TLC Jon and Kate Plus Eight - Gosselin Family - Entrevistes\ndiferents colors de cabell per a cabells foscos\ncom desfer-se de les arrugues profundes\nquè comprar un nen d'11 anys\nLlegiu un fragment exclusiu del seu nou llibre, Múltiples benediccions , en què Kate recorda el dia que van descobrir quants nadons portava. Després, coneixeu tota la família amb això col·lecció de fotos de família .\naliments que m’ajudin a perdre pes\nA l'entrada del garatge de la casa de la família Gosselin, hi ha una nota manuscrita: 'No hi ha sabates a la casa, si us plau'. Al terra hi ha dotzenes de parells, un arc de Sant Martí de color vermell (amb ulls de granota) de color vermell (com marietes) marró brillant Mary Janes sabatilles de ballet plata brillants, xancletes de goma brillants i altres. També: diversos parells més grans (en marrons i negres avorrits, grans). És evident que us heu precedit a peus nus de totes les mides. Sobretot petits.\nS’entra per la cuina, que batega amb l’energia d’una gran multitud en un espai reduït. Energia de la festa de la casa. 'Benvingut al caos!' crida una alegre Kate Gosselin des de tota la sala. Si sou dels 24,6 milions de persones que han vist TLC's Jon & Kate Plus Vuit fins ara (l’espectacle arriba a la seva quarta temporada), capta el seu humor punxegut de sarcasme. Kate, de 33 anys, i el seu marit, Jon, de 31 anys, crien bessons i sextuplets (dos nens de 8 anys i sis de 4 anys) en aquesta casa suburbana de Pennsilvània. És un acte complicat de filferro al llibre de qualsevol persona, però des de fa tres anys ho fan amb les càmeres de televisió. Aproximadament quatre dies a la setmana, un equip de producció marxa al costat de la desfilada infantil Gosselin de Cara, Madelyn, Alexis, Hannah, Aaden, Collin, Leah i Joel. Intentar controlar el caos és l'ocupació principal de Kate. I amb aquest nombre de nens (nens xerraires) és un repte, ja que es descobreix quan s’enfoca el Plus Vuit.\nLeah: 'Pots aguantar la meva nina. És un noi. Es diu Steve, i aquest és el seu pingüí, Icy.\nAaden [ aixecant cinc dits ]: 'Endevina amb quants animals de peluix dormo?'\nJoel: 'T'agrada el meu tall de cabell?'\nCollin [amb el bloc de dibuixos de Doodle Pro]: 'Et diré què dibuixes ... No, fes-lo més gran ... Això no sembla la meva mare'.\nMady [ assegut a prop ]: 'Aquestes sabates són massa grans. I no m’agrada com se senten aquests mitjons. Els he de portar?\nLeah [ plantant les mans als seus malucs diminuts ]: 'On és Steve? Et vaig dir que el miressis!\nS’acosten tres nens més. Deu minuts d’això, i fins i tot aquella vella que vivia amb sabata quedaria desconcertada. Com diables ho fan els Gosselins?\nUnes hores més tard, Kate i Jon poden seure a la seva sala d'estar molt neta i xerrar durant la nit de la tarda dels nens. Aquesta és la Kate que es veu a la televisió: per tasca, però també conscient del queixal que s’està produint al pis de dalt. 'Carinyo, Leah la necessita masticable', li diu a Jon, assenyalant una manta de bebè gastada a terra. I el Jon vist a la televisió l’agafa i ho fa cap amunt. 'La gent ve aquí i diu:' Em sento com si estigués veient el vostre programa ', diu Kate. Obre els ulls d’aquesta manera reconeixible que fa quan assenyala allò que és obvi. 'Això és degut a això és el nostre espectacle '. És realment un dia normal a les seves vides.\nBé, una mica. 'No ens tornarem a sentir normals mai més, en un programa de televisió o no', diu Kate. 'Algú veu una família amb bessons i sextuplets cada dia? No. Vaig trigar fins que els nens petits tenien gairebé dos anys per acceptar-ho completament.\nAquesta és una bona notícia per als espectadors, perquè veure la vida quotidiana dels Gosselins ha estat un programa de televisió convincent i estranyament reconfortant, i el més ben valorat de TLC. Part de l’apel·lació rau, sens dubte, en el fet que aquesta casa és més ocupada que la vostra. De fet, és una tassa de sippy perduda, lluny del pandemoni total. Segurament, Jon i Kate mai no podrien imaginar una vida així quan lluitaven amb la infertilitat (a causa de que Kate tenia la síndrome de l’ovari poliquístic). Però gràcies als tractaments d'infertilitat, la parella va concebre i els bessons Cara i Mady van néixer el 8 d'octubre del 2000. Els Gosselins eren la mateixa definició de pares prudents i controlats: cada nit, Kate i Jon posaven tota la gent petita de Fisher-Price enrere on pertanyien a la casa de les nines, en un ordre precís. Kate concedeix: 'Jon i jo érem ridículs, anals exagerats'.\nTres anys després, van tornar a la clínica de fertilitat. Segons expliquen a l'obertura de cada episodi: 'Vam decidir provar-ne un de més i vam acabar amb sis!' La seva primera reacció a la notícia va ser impactant (vegeu el fragment La nostra decisió, el nostre destí del nou llibre de Jon i Kate, Múltiples benediccions ), i la preocupant perspectiva de com afectaria això a Cara i Mady. De fet, una vegada que els nadons van arribar el 10 de maig de 2004, la vida diària, ja que sabien, va canviar per sempre. Kate es tensa mentre recorda els mesos desoladors que van seguir, quan desenes de voluntaris es van aplegar per ajudar a cuidar els sextuplets. Va lluitar per mostrar el seu agraïment, però 'ni tan sols coneixíem el 95 per cent dels voluntaris de casa nostra', diu. 'No puc acceptar totes les persones que entren per alimentar els meus bebès. Els meus nadons de cinc quilos amb reflux: se suposa que els he de lliurar? Hi havia dies que només volia tapar-me el cap amb un coixí. Però sabia que els meus bebès comptaven amb mi i que havia de mantenir-ho junts. Vaig haver de mantenir-ho junt per a Jon, que s’estava desfent; havia estat acomiadat quan estava embarassada i sol·licitava totes les feines sota el sol ”.\nLa dona que va posar en ordre a tota la gent petita de Fisher-Price estava al centre d’una situació sovint incontrolable. Encara ho és. 'Crec que [tenir bessons i sextuplets] és on Déu m'ha posat per obligar-me a deixar anar', diu ella. I va deixar-ho anar, de manera molt pública: la família va filmar Bessons sobrevivents i bessons, que es va emetre el maig del 2006 (un reportatge sobre Kate i Jon havia cridat l'atenció d'un productor de Discovery Health). Kate va aparèixer en un barnús durant gran part del programa, enmig de bressols plens de bebès que ploraven.\nregals per regalar als professors per Nadal\nIrònicament, quan va començar el rodatge, els Gosselins trobaven les seves potes marines. 'Jon [un tècnic de TI per ofici] va aconseguir una nova feina i vaig poder tornar a treballar a temps parcial', diu Kate, una antiga infermera. 'Podríem pagar les nostres factures i tenir un cert orgull'.\nMai els va passar pel cap que finalment podrien ajudar-se a mantenir-se amb un programa de televisió de realitat. Però a l’hora de filmar l’especial Bessons i bessons supervivents: un any després, diu Jon, 'ja parlaven de fer una sèrie'. Així, els Gosselins van aconseguir el seu nou treball: viure la vida en una peixera.\nMés enllà de les travesures de tots aquells nens, segurament són les personalitats dels pares i la seva interacció les que atrauen els espectadors. Kate és ben estreta i adrenalitzada. Jon posseeix un sangroide natural que sovint sembla que la seva dona és absurd. I és clar, de vegades ho és. Es produeix la fricció. La meitat del temps, Jon juga com el subordinat henpecked altres dies, està fart i sardònic. Els seus intercanvis són inexorables i el resultat és potser el matrimoni més honest i relacionable de la televisió.