren que els productes estiguin en bones condicions, que no tinguin una caducitat propera i que els seus envasos estiguin intactes. També destaca la importància que les instal·lacions siguin còmodes, àmplies, netes i els productes siguin fàcils de localitzar.\nA més, cada vegada que anem al supermercat gastem de mitjana uns 76 euros i tan sols un 12% dels clients paguen en efectiu. La tendència a pagar amb targeta –sigui de dèbit (50%) o de crèdit (35%)– s'ha consolidat gràcies o per culpa de la la pandèmia.\nQuatre supermercats catalans, els més ben valorats\nEls supermercats que més agraden a la població de tot l'Estat poden sorprendre, si es té en compte que l'enquesta és a escala estatal. El súper més ben valorat de tot l'Estat és Bonpreu, que s'emporta una valoració de 85 punts de satisfacció. El segueixen Plusfresc –una empresa familiar fundada a Lleida–, BonÀrea i Esclat, tots tres també catalans i amb 84 punts cadascun.\nL'empresa valenciana Consum és la cinquena a la llista. Mentrestant, de les cadenes que tenen presència a tot l'Estat destaquen, per ordre, Aldi, Hipercor, El Corte Inglés, Alcampo, Lidl, Supercor i, finalment, Mercadona.\nEntre tots aquests establiments, només BonÀrea destaca pels seus bons preus mentre que Esclat i Plusfresc són els considerats més cars. Fet, aquest, que, segons subratlla l'estudi de l'OCU, demostra que tot i que el preu és important, els clients també valoren molts altres aspectes.\nLa conclusió és que la pandèmia ha incidit i ha contribuït en el canvi d'hàbits respecte de les compres bàsiques. Els consumidors tenen clar que, en termes generals, la qualitat és més important que els preus dels productes en l'alimentació i els productes de primera necessitat.\nL'exitosa novetat d'1,10 de Mercadona: «Triomfarà al 100%»\nEl nou cosmètic de Mercadona que promet causar furor per 3,20\nMercadona Alimentació Comerç Enquesta


El sènior masculí de la UES assalta la pista del Banyoles (28-30)\nEl sènior masculí de la Unió Esportiva Sarrià es va emportar els dos punts de la pista del Banyoles aquest passat dissabte. Els de Sergi Baguer van imposar-se en un bon tram final després d’un partit molt ajustat, i sumen així la segona victòria seguida.\nEl partit va ser molt competit i no es va decidir fins els últims minuts, quan la UES es va mostrar més precisa que el Banyoles. El capità dels taurons, Adrià Soler, creu que no van firmar una bona primera part, però la dinàmica va canviar després del descans i els va permetre emportar-se el partit.\nLa victòria final per 28-30 fa pujar els sarrianencs fins la tercera posició de la taula. Adrià Soler es mostra satisfet per la victòria i també destaca el paper dels juvenils, que cada setmana ajuden l’equip amb bons minuts de joc.\nEl pròxim partit dels blaus serà aquest diumenge a casa contra el Mataró a les 7 de la tarda.\nImatge: Handbol Banyoles


Vallesos 7 - Carpeta - Les Brigades Internacionals es reagrupen a la Garriga\nLa vila va reunir el 25 de gener de 1939 un total de 806 soldats voluntaris estrangers defensors de la República, en un darrer intent d'organitzar-se per aturar l'avenç franquista\nFrancesc Sánchez Mata (text)\nUn dels capítols claus dels darrers dies de la Guerra Civil a Catalunya va tenir lloc al municipi vallesà de la Garriga, que va viure l’intent de reagrupar-se dels darrers membres de les Brigades Internacionals amb l'objectiu de frenar l’avenç de les tropes franquistes.\nLes Brigades Internacionals van ser voluntaris estrangers, arribats d’arreu del món, per lluitar contra el feixisme a Espanya i defensar la República. La historiografia calcula que van arribar a ser uns 59.000 els voluntaris que van arribar a tot l'Estat, procedents de 54 països. Uns 35.250 d'aquests voluntaris van ser combatents i gairebé 10.000 van perdre la vida als diversos fronts on van lluitar. Els voluntaris, però, no es van quedar als fronts de combat fins al final de la guerra. Van ser retirats o evacuats, oficialment, mesos abans de l’entrada de les tropes nacionals a Catalunya. Diem oficialment, perquè molts no van voler fer cas a les directrius dels seus comandaments i es van mantenir fidels a la República lluitant fins a l’últim moment. La decisió del govern de Negrín d’evacuar els brigadistes era la resposta al pla de retirada de voluntaris estrangers, adoptat a proposta d’Anglaterra pel Comitè de No Intervenció el 5 de juliol de 1938.\nS'esperaven 2.500 brigadistes\nEn una carta que els franquistes van interceptar del dirigent dels brigadistes Luigi Long, aquest, juntament amb un altre dirigent dels voluntaris estrangers, André Marty, demanava ajuda i consell al general Juan Modesto, i li explicava la situació del reagrupament de les Brigades Internacionals a la Garriga, que s’havia convertit per uns dies en el centre neuràlgic d’aquests voluntaris internacionals a l’Estat. El dia 25 de gener van arribar a la vila 450 voluntaris balcànics i 100 de nacionalitat txeca; 140 d’italians i 116 llatinoamericans. S’esperava l’arribada de 880 voluntaris polonesos i 888 d’alemanys. En total, aquell 25 de gener, Gallo tenia la previsió de l’arribada a la Garriga d’uns 2.500 brigadistes internacionals; entre ells hi hauria tropes d’infanteria, oficials i comissaris, artillers de del grup de Defensa Contra Aeronaus (DCA), així com personal sanitari.\nTots aquests homes es van agrupar segons les seves nacionalitats i les afinitats d’idiomes, en companyies i batallons. Luigi Gallo detalla a la seva carta com té pensat organitzar-los per tal de posar resistència a l’arribada de les tropes franquistes: amb els txecs i el balcànics pensava formar quatre companyies d’infanteria i una de metralladores d’uns 80 homes cadascuna; una bateria d’artilleria i 20 homes per la defensa aèria.\nGallo, conjuntament amb Vicente Rojo Llunc –conegut com a coronel Rojo, qui va ser cap de l’estat Major de l’exèrcit republicà– pretenien formar petites unitats amb quadres completes, amb la intenció de reforçar-les amb militars espanyols instruïts, per tal de poder entrar en combat de manera imminent. Després de la caiguda de Barcelona, el 26 de gener, l’exèrcit republicà es va anar concentrant davant de la zona del riu Tordera amb l’objectiu de cobrir les sortides cap a la frontera francesa. Luigi Gallo, però, anava més lluny i el seu objectiu era intentar salvar Barcelona, malgrat saber que tenien molt poques oportunitats de frenar l’enemic. El resultat va ser la reorganització de la 35a divisió, integrada per tres brigades: xi, xiii i xv.\nLa situació era crítica: els voluntaris que anaven arribant a la Garriga no disposaven d’armament i la majoria anaven vestits de civils. Els faltaven uniformes, material de cuina, camions per poder desplaçar-se i armament: fusells, metralladores, canons, etc. I, per sobre de tot, aliments: “(..) Hi ha dificultats per a l’abastiment. He enviat un oficial per tal que es posi en contacte amb el teu intendent. Necessitem per avui com a mínim 2.000 racions de pa i a partir de demà l’abastiment normal per a 2.600 persones(..)”, li demanava Gallo al coronel Modesto.\nEls esdeveniments es precipitaven molt ràpid: el 27 de gener l’estat major del V cos de l’exèrcit republicà, encapçalat per Enrique Lister i Luigi Gallo, es van reunir a la Garriga per organitzar l’ofensiva o, arribat el moment, la fugida cap a França. Els bombardejos sobre una població indefensa es multiplicaven a la comarca: la matinada del 23 al 24 era bombardejada les Franqueses (hi van morir tres persones); el 24, Granollers (nou persones); el 25, Mollet (vuit persones), Cardedeu (cinc persones), un altre cop Granollers (vint-i-cinc persones), i l’estació de ferrocarrils del Figaró, aleshores allunyada de la població; el 26, van tornar a bombardejar Cardedeu (hi van morir tres persones) i Granollers (on les bombes van matar dues persones). El dia 28 el camp d’aviació entre la Garriga i Llerona va ser bombardejat. Evidentment aquests bombardejos no eren aleatoris: les forces franquistes, i més concretament els voluntaris italians que lluitaven al costat de Franco, estaven al cas de l’intent de reagrupament de l’exèrcit república i de les Brigades Internacionals a la comarca.\nDe rereguarda a primera línia\nEl dia 28 Granollers va ser ocupat per les tropes franquistes i les tropes del V cos de l’exèrcit republicà van situar la seva artilleria a la carretera de Granollers a la Garriga en un intent desesperat per intentar frenar l’avenç dels feixistes. Des d’aquesta posició es va disparar cap el pla de Llerona, i per unes hores es va produir un intercanvi d’artilleria entre els dos bàndols: la rereguarda s’havia convertit, per uns moment, en primera línea.\nEl dia 29 l’aviació feixista italiana va bombardejar la Garriga, on van morir catorze persones, la meitat dels quals nens. La finalitat era clara: colpejar les tropes republicanes que s’estaven concentrant en aquella zona i aprofitar-ho per atemorir la població civil. L’1 de febrer, finalment, les tropes nacionals van entrar a la Garriga i només hi va haver una víctima –del bàndol nacional, però es desconeix la causa de la seva mort. El nombre de republicans fets presoners pels nacionals va ser de dos-cents seixanta-dos.\nEls darrers internacionals de la guerra, que es mantenien acantonats al Vallès, van fugir en dues direccions: un grup pel nord-oest del Montseny, i l’altre pel vessant sud i sud-est. Alguns van intentar resistir a Vic, que també va ser ocupada l’1 de febrer. Els brigadistes situats al sud del Montseny van retrocedir fins al sector de Cassà de la Selva, on es va combatre a partir de l’1 de febrer. Per un moment va semblar que podien resistir a la línia de la Tordera, però no va ser així. El dia 4 de febrer s’abandonava Girona i el mateix dia, a la nit, Luigi Gallo creuava la frontera per entrar a França.\nLa Guerra arribava al final –oficialment, a tot l'Estat, s’anunciava l’1 d’abril–, però s’iniciava un nou període marcat per la repressió, d’una forma sagnant durant els primers anys de la postguerra, i la manca de llibertats durant gairebé 40 anys.\nDurant la seva retirada, i per tal d’evitar l’avenç de les tropes nacionals, l’exèrcit republicà va destruir diversos ponts. A l’Arxiu Nacional de Catalunya és conserva un àlbum amb imatges de la reconstrucció d'aquests fets per la comandància principal d’enginyers de la 61ª divisió del Cos de l'exèrcit de Navarra. La fotografia correspon a les feines de reconstrucció del pont de l'Ametlla a l’entrada de la Garriga, entre finals de 1939 i 1940, destruït pels soldats republicans durant la seva retirada cap a la frontera francesa. Foto: Arxiu Nacional de Catalunya (ANC1-722/2423)\nPlaça de l’Església de la Garriga, amb la gent fent la salutació feixista després de l’entrada dels tropes nacionals. Foto: cedida per Albert Benzekry\nUna imatge aèria del bombardeig de la Garriga feta desde l’esquadra italiana que va fer l’atac. Foto: Ufficio Storico dell'Aeronautica Militare. Roma\nL'estació de la Garriga, després de ser bombardejada el 29 de gener de 1939. Foto: Arxiu Fundació Maurí de la Garriga\nLa carta de Gallo interceptada\nDesprés de les pèrdues a mans franquistes de les diverses poblacions del sud i l’oest de Catalunya ja no era possible reaccionar. Encara, però, continuaven a Catalunya 3.353 brigadistes: eslaus, italians, alemanys, hongaresos, etc. En aquest context hem de situar la carta que Luigi Long –anomenat "Gallo" i qui va ser un dels principals organitzadors de les Brigades Internacionals– va enviar al general Juan Modesto el 25 gener posant una part d’aquests brigadistes concentrats a la Garriga a la seva disposició. Aquesta carta va ser interceptada pel Corpo de Truppe Volontarie, que era el nom amb el que eren designades oficialment les tropes italianes que van lluitar a favor del General Franco durant la Guerra Civil, i va ser publicada al seu butlletí intern. La transcripció de la carta es pot consultar a la Col·lecció Notizario del Corpo de Truppe Volontarie, de l’Arxiu Nacional de Catalunya (ANC1-566).


