El TNT aposta per seduir nous públics i més formats immersius - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nEl TNT aposta per seduir nous públics i més formats immersius - Diari de Barcelona\nEl festival TNT aposta per seduir nous públics i més formats immersius\nAmb 15 obres programades, el festival de Terrassa Noves Tendències redueix al 50% l'aforament dels espectacles de sala per prevenir la covid-19\nEl Terrassa Noves Tendències (TNT) 2020 se celebrarà del 9 a l’11 d’octubre amb l’objectiu de seduir nous públics de la ciutat, experimentar amb nous formats immersius i fomentar el teixit creatiu social. La programació d’enguany reuneix 15 espectacles a 10 espais diferents de Terrassa. “Els moments de crisi són els millors creativament parlant, perquè hi ha necessitat de reaccionar a allò que està passant”, ha assegurat la directora del TNT, Marion Betriu, que ha destacat que, “malgrat el moment difícil que vivim” és un moment “molt bo” per a la creació artística contemporània.\nDavant la incertesa, esdevé més necessària que mai la mirada dels nostres creadors/es. El compromís del #TNT segueix ferm i avui us presentem:\n?? 15 propostes que podreu gaudir a Terrassa del 9 a l'11 d'octubre #TNT20\n?? 9 residències (temporada 20/21)\n⚡ https://t.co/mKyMCVRs2j pic.twitter.com/8EyKo8DPW0\n— Festival TNT - Terrassa Noves Tendències (@Festival_TNT) September 7, 2020\nBetriu ha destacat que el seu debut a la direcció arriba en un moment “de canvi” en què el TNT té com a propòsit aconseguir més “arrelament” amb la ciutat i generar nous públics, una “missió difícil”, segons ella, durant la presentació de la programació d’aquest dilluns, en format telemàtic. Ho vol aconseguir traslladant alguns dels espectacles “als districtes on la cultura pugui provocar un moment transformador, que no quedi només en l’elit”.\nUn esperit de canvi que també ha destacat l’exdirectora general de Creació del Departament de Cultura de la Generalitat i flamant consellera, Àngels Ponsa, que ha alabat el paper del TNT en plena crisi sanitària: “Un festival que té com a missió les noves tendències relatives a les arts escèniques pot ajudar a repensar i reflexionar en com ha de ser el futur en aquest àmbit”, ha assegurat.\nObres comunitàries, innovadores i crítiques:\nBetriu ha dissenyat la programació del 13è TNT en tres seccions, en funció del format: les comunitàries, les innovadores i les crítiques.\nPer una banda, el festival desplega quatre peces “comunitàries”, en què diversos sectors de la societat hi prenen part. És el cas, per exemple, de ‘Vincdesdevenir’, de Quim Bigas, fruit de diverses trobades amb el col·lectiu LGTBQI+. La peça que tanca la secció és l’espectacle ‘Qui canta els mals espanta’, feta pel cor ciutadà Poderío Vital. Segons ha destacat Marion, el xou servirà com a cloenda, el diumenge 11 d’octubre, amb un vermut col·lectiu “per espantar tot allò que ens preocupa”.\nEn segon lloc, la programació engloba un segon recorregut d’espectacles de nous formats on es fomenta el paper actiu de l’espectador. En aquest sector es podran veure, entre d’altres, les obres ‘La ciutat’, de Verónica Navas i l’estrena de la peça itinerant ‘Brilliant Corners’ d’Orquestina de Pigmeos.\nPer últim el festival presenta espectacles de format mitjà “relacionats amb la realitat política i social, des d’una mirada crítica”. És el cas dels espectacles ‘Massa diva per a un moviment assembleari’, de Juana Dolores i de 'Spiritual Boyfriends’, de Núria Guiu.\nBONES NOTÍCIES ? SÍ, hi haurà #TNT20 i hi veureu 3 propostes coproduïdes per l'#AnticTeatre:\n➤ MASSA DIVA PER A UN MOVIMENT ASSEMBLEARI_ @juanadolorex\n➤ LA CIUDAD_ Verónica Navas @dichodepaso\n➤ TEATRO AMAZONAS_ #AzkonaToloza @laidalai @txalompd#anticengira https://t.co/19zMhGKulw\n— Antic Teatre (@anticteatre) September 7, 2020\nEn paral·lel, la 13a edició del festival també preveu el TNT Kids, que aquest any aposta per ‘Lo pequeño’, de Cris Blanco, Jorge Dutor i Guillem Mont de Palol, “una peça audiovisual que juga amb l’expectativa, l’expectació i l’espectacularitat”. La proposta es treballarà al llarg de la setmana del TNT a alguns instituts de la ciutat, amb un posterior col·loqui amb els creadors.\nTant el govern municipal com la Direcció del TNT han destacat que se seguiran “totes” les mesures bàsiques de prevenció per evitar la propagació de la covid-19, com són la higiene de mans, l’ús de mascaretes i el distanciament social. En aquest sentit, Betiu ha destacat que bona part de la programació ja té un format minimalista compatible amb les restriccions de distància, mentre que als espectacles de sala es reduirà al 50% l’aforament, per tal de garantir la seguretat. Les obres amb aforament reduït també es podran veure en streaming.\nEl programa d’acompanyament:\nD’altra banda, el TNT 2020 estrena un programa d’acompanyament a artistes residents. En concret, s’han concedit residències de creació i tres residències tècniques per a aquesta temporada 2020/21, atorgades amb la finalitat de donar als artistes espais, temps, eines i mitjans per desenvolupar nous projectes; els quals es presentaran al TNT 2021. Segons l’alcalde de Terrassa, Jordi Ballart, es tracta d’un projecte per “convertir la ciutat en un focus creatiu”.


Castelló celebra sobre rodes el primer aniversari del renovat Camí La Plana impulsat per Europa\nL'alcaldessa destaca la "seguretat" que ha aportat aquest nou corredor verd a ciclistes, vianants i trànsit rodat\nCastelló ha celebrat aquest diumenge i sobre rodes el primer aniversari del renovat Camí La Plana, transformat en un corredor verd i per a ciclistes i vianants de 3,8 quilòmetres gràcies al cofinançament de l'Ajuntament i Europa. El 13 de desembre de 2019 la capital de la Plana obria al públic una connexió directa amb el Mediterrani "més segura, sostenible i accessible" i un nou espai "per a gaudir de l'esport i l'oci a l'aire lliure", ha recordat l'alcaldessa, Amparo Marco.\nAmb motiu d'aquest primer aniversari, el Consistori ha organitzat una campanya promocional per a donar a conéixer a la ciutadania les prestacions d'aquest corredor i el seu potencial per a l'oci saludable, així com per a divulgar els beneficis de l'ús de la bicicleta i dels sistemes de transport sostenibles al qual convida el nou Camí La Plana. La iniciativa s'ha completat amb la instal·lació d'un photocall que ha animat a les i els usuaris a fotografiar-se abans d'iniciar la ruta cap a la mar. A més s'han distribuït jupetins reflectors reglamentaris per a ciclistes sota el lema Amb bici, guanyes. Per tu, per la ciutat en la qual et mous i per l'aire que respires.\nLa transformació del Camí La Plana, cofinançada pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) i l'Ajuntament, va sumar 4.504.000 euros de pressupost i és una de les dotze operacions incloses en l'Estratègia de Desenvolupament Urbà Integrat i Sostenible EDUSI-Transforma Castelló, que projectarà a la ciutat inversions per 20,2 milions d'euros fins a 2022.\nEl nou Camí La Plana ha suposat un reforç de la seguretat per al trànsit rodat, gràcies al límit de velocitat de 50 quilòmetres per hora, la instal·lació de set guals i la separació física de la zona de circulació rodada i la reservada a bicicletes i vianants; i ha beneficiat a la ciutadania que resideix en la zona en millorar l'accés als seus habitatges.\nL'element més carismàtic d'aquesta operació és la implementació d'un carril per a bicis i vianants de 3,8 quilòmetres que transcorre en paral·lel a l'emblemàtica séquia de la Plana que vertebra el camí, descoberta en l'últim dels seus trams i el valor de la qual s'ha reforçat amb un mirador en l'extrem aquest del vial, en el terme del Grau.\nAquest carril ciclista incorpora 23 bancs amb arbres per a garantir l'ombra; i quatre fonts, dues d'elles amb doble si adaptades a persones amb mobilitat reduïda. També s'han col·locat 20 passos de vianants, marcats superficialment sobre la vorera per a les persones invidents.\nEl paviment del renovat Camí La Plana s'ha realitzat amb asfalt fonoabsorbent per a mitigar la contaminació acústica, i s'ha apostat per enllumenat de baix consum en tot el vial. Aquest és un dels majors canvis del renovat Camí La Plana, que abans de les obres mancava d'il·luminació. Ara 160 fanals dobles (amb un braç cap a la calçada i un altre cap a la via de ciclovianants) i amb tecnologia LED garanteixen la correcta il·luminació del traçat.\n"Sens dubte, un any després de la seua posada en marxa, podem continuar dient que el nou Camí La Plana és un projecte que crea ciutat, que la reconverteix és un espai més amable on les distàncies entre les persones que l'habiten desapareixen", ha conclòs Marco.


Dia Mundial de l'Alfabetització al Parc d'Atraccions del Tibidabo\nEl proper diumenge dia 8 de setembre UNICEF i el Tibidabo celebren una gran festa solidaria anomenada 'La Festa de la Dorlys'\n06/09/2013 11:15 | Actualizado a 06/09/2013 11:23\nBarcelona, (Redacció)- Amb motiu del Dia Mundial de l’Alfabetització, el 8 de setembre el parc d’atraccions del Tibidabo i Unicef preparen una festa solidària. Aquesta festa, s’anomena simbòlicament 'La Festa de la Dorlys', en motiu d'una nena de Madagascar que està complint el seu somni d’estudiar.\nAmb aquesta celebració, tant Unicef com el Tibidabo volen recordar, quan falten pocs dies per començar un nou curs escolar, la importància que té l’educació per trencar el cercle de la pobresa dels infants i les comunitats.\nLa festa de la Dorlys comptarà, a més de les atraccions habituals del parc, amb activitats i jocs per als nens que intentaran sensibilitzar a petits i grans de la realitat que viuen els països del tercer món i de la necessitat de donar una oportunitat a tothom. Alhora, durant la celebració es farà un acte central que tindrà lloc a partir de les 17 hores a la plaça dels Somnis del Tibidabo.