\nPer deixar constància, hi ha una calor palpable entre ells en persona. Malgrat els seus diferents temperaments, es tracta de dues persones lligades de forats que anhelen les mateixes coses a la vida: educar la seva família com ho fan altres persones, amb els peus a terra. Kate qualifica les seves disputes freqüents de 'inofensives' i 'd'anada i tornada honestes'. Diu que les dones espectadores li envien correus electrònics dient: 'M'has tret les paraules de la meva boca'. 'Encara demano a Jon, quan estic estressat, que noti si us plau i pregunteu-me:' Com puc ajudar-vos? ', Diu. 'Quan estiguem casats 50 anys, potser m'ho demanarà. Però el nostre matrimoni passarà per molts anys més d’ajust. Ara mateix està prenent una pallissa, perquè tenim una casa plena de nens ».\nqui està obert el dia de Cap d'Any\nUn altre factor els acosta com a parella: en algun lloc del passat es va desenvolupar un abisme emocional entre Kate i els seus pares i Jon i la seva mare. 'Altres famílies de sextuplets tenen les dues mares vivint a la cantonada, ajudant-les', diu Kate. 'No hem tingut res d'això'. El pare de Jon, que va morir el 2005, és l’únic avi en què ha aparegut la imatge Jon i Kate més vuit - Una curiositat entre els seguidors del programa. La parella és decididament evasiva sobre els motius de la seva absència, però estan feliços de compartir-ne l’efecte. 'La gent ens veu discutint i diuen:' Quan es dividiran Kate i Jon? Bé, mai ”, diu Kate. 'És l'únic que ha estat al meu costat en tot això'.\nApretar en parella també ajuda. 'Quan els nens són al llit, ens agrada passar l'estona, conversar i veure pel·lícules junts', diu Kate. Viatgen sense nens per compromisos de parla. 'Sempre ens divertim mentre estem fora', diu Kate. La possibilitat de sopar i fer la senzilla sol·licitud de 'taula per a dos' és una pressa romàntica. També ho és una tarda de compres, com la que vaig passar la primavera passada a Carolina del Sud. 'Ens va recordar la diversió que passem junts', diu Kate. 'Per descomptat, vam comprar els nens!'\nPrincipis de criança extrema\nPerò els seus millors moments en parella solen arribar al final d’un dia difícil amb els nens. 'És quan fem un viatge boig, com portar-los a la ciutat de Nova York, i el conquistem', diu. 'En realitat, hem estat de cinc!' Kate emociona el treball en equip de marits i esposes que requereixen aquestes excursions. 'Tots els subministraments adequats estan empaquetats i organitzats: a tots dos ens agrada!' ella diu.\nTot i que la família compta amb un ajudant a temps parcial i els menjars se'ls preparen els dies de rodatge, Kate ha hagut d'aprendre a deixar lliscar les petites coses. 'Veureu les meves nenes petites amb els cabells desordenats', diu, sospirant. 'Intento centrar-me en els moments agradables en lloc de mantenir-los nets cada minut'. Tot i així, Kate ha desenvolupat algunes tàctiques d’amor dur que considera estalvi de seny, tot i que alguns espectadors els troben a faltar. 'Heu d'adonar-vos que esteu establint les regles de la vida', diu Kate. 'Amb sis, no tenim marge d'error'. Concretament, a continuació, expliquem com eviten que la seva petita casa sembli un saquejat de Toys 'R' Us: no compreu massa joguines. Les joguines de dalt es queden a dalt. Les joguines del soterrani es queden baixes. I no es desvien d’aquestes regles, mai. Kate va desenvolupar el seu mètode per posar els nens en un horari de son quan els bessons eren nadons: els va deixar adormir-se sols als bressols. 'Mady va plorar durant una hora i jo vaig plorar a l'habitació del costat', diu Kate. Però cada nit es feia més curta. Ho he fet per a tots els meus fills '. Els menjadors exigents tampoc no l’espanten. La seva política: 'Si no voleu el sopar que he fet, el següent menjar és l'esmorzar'.\nPer descomptat, la criança ferma no ho pot remeiar tot: 'Per regla general, hi ha algú que plora o està molest', diu Kate. En aquests moments difícils, convoca un parell de mantres. Un: podria ser pitjor. Podrien estar malalts a un hospital. Dos: 'L'hora d'anar a dormir sempre arriba'.\nLa veritable càrrega de Kate no és exactament la cura dels nens, sinó la impossibilitat d’oferir a cap d’ells la seva atenció exclusiva. Això condueix a una marca particularment ferotge de culpa de la mare. 'És difícil apagar el cervell a la nit', diu. 'Quan trio Leah per portar-la a la botiga de queviures i no sé quan puc dir a la resta d'ells quan tindran les seves possibilitats, això és culpable', diu. Per això, està bé que els nens infringeixin una mica el seu temps privat. 'Mady entrarà i tancarà la tapa del vàter i seurà allà a parlar amb mi mentre estic a la dutxa', diu. 'M'agrada escoltar el que han de dir.' A aquestes èpoques la diu més feliç: 'Per a mi, això és més aviat una criança normal'.\nAfortunadament, 'el meu dia més dur ara no es compara amb el que vam passar en aquells primers mesos', diu Kate. Com res més, l’experiència els va apropar a Déu. Els Gosselins diuen que no tenien més remei que confiar en la provisió divina per a la seva família, i ho van aconseguir.\n'Les coses que vaig començar a desitjar i a pregar en veu alta van començar a materialitzar-se', diu. Recordaria a Jon que necessitaven tovalloles de paper i, una hora més tard, un voluntari deixava un estoig. Faria una nota mental que el pati necessitava desherbar i un grup de l’església trucaria dos dies més tard per oferir-se-la. 'Just quan tornaria a fer memòria quan ja havíem estat només una família de quatre i pensàvem que podríem estar bé, literalment em donaria exemples de com em proporcionaria', diu ella. No m'importa si creus en Déu o no. No ho podries explicar d’una altra manera. No hi ha cap home petit assegut darrere del sofà trucant a la gent.\nKate i Jon encara creuen fermament que la seva major ajuda ve de dalt. 'Molts dies crec que l'estrès és massa gran', diu. I després em recorda que no necessito confiar en mi, sinó en Déu. I encara no m'he desfet! '\nTantes variables inusuals ja han donat forma al seu matrimoni que difícilment poden processar com serà la vida al llarg del camí. 'L'altra nit', recorda Kate, 'ens vam asseure al porxo gronxant a beure descafeïnat i ens vam preguntar:' Quan siguem vells, com serem? '\n'De cop em vaig adonar que tindré cinc gendre!' diu Jon. 'No estic segur de si m'agrada això'.\nKate afegeix: 'Tinc somnis molt vius de la nostra família en el futur: una casa plena d'amor, rialles i molts nets per espatllar'.\nIdees de disfresses de halloween de 7 anys\nEl temps que tem? Admet que una casa plena de nens de 13 anys és una mica 'massa dolorosa per pensar-hi'. Però el període que realment la preocupa és el dia que tots marxen de casa. 'Ja em preocupa aquesta síndrome del niu buit', diu. 'De la mateixa manera que van venir en un grup gran i ens van desbordar, probablement marxaran en un grup gran i la tranquil·litat serà encara més eixordadora. Per tant, el nostre pla d'adoptar un tagalong '.\nÉs cert: han estudiat l'adopció d'un nen de Corea del Sud. 'Però hem superat el límit de nens', diu Kate. Les parelles que tenen més de quatre fills generalment no són aptes per adoptar d’aquest país. 'Només tenim el doble de l'import que se suposa que teniu!' diu Jon amb ironia.\n'Sé que estic boja', diu Kate. 'Però el desig [d'un altre fill] no em deixarà. Quan en tingueu vuit, què és un més? Llavors Kate fa una pausa, mira a Jon i afegeix amb un somriure: 'I llavors seria això, per tal que consti'.