La Biblioteca Dipositària de les Nacions Unides s’integra al CRAI |\nLa Biblioteca Dipositària de les Nacions Unides s’integra al CRAI\n15 febrer 2010 in Biblioteca de Dret, Dret internacional, Drets humans, Notícies i novetats\nL’any 2007 vam publicar un post sobre la Biblioteca Dipositària de les Nacions Unides (BDNU), fent esment de que es tractava d’un centre independent de la Biblioteca de Dret. Ara, en canvi, en tornem a parlar per destacar que la BDNU ha estat integrada al CRAI de la UB.\nD’entrada notareu la diferència en la seva ubicació, que ara es troba a la primera planta de la Biblioteca de Dret. També ho notareu si en sou usuaris, ja que a partir d’ara podreu localitzar al catàleg de les biblioteques del CRAI els documents que formen part de la col·lecció de la BDNU. La catalogació dels llibres i revistes encara portarà un temps però ja podeu veure uns exemples de llibres sota el topogràfic NU (més un número propi de les publicacions de les Nacions Unides) o bé de revistes amb ubicació Dret i topogràfic Btca. Nacions Unides, com podeu observar a la descripció del Yearbook of the International Law Comission.\nEl lloc web de la BDNU, anteriorment administrat per la Facultat, és ara part de l’arbre de pàgines web del CRAI. Visiteu-lo per conèixer la història d’aquesta excepcional col·lecció de documents que des del 1963 està vinculada a la Facultat de Dret.\n« Tercer aniversari del Bloc de Dret


'Present' nou disc dels Hora de Joglar - auva!cat\n10 febrer 2017 9 febrer 2017 RedaccióLeave a Comment on ‘Present’ nou disc dels Hora de Joglar\n‘Present’ (RGB Suports, 2017) és el nou treball dels Hora de Joglar surt a la venda avui divendres, un disc amb el swing més ballable com a fil conductor.\nActualitat, però també presència i regal. Aquest és el complet present que ens volen transmetre Hora de Joglar en el seu segon disc. L’oportunitat de viure l’ara, en total sintonia amb tot el que fem i el què ens envolta i a més, regalar-nos una magnífica col·lecció de cançons que criden a forjar el present amb energia i plenitud.\nHistòries que Hora de Joglar il·lustren com només ells saben fer: amb una banda sonora musical expansiva i rica en matisos que combina sonoritats explosives d’arreu del món amb ofici i direcció. Del swing accelerat (“Tot és poc”) i el balkan alegre (“Terra”) al reggae de combat (“Vigila”), l’ska de la vella escola (“Sense pressa) o el latin més encès (“Instante”), amb una petita joia final bressolada com a bossanova (“Nues”). Ritmes i sonoritats vitals que aporten nervi i potència a dojo, i tallen de socarel qualsevol rastre d’apatia i sotmetiment.


Els treballls de restauració del Jardí de Bofill duraran fins a Falles\nLes màquines que treballen al jardí del Túria, des del passat 13 de novembre, en la restauració dels trams X i XI del riu -entre els ponts de les Flors i de l’Àngel Custodi-, continuaran fent-ho en el jardí de Bofill fins a Falles. Esta és la segona intervenció en el període d’un any, ja que abans d’esta restauració, la regidoria de Parcs i Jardins va abordar la reparació dels desperfectes de la font i l’estany del Palau de la Música.\nAixí ho explicat hui la regidora de Parcs i Jardins, Pilar Soriano, que ha detallat que l’àrea en la que s’està actuant amb treballs de rehabilitació afecta 135.000 metres quadrats dels jardins del riu i inclou l’espai dissenyat per l’arquitecte Ricardo Bofill, inaugurat el 1987, i que està tancat al públic a causa del mal estat. De fet, en algunes zones les bigues estan apuntalades per la desaparició del formigó i el deteriorament de l’estructura de ferro.\nRespecte al pressupost de les obres, la restauració de les pèrgoles està valorada amb 203.270 euros, la posada en funcionament de jocs d’aigua en 55.518 euros, la restauració de camins interiors i places i pintat de línia de separació del carril bici amb 42.000 euros, la restauració d’alguns punts de carrers principals en 21.000 euros, la col·locació de bancs en 20.328 euros i, finalment, les millores de jardineria en 20.000 euros. El total del pressupost de la restauració és de 362.116 euros.\nLa regidora Pilar Soriano ha posat en valor “el treball de l’Ajuntament de València per tindre el riu en les millors condicions possibles, mostra d’això són estos treballs que recuperen el patrimoni de la ciutat, abandonat durant molts anys”. A més, ha recordat que un dels projectes de la iniciativa “DecidimVLC” consisteix a la instal·lació de banys al llarg del jardí del Túria, una intervenció que també es pilotarà des de la regidoria de Parcs i Jardins.\nTags: Jardí del TúriaPalau de la MúsicaPilar SorianoRicardo Bofill\nEl programa de Gestión del Talento ayuda a Aldaia a recuperar su huerta\nFrancisco Coll, compositor residente de la Orquesta de València


Cobertura de xocolata | Consumer\nÉs una senzilla tècnica per banyar pastissos, pastissos i bescuits de blanc o negre\nLa cobertura de xocolata s’utilitza en rebosteria per banyar a pastissos i pastissos. Aquesta varietat té un alt contingut de llard de cacao, que la seva grassa, una vegada cuinada i després solidificada, proporciona consistència al producte que s’hi hagi napado (o banyat). Per a aquesta tasca no es pot usar un altre tipus de xocolata, ja que, per exemple, les xocolates a la tassa tenen excés de farina per espessir, i els de consum habitual tenen poc llard de cacao. Al mercat es pot trobar cobertura de xocolata negra, blanc i amb llet.\nPer preparar la cobertura de xocolata es necessiten 250 g d’aquesta varietat de xocolata i dues cullerades de nata líquida. La xocolata es fon al bany María, és a dir, es col·loca una\ncassola gran, no gaire alta amb aigua al foc, i quan l’aigua estigui calenta s’introdueix en la cassola un cassó o cassola més petita que conté la xocolata de cobertura i la nata. Es retira del foc la cassola gran i es tapa. Es deixa reposar fins que s’hagi fos per l’acció de la calor.\nEn pastissos, pastissos o bescuits\nSi el que es vol és banyar pastelitos de bescuit amb nata, s’introdueixen els pastelitos en el bany María amb la xocolata i es col·loquen en un lloc fresc sobre una reixeta de forn perquè degoti la cobertura sobrant. Es deixen solidificar abans de consumir-los. Si es vol napar pastissos, s’aboca la cobertura sobre els pastissos col·locats sobre una reixeta, per poder aprofitar tota la cobertura que degota.\nFinalment, si el que es desitja és treure encenalls de xocolata per a la decoració de pastelitos o de pastissos, s’estén la cobertura sobre una superfície llisa (marbre, acer inoxidable o paper de forn) amb l’ajuda d’una espàtula de pastisseria el més fi de grossor possible, es deixa refredar i amb l’espàtula es grata la xocolata traient encenalls.


Amics arbres · Arbres amics: Caos a s'Alcadena\nCanvis a s'Alcadena d'Alaró\nEncara ara quan torn a mirar les fotos sent l’emoció del moment que vaig viure entre el caos de la muntanya esboldregada.\nI que n’és de sàvia la natura!\nM’hi vaig acostar a poc a poc, tant pel dies que vaig torbar en anar-hi com per com vaig iniciar-hi les passes. Un garroverar ombrívol i humit amb ovelles que pasturen entre mates i carritxeres mena, més amunt, al comellar on comença el bosc.\nCom explicar...un rellotge d’arena que ha quedat embossat per el primer gra que cau. Igual que el mac, l’enorme piló de penyal que s’ha aturat al llindar del bosc, poc abans de passar per davant la vella caseta. Darrera el penyal l’espectacle comença i tant si ho volem com si no, n’hem de ser també protagonistes i qui sap si d’una tragèdia.\nL’ascensió és perillosa, la sensació d’inestabilitat, de perill no t’abandona. Vas tot sol pujant i a cada passa feries una foto i ho observes tot amb la consciència d’estar davant un descobriment, davant un espai absolutament nou i verge.\nEt fixes en com han quedat esmicolades les pedres, pelats els troncs, triturades les rames. Compares els límits de l’esllavissada, a partir d’allà on hi torna haver arbres i veus més clar, entre el silenci, quina força més formidable i en un instant es va moure en aquell indret.\nI em fa pensar, patir, en Gaza\nAra tot és quietud, silenci... de tant en tant el vol de dos coarotgins, la conversa dels corbs, el xiscle del falcó, la mena d’udol de l’esparver...\nAra tot comença. Els troncs es podriran, els líquens i molsa conqueriran i donaran vida a les roques que fins fa pocs dies no havien vista mai la llum. Les cabres mouran encara més les pedres, evitaran la germinació dels aglans, rosegaran qualsevol mata que s’atreveixi a colonitzar el lloc.\nO així i tot, tot eixirà de bell nou i els dissenys de forats, roques i aigua amb la bona terra heretada d’on hi va haver un bosc hi compareixeran carritxeres, estepes, romanins i argelagues coronades de pins. Embolicaran tant la troca que fins i tot a les cabres els costarà penetrar-hi per fer-hi mal. És la matriu on s’hi congria la resta: les falgueres, alzines, arboceres, picornells peluts o peu de rata. Allà hi tornarà el reietó i el passaforadí.\nI un dia quan hagi passat molt i molt de temps, després de molts dies de pluja, una paret que s’aguanta dreta cruiarà i el seu pes fabulós caurà com un gegant malferit i s’esbaldregarà muntanya avall fins embossar el xaragall.\nAlaró gener de 2009\nPosat per Joan Vicenç a les 21:36\nsom testimonis de la formació d'aquesta muntanya. Imaginau vos les vegades que deu aver pasat aquest fenomen per arribar a la forma que te ara. Les roques que estan arreu la muntanya integrades dins la vegetació en son la prova.\nÉs un espectacle que fa feredat. Degué fer una renou atronadora.\nCorrecamins ha dit...\nEspectacular i emocionant.\nEls que caminem habitualment per la Serra, hem vist aquestes darreres setmanes diversos esbaldrecs importants. Un d’aquets és un tram de caminoi a la zona de costa del puig de Bàlitx, entre s’Illeta i el Coll de Cala Ferrera (costa de Sóller). Cents de blocs caiguts de sobte des de la part alta del Puig de Bàlitx, varem arrasar els pins i el caminoi esmentat. Va feredat.\nPerò, és clar, aquets canvis a les muntanyes, són habituals i normals en el calendari geològic, però sorprenents en el nostre.\nMiquel Cuenca ha dit...