L'ecologia humana a l'anarquisme iberic - CNT Figueres\nLa ecología humana en el anarquismo ibérico Jordi Catalan\nSobre el llibre d'Eduard Masjuan (publicat l'any 2000 a Barcelona amb la fundació "Anselmo Lorenzo"): La ecología humana en el anarquismo ibérico. Urbanismo orgánico, neomalthusianismo y naturismo social.\nRessenya de Jordi Catalan\nFins a finals dels anys setanta i principis dels vuitanta dominà al nostre país una creença cega en les virtuts del progrés i del creixement il·limitat. El marxisme-leninisme, imperant en organitzacions d'esquerra i entre destacats personatges de les elits universitàries (avui molts d'ells descaradament ultraliberals), creia que el socialisme s'imposaria automàticament degut a que el desenvolupament de les forces productives (el que els economistes anomenem creixement) deixaria obsoletes les relacions de producció capitalistes. També dintre de l'esquerra menys dogmàtica l'optimisme tecnològic absolut era ben palès. Cal recordar, per exemple, el cas del polèmic líder de partit, ex president del Parlament de Catalunya, que va dir: "nuclears sí, però catalanes".\nAvui hi ha una consciència bastant difosa entre els partidaris de limitar els excessos de l'economia capitalista, que no totes les tecnologies són vàlides i que cal avançar cap al desenvolupament sostenible, és a dir, aquell que sigui respectuós amb els recursos naturals del planeta, limitats i esgotables. L'aportació d'aquest llibre d'Eduard Masjuan és haver recollit un conjunt d'evidències (fruit d'un treball tossut i rebel que va veure primer la llum com a tesi doctoral a la UAB dintre del programa de doctorat en història econòmica) que permeten defensar confortablement la tesi que existí una concepció ecologista "avant la lettre" (és a dir, abans d’emprar-se els termes ecologia o ecologista) en el moviment majoritari del proletariat català fins a 1937. Acompanyant Masjuan en la lectura del llibre, restem convençuts que dintre l'anarquisme ibèric, units a l'idealisme utòpic que propugnava el comunisme llibertari o a l'acció anarcosindicalista, hi van haver un conjunt d'anàlisis i propostes proto-ecologistes, de major potencial de millora de la qualitat de vida dels pobres de la terra que les dels defensors de la dictadura del proletariat, responsables de catàstrofes com Txernòbil que acabaren donant la raó a qui pensava que el comunisme soviètic fou la via més llarga i sagnant de transició cap al capitalisme.\nEl primer dels eixos que articula el treball comentat de Masjuan són les propostes d'urbanisme alternatiu, seguint el corriol que l'autor va començar a desboscar en el seu anterior llibre, Urbanismo y ecología en Cataluña. Lla nova tongada retroba pensadors anarquistes com Albert Carsí o Alfonso Martínez Rizo, que feren seves les propostes de ciutat orgànica o ciutat jardí, concebudes a l'Anglaterra finisecular per gent com Ebenezer Howard, Raymond Unwin i Patrick Geddes, inspirades pels pre-rafaelites com John Ruskin o William Morris i introduïdes a Catalunya per Cebrià de Montoliu. Aquesta alternativa urbanística s'oposava al creixement il·limitat de les conurbacions, propugnant la reserva d'espais de camps i boscos entre els nuclis urbans per millorar la salut i la higiene. Per a aconseguir-ho exigia la implantació de la propietat comunal de la terra. Les ciutats orgàniques en lloc d'estendre's en línia recta tindrien forma circular i el seu creixement estaria limitat pels camps i boscos circumdants.\nEls anarquistes, segons Masjuan, coincidiren amb els modernistes més que amb els noucentistes. Consideraren millor el projecte d'Eixample d'Antoni Rovira i Trias que el vencedor d'Ildefons Cerdà perquè el traçat del primer era radial, limitat, deixava espais lliures de desconnexió amb els municipis limítrofs i apostava per un traçat ferroviari de circumval·lació.\nEl moviment llibertari s'oposà a l'annexió dels antics municipis independents com Gràcia, Sants o Sant Martí de Provençals, els quals amb el pretext de les millores urbanes i de serveis pretenien l’absorció per l'Ajuntament de Barcelona amb objecte d'estendre els nivells de la contribució de consums (més cars en el Cap i Casal) al conjunt de l'àrea limítrof. Des de La Tramontana, revista escrita en català ja ben abans de 1900, s'expressaren les veus crítiques al projecte agregacionista de l'alcalde Rius i Taulet (impulsor de l'Exposició Universal de 1888). L'oposició a l'annexió de 1897 fou finalment migrada, doncs prop de 400 persones, majoritariament anarquistes, es trobaven tancades al castell de Montjuïc.\nSegons ens explica apassionadament Masjuan, a principis de segle XX, mentre s'havia anat produint una vertiginosa urbanització de l'Eixample, Barcelona registrava una elevada contaminació del subsol per falta de clavegueres en condicions que evitessin filtracions. La disponibilitat d'aigua era també insuficient per a la dimensió de la població.\nTot això, contribuïa a una taxa de mortalitat superior a la d'altres grans ciutats europees. Segons algunes de les fonts rescatades per l'autor, cap a 1911-12 Barcelona va ésser la segona capital del món en defuncions anuals per tifus, només superada per Pittsburgh (la capital americana de l'acer). L'epidèmia estava estretament relacionada amb la contaminació de l'aigua per al consum humà pel bacil de Eberth. El problema podia ésser fàcilment evitat amb la millora de la xarxa de clavegueres i l'eliminació de pous negres en les zones on es concentrava la població obrera (aquells municipis annexionats que poc s'havien beneficiat de la seva absorció pel Cap i Casal).\nEn la mateixa època la Societat Cívica per la Ciutat Jardí va calcular que la superfície de parcs i jardins de Barcelona no arribava al 3% del territori urbanitzat mentre que a Londres era un 15% o a Berlín un 10%.\nSi el problema de l'abastament d'aigua i el clavegueram milloraren a llarg termini, el de la densitat i falta d'espais verds no va deixar d'empitjorar fins a final del franquisme, quan s'apuntava que la densitat de població a Barcelona només era superada per Calcuta. La lluita per les zones verdes va tornar a mobilitzar la societat catalana dels setanta per mitjà d'organismes assemblearis com foren les primeres associacions de veïns. Sense aquella lluita, avui no es conservarien les poques àrees que s'acondicionaren durant la democràcia. Però les zones verdes i les densitats han desaparegut sospitosament del debat ciutadà actual.\nCap a 1908 l'ajuntament va adquirir, per primera vegada part del Tibidabo. En aquell moment es van donar iniciatives de prohoms conservacionistes del catalanisme com Josep Rogent que pretenien adquirir grans quantitats de massa forestal amb voluntat de preservació, creant un gran parc des de Les Roquetes fins Sant Pere Màrtir. Aquesta política favorable a limitar el creixement urbanístic es va abandonar, segons Masjuan, enmig de l'eufòria econòmica derivada de la Primera Guerra Mundial.\nLa Societat de Construcció Cívica Ciutat Jardí fundada a Barcelona el 1912 a iniciativa de Montoliu, comptà en la seva junta de gestió prohoms catalanistes como Domènec i Montaner, Puig i Cadafalc o Jeroni Martorell. A més de proposar la reserva de terreny verd a les Corts (al voltant de la Maternitat), plantejar-se el problema de la portada i depuració d'aigua o proposar la descentralització dels pobles agregats a l'urbs, la Societat propugnà la conservació de les reserves naturals de Collserola, Montseny, Vall de Ribes i la Serra de Miramar a Mallorca. Montoliu també impulsaria el georgisme (impost únic sobre la terra) i la crítica del taylorisme.\nEls interessos dels propietaris de la terra (els Güell, Ferrer Güell, Garí o Sentmenat) per urbanitzar les faldes de les muntanyes portaren a la desvirtuació del terme ciutat jardí per a promoure la construcció de zones residencials de luxe com Pedralbes a Barcelona o Terramar a Sitges. A la Trinitat s'utilitzà un projecte també designat com a ciutat jardí Silvatte (membre de la Societat Cívica) per a urbanitzar el que llavors havia estat un parc natural que s'estenia des de Sant Andreu fins a Collserola.\nEl suport actiu d'alguns dels membres de la Societat Cívica a la pròpia urbanització desvirtuadora de l'esperit inicial de la societat, comportà l'abandonament de la mateixa del seu secretari, Montoliu el 1919. S'autoexilià cap els Estats Units, on impulsaria la ciutat orgànica de Fairhope i moriria el 1923.\nEl cas és il·lustratiu de com els interessos immobiliaris en una conjuntura de forta expansió com la Primera Guerra Mundial van aconseguir capgirar les propostes de controlar l'expansió urbanística, infectar una institució originàriament crítica com la Societat Cívica i fins i tot pervertir la utilització d'un concepte revolucionari com el de ciutat jardí. Segurament ens venen a tots al cap processos similars durant èpoques d'expansió vertiginosa com la desencadenada pels Jocs Olímpics de 1992 o la de preparació del "Fòrum de les Cultures 2004".\nAbans de 1937 destacats anarquistes, com l'urbanista Martínez Rizo o el geòleg Carsí, recolliren la flama deixada per Montoliu i s'oposaren al que fou la via dominant de planificació urbanística de l' època republicana, concretada en la proposta del GATCPAC, després rebatejada com a Pla Macià, que preveia la creació de vies ràpides de circulació i autopistes tan a l'interior com a l'exterior de la ciutat, i el "Regional Planning" de Rubió i Tudurí, qui d'antic defensor de la ciutat jardí passà a propiciar la urbanització continua des del Barcelonès fins al Vallés (deixant Collserola com a illa), és a dir, l'àrea metropolitana que coneixem avui. Marxistes com Nin i republicans com Ayguadé Miró donaren també suport al creixement vertical de la ciutat en grans blocs.\nLa lluita per posar fre a la urbanització il·limitada i vertical, la destrucció d'espais verds i l'avenç constant de l'automòbil en la ciutat, la perderen tots els proto-ecologistes, fossin anarquistes o no. La Barcelona franquista i especialment porciolista, impulsà l'especulació desfrenada. Aquesta es va aturar gràcies a les mobilitzacions de finals del franquisme i la transició. Però en els últims quinze anys tornem a veure un impuls de l'especulació des de l'administració municipal amb projectes com la requalificació del Camp de l'Espanyol, edificacions dintre el mar (Maremàgnum i Port Vell), noves vies ràpides (Túnels del Tibidabo i d'Horta) i la darrera generació de gratacels que comença a menjar-se l'horitzó del mar. El final de la primera història que ens narra Masjuan no és feliç, per sí que ens ensenya que existiren propostes de ciutat alternatives a les defensades tan pels propietaris de la terra com pels tecnòcrates inspirats per Le Corbousier.\nLa segona història és més optimista. Masjuan ens presenta el protagonisme anarquista en la difusió a la península i a l'Amèrica llatina del neomalthusianisme. Aquest moviment rebria el nom del pastor i economista britànic, Robert Malthus, qui, a finals del XVIII, va emfatitzar que la població humana creixia més depressa que la d'aliments i, en conseqüència, va predir una situació crítica per la humanitat. A finals del XIX, es van conèixer com a neomalthusians els partidaris del control conscient de la natalitat. El 1900 s'intenta preparar a Paris el Primer Congrés Neomalthusià Internacional, que finalment fou prohibit, doncs alguns estats i l'Església Catòlica eren partidaris acèrrims del creixement de la població. Alguna de les sessions clandestines del congrés es van dur a terme a la casa de París del pedagog català Francesc Ferrer i Guàrdia.\nQuan el 1896 es constituí la Lliga neomalthusiana francesa, rebé ja el suport del periòdic anarquista El Corsario de la Corunya. El 1904 es va fundar a Barcelona la Secció Espanyola de la Lliga Universal de la Regeneració Humana, principal agrupació de neomalthusians de la península. Els anarquistes catalans Lluís Bulfi, Anselm Lorenzo i Mateu Morral jugaren un paper destacat en la difusió de les idees neomalthusianes (molt influenciats pel francès Paul Robin). El primer entenia per neomalthusianisme la limitació raonada i voluntària de la procreació i el considerava un instrument en mans del proletariat per a evitar una menor concurrència a la baixa dels salaris. Bulfi fou director de la publicació senyera Salud y fuerza. Lorenzo traduí Robin. Morral, home d'acció, s'encarregava de distribuir a Barcelona els cons preservatius arribats de França.\nCap a 1905 la Lliga espanyola tenia 31 seccions en centres obrers majoritariament a Catalunya, País Valencià i Andalusia, per també a Euskadi, Astúries, Galícia, Múrcia i Canàries. Amb la publicació es distribuïen els cons preservatius francesos. El llibre de Bulfi, Huelga de vientres (Medios prácticos de evitar las familias numerosas), esdevingué un best seller de l'època (potser 240.000 exemplars venuts a l'Estat Espanyol fins 1939!). Alguns neomalthusians francesos com Tarbouriech defensaren que en les regions superpoblades de Rússia, Xina i Índia, les condicions de vida eren de sobreexplotació dels treballadors i, fins i tot, era habitual el tràfec de dones per als bordells.\nL'oposició al malthusianisme per part de l'Església Catòlica fou fèrria. A Barcelona el cardenal Casañas impulsà la creació del Comité de Defensa Social (1905), que a més de lluitar contra les idees anarquistes i neomalthusianes, mantingué campanyes contra els contraceptius i els intents de legalitzar el matrimoni civil i el divorci. El 1908 creà premis per a les famílies nombroses.\nLa lliga neomalthusiana espanyola obrí el 1906 el que es pot considerar el primer centre de planificació familiar a la península. La consulta i la publicació Salud y Fuerza (que donava accés als anticonceptius) van difondre els preservatius, obturadors uterins, xeringues per injeccions vaginals, esponges de seguretat, pesaris i especolums. El govern civil va prohibir la venda d'aquests articles el 1908, de manera que l'única forma d'adquirir-los era a través de la revista. Bulfi per no poder pagar multa governativa va acabar a la presó, la publicació fou temporalment suspesa i es clausurà la que havia estat la segona clínica d'Europa d'assessorament de com evitar embarassos no desitjats. Salud y Fuerza, a més, va denunciar casos com el de tràfec de nens espanyols de les regions cantàbriques cap a les fàbriques de vidre de Saint Denis a França.\nMasjuan prova que malgrat la repressió, les idees neomalthusianes dels treballadors ibèrics es van estendre per mitjà de les onades migratòries als principals centres fabrils d'Amèrica del Sud i dels Estats Units i influïren decisivament a Portugal i Itàlia.\nAls pioners com Bulfi i Salud y Fuerza seguiren altres anarquistes difusors de la procreació conscient com Vicente García (que destacà com la Xina superpoblada tenia condicions de vida més miserables que Europa) o el metge Isaac Puente (des de Maeztu, Alaba) i noves plataformes com la revista Generación Consciente d'Alcoi, la Revista Blanca de Cerdanyola o la renovada Estudios. Els anarquistes de Generación Consciente consideraren com a part de la lluita pel control del propi cos i la millora de l'espècie el rebuig del tabac, l'alcohol, les cartes, la pornografia i fins i tot la carn. Aquests valors es difongueren durant els anys vint entre els ateneus populars, les cooperatives obreres i les escoles racionalistes. L'impacte de la publicació és esfereïdor si creiem les dades que indiquen vendes a l'Argentina de prop de 20.000 exemplars i tirades totals de cada número de 70.000. Malgrat tot, la dictadura de Primo de Rivera seguí engarjolant els responsables d'aquestes publicacions.\nDurant els anys trenta els anarquistes intensificaren llurs esforços en favor de la generació conscient i la lluita contra les enfermetats venèries. El Dr. Fèlix Martínez Ibáñez propugnà una revolució sexual, que tingué aplicació pràctica en l'aprovació el 1936 de la primera llei d'avortament.\nMasjuan defensa que el neomalthusianisme fou un element cabdal en la ràpida caiguda de la natalitat que s'albira a la Catalunya del primer terç del segle XX. L'autor apunta l’agosarada hipòtesi que la ràpida caiguda de la taxa de natalitat en els barris obrers fou estimulada per la difusió de les idees i anticonceptius divulgats pels partidaris de la generació conscient. I rescata l'observació d'un poblacionista acèrrim del moment, Severino Aznar, que apuntava a Tarragona com la província més malthusiana de l'Estat Espanyol, malgrat ésser una zona encara agrària.\nLa victòria franquista intentà enterrar la majoria de conquestes del proletariat en l'àmbit de la nova moral sexual, però, a l'inrevés del que succeí amb l'urbanisme, la regressió fou només temporal. La pròpia natalitat tornaria a caure, seguint la tendència de la transició demogràfica i les pràctiques proposades pels neomalthusians esdevindrien generalitzades en el transcurs del segle. Avui són tan normals que sorprèn comprovar la lluita esmerçada per a difondre-les.\nMasjuan és optimista: no sempre el proto-ecologisme dels pobres perd en el llarg termini. La ciutat orgànica fou derrotada a Catalunya, però tant el Principat com l'Estat Espanyol es compten entre les contrades més neomalthusianes del món.\nPer últim, hi ha un capítol final de l'autor de Sabadell dedicat a seguir les passes d'un altre moviment molt més dispers i minoritari que la generació conscient per que també pot incloure's dintre d'aquests casos d'història dels valors i les lluites ecològiques abans que es difongués l'ecologisme: el que ell anomena el naturisme social. Aquí apunta els casos dels "Amics del Sol" i grups ibèrics com nudistes i biòfils, que creien en la regeneració social a partir del contacte amb el sol, l'aigua i la natura. També ens destaca que ja llavors una branca del naturisme va començar a convertir coses com la macrobiòtica o els balnearis en gran negoci.\nEls que llegeixin el llibre de Masjuan no només redescobriran el passat sota una llum nova, sinó que (com a bon treball d'investigació) farà sorgir noves preguntes. Algunes d'elles les apunta Joan Martínez Alier, director de la investigació, en el pròleg i cal esperar que no segueixi el silenci sobre el tema, un dels importants del nostre passat. Recordem que la CNT va arribar a tenir 290.000 afiliats a Catalunya en el 1931 (més d'un terç de la població obrera censada).\nCom a historiador econòmic, em sorprèn que mentre a la Cambridge Economic History of Europe, vol.VIII s'explica la importància del moviment neomalthusià a Suècia (amb protagonisme de l'insigne economista Wicksell), el tema no hagi despertat pràcticament interès a l'Estat Espanyol. L'Espanya contemporània rarament apareix en els manuals d'història de les idees econòmiques. Una excepció és l'entrada "Anarchism" en el volum The Invisible Hand, pertanyent al The New Palgrave. Dictionary of Economics, editat per en John Eatwell, on se subratlla que l'anarquisme tingué especial arrelament a l'Estat Espanyol, França, Itàlia i Ucraïna. Per què arrelà tan fort l'anarquisme en aquests llocs? Hom podria estar temptat d'interpretar-ho com un tipus de rebel·lió primitiva típica dels països d'industrialització endarrerida. Tanmateix, França mai ha estat un país econòmicament perifèric. A més, l'anarquisme es difongué en els nuclis industrials més dinàmics dels estats on més força tingué i els llibertaris restaren sempre molt oberts al món, tal com ens ratifica el treball de Masjuan. Malgrat que les propostes que feren, entronquen clarament amb les preocupacions de l'ecologisme actual, és sorprenent que ni els llibertaris ni els ecologistes hagin aconseguit convertir-se en una força rellevant en l'Estat espanyol. Heus ací un altre interrogant.\nNaturisme / ecologisme