Maktaris - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMaktaris (en llatí Mactaris) és un jaciment arqueològic de Tunísia, a la governació de Siliana, a la delegació de Makthar. Està situat uns 3 km al sud-est de l'actual ciutat de Makthar, en un altiplà de 800 metres.\nEntitat territorial administrativa Makthar (Tunísia)\n35° 52′ N, 9° 13′ E / 35.86°N,9.21°E / 35.86; 9.21Coord.: 35° 52′ N, 9° 13′ E / 35.86°N,9.21°E / 35.86; 9.21\nFou una fortalesa númida que controlava la zona agrícola de la plana contra les incursions del nòmades. El 146 aC s'hi van refugiar molts cartaginesos fugint dels romans. Al segle següent la ciutat va créixer sota els romans que hi van fer diverses edificacions i va arribar a ocupar unes 10 hectàrees. Fou reconeguda com a ciutat lliure i al segle ii (vers 176 a 180) Marc Aureli li va donar el títol de colònia. Va romandre prospera fins a la invasió dels vàndals a la primera meitat del segle v. Els romans d'Orient i els àrabs van utilitzar les pedres de la ciutat per construir fortificacions. Fou destruïda totalment pels Banu Hilal a mitjan segle xi.\nUn petit museu arqueològic recull les troballes més interessants, amb restes púniques, esteles, restes arquitectòniques púniques i romanes, mosaics, estàtues i busts, tombes cristianes i altres.\nEls llocs més importants són: l'arc triomfal a l'entrada; el fòrum, del que resta només el terra, dominat per l'arc de Trajà construït el 116 en honor d'aquest emperador; a la seva rodalia una font, un fort romà d'Orient i una basílica de tres naus de l'època dels vàndals (segle v, coneguda per Basílica d'Hildegunda) amb tombes romanes d'Orient (segle vi); un tofet (àrea de sacrifici dels infants) amb 85 esteles, fou portat al Museu del Bardo. No lluny del fòrum hi ha restes del teatre i l'amfiteatre. Al sud del fòrum i ha l'anomenada Schola Juvenes, construïda l'any 88, que era la seu de l'organització paramilitar dels joves nobles de la ciutat encarregada de mantenir l'ordre i recaptar impostos en espècia que s'emmagatzemaven a l'edifici annex a la Schola; un altre annex el formaven els banys i les sales de jocs. Al sud hi ha les Gran Termes o termes orientals que són les termes millors conservades de l'Àfrica romana; foren construïdes a finals del segle ii, i tenen uns impressionants murs de fins a 12 metres, però les voltes s'han ensorrat; al frigidarium, molt malmès, hi ha uns bons mosaics. El temple de Hathor Miskar, d'origen púnic, fou construït al segle i aC i reconstruït al segle ii, i és famós perquè té la inscripció en llengua púnica més llarga que es coneix (47 línies en 10 columnes). Calçades i altres elements menors completen el conjunt.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Maktaris\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Maktaris&oldid=30332350»\nDarrera modificació: 11 juny 2022 a les 21:17\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 juny 2022 a les 21:17.


Concurs de Dibuix Infantil “El Nadal” 2019 – Església de San Juan el Hospital\nper Admin · publicat 10/11/2019 · actualitzat 10/11/2019\nUn any tots els nens de catequesi de comunió, al costat de les que assisteixen a ells massa el diumenge a Sant Joan de l'Hospital, poden participar en aquest concurs sobre el Nadal que finalitzarà el dilluns 2 de desembre. L'església de Sant Joan de l'Hospital es complementen el Nadal d'enguany amb la imatge del guanyador targeta.\n– Dibuixos se celebrarà en Full DIN A4, tècnica lliure\n– Obert a tots els nens que assisteixen a la catequesi de comunió primera i massiva diumenge a l'Hospital San Juan de el. Només es pot fer un dibuix per participant (amb nom i cognoms).\n– Es tindrà en compte el valor artístic i religió dels dibuixos, així com la tècnica i la representació de l'assignatura. Seu fracàs és fer pública en el tauló d'anuncis de Sant Joan de l'Hospital.\n– Els dibuixos es mantindrà com a propietat de l'Hospital San Juan de el, que poden jugar-los i exposar-los públicament.\nData de lliurament: Dilluns 2 de desembre. Els premis s'atorgaran i exposaran el diumenge 8 de desembre. També s'exposaran el dilluns 9 de desembre.\nEl primer, segon i tercer premi tindrà una sorpresa de regal.\nEl primer premi s'imprimirà com a felicitació de Nadal a l'església de S. Juan el de Hospital\nHistòria propera Advocacions antigues de sants a Sant Joan de l'Hospital\nHistòria prèvia Celebració de la nostra Senyora de Chiquinquirá\nper Admin · publicat 02/10/2020


Publicat perRubí d'Arrel 24 Abril 2020 24 Abril 2020 Publicat enActualitat, Comunicació, publicacions, exposicions\nLa publicació recomanada pel Centre de Documentació de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya inclou un article de Mireia Gascon, membre de Rubí d’Arrel\nLa font de Can Moritz, i les actuacions que s’hi han fet al seu voltant per part de voluntaris de la nostra entitat i del projecte europeu Bluehealth, il·lustra un dels articles del llibre Som Natura. El repte de l’antropocè, que ha recomanat recentment el Centre de Documentació de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya.\nL’autora de l’article, El cos humà: econsistema d’ecosistemes, és precisament una de les impulsores de l’entitat Rubí d’Arrel, Mireia Gascon, investigadora a l’ISBGlobal. El podeu llegir a partir de la pàgina 58.\nLa imatge que apareix al llibre Som natura, de la jornada de restauració de l’entorn de la font de Can Moritz amb membres del projecte Bluehealth (2018).\nLa recuperació i restauració d’aquesta font, descoberta l’any 2014, ha estat un dels projectes impulsats per la nostra entitat, amb la col·laboració i finançament del projecte europeu Bluehealth i també de l’Ajuntament de Rubí.\nEl llibre és editat de manera conjunta pel departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya i el Consorci del Museu de Ciències Naturals de Barcelona, amb l’objectiu de “despertar sensacions i fer reflexionar i animar a passar a l’acció a partir de nombroses aportacions des de molt diversos camps de la ciència i la cultura”.\nFOTOS. La primera actuació a la Font de Can Moritz (2016)\nFOTOS. Sortida fotogràfica a la font de Can Moritz del Grup Fotogràfic El Gra (febrer 2020)