Creative challenges per a centres educatius associats – Associació de Consumidors de Mitjans Audiovisuals de Catalunya\nHem aconseguit, Internet, Menors, Projectes\nCreative challenges per a centres educatius associats\nData: 29 Abril, 2020Autor: Fundación Aprender a Mirar 0 Comentaris\nS’estrena un nou servei de l’Associació de Consumidors de Mitjans Audiovisuals de Catalunya perquè els professionals de l’educació treguin partit als millors continguts de les pantalles durant l’obligada conversió a ciberescoles. Si el teu centre educatiu està associat al Programa d’Educació Audiovisual Contraste, aprofita aquests butlletins setmanals exclusius i participa als reptes que, des de la setmana passada, estem fent arribar en format PDF.\nL’objectiu de l’Associació és ajudar i acompanyar en aquests moments d’un major ús de les pantalles en les vides dels i les alumnes. A través d’una proposta pedagògica, els docents poden aplicar-la com a unitat didàctica amb la seva classe i treballar diferents aspectes: imaginació, narrativa audiovisual, anàlisis crític de continguts, literatura, entre altres.\nEn cas que el vostre centre educatiu no hagi rebut els primers dos Creative challenges, no dubteu a comunicar-nos-ho al correu educa@taconline.net. Al mateix temps, ens interessa molt conèixer les vostres opinions i quines necessitats podem cobrir, en aquesta època de canvi i tan complexa, en relació als continguts audiovisuals i a la promoció d’un ús saludable d’internet.\nPrecisament, durant aquests dies, l’Associació està ajudant molts pares i mares a triar amb pensament crític una sèrie, pel·lícula o videojoc, també a trobar alternatives a les pantalles, i a generar interessants i necessàries converses amb els seus fills i filles sobre l’ús que fan de les xarxes socials i els videojocs.\n“Sóc seguidora vostra des de fa temps i, ara més que mai, amb el confinament i nens a casa, utilitzo Contraste.info per a buscar informació sobre continguts i m’ajuda molt.”\nElena Ferrer, mare usuària de la capçalera de continguts de l’Associació\nL’equip humà de l’entitat segueix treballant per l’educació digital d’infants, joves, famílies i professorat i queda a la vostra disposició per a cooperar en tan important tasca, pilar fonamental per una bona salut emocional, especialment dels menors d’edat.\nUs animem a consultar la infografia #LiveYourRealLife #ACasa, on es donen una sèrie de consells i recomanacions per conviure amb les pantalles responsablement durant la quarantena.\nAnterior Entrada anterior: Celebrem la nostra història al costat dels consumidors audiovisuals\nSegüent Entrada següent: Confinament i (ciber)escoles en el Dia internacional contra el bullying


Escacs i escacs: Adéu! Smyslov\nHa mort Smyslov, ha mort un dels més grans escaquites de tots els temps.\nEl Gran Mestre Vasily Smyslov ha mort el 27 de març de 2010 a Moscou a l'edat de 89 anys, a causa de complicacions cardio respiratòries.\nVasily Vasilyevich Smyslov va neixer a Moscou el 21 de març de 1921. Des de molt jove dues aficions van dominar la seva infància: Els escacs i la música.\nPosseïdor d'una excel·lent veu de baríton, Smyslov es va exforçar per a ser cantant d'òpera i va quedar entre els cinquanta finalistes d'un concurs convocat per la companyia Bolsoi el 1950, però va ser rebutjat i va abandonar les seves pretensions en aquest camp. Posteriorment, en certa ocasió va comentar: "Jo sempre vaig estar entre els escacs i la música".\nSmislov va ser el setè campió mundial de la història. Va ser un dels jugadors més forts durant molts anys, guanyant un gran nombre de tornejos. Però principalment han passat a la història els seus èpics duels amb el sisè campió mundial, Mijail Botvinnik. El 1954 és va enfrontar per primera vegada amb Botvinnik pel títol. El matx va finalitzar amb un empat (+7 -7 =10) amb el que el campió va poder retenir el títol. El 1957, després de guanyar el cicle de candidats, Smyslov va tenir una altre oportunitat, i aquesta vegada va derrotar al seu formidable oponent (+6 -3 =13) conquerint el títol i convertint-se en el setè campió del món en la història dels escacs. Atès que el campió tenia dret a un matx revenja en cas de perdre el títol, Smyslov va tenir que tornar a enfrontar-se Botvinnik el 1958, i aquesta vegada va perdre (+5 -7 =11) amb la qual cosa Botvinnik recuperava la seva corona. Més tard Smyslov declararia:"Crec que porto tota la vida enfrontant-me a Botvinnik".\nSmyslov, Keres, Petrosian i Geller a un dibuix de 1951\nMalgrat el seu efimer regnat, la influència de Smyslov als escacs ha estat extensa i profunda. Era especialment fort en les posicions tranquil·les i en els finals, i va inventar o reviure gran quantitat de sistemes d'obertura que encara avui dia són vigents.\nEl 1984, Smyslov va batre tots els rècords de longevitat esportiva (pot ser tan sols Lasker pot comparar-se'l en aquest aspecte) a l'enfrontar-se a Gari Kasparov a la final de candidats al títol mundial amb 63 anys. Kasparov va guanyar aquesta trobada i posteriorment es va proclamar campió del món.\nVasily Smislov era l'excampió mundial més vell abans de la seva mort.\nEls matxos entre Botvinnik i Smyslov van ser famosos a tot el món\nDins dels escacs, en les seves direrents facetes: Esportiva, cientifica, artística, matemàtica, etc, etc. I tenint en compte que un campió mundial té que dominar-les totes, jo definira a Vasily Smyslov com a un autèntic artista.\nSempre ens quedaran les seves partides i amb elles el seu record.\nPublicat per Roger Salvo a 17:33\nSmyslov és d'aquells campions que potser no són tan mediàtics però que en el seu moment van dominar l'essència del joc. No tot és entregar peces!\n28 de març de 2010, a les 22:55\nHola Joan, no pensava escriure cap article fins la setmana vinent, però la mort d'en Smyslov m'ha fet canviar d'opinió. Smislov va ser un dels més grans, amb un joc molt semblant al de Capablanca però amb més preparació en la teoria de les obertures. Potser el va perjudicar el tenir més d'una passió, no era un "assassí" dels escacs com van ser Botvinnik, Fischer, Karpov i Kasparov. Sense aquest instint assassí, tan Smyslov com també Petrosian van demostrar en els seus moments àlgids ser uns dels millors jugadors de la història.\nSóc un gran admirador de Smyslov, seguin les seves partides sembla tot tan senzill que es pot arribar a pensar que són partides sense mèrit, tot el contrari, jugar com jugava ell, amb aquella senzillesa, és realment molt difícil inclús per a jugadors d'un gran nivell. Això també passava amb Capablanca.\n29 de març de 2010, a les 0:47\nPersonalment, m'agraden més les persones que no es limiten a una sola faceta. Tampoc es tracta de tocar massa tecles i fer-ho tot amb mediocritat, és clar. Però tenir dos o tres activitats em sembla més enriquidor.\nQuan escarbes en la vida dels 1800 (o menys) del club sovint descobreixes professors d'universitat, músics...\n30 de març de 2010, a les 11:25


“112 casaments” El blog de Sense ficció - TV3 “112 casaments” » El blog de Sense Ficció - TV3\n14/07/2016: “112 casaments”\n“Tan comú com és, el matrimoni segueix sent una de les experiències humanes més misterioses”\nUna producció de Copacetic Pictures i Hard Working Movies, amb la col·laboració de l’HBO, ZDF, ARTE i la BBC.\nDoug Block, un realitzador de documentals que fa vint anys que es dedica a enregistrar casaments a temps parcial per complementar els seus ingressos, i a qui les parelles contracten pel toc íntim dels seus documentals, s’ha trobat sovint allà, dret, a escasses passes de dues persones que, tot i que són dos estranys virtuals per a ell, es prometen amor etern i fidelitat mútua públicament. Algunes setmanes més tard d’aquella data en què les parelles van viure un fort sentiment d’unió i la sensació d’un vincle molt especial, ell les havia visitat per lliurar-los els vídeos... I no tornar-los a veure mai més.\nAl llarg dels anys, el fotògraf s’ha preguntat moltes vegades què va ser d’aquelles parelles amb qui va compartir aquella experiència emocional. Es correspon la vida matrimonial amb el que havien imaginat que seria? Com han fet front als inevitables alts i baixos del matrimoni al cap dels anys?\nDesprés de vint anys i de 112 casaments gravats, Block localitza alguns dels protagonistes dels casaments més memorables que recorda per obtenir una resposta de primera mà a tots aquests interrogants. El documental “112 casaments” (“112 weddings”) combina el viatge entusiasta al dia dels casaments amb entrevistes molt sinceres per explorar temes com l’amor etern i el compromís matrimonial.\nDirigit per Doug Block.


La primera festa del beat Àlvar se celebra amb una missa a l'esplanada de Montserrat | Catalunya Religió\nLa primera festa del beat Àlvar se celebra amb una missa a l'esplanada de Montserrat\n(Opus Dei) Unes 3.000 persones s'han aplegat aquest dissabte a les places de Santa Maria, davant del Monestir de Montserrat, per celebrar la primera festa del beat Àlvar del Portillo. El pare abat de Montserrat, Josep M. Soler, ha presidit la celebració i ha dit que el secret d'una vida com la del beat Àlvar, "donada totalment a Déu i als altres, és la pregària". La Missa solemne s'ha celebrat en la primera festa del beat Àlvar del Portillo, beatificat el passat 27 de setembre de 2014 , i ha comptat amb els cants de la Polifònica de Puig-reig.\nJosep Maria Soler ha recordat que, quan es van conèixer, "l'Abat Aureli Maria Escarré es va sorprendre de veure com aquest jove enginyer", que era secretari general de l'Opus Dei, "mantenia el bon humor i la serenitat espiritual" davant de les dificultats que patia aquell moment. Després el beat va ser "pelegrí" a Montserrat en diverses ocasions.\nL'abat també ha explicat que amb sacrifici el beat "va recórrer molts països fomentant projectes d'evangelització i iniciatives socials i educatives". Al final de la celebració, el Dr. Antoni Pujals, vicari de la prelatura de l'Opus Dei a Catalunya i Andorra, ha agraït l'acollida rebuda i ha recordat que la prelatura dedica aquest any a la Mare de Déu.\nEl beat Àlvar del Portillo, amb sant Josepmaria, inicià la tasca d'evangelització de l'Opus Dei a Catalunya. Amic de l'abat de Montserrat Aureli Maria Escarré, a qui visità diverses vegades, i devot de la Mare de Déu de la Mercè, va estar a terres catalanes en nombroses ocasions.\nOpus Dei, Josep Maria Soler, Abadia de Montserrat, Montserrat, Àlvar del Portillo, beat, Espiritualitat, Vida Religiosa, Laïcat, Actes