Pessebritat astral - Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès\nMira el pessebre, hi veus els Mags d’Orient fent camí tot seguint i interpretant els senyals del cel astral i a tocar del femer un caganer expulsant el que prèviament havia assimilat. Mira el cel i hi veu un budell astralitzat. El caganer ens mostra que som un sistema obert i en comunicació constant amb l’entorn, no n’és el creador, més aviat és una espècie que fa vida en mútua interdependència i que serveix de suport de la vida microbiana: en simbiosi. Tenim microorganismes dins i fora nostre, que són aliens al nostre control i consciencia, i és gràcies a ells que també som humans.\nSembla ser que per cada cel·lula amb informació genètica humana en tenim 10 de microorganismes sense ADN humà. Que som una mena de tub digestor de matèria en fermentació que té una llargària d’uns10 metres des de la boca fins l’anus i el 90% del tub és budell.\nEl camp de consciència global microbià es focalitza en el budell on processa les vivències i les transforma en emocions i en el cervell que és des d’on pensa. En el budell païm el que mengem i també païm les vivències i experiències siguin bones o no. Cada emoció concreta genera uns residus que s’eliminen quan hi ha pau i seguretat. En canvi, en estat d’alerta la bioenergia no circula bé i els líquids del cos i dels teixits no s’eliminen.\nDe les bactèries podem aprendre que el món micro s’autoregula. Els elements del sistema es relacionen de forma benèfica per a totes les parts. Amb la mínima energia hi ha abundància de recursos. Quan es desequil·libra reacciona i recupera l’homeostasi. En cas de no poder reequilibrar-se, el sistema colapsa i s’activa el mecanisme de descomposició que retorna la matèria als nivells d’organització pre-cel·lulars, en forma de material disponible per a formar nova vida en el moment que les condicions ho permetin.\nEn Perejaume, en l’editorial que va cedir pel butlletí de gener de 2012 de l’Assemblea Nacional Catalana ens relaciona i ens recorda la matinalitat dels colors de Joan Miró, “és matinalíssim”, deia. I que Foix l’havia anomenat “pessebrista astral”. Pels seus primeríssims i matinals colors. Les fulgurants constel·lacions amb les estrelles estel·lars i el matí, els fems i el que serien els micros de la terra. Com diu Perajaume, les Constel·lacions de Joan Miró connecten colors i col·locació, com si les coses s’agrupessin totes soles per la simple gravetat del traç amb què Miró les connecta. Com si la biosfera fos un subsistema de la seva obra. Conjugant astralitat i terrestritat. Conté l’enigma de la microbiòtica, del jo, del nosaltres i del tot, en bella i matinal dansa. I la mainada, fervent, la Nit de Nadal, picant el Tió de Nadal. Tot ben armonitzat.


"Encistella contra la fam" a Santa Coloma de Farners - Diari de Girona\n"Encistella contra la fam" a Santa Coloma de Farners\nL'associació Amics Colomencs del Bàsquet organitza un torneig on la inscripció es pagarà amb donacions d'aliments\nsanta coloma de farners carles torramadé 06.07.2013 | 08:39\nImatge del torneig 3x3 de l´any passat, amb la participació de 36 equips. amics colomencs del bàsquet\nAjudar les persones que viuen moments complicats a través de la inscripció a un torneig de bàsquet. Aquesta és la iniciativa que ha emprès l'associació Amics Colomencs del Bàsquet, de Santa Coloma de Farners, per a la vuitena edició del torneig que organitza el pròxim 20 de juliol, el 3x3 Can Malladó, i que se celebrarà sota el lema "Encistella contra la fam!". La forma que l'entitat ha trobat per donar el caràcter solidari al torneig és senzilla i efectiva: la inscripció no es condiciona al pagament d'una quantitat de diners, sinó que depen de l'entrega de menjar. Marc Jaumandreu, membre de l'organització, ha explicat que si l'any passat es cobrava cinc euros per jugador, aquest any se'ls requereix que cadascun porti cinc quilos de menjar.\nL'associació (també coneguda com "Penya Trias") és sense ànim de lucre i els diners que es recaptaven en les anteriors edicions es destinaven al club local, el Bàsquet Farners. Enguany, els productes recaptats tindran un altre destí. Jaumandreu ha explicat que no els va costar gaire prendre la decisió d'aprofitar el torneig per dotar-lo de caràcter solidari, "tenint en compte com està tot".\nL'organització confia que en aquesta vuitena edició comptaran amb la mateixa participació que l'any passat, és a dir, 36 equips (de fet, posen el límit en aquest número) amb la presència d'entre 3 i 5 jugadors cadascun. La inscripció s'ha obert aquesta setmana i, de moment, ja hi ha 17 equips apuntats, de manera que molt probablement el campionat assolirà el registre dels 36 equips participants de l'anterior edició.\nAixí, la recaptació d'aliments pot acostar-se a la tona. En tot cas, com ha comentat Marc Jaumandreu, l'aportació d'aliments no està restringida als participants, sinó que convida a tothom qui vulgui a col·laborar en el recapte, que es durà a terme durant la celebració del campionat.\nL'organització ha parlat amb el Banc d'Aliments i amb Càritas per donar destí als aliments que s'aconsegueixin. Serà Càritas la que se n'encarregarà. Al web de l'associació (www.amicscolomencsdelbasquet.com) hi ha el formulari d'inscripció i també el llistat dels aliments que preferiblement han de portar els jugadors. Es tracta d'arròs, pasta, llegums secs, oli, llet i conserves.\nLa cita és a partir de les tres de la tarda del 20 de juliol a la pista de Can Malladó.


El festival de cinema IMPACTE! estrena la seva programació en línia - Fundació .cat\nNotícies > El festival de cinema IMPACTE! estrena la seva programació en línia\nEl festival de cinema IMPACTE! estrena la seva programació en línia\nA partir d’avui, 12 d’abril, i fins al dia 25, podeu gaudir en línia de l’oferta cinematogràfica d’IMPACTE! Festival de Cinema i Drets Humans de Catalunya. Es tracta d’un nou espai que neix de la mà de l’Associació Impacte, Cinema i Drets Humans amb la voluntat d’impactar a través del cinema i generar un debat ric entorns dels drets humans i la justícia social.\nSi bé les projeccions presencials van tenir lloc entre el 8 i l’11 d’abril, a partir d’avui IMPACTE! trasllada la seva programació a Filmin i al mateix web del festival. Així, des de casa es pot visionar tot el cartell del festival.\nEl festival vol impactar a la ciutadania, motivar la consciència social i estimular accions que reforcin la convivència democràtica, el canvi social i la justícia global. Ho fa a través de les temàtiques de les pel·lícules escollides: els desequilibris del món actual, travessats i accelerats per la pandèmia, posant de manifest les injustícies i abordant solucions a través del debat, l’empatia, la mirada crítica i el compromís.\nÉs per aquesta voluntat crítica que IMPACTE! presenta una sèrie d’activitats paral·leles de gran interès. Una d’elles, el debat ‘Pena de Mort’, tindrà lloc aquesta mateixa tarda, al canal de Youtube del festival i comptarà amb la presència dels directors de les pel·lícules sobre la pena de mort L’execució, Primer de Novembre i Iranian Lives Matter.\nParaules clau: Festivaal de Cinema i Drets Humans de Catalunya, Impacte!.