Hotel Campanile Montargis - Amily Amilly França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Hotel Campanile Montargis - Amily\nVeure tots els 4 allotjaments a Amilly.\n73 Impasse des Fleurs, Amilly, Amilly, França, 45200 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Campanile Montargis - Amily?\nMés informació sobre Hotel Campanile Montargis - Amily\nConvenientment situat a Amilly, Hotel Campanile Montargis - Amily és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. El centre de la ciutat és només a i l'aeroport és només a minuts. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hotel Campanile Montargis - Amily, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, restaurant, s'admeten animals de companyia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), aire condicionat, calefacció, servei de despertador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Hotel Campanile Montargis - Amily és una elecció inteligents per a viatgers a Amilly, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nComentaris d'Agoda (8)Comentaris de Booking.com (724)\nTots els tipus de viatgers (8)Viatger de Negocis (1)Parelles (5)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (1)


Cicle Inicial Dr. Masmitjà: d’octubre 2018\nCicle Inicial Dr. Masmitjà\nCURS 2018-2019 ACTIVITATS DE CICLE\nCom cada any hem fet els Jocs Florals. Enguany el tema era lliure i han sortit textos molt originals. Alguns han optat per fer poesies i d'altres cal.ligrames, rodolins o contes inventats.\nTots i totes ho han fet molt bé. El dijous dia 2 de maig vam fer la celebració dels Jocs Florals de Cicle Inicial i de cada classe, els tres finalistes de l'escola més el seleccionat per anar a l'ajuntament, ens van llegir els seus textos. Un aplaudiment per a tots i totes!\nEls i les alumnes de cicle inicial hem anat a celebrar dijous gras a Banyoles. Primer hem fet unes activitats molt divertides a la casa de colònies El Vilà i un cop acabades hem caminat fins el parc de la Draga per dinar. Ha sigut un dia genial!\nAvui a l'escola han vingut a fer-nos una representació de teatre en anglès. Ens han explicat una versió molt divertida i animada del conte The runaway pancake.\nHem anat al Teatre Municipal a veure l'espectacle de titelles La Mongetera Màgica de la companyia Festuc Teatre. Basat en el conte de Jack i la mongetera màgica, una història de valor i superació. Ens ha agradat molt!!!\nAvui hem celebrat el dia de la Pau. Els alumnes de 1r, 3r i 5è hem anat al parc del Migdia a celebra-ho amb altres escoles i Educació Infantil, 2n, 4t i 6è ho hem fet a l'escola.\nTIÓ i PATGE REIAL\nA cicle Inicial avui al matí hem cagat el tió. Hem anat tot junts a la Sala d'actes i ens hem divertit cantant la cançó del caga tió. A la tarda hem portat la nostra carta al patge reial. Ha sigut molt emocionant !!!\nHem celebrat la castanyada passada per aigua! Tot i així hem menjat les castanyes a la classe i estaven boníssimes. També hem fet dos balls a la Sala d'Actes.\nHa anat molt bé i ens hem divertit molt!!!\nPublicat per blogsmasmitja a 6:40 Cap comentari:


Luce Redondo de Haro\nCentre Kumon València - Jacinto Benavente\n«Quan jo tenia 7 anys, la meva mare va apuntar el meu germà Mario al programa de Matemàtiques de Kumon. En aquell temps, els dilluns i els dimecres a la tarda jo anava a una acadèmia de música a aprendre a tocar la guitarra. Després d’estar diversos mesos veient com el meu germà progressava a Kumon, li vaig demanar a la meva mare si jo també m’hi podia apuntar. I així ho va fer: un dia em va dur al centre Kumon del carrer Jacinto Benavente, i allà em van fer un test per veure per quin nivell havia de començar.\n»A partir d’aquell dia, vaig començar a anar al centre Kumon cada setmana. De seguida em vaig adaptar a la manera en què volien que els nens treballéssim. Havíem de ser capaços de fer un quadernet de 10 fulls en el menor temps possible i amb el menor nombre d’errors. Vaig començar en el nivell 2A. Aquest estava molt per sota del nivell en què jo treballava a l’escola, així que els primers nivells van ser fàcils. Avançava ràpid i no tenia la necessitat d’estar-m’hi molt de temps al dia, ja que els quadernets no tenien cap mena de dificultat. Sumar, restar, multiplicar i dividir… No ho veia gens complicat, i vaig començar a pensar que el programa no seria tan difícil com jo m’havia imaginat.\n»Però m’equivocava: vaig començar a treballar amb fraccions i al principi no em va costar gaire, però després vaig haver de començar a manipular-les, sumar i restar, multiplicar i dividir. Aquí va ser quan va començar a ser un veritable desafiament pel qual havia de treballar cada dia per superar-me i avançar. Hi havia vegades en què volia rendir-me, abandonar, deixar-ho tot i així no haver de complicar-me més, però llavors arribaven les paraules d’ànim de la meva mare i dels meus professors, m’encoratjaven a seguir, a no tirar la tovallola, i llavors jo, carregada una altra vegada d’energia, tornava amb més força i m’hi esforçava més.\n»Els nivells van anar passant, i la dificultat que hi anava trobant cada vegada era més gran. Els meus professors cada vegada m’explicaven menys, i era jo qui havia de resoldre els meus propis dubtes. D’aquesta manera vaig començar a ser moltíssim més autodidacta que abans.\n»Vaig arribar al nivell J i llavors vaig veure com tots aquells anys de treball i esforç no havien estat una ximpleria. Estava molt orgullosa de mi mateixa, havia aconseguit i superat els nivells de tots els meus professors, amb la qual cosa quedàvem els exemples i jo per resoldre els meus dubtes. A partir del J, cada vegada que passava de nivell era una festa. Eren nivells molt costosos, que a més s’ajuntaven amb tots els meus deures escolars. A poc a poc vaig anar avançant. Els nivells K i L em van costar menys, però quan vaig arribar a l’M em veia incapaç de seguir. Estava esgotada i no em veia amb les forces necessàries per enfrontar-me als nivells següents, i llavors la meva mare i les seves paraules d’ànim van tornar, els meus professors em van fer veure que, si ho deixava llavors, em penediria la resta de la meva vida. Estava a un pas de ser concloent, és més, en Santi (el meu professor) i jo havíem calculat que em quedaven uns 8 mesos més o menys per acabar tots els nivells del programa.\n»Així que, traient forces d’on no n’hi havia, em vaig enfrontar als últims nivells. Avançava a poc a poc, hi havia setmanes en què no avançava; em costava molt seguir el nivell que m’exigia el programa. Però per fi va arribar el dia en què vaig fer el test de l’O. Va ser un test complicat i estava espantada; no em veia capaç de superar-lo, però ho vaig intentar.\n»Recordo que, després d’acabar-lo, mentre en Santi el corregia, no podia parar de moure’m, estava nerviosa, no sabia com m’hauria sortit. I al final, després de 7 anys de dur treball, va arribar el dia en què la meva foto estava en el nivell O. Va arribar aquell dia que tant havia somiat. Era alumna concloent. Havia acabat tots els nivells del programa de Matemàtiques de Kumon.\n»És impossible dir que Kumon és fàcil. El que sí que es pot dir és que, amb força de voluntat i constància, es pot superar.»