Us volem presentar el REPTE ELIMINATION DIET.\nL’objectiu d’aquest repte és eliminar les toxines acumulades dels excessos d’aquestes festes, conèixer nous plats divertits i saludables, guanyar salut i perdre algun quilo, si te’n sobra algun! Aquest és un pla depuratiu que està obert a tothom, inclús a aquelles persones de fora de Banyoles.\nEl programa accepta inscripcions a partir d’avui fins al dilluns 16 de gener. Sí, ja ho sabem que no és gaire temps però aquestes coses no cal pensar-se-les gaire. O es fa ja o no es fa!\nEl repte té una durada de 30 dies i funciona de la següent manera: dins un grup privat REPTE ELIMINATION DIET VIP. En aquest grup t’oferim suport i seguiment diari per part de l’equip de Fitness Integral on els entrenadors personals ofereixen entrenenaments, consells,… i també tindreu la meva supervisió nutricional (dietes setmanals, receptes, xats per fer-me preguntes…) amb un cost de 49€.\nJa està, és així de simple! La dieta començarà el dimarts 17 de gener.\n– Poder formar part d’un grup privat on només hi pot accedir la gent que està preparada per seguir les recomanacions al 100% i volen un assessorament més personalitzat per aconseguir resultats realment espectaculars. Només podran accedir a aquest grup aquella gent que hagi realitzat previament el pagament i ens hagi enviat les mesures de la prova antropomètrica inicial (fotos opcionals). Ho sentim però dins d’aquest grup no hi han excuses i la gent que no segueixi els requisits necessaris serà expulsada del grup (com en l’Operación Triunfo!)\n– Consells pràctics i senzills per augmentar el poder depuratiu d’aquest programa (receptes del brou depuratiu,…)\n– El grup serveix com a eina per assegurar-te responsabilitat i compromís amb el teu objectiu ja que ens hauràs d’enviar setmanalment les mesures. També hauràs de deixar algun comentari a la comunitat de com ha anat la setmana, etc. (recorda que si no compleixes amb aquests requisits et combidarem a deixar el grup)\n– Motivació extra per part de tot l’equip de Fitness Integral\n– Entrenaments físics (en pdf i vídeo) per multiplicar encara més els resultats de la dieta.\n– Un diari per treballar a nivell emocional i ajudar-te a fer un canvi de mentalitat (treballarem les afirmacions, els agraiments,…)\n– Fòrum diari que respondré a totes les teves preguntes i dubtes nutricionals.\nPer apuntar-te pots trucar de dilluns a divendres de 9:00h a 13:00h excepte els dimecres de 16:00h a 20:00h al telèfon 678 933 437.\nEscrit per\tMarta Expósito - 11 de gener de 2012


Bloc Arrels: Evo morales arrasa a Bolívia i promet aprofundir en la transformació socialista\nLes eleccions, que comptaven amb observadors de l'ONU, l' Organització d'Estats Americans, la Unió Europea i Mercosur, han mostrat un increment del suport a la formació d'esquerres. Malgrat els grans esforços i recursos destinats per les oligarquies econòmiques i els grans grups de comunicació que controlen a intentar bastir una alternativa de dreta, el seu candidat Manfred Reyes hauria quedat per sota el 24%.\nLa formació de Morales ha guanyat tant a l'Assemblea com al Senat, obenint 25 dels 36 senadors i 90 dels 130 diputats, i ha augmentat suports tant a les àrees rurals, cocaleres i mineres, on té la immensa majoria, com a les zones més riques i feus de la dreta, com Santa Cruz, Pando o Beni, on s'acosta ja a l'empat tècnic. L'abstenció ha estat molt baixa, al voltant del 10%.\nMorales, en un discurs al 'Palacio Quemado' va dedicar la victòria als governs i processos antiimperialistes, i va refermar el seu compromís amb l'aprofundiment del procés de transformació socialista.\nLa meva solidaritat amb el agresor del mafios facha rasista Berlusconi.\n14 de desembre de 2009 a les 13:25


El nostre amic i company de l’ateneu Manel Escriva Verd ha mort. – Ateneu llibertari de Gràcia\nEl nostre amic i company de l’ateneu Manel Escriva Verd ha mort.\nEl nostre amic i company de l’ateneu Manel Escriva Verd ha mort. Aquesta tarda porten el seu cos a Sancho de Avila i demà hi haurà en el mateix tanatori un acte de record (desconeixem l’hora). La seva absència ara ens acompanya.\nActe en record del Manel Escrivà Verd →


Extraescolars Archives - Pàgina 2 de 2 - AMPA Escola Mogent\nNova aplicació web per als socis de l’AMPA\nGràcies a la col·laboració de l’empresa Infojic i pares voluntaris de l’escola s’ha creat una aplicació web que permetrà facilitar el funcionament i la gestió tant dels usuaris com de les extraescolars i així donar un millor servei a les famílies. Accedint a socis.ampamogent.cat podreu: donar-vos d’alta com a socis de l’AMPA donar el … Read more\nUs presentem en Xavi Codina, coordinador d’extraescolars\nBona tarda! Com ja vam informar en la última assemblea, al finalitzar el mes de febrer, l’Eva, l’administrativa de l’AMPA va plegar degut a una oferta de feina que li ocupava la jornada complerta. Arrel d’una petició per part de l’escola i un cop valorada la situació, es va proposar fer un replantejament de la … Read more\nCom valoreu les extraescolars?\n17 de juny de 2018 22 de febrer de 2018\nEns interessa molt saber la vostra opinió per tal de millorar el servei d’activitats extraescolars que es realitzen a l’escola.\nÉs per això que us agrairíem que dediquéssiu 5 minuts del vostre temps a respondre el següent formulari d’avaluació sobre les activitats extraescolars que realitzen o han realitzat els vostres fills/es, per tal de conèixer el vostre grau de satisfacció.\nCategories AMPA, Extraescolars\n12 de gener de 2017 28 de setembre de 2016\nAquest dijous dia 29 de setembre a les 17.00 h hi haurà una sessió informativa a l’escola a on assistiran els monitors i/o coordinadors de les diferents activitats extraescolars programades per aquest curs 2016/17. També s’informarà de la Coral i la Robòtica. Us hi esperem


Masies de les Guilleries i Collsacabra: de gener 2012\nEl Saliberc (Querós)\nJust davant d’on desemboca el túnel de desguas del pantà de Sau, en una península allargassada que es forma quan el Pantà de Susqueda està ben ple hi ha les restes del Saliberc que es varen salvar per poc de ser engolides per les aigües però que no han pogut resistir a l’abandó i aïllament total en que va quedar. Pocs metres riu avall coberta per l’aigua en aquests moments en que faig les fotografies hi ha les restes de la Caseta de Querós i a l’altre cantó del riu les de La Fàbrega.\nLa fletxa assenyala el lloc exacte de les restes.\nParets d'un edifici annexe.\nEstructura exterior del forn que per l'altre costat s'ha ensorrat.\nBoca del forn tapada per la runa.\nEncara que aquest antic mapa de l'Alpina el marqui sota l'aigua evidentment no ho està.\nPublicat per Lluís Balasch a 18:01 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Guilleries, Querós\nCasa Nova del Racò (Susqueda)\nA Sant Martí Sacalm, sota la cinglera del Far, al costat de l’antic camí que anava de Can Sant Pau a La Triola trobem les restes de La Casa Nova del Racó.\nDe la casa en queden unes poques parets ja mig cobertes per la vegetació que deixen veure una porta a la paret més gran que queda. La cabana es la peça que està una mica millor ja que va servir d’habitatge quan la casa ja havia iniciat la seva degradació, i va ser habilitada amb els mínims serveis per habitar-la, segurament per una persona sola si considerem les reduïdes dimensions.\nEra una construcció mol senzilla i petita pel que es pot observar a les restes, segurament de principis del XIX .\nAl mig del arbres de primer terme es poden veure les restes d'un color més clar.\nAquí amb més detall.\nPassen desapercebudes si no coneixes la seva existència.\nTot el que queda.\nLa porta en el pany de paret.\nInterior de la cabana del davant.\nEls fogons i l'aigüera.\nL'única i petita habitació.\nPublicat per Lluís Balasch a 18:13 2 comentaris:\nCan Regadiu (Susqueda)\nAquestes serien les restes de Can Regadiu, casa situada al terme de Susqueda després de Puig de Rajols anant cap a Susqueda i prop d’on hi ha el trencant de pujar a La Muntada.\nPer error havia publicat fa un temps l’entrada d’aquesta casa amb unes restes de parets properes que em varen fer suposar que ja no quedava res més de la casa però gracies a la informació d’una persona que segueix el blog que em va fer saber de l’existència de la casa, he pogut rectificar i posar les fotografies de les evidents restes que en queden, les quals permeten observar que la cabana va ser habilitada i utilitzada com a vivenda fins a l’any 2003, no se per a quins menesters, tal com mostra la data d’un periòdic que hi ha al seu interior. La casa, com es pot veure a les fotografies, està pràcticament en runes i sense teulada no li queda massa temps d’estar dreta.\nAquesta porta al pis de dalt donava accés a una galeria.\nAquesta era la galeria\nLa porta de l'esquerra donava a la cuina i l'altre a les corts.\nEl forn quedava dintre la llar de foc ara sense la campana.\nQuan entraves els fogons et quedaven de cara.\nEla esvorancs al sostre permeten veure el que queda del pis superior.\nAl cantó de ponent el pis superior era a nivell del terra.\nLa cabana .\nD'aquestes ja no se'n troben.\nEl Montalt (Vallors)\nUna de les masies emblemàtiques del terme de Sant Hilari es El Montalt, del que ja es tenen notícies l’any 1183 encara que en aquell temps estava format per dos masos, el Muntalt Jussà i el mas superior del Muntalt. El 1368 ja formen un sol mas. L’actual Montalt be d’unes grans remodelacions que es varen fer al segle XVII i d’altres posteriors, fins la darrera que ha estat feta recentment i que en arrebossar totes les parets l’hi ha fet perdre personalitat. A part de l’edifici principal n’hi ha d’altres d’us agrícola i una petita masoveria al costat, segurament del segle XIX. Cal destacar també la bassa que hi ha sobre la casa, que disposa d’un abundant raig d’aigua. Havia tingut una capella dedicada a la Mare de Deu del Carme.\nFaçana principal al camí de Vallors.\nLa masoveria al costat.\nPublicat per Lluís Balasch a 18:01 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Guilleries, Sant Hilari, Vallors\nEl Bosc (Collsacabra)\nSota La cinglera d’Aiats en terme de Pruit i prop del camí ral de Vic a Olot trobem la casa El Bosc, documentada ja al segle XII . Darrerament a tingut algunes reformes per consolidar la teulada i conserva una magnífica porta dovellada.\nEl Pla d'Aiats fa de teló de fons.\nVista de la façana on es pot apreciar la porta.\nL'annexe s'ha ensorrat.\nPublicat per Lluís Balasch a 18:38 Cap comentari:


Jugar amb els fills, passejar i posar-se al dia amb les sèries, entre les prioritats dels caps de llista\nImatge de grup dels nou candidats a la presidència de la Generalitat a les eleccions del 14 de febrer del 2021 abans del debat electoral a 'La Sexta'.\nEls candidats a la presidència de la Generalitat dels diferents partits aprofitaran el dia de reflexió d'aquest dissabte per estar amb la família després d'una intensa i atípica campanya electoral. Després de participar al matí de les tradicionals fotografies de candidats per diversos mitjans de comunicació, els caps de llista volen passejar, jugar amb els fills, posar-se al dia amb les sèries que tenien començades i, fins i tot, cuinar per relaxar-se una mica. Tot plegat, poques hores abans de la jornada electoral en què després de votar es reuniran amb els seus equips de campanya per fer un seguiment dels resultats.\nDesprés de participar de les sessions fotogràfiques de diferents mitjans de comunicació, el cap de llista d'ERC a les eleccions al Parlament, Pere Aragonès, té previst passar el dia en família. "Toca intentar retornar el temps que aquests darrers dies i mesos no he pogut compartir amb ells", ha explicat. El vicepresident del Govern amb funcions de president celebrarà un dinar familiar amb els seus pares, la seva dona i la seva filla. El pare d'Aragonès arrencarà calçots de l'hort, que seran els protagonistes de la vetllada. El candidat vol passar una part del dia cuinant, una de les seves passions, per deixar preparat àpats per diumenge i la setmana vinent.\nAl marge de dinar amb la família, Aragonès vol passar la jornada de reflexió amb la seva filla i poder-hi jugar una bona estona. També amb la seva dona amb qui té ganes de posar-se al dia amb sèries que van deixar pendents. Té previst respondre missatges de suport rebuts que fins ara no ha pogut atendre.\nLa cap de llista del PDeCAT, Àngels Chacón, preveu passar la jornada de reflexió amb la família. Pel matí, els mitjans de comunicació prendran fotografies de la candidata. Després, Chacón preveu dinar amb la seva mare, com fa un cop a la setmana i, si pot, fer una migdiada. Per la tarda, "intentarà desconnectar", estarà amb la família i sortirà a passejar amb la gossa per Igualada. "Ells son els grans damnificats de l'agenda de bojos que és la dels candidats", ha assegurat.\nEl candidat del PPC, Alejandro Fernández, té una agenda molt plàcida per aquest dissabte, descarregada de compromisos, després d'una campanya en la què, a més de la picabaralla política, ha hagut de conviure amb l'operació d'un tumor al cap a la seva dona pocs dies després d'iniciar-se la campanya. Després d'assistir a les sessions matinals de fotos de diferents mitjans de comunicació, Fernández passarà el dia a casa, a Tarragona. Gran apassionat de la música i el cinema, el candidat popular aprofitarà la tarda del dia de reflexió per veure alguna pel·lícula en família.\nLa cap de llista dels comuns, Jéssica Albiach, assegura que després d'unes setmanes intenses el dia de reflexió es deixarà cuidar i té previst que uns amics li cuinin un arròs al forn. Després, de cara a la tarda d'aquest dissabte, a la candidata d'En Comú Podem li ve molt de gust fer "sofà, manta i pel·lícula". Tot i assegurar que no sap si arribarà a la pel·lícula perquè potser es queda adormida abans, diu que li agradaria veure 'Mank', ja que li han parlat molt bé d'aquest film.\nEl candidat de Cs, Carlos Carrizosa, també passarà la jornada de reflexió en família. Té previst de passar el dia amb els seus fills i aprofitarà per passejar. Més enllà de les tradicionals rondes de fotografies que es farà amb altres presidenciables per a diversos diaris, també es reunirà amb un company de partit a la Barceloneta abans de dinar amb els seus tres fills.\nLa candidata de JxCat, Laura Borràs, assistirà a la tradicional sessió de fotos amb premsa escrita i la resta de presidenciables. Després passarà el dia amb la família, fins just abans de concentrar-se amb l’equip de campanya de Junts per fer seguiment de la nit electoral des de l'hotel Catalonia de Barcelona.\nPer la seva banda, el candidat socialista, Salvador Illa, passarà el dia de reflexió descansant amb la seva dona, després de fer la tradicional foto amb la resta de candidats per als mitjans de comunicació. Així, dinarà amb ella, probablement a casa, i aprofitaran el dia per passejar, llegir una mica o mirar una sèrie.\nEl cap de llista del PSC està mirant 'Secret City' una minisèrie que és un thriller polític. Si l'enllesteix dissabte, començarà 'Industry', una sèrie que li han recomanat i que s'endinsa en el món de les finances. Ha admès que li agradaria anar a veure el documental 'Maragall i la Lluna', però a causa del confinament comarcal no podrà desplaçar-se de la Roca del Vallès, on resideix, a Barcelona, on l'estant projectant.\nLa candidata de la CUP, Dolors Sabater, té previst llevar-se "ben d’hora" per fer una caminada per la Serralada de Marina "aprofitant que el confinament és comarcal" i visitar Conreu Sereny, la cooperativa on compra la verdura ecològica. "També vull visitar un amic que està malalt i amb qui tinc moltes ganes de passar una bona estona", ha explicat Sabater. La candidata també té previst "fer feina interna" de la CUP, així com "descansar" i "preparar escudella i croquetes per tenir-ne per bastants dies".\nI finalment, el candidat de Vox a la Generalitat, Ignacio Garriga, té previst passar la jornada de reflexió resant i amb la família. És catòlic i tot i que les esglésies estan obertes amb aforament limitat, resarà a casa per seguretat. Està casat i és pare de quatre fills i aprofitarà el dissabte per jugar amb la família i fer manualitats que, reconeix, li encanten. El més segur, explica, és que es passi les hores fent figures amb plastilina i cartró.


Les criptomonedes mouen 60.000 milions d'euros en un any, només a Espanya\nEl bitcoin i l'ethereum suposen el 80% del volum de mercat de les criptomonedes (Reuters/Dado Ruvic)\nUn informe del Banc d'Espanya apunta que un 1% de les operacions amb moneda virtual són fraudulentes\nJordina Molas 26/04/2022 - 18.23\nEspanya és el cinquè país en el rànquing europeu d'operacions amb criptomonedes. L'any passat aquest sector va moure 60.000 milions d'euros, gairebé un 5% del PIB.\nAixí ho recull un informe del Banc d'Espanya, que ha detectat que l'interès per les monedes virtuals va guanyant terreny i cada cop amb operacions de més import, perquè hi han entrat grans inversors institucionals.\nA partir de les dades d'una enquesta d'un portal especialitzat, Finder, el Banc d'Espanya apunta que un 12% dels adults, la majoria joves d'entre 18 i 24 anys, tenen monedes virtuals.\nUn 1%, operacions fraudulentes\nI del total d'operacions que es fan, un 1% són il·lícites, d'acord amb les operacions en què hi ha hagut investigació policial.\nSeguint la proporció de la resta d'Europa, la majoria són estafes i, en segon lloc, robatoris de moneda virtual.\nAquesta és la radiografia de la situació dels criptoactius que fa el Banc d'Espanya, en un informe on reconeix que no té capacitat per actuar i que és difícil accedir a les dades, perquè és un sector que no està regulat i per això s'ha de refiar d'enquestes publicades a internet.\nDe fet, alerta que un dels riscos és precisament el fet que no hi ha normativa ni supervisió.\nTambé assenyala que això pot servir per al blanqueig de diners i altres operacions il·lícites.\nPer ara, només la Comissió Nacional del Mercat de Valors ha publicat una circular i la Unió Europea està treballant en una proposta de regulació.\nL'informe del BCE apunta alguns dels riscos que veu en les criptomonedes(Pexels)\nEl bitcoin encapçala el volum de negoci de les monedes virtuals i, juntament amb l'ethereum, copen el 80% del valor de mercat.\nSón criptomonedes amb molta volatilitat, més que la borsa. Això podria posar en risc el sistema financer, segons el Banc d'Espanya, perquè una caiguda del valor de les criptomonedes podria contagiar els altres mercats.\nTambé veu riscos per un altre tipus de monedes virtuals, les anomenades stablecoins. Aquestes poden estar avalades per un producte financer o per una divisa.\nEl Banc d'Espanya veu el perill que aquestes inversions acabin substituint els dipòsits, i això afectaria una de les formes de finançament dels bancs tradicionals. I, en última instància, podrien fer pujar els tipus d'interès dels préstecs.\nAltres perills que ha identificat estan relacionats amb la complexitat tecnològica que envolta la compravenda de monedes virtuals i l'emmagatzematge, com per exemple que es necessiten unes claus d'accés que si l'usuari perd o algú les hi roba, ja no hi pot accedir i recuperar els diners.\nEl supervisor espanyol també avisa que l'aspecte tecnològic que requereix comporta un consum energètic molt alt, que no seria convenient amb l'amenaça de la crisi climàtica.


Inici > aparells>balança 220 g calibratge intern precisió 0,0001 g\nBalança de laboratori analítica de classe I amb càrrega màxima de 220 g i mínima de 10 mg, precisió de 0,0001 g. Amb calibratge inten automàtic.\n(1 175,00 € sense IVA)\nTipus de producte Balança analítica, precisió 0,0001 g\nCapacitat màx. 220 g\nPrecisió 0,0001 g\nDimensió placa de pesada 80 mm Ø, acer inoxidable\nValor comprovació d’escala 0,001 g\nTemps d'estabilització ≤ 8 s\nBalança de laboratori electrònica de classe I amb càrrega màxima de 220g, calibració interna i precisió de 0,0001g\nBalança de laboratori analítica de classe I amb càrrega màxima de 120 g i mínima de 10 mg, precisió de 0,0001 g. Amb calibratge extern automàtic amb pesa inclosa.Urna de vidre amb portes lliscants laterals i superiors, plat d'acer inoxidable de 80 Ø. Àmplia pantalla LCD, amb tecnologia de compensació de força electromagnètica.Adaptador d'alimentació inclòs.\nBalança de laboratori analítica de classe I amb càrrega màxima de 220 g i mínima de 10 mg, precisió de 0,0001 g. Amb calibratge extern automàtic amb pesa inclosa.Urna de vidre amb portes lliscants laterals i superiors, plat d'acer inoxidable de 80 Ø. Àmplia pantalla LCD, amb tecnologia de compensació de força electromagnètica.Adaptador d'alimentació inclòs.\nBalança de laboratori analítica de classe I amb càrrega màxima de 120 g i mínima de 10 mg, precisió de 0,0001 g. Amb calibratge inten automàtic.Urna de vidre amb portes lliscants laterals i superiors, plat d'acer inoxidable de 80 Ø. Àmplia pantalla LCD, amb tecnologia de compensació de força electromagnètica.Adaptador d'alimentació inclòs.