Em presento: Estic molt contenta :-)\npor Busca el Ds 29 Gen 2011 - 15:44\nUs porto llegint des de fa un mes...sou increïbles!! Gràcies per expressar-vos tan bé i lliurament.\nHo volgueu o no m'heu fet enveja i m'heu donat empenta!!\nEm presento perquè DESSITJO amb totes les forces que ven aviat pugui compartir mb vosaltres la meva experiència de ser mama...aixó que sempre he dessitjat però que ara he decidit. I totes crec que sabeu que no és senzill...\nTinc 39 anys (faré 40 al juliol). Va ser l'estiu passat quan vaig començar a pendre la decissió de ser mare soltera per elecció però no va ser fins a principis de desembre quan vaig donar el primer pas per demanar la primera visita d'informació.\nDes de llavors el cap em treu fum...les pors, els ays, com s'ho agafaràn, com serà, com m'ho faré, podré sola?... però no sé quin extrany XIP ha fet que avui el meu cap hagi dit: que ni pors, ni ays ni osties!! Nenes AVUI tot s'ha diluït i ara la unica cosa que dessitjo és quedar-me embarassada quan abans.\nEl proper dimarts porto la analítica a la Quiron (la clínica que vaig escollir) que ja tinc els resultats des del divendres passat. I em diran quan he de començar. I com....\nJo sempre he pensat començar amb IAD. Però no ho tinc clar...perquè no vull perdre temps...i si em recomanen FIV potser ho faré.\nUs he llegit...ja veig que cadascuna teniu una experiència diferent en aquest sentit. Si no us importa jo us aniré explicant la meva...a mida que vagi fent.\nEstic tan contenta que no paro de plorar!!!\nGràcies de nou per llegir-me.\nRe: Em presento: Estic molt contenta :-)\npor morgan el Ds 29 Gen 2011 - 17:38\nM'alegro de que estiguis contenta de fer aquest pas que ja has començat a caminar.\nJo sóc mare de bessons de 8 mesos amb IAD al Cirh. Estic encantada. El millor que he fet mai, i cada dia que passa n'estic més convençuda si es pot estar-ho més.\nEt desitjo molta sort i que aquesta empenta t'acompanyi sempre, que és així, com aconseguim la maternitat i com l'hem de viure cada dia.\nAquí estic pel que necessitis.\nAnna, 35 Bcn, Eloi i Carla 8 mesos (i tant contents!)\npor aiguaclara el Ds 29 Gen 2011 - 18:46\nEncantada de rebre't i donar-te la benvinguda.\nLa veritat que poc a poc em anant omplint aquest lloc d'històries i a l'hora d'informació per a cada una de nosaltres.\nMe'n allegro que estiguis tant contenta de poder escriure al fòrum i es clar, de la decisió que has pres, que de ben segur es correcte i com no, plena de pors i dubtes, totes hem passat per això.\nL'empenta que ara tens es molt important, però també s'ha de anar amb cura sent conscient de tots els pasos a seguir.\nEt desitjo moltíssima sort i t'animo a, com ens has dit, explicar tot el teu procés de futura mare en el fòrum corresponent.\nLídia de 37 i Bernat de 16 mesos (la meva goteta de felicitat).\npor Crislady el Ds 29 Gen 2011 - 21:48\nMe alegra verte por aqui Remei, aunque ya hablamos a menudo, me hace feliz que te hayas decidido escribir, este foro te va a encantar, ya lo veras\nY sabes que las dos lo vamos a conseguir, sea como sea, este año es nuestro año, si?\nYa nos contaras lo que nuestro medico en comun te explica, ya veras que es majete.\npor lajefadelaironia el Dg 30 Gen 2011 - 20:40\nPrimer de tot SUPER BENVINGUDA!!! I no és que "no ens importi" és que ens ENCANTA i ens morim de ganes que ens vagis explicant com va el procés, com et surten les proves, etc. sobre le spors i els dubtes, noia, van en el pack "mèdic" jeje. Per això tenim el foro, pero anar-nos donant suport com podem entre totes.\nem sembla que ho he dit abans, però la millor manera de fer una bona "inmerió" en el tema és venir a una quedada. Surts amb tanta infoq ue no saps què fer-ne, jaja. ho dic per pròpia experiència. CRIS, això tmabé va per tu! Animeu-vos les dues!!\nalba 34 + pau 9m, gateja que se les pela i s'enfila per tot arreu...\npor sonia33 el Dg 30 Gen 2011 - 22:01\nJo fa poc que vaig descobrir aquest foro i he passat el dur procés de concepció sola...Ara que l'he descobert, em sento millor encara que m'agradaria trobar gent propera com tu que veig que tens la Cristina. Jo encara no sé si l'embaràs tirarà endavant, ja que estic a l'espera de l'amniocentesis, però amb les ganes que tinc que vagi bé serà molt...\nÀnims i si et puc ajudar en alguna cosa ja ho saps, llàstima que sigui de Lleida, però a mi també m'agradaria anar a la Quiron.\nMolta sort i a veure si ens coneixem en alguna trobada!\npor Crislady el Dg 30 Gen 2011 - 23:01\nAlba, Sonia, moltes gracies!!!!!!!!!!!\nSi, la verdad es que se agradece tener a otras chicas en la misma situacion que yo. Y Reme se visita en Quiron como yo, y con el mismo doctor, asi podemos compartir mejor nuestras dudas. Yo estoy contentisima de haberla conocido. Nos conocimos en otro foro, y aqui nos hemos vuelto a reencontrar. Remei me pidio consejo y yo se lo di, es para mi tambien un gran apoyo, y se lo agradezco, como os lo agradezco a todas las chicas del foro. Tengo que decir que sois una gran ayuda, es durillo llevarlo sola, y estar aqui, compartir mis inquietudes y recibir vuestros consejos, no tiene precio\npor Busca el Dl 31 Gen 2011 - 13:07\nM'apunto a la quedada...a veure si m'entero on i quan al foro corresponent :-)\npor Busca el Dl 31 Gen 2011 - 13:09\nAH! Sonia33: Lleida no està tan lluny...crec que estaria bé que quedessim a la quedada...petons\npor Marta&Martina el Dl 31 Gen 2011 - 15:57\nBenvinguda i molt sort !, Jo sóc de les “maduritas” i vaig començar tot el procès amb 39-40 tacos, als 41 estava embaraçada de la Martina i la “companyia virtual” que et donen les noies del foro es bestial. De fet lo virtual va acabant sent molt real ja que feiem trobades i cadascuna explicava la seva…va ser de gran ajut durant TOT el procès…la gran majoría no tenim “amigues del nostre entorn” en aquesta situació i el foro ha estat LA BOMBA. Em vaig quedar embaraçada a la 1ª FIV tot i que vaig passar per 2 IAD, si ho tornés a fer no provaria IAD i aniria de cap a FIV…encara que han hagut casos de positu amb noies de la nostra edat…tot això es un món i al final crec que el millor es anar ben assesorada pels metges.\nDoncs desitjo tot et vagi la mar de bé i ja veuràs que aquí hi ha tant bon rollo que deixaràs de tindre dubtes, pors, etc… No estàs sola i si tot surt bé fliparàs amb el teu bebe….de todo se sale.\nMarta (43) + Martina (1 any i mig)\npor Ester el Dl 31 Gen 2011 - 17:43\nBenvinguda!!! Espero que et sentis a gust i que aviat ens poguem conèixer. Si t'hi fixes tenim una trobada el proper 13 de febrer. (ho trobaràs a l'apartat de trobades, abaix de tot)\nJo vaig començar els tractaments quan no sabia que existien aquestes super mamis i quan les vaig trobar, tot va ser més fàcil i més agradable. Saber que hi ha noies que estan com tu o que han aconseguit el que tu tant desitges, et dóna molta força i empenta. Hi ha moments que són durillos i entre nosaltres ens donem l'energia que a vegades ens falta.\nÀnims i espero veure't aviat.\npor Júlia el Dl 31 Gen 2011 - 22:18\nJa veuràs que el foro és molt actiu i que sempre trobaràs respota als teus dubtes i suport per al que necessitis. Jo tinc un nen de quasi 2 anys i mig que m'omple la vida com mai havia imaginat. Ja veuràs que quan tinguis el teu, l'expressió se't cau la baba, serà literal!!\nJúlia 38 + Roger 2a 5m, BCN\nPs.- Sònia, si t'animes a venir a una quedada, i embarassada et serà més fàcil que quan ja tinguis la criatura, i et fa mandra anar i tornar de Lleida en el mateix dia, pots venir a dormir a casa meva i diumenge anem plegades cap a la trobada.\npor Bego el Dl 31 Gen 2011 - 22:50\nHola Remei, jo també et dono la benvinguda al foro, ja t'ho han dit les noies, que aqui estem pel que necessitis, no ho dubtis.\nJo em dic Bego, vaig quedar-me embarassada a la 1ª per IAD, tenia 35, ara tinc dos terremotos que m'esgoten però que són la canya.\nBé, espero que tinguis una carrera curta cap a la maternitat.\nBego, Aitor i Clàudia, 15 mesos\npor NuriaPAU el Dt 1 Feb 2011 - 12:26\nHola Remei, jo també et donc la benvinguda a aquest foro i aquest grup de mares meravelloses i del seus fills /filles també encantadors, és molt emocionant i enriquidor formar part d'aquest grup i veure com els teus nens creixen feliços i amb molt amics no només els de l'escola sinó també els nens d'aquest grup.\nJo sóc mare d'en PAU (a partir d'ara PAU Piruletes que ja té 2 anys i que estic molt feliç i contenta (tot i que també molt cansada perquè en PAU encara no dorm seguit a la nit).\nAqui trobaràs molt de suport tot i que les que ja som mamis no tenim gaire temps per contestar tot ique si per llegir-te.\nÀnims i cap endavant (jo em vaig quedar embarassada a la 2ona IAD i amb 39 anys)\nNuria i PAU (piruletes) 42 i 2 anys\npor Busca el Dt 1 Feb 2011 - 23:18\nGràcies per la gran rebuda!!!Ens veiem el 13 al casal. Tinc moltes ganes de conèixer-vos a vosaltres i als vostres pekes. Estic segura monteu un lio estupendo :-)!!\nPetonets de tornada\nRemei 39 i a la espera


El Consell de l'Advocacia veu 'totalment irregulars' les detencions- VilaWeb\nEl Consell de l’Advocacia Catalana veu ‘totalment irregulars’ les detencions de Girona\nIgnasi Puig diu que aquests fets 'recorden altres temps' i que volen 'crear una certa psicosi' a les portes del judici\nEl president del Consell de l’Advocacia Catalana, Ignasi Puig, veu ‘totalment irregulars i anòmales’ les detencions de dimecres de setze persones, inclosos els batlles de Celrà i Verges. ‘Que triïn les vigílies de l’inici del procés més important al qual s’enfronta la democràcia espanyola jo penso que és perquè hi ha una voluntat d’intimidar o de crear una certa psicosi a la societat’, ha dit a Catalunya Ràdio en referència al judici de l’1-O. El nou president dels advocats catalans ha constatat que fets com els de dimecres provoquen que la ciutadania perdi la confiança en la justícia i recorden ‘altres temps’.\n‘A qui se li acudeix detenir persones completament identificades quan els poden citar per dir que estan investigats?’, ha preguntat Puig, que també ha criticat que alguns agents de la Policia Nacional anessin amb la cara tapada.\nA parer seu, ‘tot està dintre de l’entorn que Catalunya està vivint’, i ha constatat que haguessin pogut fer aquestes citacions abans de Nadal o més endavant.


El funeral i darrer comiat serà aquest dimarts a les 16.15h al Tanatori de les Corts\nAquesta nit passada ha mort a Barcelona el poeta i militant comunista Joaquim Horta (1930-2013).\nHorta va ser un autor capdavanter en la poesia de compromís social a Catalunya. La seva obra [entrevista] girava entorn dels àmbits del realisme social dels anys cinquanta, amb tendències existencialistes i influïda, sobretot pel que fa al seu ideari, per les seves versions del rus Vladímir Maiakovski, de qui tradueix, amb Manuel de Seabra, tant la poesia completa (1981-1983) com el seu teatre (1984-1989). Així mateix, va traduïr Mao Zedong, Ernest Hemingway i Laurent de Brunhoff. I va fer incursions igualment en l'assaig, amb obres com Tres notes sobre poesia i música negra (1959). Horta també va treballar en el món de la ràdio, realitzant programes sobre música clàssica i jazz. D'altra banda, cal esmentar la seva col·laboració en mitjans com ara Índice, Inquietud, Bages o El Pont.\nVa editar i dirigir, entre els anys 1956 i 1966, la col·lecció Signe, de poesia i assaig, i els Quaderns de Teatre de l'Agrupació Dramàtica de Barcelona. En aquestes col·lecciona van aparèixer, en ple franquisme, obres de J.V. Foix, Carles Riba, Salvador Espriu, Pere Quart, Joan Perucho o Gabriel Ferrater, entre d'altres.\nÉs autor de les obres Home que espera (Frontis, 1957); Paraules per a no dormir (Pedreira, 1959); Poemes de la nit (Sahie, 1955). Balanç d'última hora (Proa, 1974) i Antologia poètica (1955-2003 (Emboscall, 2008), La seva obra ha estat traduida a l'anglès, francès, italià, neerlandès i portuguès. I més recentment La finestra de la vuitena planta (Galba, 1980).\nL'any 1955 va participar en la constitució de la primera cèl·lula de cultura del PSUC i va ser empresonat l'any 1964. El PSUC el va expulsar per la seva postura crítica amb el dirigisme del partit. Tot i això, el 1978 va incorporar-se al comitè de redacció de la revista Nous Hortizonts, l'òrgan del PSUC, i també va ser col·laborador de Tribuna, la publicació del PSUC a Barcelona.\nEntrevista en vídeo a Edu3.cat\nCondol des de l'Esquerra Independentista\nLa mort del veterà comunista i activista cultural ha estat seguida de notes de condol i de suport al seu fill, Gerard Horta, docent del Departament d’Antropologia a la Universitat de Barcelona, escriptor i militant de la CUP de Nou Barris.