Lionel Messi, màxim golejador de l’any 2018\nL’argentí ha anotat 47 gols en els 50 partits que ha disputat el 2018 amb el FC Barcelona\n31 de des. 19\nLionel Messi no para de batre rècords. El capità blaugrana s’ha convertit en el màxim golejador de l’any 2018, i ho ha fet anotant 47 gols en els 50 partits que ha disputat amb el FC Barcelona. Messi ha signat un 2018 excel·lent, ja que també ha repartit 26 assistències, una xifra només a l’abast del millor jugador del món. A més, comptant els gols que ha anotat amb la selecció argentina, suma un total de 51, unes xifres estratosfèriques.\nPer darrere seu ha deixat davanters de la talla de Cristiano Ronaldo, que n’ha anotat 43, Robert Lewandowski (42), Mohamed Salah (37) o Harry Kane (34). És la quarta vegada que Leo Messi es converteix en el màxim golejador d’un any natural. Ja ho va ser l’any 2010, amb 58 gols; el 2012, amb 91; l’any 2016 van ser 59 i en aquest 2018 s’ha tornat a consagrar com a màxim anotador amb 47 gols. A més, cal destacar que Luis Suárez s'ha col·locat en setena posició amb 32 dianes. D'aquesta manera el FC Barcelona és l'únic club amb dos jugadors dins del TOP 10 de màxims golejadors del 2018.\nPosició Jugador Club Gols\nTOP 1 Lionel Messi FC Barcelona 47\nTOP 2 Cristiano Ronaldo Reial Madrid/Juventus 43\nTOP 3 Robert Lewandowski Bayern Munic 42\nTOP 4 Mohamed Salah Liverpool 37\nTOP 5 Harry Kane Tottenham Hotspur 34\nTOP 6 Antoine Griezmann Atlètic de Madrid 33\nTOP 7 Luis Suárez FC Barcelona 32\nTOP 8 Florian Thauvin Olympique de Marsella 30\nTOP 9 Ciro Immobile Lazio 30\nTOP 10 Edinson Cavani PSG 28\nCom han sigut els gols de Messi?\nEn aquest 2018 l'astre argentí ha anotat gols de tota mena, però ha destacat especialment en les faltes (10 gols). La seva facilitat per castigar des de la llarga distància li va valer per guanyar el seu cinquè Pitxitxi i la seva cinquena Bota d'Or amb 34 gols en Lliga el curs passat. A més, el lloc on el capità culer se sent més còmode és amb els seus, i és que dels 47 gols marcats, 28 han estat al Camp Nou. Tot i així, els seus registres golejadors fora de casa estan només a l'abast dels millors, amb 19 gols lluny del feu blaugrana. La seva cama esquerra segueix sent letal (42 gols), tot i que ha demostrat que la seva capacitat de marcar amb la dreta és igual d'efectiva (5 gols).\nD'aquests 47 gols, 34 han estat a la Lliga, 9 a la Champions i quatre a la Copa, 26 d'ells a la temporada 2017-18 i 21 en el curs 2018-19. A més, els jugadors que més han assistit a Messi durant aquest 2018 han estat Luis Suárez (12) i Jordi Alba (7). Les ganes de Leo Messi no s'aturen, i el de Rosario ja prepara un 2019 apassionant. Un any en què l'argentí espera tornar a superar tots els seus registres golejadors.


8 de Març, cossos no desitjats - directa.cat\n8 de Març, cossos no desitjats\nDurant les últimes setmanes estem assistint a una veritable campanya de difusió de la vaga feminista del 8 de març: a les xarxes socials, les assemblees de barri, les facultats, fins i tot als mitjans de comunicació, tant als alternatius com als de masses, etc. Això ha obert un debat sobre el feminisme i l’hegemonia, els beneficis i els perills que pot causar aquesta unió.\nDe fet, fa poques setmanes va sortir a les xarxes un cartell d’un seminari amb el títol Feminisme i hegemonia i el rostre d’Angela Davis. Aquest cartell va provocar una forta crítica antiracista per diverses raons: en primer lloc, per blanquejar la cara d’Angela Davis, en segon lloc, per l’apropiació d’una figura clau en la lluita dels drets civils dels afroamericans i, en tercer lloc, davant aquesta apropiació, per l’absència de ponents racialitzades mentre que si estaven presents homes, tots ells blancs.\nDes de sectors antiracistes i feminismes minoritaris han denunciat al feminisme hegemònic com una sortida no desitjada que estava assetjant el moviment des de fa temps\nTanmateix, aquest debat que sorgeix com a novetat no ho és, bàsicament perquè des de sectors antiracistes i feminismes minoritaris han denunciat al feminisme hegemònic com una sortida no desitjada que estava assetjant el moviment des de fa temps. Nancy Fraser ja parlava d’una amistat perillosa entre feminisme i neoliberalisme, no per l’absorció del mercat de tot el que és reivindicatiu sinó perquè el mateix feminisme parteix d’uns principis que fomenten la seva unió amb el neoliberalisme. Aquesta premissa és més palpable d’ençà que l’economia feminista ha posat el focus en la necessitat de la reproducció de la força de treball per la subsistència, no solament del mercat, sinó de la societat en si mateixa.\nEvidentment, la reproducció que es materialitza en el treball domèstic i de cures recau en les dones. Fins aquí bé. El feminisme, que s’està establint com a hegemònic, és capaç d’entendre la crítica de l’economia feminista, del feminisme socialista, debatre amb el feminisme de la diferència, etc. Comencen els problemes quan la crítica no és reconeguda, perquè com deia Spivak “¿Pueden hablar los subalternos?“. Aquesta crítica no és necessàriament explícita, a vegades es formalitza amb la simple presència d’altres cossos marcats, cossos que no són benvinguts, incomoden i –si es pot– es transformen en símbol de l’opressió del feminisme per excel·lència.\nLa sorpresa davant la presència dels cossos marcats posen en qüestió l’hegemonia –ja existent– del feminisme i això incomoda\nAixò ho hem vist, viscut i sentit en un dia tan representatiu com és el 8 de Març. La sorpresa davant la presència dels cossos marcats posen en qüestió l’hegemonia –ja existent– del feminisme i això incomoda. Superficialment, s’accepta la crítica que ve d’aquests cossos i veus. De fet, es posa de moda parlar d’interseccionalitat o de descolonialitat. No cal dir que la raça –l’embrió d’aquestes teories– es dilueix entre tantes altres o simplement desapareix. No obstant això, aquests nous pensaments vénen a trencar el sistema-món des de l’arrel i anhelen que desaparegui en la seva totalitat, no solament pel que fa al sistema econòmic, sinó també com a projecte civilitzatori; s’incorporen en la mesura en què es poden desactivar.\nCom a exemple, la vaga del pròxim 8 de març, que s’enllestirà amb una manifestació –segurament molt nombrosa– a Madrid. L’organització ha situat després de la batucada a la Plataforma 12-N, que va liderar la marxa Sociedad sin Racismo denunciant el racisme d’Estat el passat 12 de novembre. Es pot considerar que la vaga del 8 de març ha incorporat a totes les dones, ja que el feminisme, com sabem, ha universalitzat el subjecte dona. A més, tant Madrid com Barcelona són ciutats cosmopolites on la diversitat cultural se celebra, sempre que no qüestioni l’statu quo. Ho vam veure després dels atemptats de Barcelona, on el monarca estava rodejat de colors. Tornant a la manifestació del 8 de març, que la Plataforma del 12N marxi darrere de la batucada és una manera molt simbòlica de silenciar la crítica. S’incorporen els colors i se silencia les veus. Tot en ordre.\nAixò passarà desapercebut, es continuarà amb l’apropiació de teories de les dones afros, indígenes, musulmanes, gitanes, etc. però sense elles, o amb elles si posen colors i reprodueixen el discurs pactat. Ens preguntarem per què després de tanta autocrítica i revisió dels privilegis continuem en la mateixa situació de precarietat, desigualtat i pobresa. I continuarem fent debats, conferències i tallers sobre aquests temes, mentre el Leviatan seguirà creixent. El cercle perfecte es tanca.\n« “Niños llorando” o la construcció mediàtica de l'”adoctrinamiento” escolar a Catalunya\nDues mirades crítiques al mòbil i a la indústria electrònica per a fer la volta al Mobile World Congress de Barcelona »