El biòleg ampostí Jesús Gómez, nou director territorial d’Agricultura a les Terres de l’Ebre – Marfanta\nEl biòleg ampostí Jesús Gómez ha estat nomenat nou director dels serveis territorials del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació a les Terres de l’Ebre. Relleva en el càrrec a Ferran Grau, que l’ocupava des de l’any 2016 i justament s’acaba de jubilar. Nascut a Amposta (Montsià) l’any 1969, Gómez és llicenciat en Ciències Biològiques a la UB i disposa d’un màster d’auditoria ambiental de la UPC.\nDes de l’any 2006, ocupa el càrrec de responsable de Pesca als mateixos serveis territorials del Departament d’Agricultura a les Terres de l’Ebre. També ha impartit cursos de formació de l’INEM en aqüicultura a persones a l’atur i a l’Escola de Capacitació Nauticopesquera de Catalunya per obtenir els títols de patró d’embarcació.\nTags: AgriculturaAmpostaFerran GrauGeneralitat de CatalunyaJesús GómezMontsiàPolítica\nManolo Tomàs (PDE): ‘Si no s’activa un front institucional contra el transvasament a Santander, haurem de sortir al carrer’\nMor un ciclista de 19 anys atropellat per un conductor begut a la carretera de Bítem


Pinzellades d'Irlanda, de la mà de Seamus Heaney (i 2)\nd’agost 28, 2007\nUna capacitat d’expressió literària, palesada en grans escriptors (els quatre premis Nobel- W.B. Yeats, Bernard Shaw, Samuel Beckett i el mateix Seamus Heaney- a més de J. Swift, James Joyce, Oscar Wilde, P. Kavanagh i John Banville, entre molts altres), que sembla compensar la pobresa del territori i la submissió de la història, que es desvetlla com un desig de superació dels límits del propi paisatge, d’aquest destí minúscul de què parlava S.Heaney: Havíem viatjat fins aquesta costa a través de flors i pedres calcàries i ens trobàvem allí, fent un brindis a l’amistat, fonamentant una memòria perfecta entre la frescor de la palla i dels estris. (...) I em vaig enfadar perquè la meva confiança no aconseguia descansar en la clara llum, com la poesia o la llibertat entrant des del mar. Em vaig menjar el dia deliberadament, perquè el seu sabor m’empenyés del tot cap al verb, el pur verb. (De "Ostres" ) Entre l’índex i el polze la ploma rabassuda tempteja; ajusta\nPinzellades d'Irlanda, de la mà de Seamus Heaney (1)\nDesprés d’una setmana per Irlanda, repasso l’antologia de Seamus Heaney , Camp obert , i hi trobo reflectides les pinzellades que poden il-lustrar el nostre viatge, com els trets rellevants d’una pintura o visió ràpida que mostren contorns no del tot definits però prou suggerents per fixar una percepció determinada, més que no pas una forma acabada, a partir del conjunt de les imatges captades i de la informació rebuda durant aquests dies. Es tracta d’una sèrie de sensacions confrontades amb la poesia de S.Heaney, no d’una col-lecció d’imatges dels llocs visitats (per això ja hi ha l’àlbum). El paisatge, amb el verd infinit de les pastures planes amb gran quantitat de bestiar (vaques, ovelles i cavalls) i poques arbredes, fragmentat, sobretot a la la costa oest, amb profundes penetracions del mar que configuren petites penínsules amb platges i illes al seu davant, repuntejades en alguns trams per altíssims penya-segats; verd que en determinats llocs, com a la península de Connem\nXirinacs: de la rebel-lió a l'acte de sobirania\nd’agost 16, 2007\nRecordo molt bé l’actitud rebel i testimonial del Xirinacs dels Captaires de la Pau , la seva tossuderia en demostrar de forma pacífica l’absurditat de la situció dels presos polítics al final del franquisme, com també la seva decidida acció política com a senador en aquella Entesa dels Catatalans que tantes expectatives va aixecar. Després, llargs anys de silenci que pel que s’ha vist el van allunyar definitivament de la pacient acció política per orientar-lo vers una percepció més aviat absoluta i transcendent del que ell definia com una Catalunya ocupada i esclavitzada. Respectant les raons personals profundes que el van portar a fer aquest gir, penso que el seu capteniment, i el seu significat com a persona pública, va deixar de ser el de l’home rebel, en el sentit que l’hi donava Camus, que parteix d’una acció constant sobre les circumstàncies concretes amb plena consciència dels propis límits i dels límits de cada temps històric, per passar a ser el de l’home revolucionari, t\nd’agost 12, 2007\nM’assec al costat d’una parella jove en un banc al bell mig de la plaça, entre la Yeni Camii (la mesquita de la "Sultana mare") i el Basar de les Espècies, al davant del Pont de Gàlata des d’on despunta, al fons, la colossal torre genovesa. A pocs metres, l’embarcador d’Eminönü, a l’entrada del Corn d’Or, un dels tres cantons marítims que rodegen la ciutat, estesa sobre el Mar de Màrmara, amb la riba asiàtica d’ Üsküdar, i oberta al Bòsfor. La parella em pregunta amb dificultat d’on sóc i em conviden a menjar pistatxos de la paperina que m'acosten. Ells són, segons em sembla entendre, de Bursa, a l’altre costat del Màrmara. La noia no porta mocador al cap. Em somriuen quan se’n van, els somric i els desitjo bona sort. La plaça és un bullici de persones, un formiguer que no para en aquesta hora tranquil-la de cap al tard. Gent i més gent que entra i surt de l’embarcador, creuant el pas subterrani convertit en un atapeït i multitudinari mercat de tota classe d’objectes,\nd’agost 03, 2007\nAntic, m’embriaga la veu que surt de les teves boques quan es clouen com campanes verdes i es remouen enrere i es dissolen. La casa dels meus estius llunyans t’era propera, ho saps, al país on el sol crema i els mosquits ennuvolen l’aire. Avui com llavors davant teu emmudeixo, mar, però ja no em sento digne del solemne advertiment del teu respir. Vas ser el primer a dir-me que el petit ferment del meu cor no és més que un moment del teu; que m’era fonda la teva llei riscosa: ser vast i divers i fix al mateix temps: per buidar-me així de tota escòria com fas tu que llences a les platges, entre suros, algues i estrelles de mar, les inútils restes del teu abisme. (Traducció. Eugeni Montale , "Mediterraneo" a " Ossi di seppia": edició bilingüe de la poesia completa - italià-castellà-, Galaxia Gutenberg 2006)\nSmultronstället (1957) Det sjunde inseglet (1956) Bergman ha desaparegut dins l’esfera del temps. I nosaltres, que un temps vam ser atrapats pels seus símbols, per les seves interrogacions sobre l’existència, sobre la mort, sobre l’amor, sobre els altres, orfes com estàvem de sentit per una realitat que ens mantenia en l’obscuritat, ens hem acostumat a viure sense tornar a posar les busques al rellotge. O potser és que no ens hi atrevim perquè preferim viure sense testimonis, sense el ròssec de les hores, dels minuts, dels segons, que ens recordaven qui érem i què volíem.\nPinzellades d'Irlanda, de la mà de Seamus Heaney (...


Banderes segrestades - Regió7\n30·05·20 | 23:39\nLes banderes haurien d'embolcallar tothom com un llençol sedós, però és més freqüent que asfixiïn com una mordassa o ofeguin com una soga. La identitat no és un senyal racional, sinó una emoció arcaica i molt fàcilment manipulable.\nEstiu del 1936. La repressió és atroç a Sevilla, com en tot el territori pres pels colpistes. El 15 d'agost, Franco arria la bandera d'Espanya a la ciutat i hissa la 'rojigualda'. És la primera vegada que els rebels contraposen aquesta ensenya a la tricolor legal. El gallec encara no és el cap màxim del cop militar, però la seva ambició és inabastable. La 'rojigualda' de Carles III havia estat assumida per la Primera República, però continua sent un bon imant per a les famílies monàrquiques.\nQuaranta anys després, el 16 d'abril del 1977, Carrillo compareix juntament amb la cúpula del PCE sota una 'rojigualda'. Els comunistes accepten la monarquia i la bandera bicolor com a símbol de l'Estat. És la seva part del pacte subscrit amb Suárez dos mesos abans, el 27 de febrer, en una reunió secreta. En aquesta cita, Suárez es compromet a legalitzar el PCE, cosa que compleix el 9 d'abril, Dissabte Sant Roig. Suárez aconsegueix credibilitat per a la seva operació de desmuntatge del franquisme (és a dir, per al seu lideratge) i posa en joc un competidor dels joves socialistes que apadrina Brandt. Els comunistes conjuren el perill d'exclusió i creuen que la seva dialèctica amb Suárez pot eclipsar González, o almenys assegurar-los l'hegemonia a l'esquerra que tenien en la clandestinitat.\nQuaranta anys després d'aquells quaranta, la dreta espanyola més radical segresta la bandera en el seu assetjament del Govern progressista. Reneix a l'esquer-ra el vell dilema entre disputar la 'rojigualda' als dretans o continuar mantenint-la en quarantena. No és un debat senzill. A diferència de la tricolor francesa, nascuda ciutadana, la 'rojigualda' va néixer aristocràtica i la dictadura la va elevar a ensenya del nacionalisme espanyol més ranci. No és la millor carta de presentació emocional davant de les classes populars progressistes. Perquè això no és racional.


Retrets i queixes al Rey de España – assembleaeexi.cat\nAquest company, diputat al Congreso espanyol, en “presó preventiva” des da fa quasi dos anys, no va obtenir el permís del TSJ del Reino de España per anar a veure al Rei Felipe VI, i dir-li,en persona, que pensem els catalans.\nPer fortuna la diputada Laura Borràs li va retransmetre magistralment alguns missatges:\nEls catalans no hem tingut ni tenim Rei.\nEl nostre ideari és el republicà\nCreiem que el Rei , el 3-O, va perdre la oportunitat de ser un element moderador del conflicte entre Catalunya i Espanya fent un discurs que justificava la repressió i la persecució als qui no pensem com ell.\nQuan siguem independents, ens agradaria tenir bones relacions amb el Reino de España -si els espanyols encara no s’han decidit a lluitar per la Tercera República-, però que ens ho està posant molt difícil.\nFinalment arriba el canvi a la Cambra de Comerç de Barcelona Opinió, una porta oberta als socis