Solés Carabasa (ERC), nova alcaldessa de Ponts després de prosperar per unanimitat la moció de censura a JxCat La República\nACN Ponts.-Solés Carabasa (ERC) s’ha convertit aquest divendres en alcaldessa de Ponts (Noguera) en prosperar la moció de censura presentada pels republicans i la formació independent PontsxCAT contra el ja […]\nACN Ponts.-Solés Carabasa (ERC) s’ha convertit aquest divendres en alcaldessa de Ponts (Noguera) en prosperar la moció de censura presentada pels republicans i la formació independent PontsxCAT contra el ja exalcalde Josep Tàpies (JuntsxCat). La moció ha estat aprovada per unanimitat, fins i tot amb els vots a favor dels regidors fins ara al govern. A principis de març, Tàpies va fer fora del govern municipal els dos regidors independents per discrepàncies polítiques i JxCat, amb quatre regidors, es va quedar en minoria al consistori. Així, ERC -amb cinc edils- i els independents -amb dos- van iniciar converses per tirar endavant la moció de censura contra Tàpies. És la tercera moció de censura que viu l’Ajuntament de Ponts en els últims tres mandats.\nSegons ha explicat Carabasa, l’acord de govern entre ERC i PontsxCAT és fruit d’una negociació “llarga, meditada, justificada, transparent i coherent” que “pretén sumar per créixer, avançar i construir un Ponts millor”. La nova alcaldessa ha criticat la gestió duta a terme en el darrer any pel fins ara alcalde, Josep Tàpies que aquests mesos, ha afegit, “ens ha ensenyat tot allò que en política no s’hauria de fer mai”. Així, ha assegurat que amb el govern anterior han patit “autoritarisme, irresponsabilitat i manca de transparència”.La portaveu i ara alcaldessa republicana, tot i fer durs retrets al seu antecessor “per opacitat i falta de consens”, li ha agraït el suport a la moció de censura. “Això no és un nosaltres contra vosaltres, això va de construir un Ponts junts”, ha dit, i ha recordat que basarà la gestió del municipi amb criteris “progressistes, majoritaris i participatius”.


Èxit total de participació amb 923 inscripcions a les Colònies d’estiu de 2017 - Fundació Montblanc\nÈxit total de participació amb 923 inscripcions a les Colònies d’estiu de 2017\nCom cada any, la Fundació realitza les colònies d'estiu per a nenes de diferents clubs d'arreu de Catalunya.\nJa fa 9 anys que duu a terme aquesta tasca juvenil i, des dels seus orígens, ha tingut molt bona acollida per part de les famílies a l'hora d'apuntar a les seves filles. Aquest any, però, hem batut rècords! Gairebé mil noies es van inscriure per poder gaudir de les colònies de 2017.\nA més a més, la Fundació va decidir, per primer cop, obrir una nova via de contacte amb els pares: el Blog de les colònies. Entràvem en el terreny del blog amb l'objectiu de proporcionar informació gairebé diària als pares que tenien a les seves filles en les colònies per tal que sabessin, en general, com estaven i què anaven fent. No sabíem com funcionaria aquest nou experiment, però, els resultats han estat fantàstics: més de 8.500 visualitzacions.\nDes de la Fundació només són paraules d'agraïment per la confiança dels pares i els seus comentaris per a millorar, ja que, sense ells, les colònies d'estiu de Montblanc no podrien existir.\nEl 2018, la Fundació fa 20 anys. 20 anys de tasca de cooperació internacional i d'ajudes locals per a la infància, la joventut i l'empoderament de la dona. Com a conseqüència, estem plantejant de fer quelcom especial per a les colònies de 2018 per poder celebrar, doncs, amb tots els pares i infants, aquests 20 anys de dedicació. Esperem que el que preparem us agradi i decidiu gaudir-hi, un any més, amb nosaltres!


Derrick Jones Jr. celebra el seu aniversari proclamant-se rei de les esmaixades de l'All Star de la NBA\nLa final, molt igualada, s'ha decidit en un últim intent amb puntuacions polèmiques\nDerrick Jones Jr. fent una de les esmaixades amb les que ha competit NUCCIO DINUZZO / EFE\nBarcelonaL'aler dels Heat de Miami Derrick Jones Jr. ha superat la matinada d'aquest diumenge l'ala-pivot dels Magic d'Orlando, Aaron Gordon, i s'ha convertit en el nou campió del concurs d'esmaixades de la 69a edició de l'All Star de la NBA que se celebra al United Center de Chicago. I ho ha fet en el dia del seu 23è aniversari.\nEl títol no s'ha definit fins al desempat, després que els dos jugadors hagin hagut de fer dos intents més a la final, ja que hi han arribat empatats. Els dos han aconseguit puntuacions perfectes de 50 en les seves dues esmaixades i també en el seu primer intent en el desempat.\n— NBA (@NBA) 16 de febrero de 2020\nEl jugador dels Heat ha completat la seva tercera esmaixada amb un moviment dins de la línia de personal i s'ha elevat amb decisió per a una acció de molí de vent i per col·locar amb la mà esquerra la pilota dins de la cistella, una esmaixada que els cinc jutges han qualificat amb 48 punts.\nDesprés d'una breu discussió amb Shaquille O'Neal, Gordon ha demanat l'ajuda al pivot principiant dels Celtics de Boston, el senegalès Tacko Fall, i l'ha col·locat prop de la cistella. Gordon ha agafat la pilota de les mans de Fall en el seu camí cap a una esmaixada pel centre de la cistella. Els aficionats que omplien el United Center han ovacionat l'acció, però els jutges li han donat només 47 punts i han deixat que Jones Jr. es convertís en el nou campió de les esmaixades.\nAixò ha provocat la indignació tant de les estrelles de la NBA com dels aficionats, que creien que l'esmaixada improvisada de Gordon tenia més dificultat que la de Jones Jr.\nHield guanya el concurs de triples\nBuddy Hield, dels Sacramento Kings, ha aconseguit el títol del concurs de triples, superant a la final el veterà Devin Booker i l'aler dels Wizards Davis Bertans. Hield ha anotat 27 punts d'un màxim de 40 a la final per superar a Booker, que n'ha aconseguit 26. Bertans ha aportat 22 punts com el primer dels tres tiradors en la final. Hield ha estat l'últim en l'ordre i ha aconseguit els seus millors tirs per arribar a un total de 27 punts. El campió defensor de triples del 2019, Joe Harris, dels Nets, ha sigut eliminat a la primera ronda.


PROVA CANGUR: 16 MARÇ 2017\nEls alumnes del nostre centre van participar el passat dia 16 de març en la Prova Cangur, convocada per la Societat Catalana de Matemàtiques, i organitzada per les respectives comissions balear, valenciana i catalana en els següents nivells: 3r d’ESO, 4t d’ESO, 1r de Batxillerat.\nEls alumnes de 3r d'ESO varen fer la prova al centre. Per altra banda, aquest curs com el passat, se’ns va concedir que els alumnes de 4t d’ESO i de Batxillerat poguessin fer la prova a l’IEC (Institut d'Estudis Catalans). Poder compartir la celebració de la Prova Cangur amb alumnes de molts centres, va resultar enriquidor i alhora motivador, a més li va donar un caire festiu a la jornada matemàtica.\nUs adjuntem un enllaç al diari digital de La Vanguardia on hi surten alguns alumnes del nostre centre fent reflexions sobre algunes de les preguntes i respostes de la Prova Cangur:


L'exposició "Abans de la via Laietana", a l'Arxiu Fotogràfic | betevé\nL'exposició conté instantànies i dibuixos originals de fotògrafs i artistes que el 1908 van participar en el concurs convocat per l'Ajuntament per documentar la zona abans d'enderrocar-la\nÀngels Molina | Merche Artacho Vega | Dilluns, 8 de Juliol del 2019, a les 17.45\nL’Arxiu Fotogràfic de Barcelona mostra per primera vegada a ‘La ciutat dels passatges. Abans de la via Laietana’, algunes de les fotografies i dibuixos originals guardonats en el concurs convocat el 1908 per l’Ajuntament per immortalitzar els carrers i places que havien de desaparèixer amb l’obertura de la via Laietana. La construcció de la via va comportar l’enderrocament de més de 2.000 habitatges i l’expulsió de més de 10.000 persones. Tot i això, aquesta obra no va aixecar cap aldarull social. L’exposició recull treballs de fotògrafs de renom com Adolf Mas, Josep Pons Escrigas, Miquel Matarrodona o Narcís Cuyàs.\nFotografies i dibuixos inèdits\nCarrers, places i més de 2.000 habitatges que hi havia abans de la construcció de la via Laietana es van enderrocar ara fa un segle. L’operació va començar el març del 1908, però dies abans un grup de fotògrafs va poder captar imatges dels últims dies d’aquestes places i carrers. Ho van fer a instàncies del consistori de l’època, que va convocar un concurs per fotografiar els últims dies d’aquests barris.\nRafel Torrella, comissari de l’exposició, explica que algunes d’aquestes fotografies i dibuixos originals es mostren per primera vegada a l’Arxiu Fotogràfic de Barcelona. El que volíem és “ensenyar dos tipus de materials, d’una banda les còpies d’època que es van fer servir en aquell moment i, de l’altra, unes ampliacions a partir dels negatius originals digitalitzats perquè ens permeten acostar-nos molt més al contingut de les fotografies i gaudir una mica més de tot el que s’hi pot veure”.\nA l’exposició es mostren 66 positius originals i 35 còpies digitals en gran format realitzades a partir dels negatius originals. A la sala també hi ha dos quioscos interactius, un dels quals reprodueix el recorregut i les 126 fotografies que va presentar el fotògraf Pons i Escrigas.“Et permet resseguir l’itinerari que va fer aquest fotògraf per tots aquests carrers que havien de desaparèixer i, fins i tot, veure el carrer des del lloc i el punt de vista que el fotògraf havia tingut en aquell moment”.\n— exposicions — fotografia — via Laietana\nEls Jardins de Joan Maragall, un paradís exclusiu a tocar de tots els barcelonins


Les parets de vidre defineixen aquesta espectacular casa moderna al Canadà - Arquitectura\nLes parets de vidre defineixen aquesta espectacular casa moderna al Canadà\nWalls Glass Define This Spectacular Modern Home Canada\nAquesta casa moderna va ser creada amb simplicitat de disseny i obertura al seu entorn natural Christopher Simmonds Arquitecte , ubicat a Ottawa, Ontario, Canadà . Situat a Dunrobin Shore, davant del riu Ottawa, les parets de vidre s’estenen a les zones d’estar, menjador i cuina amb vistes panoràmiques de les estacions canviants. 'Lluny de l'aigua, la vista està emmarcada i editada per un simple porxo', afirmen els arquitectes. 'El sostre del porxo s'ha obert per crear espai per a la natura: un sol auró japonès s'insereix com un paper d'alumini al simple revestiment de cedre de la casa amb taques negres. El volum del garatge es diferencia de la casa per un revestiment de taulers de ciment gris ”. Sorprenentment, aquesta casa va rebre el guanyador del premi GOHBA Housing Design Award 2014: Best Custom Home (en la seva categoria de mida).\n'La juxtaposició de materials naturals i industrials continua a les escales interiors de bambú que complementen els terres de formigó polit del nivell inferior', afirma l'arquitecte. Els terres i armaris de bambú infonen calor a la suite del dormitori principal. L’escala de planta oberta amb la seva barana de vidre ajuda a connectar l’habitació familiar de nivell inferior amb l’espai habitable principal.\nEl que ens agrada: Aquesta casa moderna és un oasi personal en un entorn suburbà tan proper al centre de la ciutat metropolitana. Una casa dissenyada a mida que s’adapta a la vida familiar moderna, repartida àmpliament en dos nivells. Els interiors són lluminosos i espaiosos, amb vistes exteriors a l’exuberant vegetació exterior. La casa es va crear amb un pressupost modest, amb molta atenció als detalls i un ús meticulós dels materials.\nLectors, quins pensaments teniu sobre aquesta casa moderna, us podríeu trobar vivint aquí? Comparteix els teus comentaris a continuació.\nRELACIONAT: Interacció interior-exterior moderna: Ottawa River House\nA dalt: La cuina presenta uns mobles d’alt brillantor dissenyats a mida amb elegants tiradors de calaixos. Una placa antilliscant de rajoles de vidre crea un aspecte personalitzat únic, tot i que és molt econòmic.\nimatges de dissenys d'oficines\nRELACIONAT: Magnífica casa de camp al llac Muskoka\neren attack on titan temporada 4\nRELACIONAT: Zen Barn: minimalisme contemporani al Canadà\nA dalt: 'Al riu, la forma simple voladís de la coberta està envoltada de vidres sense marc', afirmen els arquitectes. El porxo i la coberta, que es produeixen oposats, estenen l'espai de la sala d'estar fins a una experiència del paisatge i ofereixen diverses opcions de sol, ombra, refugi i vista '.\nRELACIONAT: Elegant habitatge forestal al Quebec: Gatineau Hills Residence\nFotografies: Fotografia de l'espai doble\nquants anys tenia Leonardo Dicaprio en raïm Gilbert\nquant val el patrimoni net de howard stern\ntrucs de Snapchat de caça d’ous de Pasqua 2020\ncom es pot inutilitzar el vostre compte d'Instagram\ncom fer terracota de colors a Minecraft\ncom posar instantànies al revés