Què podem provocar en elements del nostre dia a dia amb l’electrització? - 8 DT | Fira de la ciència - Girona\nQuè podem provocar en elements del nostre dia a dia amb l’electrització? - 8 DT\n- Fomentar l’aplicació del mètode empíric (científic), partint de la generació d’hipòtesis, la cerca de respostes i la comprovació experimental. - Establir una relació entre els successos de l’experiment i l’electrització: vinculant el paper de la càrrega elèctrica dels elements protagonistes d’aquest experiment (aigua i globus) i el seu comportament quan interaccionen. - Formular hipòtesis sobre el repte plantejat: el boli podrà atraure el paper? - Formular hipòtesis davant el repte plantejat: com separar la sal i el pebre, els quals estan ben barrejats. - Establir una relació entre els successos de l’experiment i l’electrització.\nExperiment 1: En primer lloc, els infants s’agruparan de quatre en quatre. Llavors, un cop s’hagin col·locat davant el material, els el presentarem, destacant el globus com a element principal. Serà en aquest moment on els llançarem la pregunta de: ‘’Com podriem fer amb el globus per canviar la trajectòria de l’aigua sense que aquest es mulli?’’. Per ajudar-los a respondre aquesta pregunta els introduirem el concepte de càrrega elèctrica de la matèria, tot apel·lant a possibles experiències prèvies que hagin pogut viure de primera mà com és el cas de l’electricitat estàtica generada a través de la fricció (Exemple: contacte dels cabells amb un jersei de llana). Un cop explicat el procediment, és a dir, que hauran de fregar el globus amb els diferents materials, hauran de fer les seves hipòtesis sobre quin d’aquests serà prou conductor com per carregar electricament el globus i que, així, pugui canviar la trajectòria de l’aigua. En la taula següent anotaran les seves hipòtesis amb el color blau. Llavors, serà el moment que comprovin aquestes hipòtesis a partir de fregar el globus amb els diferents material i anar-lo apropant al raig d’aigua. Per anar anotant aquests resultats, ho hauran de fer amb un color vermell en la taula utilitzada per les hipòtesis, amb l’objectiu que es pugui veure molt clarament si aquestes han estat encertades o no. Per extreure’n conclusions, mirarem quins materials han ajudat al globus a desviar la trajectòria de l’aigua i quins no, i els llançarem la pregunta de ‘’Perquè x sí que ha ajudat al globus?’’, ‘’Perquè x no ho ha fet?’’. Per acabar, introduirem el concepte d’electrons, protons i neutrons. Finalment, farem la classificació dels materials a partir de la pregunta ‘’Si sabem que el globus té una càrrega negativa molt alta, quins materials tenen una càrrega positiva molta alta?’’. Preguntes que acompanyen l'experiment: - Creieu que amb un globus es pot canviar la trajectòria de l’aigua? - Com ho podríem fer sense que aquest es mulli? - Heu sentit a parlar del concepte d’electricitat estàtica? - Quan heu vist algun fenomen relacionat amb l’electricitat estàtica? Què passava? - Quin o quins materials creieu que ajudaran al globus a desviar la trajectòria de l’aigua? - Per què creieu que x material ajudarà?/ Perquè creieu que x material no ajudarà? - Per què x material sí que ha ajudat a canviar la trajectòria de l’aigua?/Perquè x material no ha ajudat? - Si sabem que el globus té una càrrega negativa molt alta, quins materials tindran una càrrega positiva molt alta? - Què farà que aquest material tingui càrrega positiva molta alta i el globus càrrega negativa molt alta? Experiment 2: En primer lloc, es dividirà l’alumnat en diferents grups de quatre integrants. Cada grup disposarà d’un conjunt de material format per: trossos de paper, un drap de llana, un bolígraf de plàstic i una cullera metàl·lica. Després de presentar-los el material es deixarà temps als infants per reflexionar i generar hipòtesis sobre si és possible o no atraure els papers amb algun d’aquells materials. Aquestes seran anotades a la graella, igual que també hauran d’anotar el procediment i el resultat de l’experiment. Seguidament, se’ls deixarà al voltant de 5 minuts per tal d’experimentar amb el material, tot avaluant les hipòtesis prèviament plantejades. En acabar aquest temps, es posarà en comú les estratègies d’experimentació utilitzades i els resultats obtinguts, tot contrastant les hipòtesis anotades en un inici a la graella guia. En cas de no haver aconseguit atraure els papers amb el material presentat, el docent aportarà preguntes que ajudarà als infants a seguir investigant: “Què passa si s’apropa un bolígraf de plàstic en el conjunt de papers?”, “I si abans d’apropar-lo en els papers es frega el bolígraf amb el drap de llana?”, “Què passa al cap d’una estona?”, “Què passa quan s’apropa la cullera metàl·lica en el conjunt de papers petits?”, “I si es frega prèviament amb un drap de llana?”, “Perquè s’obtenen resultats diferents?”, “Si els papers són més petits què passarà?” i “Si són trossos més grans, el resultat variarà?” Durant la introducció d’aquestes preguntes es deixarà un temps de reflexió per tal de generar hipòtesis i anotar-les a la graella, a més a més de temps per investigar i experimentar al voltant d’aquestes i extreure’n conclusions, tot contrastant-les amb les hipòtesis generades. Preguntes que acompanyen l'experiment: - Creieu que els trossos de paper poden ser atrets per un bolígraf de plàstic? I per una cullera metàl·lica? - Si el bolígraf no fos de plàstic, el paper es podria atreure? - Si ho provessim amb trossos més grans de paper, funcionaria? - Hi ha altres instruments que ens permetin realitzar l’experiment amb èxit? Per què? Experiment 3: Primer de tot, els infants s'agruparan de quatre en quatre. Se'ls donarà un plat, en el qual hi haurà sal i pebre ben