Qui és Vladimir Putin? (IV) | eKonomicus\nBy Guifré Ballesté, Juny 2, 2010\nNascut a Leningrad (actual Sant Petersburg) el 1952, Vladimir Putin és segurament una de les 10 persones més influents del món. President de Rússia entre els anys 2000 i 2008, és l’actual Primer Ministre Rus. La vida d’aquest fill únic de pare invàlid és una peripècia, segurament per a molta gent desconeguda. És segurament l’objectiu únic d’aquesta sèrie d’articles descobrir qui hi ha darrere Vladimir Putin i qui és en realitat.\nAquest article és la continuació de la tercera part: Cap dels Serveis Secrets i Cap del Consell de Seguretat (1996 – 1998)\nPrimer Ministre i el conflicte txexè (1998 – 1999)\nL’agost del 1999, el llavors president Ieltsin, el nombra viceprimer ministre i primer ministre en funcions, fent-lo d’aquesta manera el seu successor, tot indicant: “la persona capaç de consolidar la societat i obtenir els suports necessaris per assegurar la continuïtat de les reformes”.\nAquesta presentació va fer preguntar-se a la premsa russa sobre si el que pretenia Ieltsin era un col.laborador dòcil per, posant com a disculpa la desestabilització de la República de Daguestan per guerrillers txetxens, declarar l’estat d’emergència i suspendre les properes eleccions legislatives i presidencials.\nEl conflicte Txexè\nSegurament la primera gran mesura del ja primer ministre Putin fou l’inici de les hostilitats contra Txetxènia, degut a diversos atacs terroristes: al setembre, els sagnants atemptats a la ciutat daguestaní de Buynaksk i en el mateix Moscou, on els dies 8 i 13 dos grans explosions en uns blocs d’apartaments van matar més de 200 persones, així com una nova i violenta incursió d’extremistes al Daguestan , van mobilitzar a la aclaparada opinió pública en favor d’un càstig contundent a la República de Txetxènia. Tot i això, que la connexió establerta per Putin entre els terroristes i les autoritats de Grozni (capital de Txexènia), a les quals va acusar, com a mínim, de no haver volgut impedir els atemptats, i fins i tot la pròpia naturalesa terrorista dels mateixos en tant que comesos per rebels txetxè-daguestanís, no van ser demostrades. Alguns observadors, fins i tot, s’han aventurat a estudiar l’autoria dels mateixos serveis secrets russos, amb inconfessables propòsits.\nEs tracta de l’anomenada Segona Guerra Txexena , i que catapultà a Putin com un dels polítics més ben valorats del país. La guerra, però, va derivar en massives violacions dels drets humans, fins al punt de acusar a les forces federals d’acarnissament de la població civil i de pràctiques genocides.\nRecordem que la decisió de tallar la desestabilització del Caucas en la seva arrel mitjançant la invasió i ocupació de Txetxènia la va adoptar Putin en el si del SBRF (recordem, Consell de Seguretat de la Federació Russa), on fins al 15 de novembre va seguir exercint com a secretari interí a més de com membre de ple dret en ser el primer ministre. En aquella data, Putin pujar a la Secretaria del SBRF a Serguei Ivanov, que, igual que el seu substitut al capdavant del FSB a l’agost, Nikolai Patrúshev, era també un natural de Sant Petersburg i ex oficial del KGB, el que va confirmar que el primer ministre s’estava envoltant de col·laboradors de la màxima confiança i tallats pel seu mateix patró.\nPrecisament a aquesta solució s’hauria mostrat hostil Stepashin, al seu torn un vell company de Putin des dels seus anys a Sant Petersburg i que juntament amb el seu predecessor en el càrrec, Yevguieni Primakov, integrava la tríada de primers ministres de Ieltsin sortits dels serveis secrets.\n La Segona Guerra Txetxèna va començar amb l’atac terrestre del 30 de setembre i que va estar acompanyada de bombardejos aeris a partir del dia 5. Es va presentar com una operació antiterrorista limitada a la destrucció dels campaments guerrillers, però amb el progrés de les operacions militars va revelar el seu veritable objectiu: posar fi definitiu a les aspiracions independentistes txetxenes i aixecar un obstacle per a l’acceptació per Azerbaidjan, Kazakhstan i Turkmenistan del pas per la xarxa d’oleoductes russos, ja en servei o bé en construcció, dels seus futurs subministraments de gas i petroli a Europa.


Llibre | El gran circo de la economía\nImpost a les bruixes i judici als insectes\nL'economista Peter T. Leeson recull en 'El gran circo de la economía' grans barbaritats que es cometen en nom de l'economia\nRedacció VIA Empresa Barcelona. 14 de juny de 2019 13:00\n'El gran circo de la Economía' és el llibre de Peter T. Leeson\nSabia que, a l'Anglaterra del segle XIX, hi havia subhastes en què es compraven i venien dones per després casar-se amb elles? Que, durant 250 anys, Itàlia va perseguir penalment les paneroles i els grills? O que a Libèria, encara avui, els acusats d'un crim beuen de vegades verí per determinar el seu destí? Aquests i molts altres exemples de barbaritats econòmiques les recull el llibre El gran circo de la economía, un recorrido histórico por los hechos y las decisiones más descabelladas (Deusto).\nParticipa: Sortegem el llibre 'El gran circo de la economía'\nL'economista Peter T. Leeson, com a mestre de cerimònies d'aquesta successió d'actuacions desgavellades, descobrirà com el pensament econòmic permet revelar el sentit ocult de comportaments humans que, en aparença, no tenen cap lògica. Leeson ens demostra que lluny de ser "irracionals" o "accidents de la història", els rituals més inversemblants de la humanitat són solucions enginyoses per abordar certs problemes. Respostes pensades per gent intel·ligent, motivades per incentius i adaptades a temps i llocs concrets.\n"El llibre fa una repassada per una corrúa de lleis o comportaments amb base econòmica aparentment absurds, còmics, però amb lògica del moment històric en què es contextualitzen"\nDurant una actuació de circ conduida per l'autor, el llibre ens fa una repassada per una corrúa de lleis o comportaments amb base econòmica aparentment absurds, còmics, però amb lògica del moment històric en què es contextualitzen. Un exemple: el 2012 en un dels països del món amb una taxa de natalitat més baixa del món, Japó, un economista va proposar aplicar un impost al solter més guapo del país. La fòrmula deia que els japonesos més ben plantats pagarien més impostos i que els més difícils de mirar tindrien una deducció del 20% i que així trobarien parella més fàcilment. Una mesura que no es va aplicar, però que la lògica econòmica deuria aprovar.\nMés bogeries: certs judicis celebrats fins al segle XIII decidien la culpabilitat o inocència de l'acusat segons si es cremava els braços ficant-los en aigua bullint; A Arkansas els qui es fan un tatuatge o una arracada paguen un 6% més d'impostos; a Maryland es paga una taxa per cada lavabo extra en una casa; a Irlanda es paga un impost per les flatulències de les vaques; a Romania els mags i vidents paguen un impost extra del 16% dels seus beneficis (una mesura que va derivar en manifestacions de les bruixes del país).\nSi bé totes aquests exemples semblen una barbaritat, en l'actualitat Donald Trump és president dels Estats Units... i fins no fa gaire temps a Espanya les dones havien de demanar permís per obrir-se un compte bancari. Una barbaritat.


Klab Compliance s'estrena a Kliik amb una promoció molt interessant per a les empreses del país\nAquesta setmana, amb motiu de l'arribada del famós Black Friday, KLAB COMPLIANCE ha fet la seva primera promoció a través de l'aplicació KLIIK, i ho ha fet oferint un servei gratuït per a les empreses del Principat que vulguin valorar el seu nivell de Compliment Normatiu en matèria de Prevenció de Blanqueig de Capitals i de la Protecció de Dades.\nKLAB COMPLIANCE, pels que encara no ho coneixeu, és un despatx de professionals, dedicats a l'assessorament empresarial en matèria de Compliment Normatiu (Corporate Compliance), per a la Prevenció del Blanqueig de Capitals i Finançament del Terrorisme, la Protecció de Dades Personals i altres aspectes de la Governança Corporativa.\nPer què és interessant aquesta promoció?\nEl Compliment Normatiu, és una eina molt útil per a les empreses donat que ens ajuda a prevenir a la nostra societat de futures implicacions penals o administratives quantioses, però, a més a més dóna el valor de millorar la reputació i augmentar la competitivitat al mercat actual.\nLes sancions econòmiques que estableix la llei andorrana de prevenció de blanqueig de capitals poden arribar fins al milió d'euros (1.000.000EUR), sense perjudici de la resta de sancions establertes. D'altra banda, les sancions establertes a la normativa de Protecció de Dades, tenen un sostre de cinquanta mil euros (50.000EUR) a la primera infracció; i de cent mil euros (100.000EUR) a les successives infraccions; sense perjudici de la responsabilitat civil en què es pugui incórrer.\nQuè inclou la promoció?\nLa promoció inclou un Estudi de Compliment Normatiu de la seva entitat. Això és:\nUna reunió amb la persona (o persones) responsables en matèria de Prevenció del Blanqueig de Capitals i de Protecció de Dades, per tal d’analitzar quina és la situació de l’entitat pel que fa al seu compliment normatiu de la legislació andorrana.\nAnàlisis de la seva situació i elaboració d’un Mapa de Riscos de la seva entitat que representi: les seves obligacions en la matèria concreta, el seu nivell de compliment normatiu en relació a les anteriors, i els riscos sancionadors a què s’enfronta, així com una sèrie de suggeriments per tal de complir a la normativa i evitar els riscos detectats.\nLa Promoció inclou un descompte del 10% en la contractació dels nostres serveis a posteriori.\nVols aquesta promoció?\nPer dirigir-se a la promoció de KLAB COMPLIANCE, pots accedir-hi:\nA través de l’app de KLIIK,\no, posant-se en contacte amb el personal de KLAB al correu electrònic info@klabcompliance.com, o al tel. (+376) 808 175.


Més de 500 persones Agiten Sant Boi! en una jornada familiar saludable al Parc de la Muntanyeta - Gasol Foundation\nMés de 500 persones Agiten Sant Boi! en una jornada familiar saludable al Parc de la Muntanyeta\nAmb motiu del Dia Mundial de l’Activitat Física, el diumenge 9 d’abril la Gasol Foundation, en col·laboració amb l’Ajuntament de Sant Boi i entitats locals, ha aconseguit reunir més de 500 persones al Parc de la Muntanyeta amb l’Agita’t Sant Boi! per demostrar, un cop més, que els hàbits saludables no estan renyits amb la diversió.\nLa jornada gratuïta familiar Agita’t Sant Boi! ha començat a les 9:30h amb una marxa nòrdica on petits i adults, equipats amb pals i tones d’íl.lusió, han recorregut el Parc de la Muntanyeta en un circuit que ha posat en relleu l’entorn natural de Sant Boi, excepcional per fomentar les activitats saludables en família.\nSens dubte, la diversió ha estat el fil conductor de la jornada. Després de reunir a totes les famílies participants al voltant de l’escenari per realitzar un pre escalfament tots plegats, s’ha donat el toc de sortida a la gimcana d’hàbits saludables; un circuit on els més petits, acompanyats de les seves famílies, han pogut descobrir el sucre amagat que es troben en els aliments que consumim diàriament, presenciar un showcooking de la nutricionista Cristina Viader, recórrer la xarranca més saludable, millorar la tècnica de bateig amb l’equip de Beisbol de Sant Boi, saltar i arrosegar-se per una pista americana, conèixer la importància del descans amb un trivial únic i fins i tot confeccionar-se les seves pròpies xapes amb missatges saludables i dibuixos de fruites i verdures. Tot això acompanyat d’un ambient d’esbarjo familiar, música engrescadora i les rialles dels més petits, que han sigut els autèntics protagonistes de la jornada.\n“Gràcies a la Gasol Foundation per l’esforç que ha posat organitzant aquesta jornada”. – ha manifestat l’alcaldessa de Sant Boi, Lluïsa Moret, tot pujant a l’escenari acompanyada de la directora de la Gasol Foundation, Cristina Ribes, per dirigir unes paraules als assistents – “Aquesta és només una mostra del que podem fer a Sant Boi ara que la Fundació ha decidit instal·lar-se a la nostra ciutat. Entre tots aconseguirem fer de Sant Boi una ciutat més saludable!”. “Les famílies que avui ens acompanyeu,” – ha continuat Cristina Ribes – “ens heu ajudat a fer que els més petits, amb el vostre exemple, entenguin que els hàbits saludables són tant divertits com necessaris. L’obesitat infantil és un problema molt present a la nostra societat i la jornada Agita’t Sant Boi! és la prova que, si treballem tots plegats, podem aconseguir un canvi positiu en la salut dels infants i les seves famílies”. Aquesta jornada ha demostrat la gran sintonia que existeix entre la Gasol Foundation, l’Ajuntament de Sant Boi i les entitats col·laboradores, entre les que es troben la Fundació Marianao, l’entitat Nordic Walking Baix Llobregat, Creu Roja Sant Boi, el Club de Béisbol Sant Boi i l’organització Taller de Gastronomia.\nLa multitudinària jornada, que ha comptat amb més de 500 participants i una quarantena de voluntaris de la Gasol Foundation, ha acabat amb una sessió d’estiraments en família i el sorteig de material esportiu per tal que les famílies continuïn realitzant activitat física juntes. Com a fermall d’or, tots els nens han pogut deixar la seva empremta formant un mural ple de colors que deixa constància de l’èxit total que ha estat la primera edició del Agita’t Sant Boi! Un primer any de molts que vindran.\nALIMENTACIÓ SALUDABLE PER A ESPORTISTES AMB EL BÀSQUET GIRONA\nLa Gasol Foundation aconsegueix gairabé 27.000 dòlars amb la venda de la samarreta solidària