Diccionari cat > cast i cat > cast (Catalan)\nUna pegunta ben curteta:\nTeníu o coneixeu algún diccionari general català > castellà i castellà > català bo que pogueu recomanar?\nDiccionari 62 doble o Diccionari d'Enciclopèdia Catalana Nov 19, 2008\nJo treballo amb el diccionari doble d'edicions 62 castellà-català; català-castellà. És un diccionari general de llengua en un únic volum.\nTambé hi ha un d'Enciclopèdia Catalana en dos volums.\nA banda d'axiò, si vols trobar terminologia específica, hi ha molts glossaris a la pàgina Web del Termcat. També hi ha, a aquesta mateixa pàgina (www.termcat.cat), l'accés al Cercaterm (per cerques tècniques) i la Neoloteca (amb neologismes).\nTambé hi ha molts glossaris especialitzats en xarxa (pàgina Web de la Generalitat de Catalunya, a l'apartat de Llengua) per a temes molt concrets. Per exemple, en l'àmbit del dret, hi ha el "justiterm".\nEspero que et siguin útils aquests recursos/diccionaris.\nEl de l'Enciclopèdia Catalana Nov 19, 2008\nJo tinc el d'Edicions 62 (ed. 2003) i el trobo dolentíssim. D'altra banda, em sonava que el de l'Enciclopèdia Catalana era molt millor i, casualitats de la vida, avui he llegit un article del filòleg Albert Pla Nualart que sembla confirmar-ho:\nEL PRIMER QUE CAL ÉS TENIR online un bon diccionari castellà-català. El millor que hi ha, el de l'Enciclopèdia (consultable al portal Optimot), és molt limitat. Fa vergonya que 23 anys després de la 1a edició sigui encara l'únic bilingüe de referència. Ja sé que es revisa i actualitza, però els defectes estructurals no els dissimula l'arrebossament de l'obra. Una obra feta a la defensiva, que defuig malaltissament l'equivalent paral·lel, ignora els registres i no agafa mai el toro per les banyes. Pobre de girs i fraseologia i obsolet en tècnica lexicogràfica, va ser un notable esforç al seu dia per donar resposta a una urgència històrica. Però ara és només la deixadesa el que el manté vigent, i ens manté mal armats davant la terrible pressió assimiladora del castellà.\nTrobaràs l'article sencer a:\nI l'Optimot a:\nCatalà occidental Nov 19, 2008\nA més dels que ja t'han comentat per a català occidental (valencià) també\nMoltes gràcies a tots tres! Nov 24, 2008\nLa pàgina que anomena l'Ana ja la coneixía.\nUna pena les contradiccions (en David diu una cosa i en Lidius la contrària). Bé, veig que hauré de baixar a Barcelona a buscar-ne...\nSí, Lidius, se el que vols dir amb el que dius de "defuig malaltissament l'equivalent paral·lel". Això és una cosa que no puc entendre: Si ambdues llengües provenen del llatí, perquè no poden haver-hi paraules comunes?. Hi han un parell d'exemples que sempre surten quan, amb amics, parlem d'això: Arena, cascavell o botella són tan correctes com sorra, picarol o ampolla.\nBé moltes gràcies!\nDiccionari unilingüe català? Dec 17, 2008\nHe de traduir (per primera vegada!) una novel·la del català a francès i voldria començar amb bones eines, que no siguin només pàgines web i diccionaris bilingües.\nAlgú sap d’algun diccionari de català unilingüe, que sigui modern i no sigui una enciclopèdia en 10 volums? M’agradaria consultar una font moderna perquè el llibre és del 2006 i porta molt vocabulari d’avui.\nPompeu Fabra? Dec 17, 2008\nprimer de tot dir-te que espero que més gent et contesti, apart de mí. Ho dic perque com has penjat la teva pregunta a un tema ja una mica antic, la gent no s'ho mira tant, em sembla...\nPersonalment, a mí m'encanta, com a diccionari monolingüe el Pompeu Fabra. Ja se que no és modern, peró és, en la meva opinió, l'equivalent del RAE pel castellà. Qué és el que no t'agrada del Pompeu?\nEt desitjo un molt feliç Nadal i un millor 2009,\nDIEC i el de l'Enciclopèdia Dec 17, 2008\nJo faig servir sobretot el de l'Enciclopèdia i a vegades tmb el de l'Institut d'Estudis Catalans. M'agraden molt tots dos.\nHi ha les versons tradicionals impreses o bé les versions en línia:\nel de l'Enciclopèdia: http://www.enciclopedia.cat/\nPompeu, t'estimem! Dec 17, 2008\nGràcies Helena per la teva resposta. Espero que més gent vegi el missatge, jo rep un avis al meu correu quan s’actualitza un tema que anava seguint, encara que fos fa molt temps.\nQué és el que no t'agrada del Pompeu?\nNo és que no m’agradi! Però quan demano consells sobre diccionaris, la gent té tendencia a citar només els mes coneguts, encara que no siguin els més adequats en un context! Per això deia que no volia una enciclopèdia en deu volums! Però si els professionals de la llengua voten per el Pompeu, encantada!\nIgualment! El any 2008 termina amb molts dubtes, però el 2009 segur que aportarà respostes, com ara amb aquest projecte de traducció que em fa molta il.lusió!\nHola Juliette Dec 17, 2008\nSí, jo també rebo el missatge, per això t'he vist. Però com que és una mica un altre tema i la pregunta ja és vella, és possible que algú no vegi el teu article. Em sembla que hauríes anat molt millor si haguèssis començat un nou tema.\nPel que dius del diccionaris més coneguts que no sempre són els més adecuats per a un texte en concret, no estic gaire d'acord: Si molta gent et recomana un diccionari concret i especialment si ja fa molt de temps que ha sortit al mercat, és que molta gent l'ha utilitzat, el coneix bé i li agrada. Si no va gaire bé per a un texte determinat vol dir, potser, que l'escrit que s'ha de traduïr és molt específic i es necessita un diccionari especialitzat. Per a mí no vol dir que el diccionari sigui dolent. Bé, això només és una opinió personal, molt discutible...\nDoncs res, espero que les respostes que et portin el 2009 siguin totes positives i que tinguis molta salut al 2009!\nDIEC Dec 17, 2008\nSuposo que ja deus conèixer el diccionari «oficial» de l'Institut d'Estudis Catalans: el DIEC. Té l'avantatge que és disponible de franc en línia, a http://dlc.iec.cat/ i, a més, permet buscar les paraules amb diversos criteris (començada per, acabada per, no començada per, no acabada per, que no contingui, etc.). Jo l'utilitzo molt sovint; de fet, és la meva principal eina de consulta. A més, si necessito la traducció d'algun terme al català, provo de buscar-la al Cercaterm (http://www.termcat.cat); és més ràpid que cercar-la al diccionari en format paper i pots posar el terme en francès directament. Malauradament, no tots els termes que hi ha disponibles al Cercaterm tenen equivalents en altres llengües que no siguin el castellà.\nMolta sort amb la nova feina!


Projecte Òliba: d’abril 2012\nUna de les tasques més importants que tenim encomanades és alimentar les òlibes. Ja hem iniciat aquesta feina que hem de realitzar en molt de silenci per evitar d'estressar els polls. Cada dia que les pugem a alimentar fem una sèrie d'anotacions a mode de seguiment (en breu, en penjarem un exemple).\nTot seguit us deixem 3 vídeos que mostren el procés d'alimentar les òlibes. Un de com preparem el menjar, l'altre com els hi facilitem i, en darrer lloc, uns primers plans de les protagonistes del projecte, una mica estressades per la presència humana.\nI una foto actual dels arranjaments que hem realitzat a la llar de les òlibes per protegir-les una mica de la calor de Lleida.\nI encara una altra imatge del procés d'alimentació:\nPublicat per Projecte Òliba a 3:04 0 comentaris\nLes òlibes ja són a l'Insitut\nHan arribat les òlibes i ja les hem instal·lades a la nova casa, construïda a la classe de tecnologia de 3r d'ESO, on esperem que tinguin una bona estada fins que aixequin el vol:\nI així es va construir la caseta que els hem habilitat (i que es veu a la imatge superior):\nPublicat per Projecte Òliba a 3:51 0 comentaris\nAnàlisi d'una egagròpila\nJa hem iniciat el treball més específic al voltant de l'alimentació de les òlibes; com a mostra, us adjuntem un vídeo de la pràctica realitzada a classe, en la qual vam analitzar els diferents elements que conformen una egagròpila:\nPublicat per Projecte Òliba a 3:19 0 comentaris\nNova xerrada a l'entorn dels voltors\nEl passat divendres 30 de març, un noi de la fundació La Trenca, una organització per a la reintroducció d’aus en perill d’extinció, va venir a l’institut per fer-nos una xerrada sobre el voltor negre, una espècie que habitava al la península ibèrica, però que gairebé s’ha extingit.\nPrimer ens va fer una petita introducció sobre el voltors, les espècies que habiten a Europa, i la seva situació actual al continent.\nTambé ens va explicar el perquè aquesta espècie esta més amenaçada, exceptuant el trencalòs, ja que fa els nius als arbres en lloc de a les parets dels penya-segats, i no els fa en colònia.\nEns va exposar els diferents mètodes que fan servir a la fundació per a la reintroducció, des de la cria en captivitat a l’ anellament i fer solars on deixen animals de granja morts, sovint fets a trossos, per tal que no els falti menjar.\nPer acabar en va ensenyar fotografies de les parelles de voltors actuals, ja que els voltor tenen una parella “fins que la mort ens separi”, les morts, les probables causes de les morts i la primera voltor negre completament catalana. Ens va ensenyar planells on es veien els moviments que havia fet un voltor en concret al llarg de la seva vida, veient que en el primer anys es mouen molt, sobretot els mascles, i després s’estableixen en un lloc per criar.\nText: Maria París (3r A)\nPublicat per Projecte Òliba a 3:09 0 comentaris


PIRATES DE L'ILLA CALAVERA, ELS. DUDDLE, JONNY. 9788417207083 Librería Nollegiu\nQuan la Matilda sen va de vacances amb els seus amics pirates, els Jolley-Rogers, els altres pirates no es deixen enredar; no és una autèntica pirata, és una noia de secà! Podrà fer-se valer davant dels pirates de lIlla de Calavera?\nI podran resoldre el misteri de lor perdut del boig den Jack McCaos?


CookiNoflis & TitoLuigi: Taller ganxet\nTeniem pensat fer el proper taller de ganxet a l'abril però al final ens hem decidit a fer-lo al març, així que el diuemge 25 de 10h a 14h tornem a montar la taula i a preparar els kits.\nCom en el taller anterior vosaltres decidiu que aprendre, hi ha cuatre opcions amigurumi, granny square, gorro o bufanda. El preu per l'amigurumi i el granny square és de 35€ i per la bufanda i el gorro és de 40€, tot el material necessari (llana, ganxet, guata...) i l'esmorzar esta inclos en el preu.\nPer més informació o per reservar plaça ens podeu trucar al 93.269.19.43, enviar-nos un mail a cookinoflis@hotmail.es o fer-nos una visita al c. esquirol 4.\nPublicat per Cookinoflis i Titoluigi a 19:12\nEtiquetes de comentaris: Cursos, Tenda