barrejats. Seguidament, se'ls lliurarà un seguit d'estris a partir dels quals hauran d'intentar separar la barreja prèviament feta. Davant d'aquesta situació, se'ls proposarà als nens i nenes un repte: "Com podem separar la sal i el pebre que estan en aquest plat?" A partir d'una graella que se'ls lliurarà, es busca que reflexionin i formulin hipòtesis sobre quin mètode creuen que serà més efectiu o obtindrà els millors resultats. Un cop hagin fet el seu plantejament, podran procedir a fer la comprovació amb els diferents estris. En la graella prèviament esmentada, també hauran d'anotar els resultats que n'obtenen. A continuació, es farà una breu posada en comú amb tots els grups per veure quins mètodes han fet servir cada un d'ells i conèixer quins han estat els seus resultats. Un cop tinguin els resultats, podran contrastar-los amb la hipòtesi generada inicialment. En cas que cap dels equips hagi aplicat l'estratègia del globus, el docent guiarà la pràctica per obtenir els resultats esperats, tot plantejant preguntes: "Creieu que es podrien separar amb un globus?" "Amb el globus inflat canvia, és més efectiu?" Un cop el docent hagi formulat els nous reptes, es demanarà als alumnes que reflexionin i anotin una nova hipòtesi. Es deixaran uns deu minuts perquè els alumnes experimentin i, si no torna a sortir la metodologia que es busca, el docent tornarà a plantejar diferents preguntes per reconduir la pràctica. En aquesta ocasió, el mestre els indicarà que provin de fregar-se fort el globus pel cabell, amb l'objectiu de crear electrització, i que l'apropin lentament a sobre del plat. Els nens i nenes hauran d'apuntar a la graella tot allò que succeeix i intentar buscar una explicació al fet que observen. Finalment contrastaran els resultats obtinguts amb la hipòtesi que havien pensat prèviament. Preguntes que acompanyen a l'experiment: - Un cop barrejat, es pot separar la sal i el pebre? Com? - Amb quin d’aquests instruments podríeu separa la sal i el pebre? - Creieu que es podrien separar amb un globus? Com ho faríeu? - Per què creieu que el pebre es queda enganxat al globus i, en canvi, la sal no?\nExperiment 1: L'aigua canvia la seva trajectòria en direcció al globus. Experiment 2: Els trossos de paper s'enganxen al bolígraf. Experiment 3: El pebre queda enganxat al globus, quedant separat de la sal.\nElectrització: Tota la matèria està formada per àtoms, els quals estan compostos per protons (càrrega positiva), neutrons (no tenen càrrega) i electrons (càrrega negativa). La gran majoria d'àtoms són elèctricament neutres perquè estan formats pel mateix nombre de protons que d'electrons, així, la càrrega positiva de cada protó queda contrarestada per la càrrega negativa d’un electró. L'electrització per fricció es dona quan es freguen dues superfícies i es produeix una transferència d'electrons, és a dir, quan en apropar dos materials, els electrons d'aquests salten, van d'un a l'altre. Quan dos cossos s'electritzen per fregament, es produeix una transformació de l’energia mecànica del moviment en energia calorífica, que serveix per alliberar algun dels electrons que es troben en les capes perifèriques dels àtoms, els quals passen d’un material a l’altre. Així doncs, un dels materials queda carregat positivament i l’altre negativament. Repte 1: Per fer l’explicació teòrica d'aquest fenomen, cal comentar els tres tipus de partícula subatòmica que defineixen, com no podria ser d’una altra manera, els tres tipus de càrrega que poden tenir els materials: càrrega positiva (protons), càrrega negativa (electrons) i càrrega neutra (neutrons). A partir d’aquests, podríem introduir el concepte d’efecte triboelèctric, que es produeix quan dos materials amb càrregues elèctriques molt distintes (diferent nombre d’electrons i protons) entren en contacte, mitjançant, principalment, la fricció. Aquest efecte és el que explica l’electricitat estàtica i és, també, el nucli d’aquest experiment, ja que el globus, amb una gran tendència a carregar-se negativament, quan entra en contacte amb materials que tendeixen a cedir electrons, és a dir, a perdre càrrega negativa, genera un camp elèctric al voltant de la seva superfície. Així doncs, en acostar el globus al raig d’aigua, les molècules d’aquesta, que tenen un moment dipolar (separació entre les càrregues) molt gran, s’orienten indistintament cap a ell i s'alineen amb les del seu camp elèctric. En altres paraules, si s’aconsegueix, per mitjà del fregament, carregar elèctricament la superfície del globus, el camp elèctric resultant generarà prou força d'atracció com per induir el moment dipolar de les molècules d’aigua i aconseguir que aquestes s’apropin a ell. Repte 2 i 3: Tota la matèria està formada per àtoms, els quals estan compostos per protons (càrrega positiva), neutrons (no tenen càrrega) i electrons (càrrega negativa). La gran majoria d'àtoms són elèctricament neutres perquè estan formats pel mateix nombre de protons que d'electrons, així, la càrrega positiva de cada protó queda contrarestada per la càrrega negativa d’un electró. L'electrització per fricció es dóna quan dues superfícies entren en contacte i es produeix una transferència d'electrons, és a dir, quan en apropar dos materials, els electrons d'aquests salten, d'un a l'altre. Quan dos cossos s'electritzen per fregament, es produeix una transformació de l’energia mecànica del moviment en energia calorífica, que serveix per alliberar algun dels electrons que es troben en les capes perifèriques dels àtoms, els quals passen d’un material a l’altre. Així doncs, un dels materials queda carregat positivament i l’altre negativament. En el cas del repte 2, el bolígraf queda carregat amb electrons negatius quan és fregat amb el drap de llana, això comporta que alteri la càrrega dels papers i els atregui. En canvi, la cullera metàl·lica no queda electritzada pel frec amb el drap provocant així que els papers no siguin atrets per aquesta. En el tercer experiment, quan es frega el globus al cabell, aquest darrer lliura electrons el globus, de manera que perd electrons i es converteix en càrrega positiva (té un major nombre de protons que d'electrons). El globus, en canvi, com que aconsegueix més electrons esdevé de càrrega negativa (té més electrons que protons). Els objectes que estan electritzats tenen la capacitat d'atraure cossos molt lleugers, com és el cas de la sal i el pebre. Tanmateix, el pebre mòlt és menys pesat que la sal, per això podem veure que el globus atrau primer els petits fragments de pebre abans que la sal. Glossari: Àtom: és la partícula indivisible més petita d’un element químic, elèctricament neutra. Efecte triboelèctric: resultat de la fricció de dos materials amb càrrega