Casa Oberta - Gràcia Solidària\noct. 4, 2019 | 0\nEl projecte vol facilitar domicili i acompanyament a persones refugiades que arriben a Barcelona, mentre no obtenen ajut institucional.\nIndret del món on es desenvolupa:\nBarcelona (especialment Districte de Gràcia)\nInicialment ens proposem cobrir amb mitjans propis les necessitats de 10 persones i establir una xarxa més ampla amb altres entitats del districte.\nTipologia: Acollida de persones refugiades\nHem passat en un parell d’anys del crit de “volem acollir” a la desaparició mediàtica dels refugiats i morts a la mar mediterrània, excepte en casos puntuals com quan no es deixa desembarcar a vaixells com Open Arms que si surt als mitjans és perquè uns polítics en fan campanya.\nPerò el flux de migrants, sent irregular i estacional, és important i vol una infraestructura d’acollida d’emergència complementària de la institucional, que no té capacitat per a fer front a totes les situacions.\nEl projecte d’acollida es dirigeix a les persones que viuen a Gràcia perque exerceixin la solidaritat envers la gent que arriben, perquè malgrat tots els impediments van arribant, en la mesura de les pròpies possibilitats, acollint i/o acompanyant. I també forçant als governants que posin la voluntat i els mitjans per acollir les persones arribades.\nPrevious“La solidaritat no és un tema de pobresa sinó de justícia” – TOT GRÀCIA\nNextBiblioteca per l’escola Parameswar d’AJUTSI\nInclusió escolar de nens i nenes, adolescents i joves amb discapacitat en centres educatius públics de Santa Cruz (Bolívia)


RAQUEL CAMPRUBI SUBIRANA / JORDI COMAS TRAYTER / LLUIS COROMINA SOLER / ESTHER MARTINEZ GARCIA / SAIDA PALOU RUBIO / ANTONI DE PADUA PUIG-PEY SAURI\n1. Com es realitza un treball de recerca\n2. Cerca bibliogràfica\n3. Com redactar documents de recerca i estructuració de treballs\n4. Presentació oral de treballs\nCerca i anàlisi d'informació 1,00 113,50 114,50\nElaboració individual de treballs 0 197,00 197,00\nVisionat/audició de documents 0 25,00 25,00\nTotal 39,50 335,50 375\nClasses preparatòries Per poder accedir a la presentació del treball cal acreditar l'assistència al 80% de les classes preparatòries 0\n- Assitència mínima del 80% de les classes preparatòries\nLes dates límit de lliurament del TFG per cada convocatòria les fixarà el Consell d’Estudis i la coordinació de Treball de Fi de Grau n’informarà als matriculats de l’assignatura, a través del moodle de l’assignatura.\nAbans del període per a realitzar les defenses, en la data de lliurament de TFG, l’estudiant dipositarà a través de La meva UdG l’original del TFG en format pdf. Un cop dipositats tots els TFG d’una convocatòria el coordinador procedirà a fer arribar una còpia als membres del Tribunal, que tenen dret a disposar-ne amb un mínim d’una setmana abans de l’acte d’avaluació.\nTot i que l’estudiant pot lliurar el TFG i procedir a la seva defensa en qualsevol de les convocatòries, la nota no es veurà reflectida en les actes fins que arribi la corresponent convocatòria (Juny o Setembre) segons l’opció de matricula.\nEl Tribunal no avaluarà el TFG que presenti els següents problemes:\nEn el cas que el Tribunal detecti aquests errors formals, considerarà NO APTE el document, abans de la seva defensa i ho notificarà a l’estudiant\nLa nota de la presentació escrita del treball equivaldrà al 80% de la nota final del TFG.\nDavant de qualsevol problemàtica relacionada amb la presentació del TFG, el coordinador decidirà sobre com cal procedir.\nEl tutor participa en l’acte de defensa pública amb veu però sense vot. En el cas d’haver emès un informe favorable té l’obligació d’assistir-hi. En canvi, si l’informe és desfavorable està exempt d’assistir a l’acte de defensa oral.\nUna vegada presentats tots els TFG d’una convocatòria, els tres membres del Tribunal assignaran una nota a cada treball.\n- No s'acrediti l'assistència a un 80% de les classes preparatòries


EL PLANETA BLAU: HOME\nHome és una pel·lícula que té com a finalitat sensibilitzar sobre el problema del deteriorament mediambiental del Planeta i que s'ha s estrenat alhora en el canal de vídeos YouTube i en els cines on es pot veure a preu de cost.\nHome, és un documental de 90 minuts produït per Luc Besson y Yann-Arthus Bertrand i ens pot servir d'introducció a l'assignatura de Ciències de la Terra i Mediambientals. Us recomane que torneu a veure la pel·lícula en acabar el curs, en maig: comprovareu què és el que heu aprés.\nA continuació podeu visionar un tràiler.\nTeniu el documental complet en espanyol en aquest enllaç\nPublicat per biogeopatraix hora 19:53


De Palma, Las Palmas i La Palma i el seu patrimoni històric compartit - CENT PER CENT\nDe Palma, Las Palmas i La Palma i el seu patrimoni històric compartit\nArran de l’erupció d’un volcà a Cabeza de la Vaca a l’illa de La Palma, l’Ajuntament de Palma, a Mallorca, ha rebut diversos missatges de suport per les suposades destrosses de la catàstrofe natural. Fins i tot, alguns mitjans espanyols han posat en evidència la incultura de la població (els periodistes no deixen de ser un reflex de la societat on habiten) en termes de geografia arribant a afirmar que el batle Hilla havia visitat certes barriades de la ciutat per avaluar el mal sofert per l’erupció!\nA molts habitants de les Illes Balears i Pitiüses, però especialment als originaris de l’illa de Mallorca, ens ha passat alguna vegada que hem topat amb la confusió que molts forans, habitants del continent, tenen en referència al nom de la capital de l’illa de Mallorca. La confusió més freqüent es produeix –per la importància de les dues ciutats–, entre el nom de Las Palmas, capital de l’illa de Gran Canària i el de Palma. La veritat és que sembla que no hi ha d’haver cap relació històrica entre dos punts tan distants, però la cosa és que existeix qualque petita relació directa. I és que cap a l’any 1360 uns franciscans mallorquins van construir una de les primeres torres de defensa de les Canàries, a l’illa de Gran Canaria, a prop de Las Palmas. Els monjos varen construir la torre perquè l’illa encara no era territori de la Corona Castellana (com després serien totes les illes) i per això necessitaven protecció. Una necessitat completament justificada com demostra el fet que acabaren morts i la torre enderrocada…\nLa història del nom de la capital de les illes, Las Palmas, és preciosa i molt il·lustrativa del seu origen, però sense tenir res a veure, recorda el nom de la nostra capital, Palma. Es veu que on hi ha la part més antiga de la ciutat canària de Las Palmas, el barri de Vegueta, hi havia un bosc de palmeres, anomenades també palmas en castellà. Quan els castellans van construir el primer fort per iniciar la conquesta de l’illa, en temps de l’Hidalgo Juan Rejón (1478), van talar quasi tot el bosc, però hi van deixar 3 palmeres,: Aquestes palmeres, «las palmas» van donar nom al fort, el «Real de las Tres Palmas», i al lloc, d’aquí el nom de la ciutat: Las Palmas. És a dir, res a veure amb el nom de Ciutat perquè Palma és un nom romà i pareix que no té res a veure amb cap arbre dels que hi havia al solar on els romans van fundar la ciutat el 123 a.n.e.\nTal vegada on sí que hi ha una relació històrica entre els noms similars és entre el de l’illa de La Palma i el de Palma. Segons una de les dues hipòtesis sobre l’origen del nom de l’illa van ser els mariners mallorquins que arribaren a les costes canàries els qui van batiar l’illa amb el nom de la seva ciutat d’origen. I és que de mallorquins n’hi varen anar molts en aquell temps a les Canàries. Fins i tot es diu erradament que totes les figueres de l’arxipèlag, tenen un origen mallorquí. Així ho recull un testimoni posterior però antic (La «Historia de la conquista de las siete islas de Gran Canaria» de Fray Juan de Abreu Galindo, del 1632) segons la qual varen ser els emigrants de Mallorca que varen sembrar les primeres figueres a l’Illa de Gran Canària.\nTanmateix, i per molt que ens faci mal a les orelles, haurem de continuar llegint dois no sols relacionant les Canàries amb el nom de Ciutat sinó també confonent aquest darrer amb el nom de l’illa de La Palma.\nprevious post: L’hospital de Manacor serà el doble de gran\nnext post: Morlanda, un revista de creació literària i artística


La DO Terra Alta crea la seva Taula d’Enoturisme per potenciar la comarca - DO Terra Alta\nLa DO Terra Alta crea la seva Taula d’Enoturisme per potenciar la comarca\nAquest matí s’ha celebrat a Gandesa la primera reunió de la Taula d’Enoturisme de la DO Terra Alta, una taula que neix amb l’objectiu de dinamitzar i comercialitzar la Ruta del Vi de la Terra Alta, un projecte que s’iniciava des del Consell Comarcal de la Terra Alta a principis del 2019 amb l’objectiu de popularitzar la comarca com a destí turístic i potenciar el model territorial i econòmic de la Terra Alta.\n“Amb aquesta taula d’enoturisme pretenem sumar un actiu a l’oferta turística de les Terres de l’Ebre. La Terra Alta és el celler de les Terres de l’Ebre i tenim molt a oferir”, ha assegurat Joan Arrufí, president de la DO Terra Alta, que lidera el projecte de la Taula d’Enoturisme.\nEn el darrer exercici, la Terra Alta va registrar 34.200 visitants i es van comercialitzar 64 activitats enoturístiques amb temàtiques diverses però on el gran protagonisme va ser per les visites a cellers i els tastos guiats, oferts fins a 7 idiomes diferents: català, castellà, anglès, francès, rus, italià i alemany. La fita ara és millorar aquesta oferta i incrementar així el nombre de visitants que aposten per l’enoturisme a la Terra Alta. I és que l’objectiu de la taula és arribar al màxim nombre de potencials interessats en el territori, no només a Catalunya sinó també a nivell internacional.\nEn aquesta primera reunió s’han establert ja les funcions i objectius que s’hauran de treballar per tal de posar en marxa el pla de dinamització i de gestió de la Ruta del Vi, i s’han definit les primeres línies d’actuació per a l’exercici 2020/2021, que passen en primer terme per la creació d’una identitat gràfica pròpia i l’aposta per actes digitals, per tal de complir amb els protocols establerts a conseqüència de la crisi sanitària de la Covid-19.\nLa Taula d’Enoturisme, que es reunirà com a mínim 3 cops l’any, integra tant al sector públic com al sector privat, amb representació de la DO Terra Alta, els seus cellers, Consell Comarcal de la Terra Alta, Patronat de Turisme de les Terres de l’Ebre i l’Associació Rural de la Terra Alta. La propera reunió està previst que se celebri un cop finalitzi el període de verema.