UNA ASSEMBLEA MUNDIAL DIÀRIA PER A DECIDIR-HO TOT?\nfebrer 15, 2015 por La Hidra Cooperativa\nAl novembre de l’any passat vam estar coordinant conjuntament amb l’espai cultural ZZZINC les jornades Destrucción Creativa. Les sessions, que es van desenvolupar al llarg de dos dies intensos, constaven de quatre blocs. El primer, centrat en aquelles narratives que han entès el mercat com a mecanisme i espai natural de relació i intercanvi entre iguals. Van participar Montserrat Galcerán, Dabid Martínez de Laborategia, Carlos Fernández Líria de la Universitat Complutense de Madrid i Margarita Padilla de DABNE i va estar moderat per Rubén Martínez de la Hidra Cooperativa.\nEl segon bloc ho dediquem a intentar superar el discurs de la innovació al voltant de les ciutats (Smart City), aprofundint en quins mecanismes d’interlocució poden establir-se entre ciutadans i gestors. Ho conduïa Manu Fernández i van participar Iñaki Romero Larrea de Paisage Transversal, Daniel Marieta de Milla digital i Julia López Ventura de Habitat Urbà (Ajuntament de Barcelona).\nEl tercer, dedicat a analitzar el paper emergent de la ciutadania en la producció de coneixement científic. Moderat per José Luis de Vicente de ZZZINC i en el qual van participar Antonio Lafuente del CSIC, Josep Perelló de la UB, Ramón Sangüesa de Cocreating Cultures i Tomás Díez de Fab lab Barcelona.\nFinalment, el bloc sobre democràcia titulat Una assemblea mundial diària per decidir-ho tot?. En aquest bloc partim de situar les narratives i mencanismes que s’han anat construint entorn a la democràcia participativa, democràcia directa o, en definitiva, l’ideal històric d’una assemblea universal, horitzontal i contínua per a la presa de decisions polítiques.\nEl primer objectiu d’aquest panell sobre demodràcia era afinar l’anàlisi respecte a les possibilitats reals d’un espai democràtic institucional de nou encuny tenint en compte els seus reptes organitzatius, el funcionament dels mecanismes possibles de fiscalització i control de mandat o les garanties materials a tenir en compte per assegurar una participació social activa i vinculant. En segon terme, l’objectiu del panell era contrastar col·lectivament quant queda de les narratives utòpiques en la hibridació entre moviments socials i apostes institucionals i quantes d’aquestes promeses són possibles gràcies a una nova conjuntura que permet un increment de la qualitat democràtica.\nAprofitant l’ocasió, realitzem entrevistes a les persones que van participar en aquest últim panell moderat per Nuria Alabao de La Hidra Cooperativa i que estava format per Beatriz García de Guanyem Madrid, Gala Pin de Guanyem Barcelona (ara, Barcelona en comú), Pablo Echenique de Podem (triat Secretari General de Podem Aragó) i Pablo Simón de Politikon. En aquest conjunt d’entrevistes s’aborden qüestions com el salt a les institucions per part de noves formacions polítiques o les tensions entre participació i representació i s’ofereix un diagnòstic primerenc sobre el procés municipalista. Un dels temes que apareix una vegada i una altra durant les entrevistes té de fons un debat fonamental respecte als objectius d’aquestes noves organitzacions polítics. Es tracta de situar algunes idees i reflexions de fons sobre si l’objectiu és un canvi d’actors polítics o un canvi de regles.\nEn aquest sentit, Beatriz García comenta que guanyar pansa per «modificar les regles de manera que el control i el seguiment d’aquestes noves persones en els càrrecs sigui la clau del procés». Gala Pin, en una adreça similar, apunta que «no es tracta que se sigui millor o pitjor persona, sinó que la democràcia sigui una labor conjunta i no d’uns pocs d’els qui esperem el facin bé». Pablo Echenique, afegeix que «hi ha mecanismes que poden facilitar la regeneració quan la confiança entre governant i governats es trenca, com la revocació de mandat». Pablo Simón oferia una anàlisi crítica sobre aquesta qüestió: «jo sóc moralment agnòstic. Això significa que pel meu les persones no són tan rellevants com les institucions i els processos que ocorren dins d’elles. Crec que la majoria de la ciutadania no està pensant en aquests mecanismes, sinó en nous partits i noves organitzacions. Els nous actors han de tenir en compte que més enllà de guanyar, s’han de poder implementar mecanismes institucionals que evitin incórrer en els mateixos errors».\nÉs evident que ningú vol ni creu possible res semblat a una assemblea mundial diària per decidir-ho tot. Però també sembla clar que la delegació de mandat ha de comptar amb mecanismes institucionals que evitin la corrupció, la connivència públic-privada o les portes giratòries. El diagnòstic sembla clar i el repte de la nova política ja ho situava el 15M: no es tracta de més confiança o de nous actors sinó de més democràcia.


Sainz i Makinen inicien avui la lluita pel títol mundial\nEuropa Press/France Press | 22 novembre 1998\nLes carreteres forestals del Ral·li de Gran Bretanya, darrera prova del Mundial de l'especialitat, seran, entre el 22 i el 24 de novembre, l'escenari del duel final pel títol, tercer per ambdós, entre l'actual líder, el finlandès Tommi Makinen i l'espanyol Carlos Sainz, que ha deixat de costat càbales i sortirà amb l'objectiu d'obtenir una victòria que li donaria la corona.\nLa història al Regne Unit és favorable al pilot espanyol. Sainz (Toyota Corolla WRC), de 36 anys i dotze temporades d'experiència al Mundial, ha participat nou vegades al ral·li britànic i l'ha guanyat en dues ocasions, mentre que Tommi Makinen l'ha disputat en quatre ocasions, però mai ha acabat més amunt de la sisena posició, i va ser l'any passat.\nAquesta serà la cinquena ocasió que Carlos Sainz es juga el títol a les carreteres britàniques, tot i que tan sols en una d'elles n'ha sortit victoriós. Però Sainz vol deixar de banda les dades històriques i centrar-se tan sols a obtenir el triomf, que fes el que fes Makinen, li donaria el seu tercer títol.\nAixí i tot, hi ha altres opcions. Si Sainz fos segon, hauria de menester que Makinen acabàs com a màxim a la quarta posició, ja que si fos tercer empatarien a punts, però el finlandès seria campió del món per major nombre de victòries parcials.


Històries del transport per carretera de Catalunya: TRANSPORTS CROS de Banyoles: la fundació de l'empresa (I).\nTRANSPORTS CROS de Banyoles: la fundació de l'empresa (I).\nAcompanyats dels senyors Joan Brugués i Prat, Xavier Castells i Quintana i senyora, i Miquel Patinyo, vam visitar a en Pere Cros i Gelmà, un transportista jubilat de Banyoles que havia fet la recaderia de Banyoles a Barcelona. Els recaders dels pobles, que disposaven d'una autorització administrativa que els hi reconeixia la titularitat de la línia, també se'ls anomenava ordinaris.\nEl negoci de recader i transportista fou iniciat per en Pere Cros i Casadevall, l'avi d'en Pere, nascut a Banyoles l'any 1881. La família Cros sempre ha residit a la plaça dels Turers, al bell mig del nucli urbà de Banyoles. En aquesta casa, hi tenien el garatge dels carros i les quadres dels cavalls. També hi havia el despatx de la recollida i lliurament de la paqueteria. La plaça dels Turers l'any 1917:\nLa plaça dels Turers, a principis dels anys 1940:\nAquesta plaça a finals dels anys 1950:\nDespatx del recader Rafel Cros, a la plaça dels Turers, l'any 1955\nAquest despatx a finals dels anys 1950:\nCan Cros l'any 1960:\nFaçana de Can Cros, un cop reformada, l'any 1965:\nCan Cros, a la plaça dels Turers, en la segona meitat dels anys 1960:\nObres d'arranjament de la plaça dels Turers l'any 1966:\nLa plaça dels Turers és al bell mig del centre de Banyoles, al peu de l'antiga carretera de Girona a Olot. En els anys 1950, en aquesta petita plaça hi aparcaven els dissabtes, quan es celebrava el mercat setmanal, tres autocars de Can Olivet i altres de la TEISA. Hi duien la gent dels pobles del Pla de l'Estany i l'alta Garrotxa que venien a firar. Era un gran batibull de gent amunt i avall per a comprar articles de tota mena, reflex d'una Catalunya agrària avui dia completament extingida.\nL'avi Pere Cros i Casadevall tenia un passaport especial que l'autoritzava a transportar mercaderia amb carro i cavall entre Banyoles i Figueres fins a Perpinyà. A principis del segle XX, hi havia una activitat comercial molt intensa a les dues bandes de les Alberes. El comerç entre l'Alt Empordà i el Rosselló era afavorit pels lligams històrics i perquè en aquells anys a tot el Rosselló i a les altres comarques nordcatalanes -el Vallespir, el Conflent i l'Alta Cerdanya- tothom parlava en català al carrer.\nUn document històric que la família Cros ha conservat: el permís expedit l'any 1919 per les autoritats espanyoles i franceses que autoritzava al senyor Pere Cros i Casadevall a transportar mercaderies entre l'Empordà i el Rosselló. Aquest document fou lliurat a Portbou i enregistrava totes les entrades i sortides pel pas fronterer de El Pertús, a la comarca del Vallespir:\nD'aquest document, és remarcable la descripció física d'en Pere Cros, dada habitual en aquesta mena de documents. Generalment, el senyor Pere Cros transportava a Perpinyà en carro i cavall, aviram i ous; i tornava carregat de cafè.\nEn la propera crònica exposarem la incorporació dels fills al negoci i les societats que es van constituir.\nEtiquetes de comentaris: Autocars Olivet, Banyoles, El pertus, Pere Cros Casadevall, Pere Cros Gelmà, Perpinyà, plaça dels Turers, Portbou, Rafel Cros i Arboix, Recader Cros, Teisa, Transports Cros


Notícies - Arcadi Oliveres, nou personatge del 'Polònia'\nCesc Casanovas en el paper d'Oliveres\nel 21/oct/11 Marc Sala Societat PDF\nEl santcugatenc Arcadi Oliveres ha aparegut aquest dijous al programa satíric de TV3 'Polònia'. El personatge d'Oliveres, interpretat per l'actor Cesc Casanovas, s'enfronta en un gag al conseller d'Interior, Felip Puig, quan aquest intervé per dissoldre una assemblea d''indignats'.\nDurant la seva intervenció el personatge d'Oliveres explica als indignats com el programa 'Polònia' contribueix a les desigualtats del planeta. El seu discurs queda interromput per l'aparició del conseller d'Interior que, acompanyat de diversos mossos d'esquadra, pretén dissoldre la concentració.\nLa seqüència parodia l'enfrontament verbal que Oliveres i Puig van protagonitzar arran del desallotjament per part dels Mossos d'Esquadra dels 'indignats' acampats a la plaça de Catalunya de Barcelona.


Ajustos Covid 19 a Monterra - Grup Sobrerroca\n93 877 44 54 / Dilluns-divendres de 9:00-16:00\nBlog de Monterra\nRegistrar un compte nou\nAccesoris de sobretaula\nRegles i instrumentos de mesura\nTecnologia i consumible\nAccesoris de pissarra\nVeure tots →\nPesadores de cartes i paquets\nRotuladores i etiquetadores\nArmaris Clauers / Clauers\nEixugamans per aire\nPorta - bobines / Dispensadors paper\nDetector de bitllets falsos\nBosses per disfresses\nAccessoris de cartró per manualitats\nAccessoris de fusta per manualitats\nAccessoris de poliestirè per manualitats\nComplements per manualitats\nMobiliari per llars d'infants\nQuaderns i instruments\nPasta per modelar\nManeguets i Davantals\nProtecció de mans\nGuants Categoria 1\nGuants Categoria 2\nGuants Categoria 3\nUlleres - Màscara\nUlleres de Visita\nÒptica - Graduable\nMàscara I Mitja Màscara\nMascaretes Autofiltrants per Partícules - FFP1\nMascaretes Autofiltrants per Partícules - FFP2\nMascaretes Autofiltrants per Partícules - FFP3\nSanitat - Quirúrgica\nDutxes i Dutxes Rentaulls\nLínia Blanca (Sanitat, Alimentació i Serveis)\nDirecció - Tècnics - Staff\nIndústria - Construcció - Logística\nProtecció Civil i Sandàlies\nControl Presència TimeMoto\nInici/Blog Monterra/Ajustos a l'activitat habitual en motiu de la covid-19\nAjustos a l'activitat habitual en motiu de la covid-19\nEn relació a l'extensió del covid-19 i a les mesures preses i proposades pels governs, l'equip de Monterra - Grup Sobrerroca volem comunicar-vos els ajustos de l'activitat que prenem respectant al màxim les recomanacions sanitàries i mèdiques per poder esmorteir l'impacte d'aquesta malaltia entre els nostres treballadors i clients, així com preservar el funcionament de l'empresa en tot allò que sigui possible.\nAixí doncs, us fem saber que:\nL'horari d'atenció telefònica serà de 09:00 a 14:00 de dilluns a divendres.\nPodeu contactar-nos també a través de les adreces de correu electrònic habituals.\nLes botigues Sobrerroca (Avinguda Bases de Manresa) i Terra (Carrer Guimerà), romandran tancades fins a nova ordre.\nLa botiga Sobrerroca al centre comercial Carrefour, romandrà oberta atesa la seva consideració de quiosc.\nEl nostre lloc web www.monterra.cat estarà operatiu i atès. Les comandes que ens vulgueu fer arribar a través d'aquest mitjà es prepararan segons la disponibilitat d'estoc i capacitat de servei dels proveïdors, però cal ser conscients que poden haver-hi incidències en productes, terminis i quantitats disponibles.\nLes comandes es lliuraran per agència, mentre això sigui possible i segons les indicacions que les autoritats vagin emetent.\nAlternativament, es podran recollir les comandes a la botiga Sobrerroca del centre comercial Carrefour.\nEl servei tècnic pels equips d'impressió, escaneig i còpies segueix operatiu. Preferentment prioritzarem les actuacions en remot i minimitzarem els desplaçaments tant com sigui possible.\nConscients de la paciència, empatia i capacitat de superació que aquests dies ens reclamen, a Monterra - Grup Sobrerroca farem la nostra modesta aportació proposant-vos al nostre web una selecció d'articles bàsics i imprescindbles, per arxiu, classificació, ordenament i altres productes que puguin contribuir a fer més agradables aquestes estones fins que puguem reprendre la normalitat.\nCom a empresa pròxima als professionals i empreses del territori, desitgem que resultin afectades el menor nombre de persones i en el grau més lleu possible, que entre tots siguem capaços d'enfortir les nostres relacions malgrat el necessari distanciament imposat, que puguem superar amb èxit aquest període, i que ben aviat ens puguem retrobar amb més força i energia que mai.\nL'equip de Monterra - Grup Sobrerroca\nRep les nostres ofertes i notícies!\n© 2004-2022 Monterra. Reservats tots els drets - Fet amb orgull i cor al Bages, Catalunya.\nAquest lloc web usa cookies per funcionar. Revisa la nostra política de privacitat per saber-ne més.


12 profiteroles de nata\nPastís de 'mousse' de xocolata amb profiteroles sorpresa Gemma Clofent\nCol·loqueu la base de pa de pessic al fons d’un motlle desemmotllable (si teniu 'acetato' va molt bé cobrir les parets per tal de facilitar el desemmotllament). Repartiu les profiteroles per tota la base de pa de pessic.\nPer a la mousse: barregeu les natilles i el sucre. Poseu en remull la gelatina amb aigua freda. Dissoleu-la amb la llet calenta i barregeu-la amb les natilles.\nAboqueu la mousse dins el motlle procurant amagar totes les profiteroles. Reserveu-ho a la nevera fins que qualli.\nPer a la cobertura: escalfeu la nata líquida. Quan arrenqui el bull, aboqueu-la sobre la xocolata trossejada i la mantega a trossets.\nEspereu 2 min i barregeu-ho bé fins a obtenir una mescla homogènia. Quan estigui a uns 30 ºC aboqueu-la per sobre la mousse de xocolata ja quallada.\nReserveu-lo a la nevera fins al moment de servir-lo.\nDesemmotlleu-lo, decoreu-lo al gust i serviu-lo ben fred de nevera.


Universitat de Barcelona - 50è aniversari dels descobriments a la gorja d’Olduvai\nInici > Notícies > 50è aniversari dels descobriments a la gorja d’Olduvai\n50è aniversari dels descobriments a la gorja d’Olduvai\nRestes descobertes a la gorja d'Olduvai.\nImatge de la gorja d'Olduvai.\nLa prestigiosa revista Journal of Human Evolution ha publicat un volum especial amb els primers resultats de la recerca multidisciplinària que s'ha dut a terme a la gorja d’Olduvai després dels treballs de la família Leakey a mitjan segle passat. Aquest volum celebra justament el 50è aniversari dels descobriments dels Leakey el 1959 i 1960: la troballa dels espècimens del tipus Zinjanthropus —conegut actualment com a Paranthropus boisei— i de l'Homo habilis. El treball que van desenvolupar els Leakey durant cinc dècades, fins al 1984, va situar Olduvai com un lloc de referència per estudiar l’evolució biològica i tecnològica dels darrers dos milions d’anys.\nLa professora de recerca ICREA Rosa M. Albert, directora del Grup d’Estudis Paleoecològics i Geoarqueològics (GEPEG) de la UB, ha participat en aquest volum especial de 191 pàgines. La contribució d’Albert forma part del total de quinze articles publicats, escrits per vint-i-cinc científics d'arreu del món que han col·laborat en el Projecte Paleoantropològic del Paisatge d'Olduvai (OLAPP). Els investigadors de l’OLAPP fa més de dues dècades que treballen a la zona, en concret, des del 1989, cobrint una àrea de més de 20 km d'extensió amb l’objectiu d’obtenir un millor context ambiental i ecològic per a la seva recerca. El seu treball s’ha centrat en el període que comprèn entre 2 i 1,8 milions d’anys, moment en què l’Homo habilis va viure a la zona.\nL’Homo habilis va ser el primer avantpassat que mostrava ja un cervell més gran que els dels nostres parents primats, que va produir i utilitzar eines de pedra i que va consumir carn d’altres animals. Els objectius de l’OLAPP s’han centrat, doncs, a comprendre les pressions mediambientals que van influir en el desenvolupament d’aquests trets humans. A partir dels diferents treballs, s’han abordat aspectes relacionats amb l'aspecte físic, tecnològic i cognitiu de l'Homo habilis. També s'han descrit els innovadors mètodes emprats, que han permès millorar el nostre coneixement sobre l’ambient i el paisatge en què van sobreviure aquests avantpassats amb un nivell de resolució cronoestratigràfic que no es coneixia fins ara.\nLa professora Albert participa en tres dels articles. En un d'ells, titulat «Vegetation during UMBI and deposition of Tuff IF at Olduvai Gorge, Tanzania (ca. 1.8 Ma) based on phytoliths and plant remains», signa com a primera autora en col·laboració amb la professora M. Bamford, de la Universitat de Witwatersrand (Sud-àfrica). Aquest article ofereix la primera aproximació a la vegetació present fa 1,8 milions d’anys a la zona, a partir d’un treball conjunt de fitòlits (microrestes fossilitzades que reprodueixen l’estructura cel·lular de les plantes) i plantes fossilitzades recuperades dels diferents nivells de la gorja d’Olduvai. Aquest treball, juntament amb l'article de Bamford titulat «Fossil sedges, microplants, and roots from Olduvai Gorge, Tanzania», evidencia l’enorme potencial que tenen tant els fitòlits com les plantes fòssils per reconstruir els hàbitats en què va sobreviure l'Homo habilis a Olduvai.\nEls altres dos articles en què participa la professora Albert, com a membre de l’OLAPP, mostren, d'una banda, les evidències de les activitats dutes a terme a la localitat FLK durant el temps en què hi va viure el Zinjanthropus, emmarcades dins d’una detallada reconstrucció del paisatge, i, d'altra banda, els resultats de la recerca sobre la distribució de les eines lítiques dins del nou sistema de compartimentalització geogràfica del paisatge desenvolupat per l’equip de geòlegs de l’OLAPP al marge est de l’antic llac.\nAquest volum es pot consultar al web de la revista Journal of Human Evolution.


Roberto Fernández pren possessió com a nou rector de la Universitat de Lleida | Ràdio Tàrrega\nEl catedràtic d'Història Moderna aposta perquè les retallades afectin el "mínim possible" l'ámbit de la docència\nLleida (ACN).- El catedràtic d'Història Moderna, Roberto Fernández, ha pres possessió com a nou rector de la Universitat de Lleida (UdL) pel pròxims quatre anys rellevant Joan Viñas, que ha ocupat el càrrec els dos darrers mandats fet que li impedia tornar-hi a optar. Fernández ha defensat la col·laboració de la UdL amb les institucions públiques i la necessitat "d'unitat interna" en el sí de la comunitat universitària. Entre les seves prioritats, ha defensat que les retallades afectin "el mínim possible" al capítol de personal: a la docència i al PAS. La presa de possessió, que ha estat presidida pel conseller d'Economia i Coneixement, Andreu Mas-Colell, s'ha celebrat a la Sala de l'edifici del Rectorat de la UdL.\nJoan Viñas ha escenificat el traspàs de poders al nou rector de la UdL, Roberto Fernández. En el seu discurs, el rector sortint ha agraït els suports rebuts durant el seus mandats i fet un repàs dels projectes en què la UdL ha participat aquests darrers anys entre els quals ha destacat GlobalLleida o el Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida.\nEl nou rector haurà de fer front en el seu mandat a un període de retallades en l'àmbit universitari i per això ja ha dit que treballarà perquè la tisorada sigui la més petita possible i perquè aquesta no afecti el personal de la universitat i, per això, ha demanat el suport de les membres de la comunitat universitària i de les institucions i representants polítics lleidatans.\nSobre les retallades, Fernández ha assegurat que encara no sap com i de quan seran tot i que en una reunió anterior Viñas va explicar que en les negociacions que s'estaven duent a terme estaven al voltant del 6,7 milions d'euros, amb la voluntat de reduir-les per haver "fet els deures". Fernández ja ha concertat una trobada amb el conseller Mas-Colell i amb el secretari general d'Universitats, Antoni Castellà, per veure en quin punt es troba aquesta qüestió.\nEn el seu discurs Fernández ha deixat clar que el nou equip de govern prioritzarà que les retallades no afectin la docència ni al PAS, és a dir al capítol 1, al de personal. Tot i això, ha remarcat que la UdL "és una institució educativa però que no va en detriment de la recerca" ja que "si no hi ha investigació, al segle XXI, no hi ha universitat".\nTambé ha fet una crida a la "unitat interna" entre la comunitat universitària en referència als objectius i a l'acció perquè si no la UdL "tindrà feblesa davant dels poders polítics amb què ha de negociar", ha dit Fernández tot i remarcar que en aquesta "unitat interna" hi càpiga la discrepància. "No importa si el rector té raó, si no que les coses es facin bé per la casa" i s'ha compromès a què "el rector farà les seves propostes però si algú té una idea millor passarem a defensar-la", ha assegurat Fernández.\nEl nou rector ha recuperat en el seu equip tres figures que ja existien al primer mandat Viñas: El de coordinador de Rectorat, de coordinador de Política Universitària i Relacions Institucionals i la del coordinador d'Economia. Tot i això, ha remarcat que e cost de l'equip de govern de la UdL amb aquests nous càrrecs serà similar a l'actual.\nFernández serà el rector de la UdL els pròxims quatre anys després d'imposar-se -amb un 54% dels vots- al catedràtic de Producció Vegetal i Ciència Forestal, Jaume Lloveras, en les eleccions celebrades el 3 de maig. Fernández ha estès la mà a la candidatura de Lloveras a col·laborar en la gestió de la UdL els pròxims quatre anys. A banda del rector, durant l'acte també han pres possessió els membres del seu equip de govern. La cerimònia ha finalitzat amb el cant del 'Laudeamus Igitur'.\nRoberto Fernández és professor universitari a Lleida des del 1980 i va obtenir la càtedra d'Història Moderna al 1992. Va ser el primer director de l'Institut de Ciències de l'Educació de l'Estudi General de Lleida, degà de la Facultat de Lletres i director del departament d'Història de l'Art i Història Social. Amb una llarga trajectòria en docència i recerca, és expert en història espanyola i catalana del XVIII. Va ser proclamat rector el 12 de maig, tot i que no ha pres possessió del seu càrrec de forma oficial fins aquest dimecres.\nLa Generalitat retallarà més d'un 10% de mitjana el pressupost a les universitats\nDesprés de l'acte, el secretari general d'Universitats i Recerca, Xavier Castellà, ha dit que en els pròxims quinze dies la Generalitat acabarà de tancar les xifres i donarà a conèixer com afecten les retallades a l'àmbit universitari. Tot i això, ja ha dit que estaran per sobre del 10%, ja que les universitats són la tercera prioritat del Govern després de la salut i l'ensenyament.\nL'ajust pressupostari no serà lineal i "caldrà veure quina part variable és en funció per haver fet els deures i quina no", segons Castellà. Hi ha dos elements "essencials" que es tindran en compte. Per una banda, el capítol 1, és a dir el que afecta al personal, ja que segons el secretari la llei obliga que aquest concepte no suposo més del 90% de l'aportació de la Generalitat quan actualment és de mitjana del 112% i, per altra, que la les xifres de dèficit de cada centre. A la vegada, aquests dos conceptes aniran vinculats a la qualitat en la docència i a l'àmbit de la recerca.


Fins al 25 de novembre, ha estat oberta la nova convocatòria d’ajuts per contractar personal de suport a la recerca — Sala de Premsa - Universitat Politècnica de Catalunya (UPC)\nEsteu aquí: Inici > Notícies per al PDI i el PAS > Fins al 25 de novembre, ha estat oberta la nova convocatòria d’ajuts per contractar personal de suport a la recerca\nFins al 25 de novembre, ha estat oberta la nova convocatòria d’ajuts per contractar personal de suport a la recerca\nEs va obrir una nova convocatòria d’ajuts econòmics per contractar personal de suport a la recerca. Les sol·licituds es van poder presentar fins al 25 de novembre.\nEl Consell de Govern reunit l’11 de novembre va donar llum verda a la convocatòria d’ajuts per contractar personal qualificat i personal tècnic de suport a la recerca, atès que la majoria d’ajuts concedits fins ara finalitzen la seva vigència el 31 de desembre d’enguany. Finançats per la Direcció General de Recerca amb una durada de tres anys, aquests ajuts es van convocar per donar suport als grups i centres de recerca de la UPC en la contractació de personal vinculat a la recerca.\nLa convocatòria estava oberta fins al 25 de novembre i incloïa diferents modalitats d’ajuts, segons si era per contractar personal qualificat de suport, personal tècnic de suport, investigadors de projecte de categoria equivalent a postdoctoral, investigadors de projecte de categoria equivalent a investigador ordinari i investigadors de projecte de categoria equivalent a director de recerca.\nUn cop avaluades les diferents propostes, la resolució definitiva l’haurà d’aprovar el proper Consell de Govern, previst pel 18 de desembre, i l’endemà es publicarà la llista prioritzada de candidatures beneficiàries d’un ajut. La data d’inici efectiu de l’ajut vindrà determinada per la finalització de la concessió de l’ajut vigent.\nConvocatòria d’ajuts per contractar personal de suport a la recerca (Acord 198/2014 de Consell de Govern 11/11/2014)