elèctrica molt distinta. Electrització: procés mitjançant el qual es produeix una transferència d’electrons en fregar-se dues superfícies. Electró: partícula amb càrrega negativa. És una part dels nuclis atòmics. Energia calorífica: és la manifestació de l’energia interna d’un cos en forma de calor, degut al moviment de les partícules. Energia mecànica: és la suma de l’energia potencial i l’energia cinètica d’un cos. Energia potencial: és l’energia que té un objecte, la qual depèn de la seva posició respecte altres cossos o, de que existeixi un camp de forces dins d’aquest. Energia cinètica: és l’energia que té un cos degut al seu moviment. Aquesta depèn de la massa i la velocitat del cos. Molècula: conjunt d'àtoms enllaçats entre ells, elèctricament amb càrrega neutra. Neutró: partícula que no té càrrega elèctrica. És una part dels nuclis atòmics. Partícula subatòmica: unitat bàsica de la matèria, que per si sola no conserva propietats d’un element químic. Protó: partícula que té una càrrega elèctrica positiva. És una part dels nuclis atòmics.\nBibliografia: Andrés del Río, E., Larrondo Almeda, F., Martínez Salmerón, F., & Bolea Escrich, S. (2020). Física i Química 4t ESO (1st ed., pp. 92-93). Madrid: McGraw Hill. Andrés del Río, E., Yuste Muñoz, M., Rodríguez Cardona, Á., & Pozas Magariños, A. (2015). Física i Química 3r ESO (pp. 75-83). Madrid: McGraw Hill. Cerdà Huguet, G. L’electricitat i el magnetisme a l’aula d’Educació Primària. Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans. (2019) Consultat a : https://dlc.iec.cat/ Ferret, A.; Oliveras, B. (2013). Activitat experimental per a treballar el model canvi químic a cicle superior de primària. Revista del professorat de ciències de Primària i Secundària, (26), 10-15. https://www.raco.cat/index.php/Ciencies/article/view/275735 Martí, J. (2010). La construcció del coneixement científic dels tres als dotze anys. Què en sabem? Guix, (369), 21-26. Mingorance, A. (2011). La electricidad en primaria. Revista digital Innovación y Experiencias educativas, (38), 1-10. https://archivos.csif.es/archivos/andalucia/ensenanza/revistas/csicsif/revista/pdf/Numero_38/AURORA_MINGORANCE_1.pdf\nPeça de roba / cabdell de llana\nPeça de roba de cotó\nCadira amb potes de metall\nBolígrafs de color blau i de color vermell\nPaper tallat en petits trossets\nGlobus sense inflar\nEspai ampli on els infants puguin experimentar lliurement i amb tranquil·litat.\nCarla Parera - Nieto


Laura Rosel: "L'exhumació de Franco corre el risc de quedar reduïda a un simbolisme o, encara pitjor, a un espectacle mediàtic frívol" - Laura Rosel - Catalunya Ràdio\nEstaria bé que, a més de ser un punt a favor del PSOE, fos el primer pas en ferm en polítiques de memòria històrica a l'estat espanyol\n11/10/2019 - 22.40 Actualitzat 11/10/2019 - 22.43\nFranco sortirà del Valle de los Caídos 44 anys després, en plena campanya electoral.\nLa maniobra per exhumar les restes del dictador enxamparà el PSOE i la resta de partits en plena marató de gestos i promeses per atraure electors. Veure Franco fora del Valle de los Caídos serà segur un cop d'efecte del candidat socialista.\nEl xou ja ha començat aquesta tarda, amb la Guàrdia Civil tancant el recinte del Valle de los Caídos i alguns fanàtics protestant contra l'exhumació: fent-se selfies davant la tomba, plorant, deixant-hi flors i cridant consignes de tot tipus, menys democràtiques.\nEstaria bé que, a més de ser un punt a favor del PSOE, fos el primer pas en ferm en polítiques de memòria històrica a l'estat espanyol. Perquè Franco sortirà, però hi quedarà Primo de Rivera i s'hi quedaran també les restes de milers de persones que hi van ser enterrades moltes sense permís dels familiars. A Catalunya, n'hi ha uns quants que reclamen de fa temps rescatar d'aquella cripta les restes dels seus parents. Una memòria històrica que té un deute pendent vergonyós amb els milers de desapareguts del franquisme.\nL'exhumació de Franco corre el risc de quedar reduïda a un simbolisme o, encara pitjor, a un espectacle mediàtic frívol. I això, que hauria de ser responsabilitat de tots els partits democràtics, queda en mans d'una esquerra desgranada i despistada que encara no ha sabut abordar la memòria històrica de cara, amb valentia. La dreta, en canvi, no bada. Franco també és una promesa electoral de Vox.\nLaura Rosel: "Ja fa un mes de la sentència del Suprem i en tot aquest temps, cap resposta conjunta"\nLaura Rosel: "Sánchez i Iglesias s'han entès en un dia i mig. Quin pes ha tingut Vox en aquest desbloqueig?"\nLaura Rosel: "L'11N, Espanya serà -probablement- encara més ingovernable del que ho era a l'abril"


Enllaços d'interès | Aprenentatge entre iguals\nA continuació us oferim un llistat, breument presentat, de pàgines web sobre aprenentatge entre iguals que val la pena visitar. Internet, però, és dinàmic. Us demanem doncs que ens disculpeu per aquelles adreces que canviïn i us agrairem que ens comuniqueu llocs interessants, per tal d’incloure’ls.\nNetwork of International Cooperative Learning Educators and Enthusiasts\nL'objectiu de NICLEE, com apareix al web, és conrear la comunicació contínua entre els educadors de tot el món apassionats per fomentar el creixement i el desenvolupament continus de l'aprenentatge cooperatiu. Aquesta xarxa funciona dins de la plataforma electrònica del seu lloc web, dissenyada per implicar i donar suport a la interacció global entre els entusiastes de l'aprenentatge cooperatiu.\nAquest centre, que estudia l'aprenentatge entre iguals, està dirigit per Keith Topping (Universitat de Dundee), sens dubte l'investigador que més ha treballat sobre tutoria entre iguals. Ofereix informació, materials i suport sobre la tutoria entre iguals, tant entre alumnes, com en l’àmbit familiar o amb voluntaris.\nCentre d'Investigació en Ensenyament i Aprenentatge de la Universitat de Michigan.\nLa pàgina pertany al Centre d'Investigació en Ensenyament i Aprenentatge de la Universitat de Michigan. Posseïx recursos en temàtiques sobre Aprenentatge Cooperatiu i treball en equip, també enllaços a altres Web, articles, i bibliografies relacionades amb la temàtica.\nAquesta pàgina sobre l'aprenentatge col·laboratiu està mantinguda pel NISE (National Institute for Science Education) de la Universitat de Wisconsin. Repassa, amb exemples, mètodes d'aprenentatge col·laboratiu i ofereix recursos bibliogràfics.\nLas Webquest són activitats d’aprenentatge fonamentades en l’aprenentatge cooperatiu i la navegació per internet. Aquesta web interessant ofereix un directori de webquests en català, catellà i altres llengües, així com recursos i formació sobre com fer webquests.\nEl Centre d'Aprenentatge Cooperatiu, pertany a la Universitat de Minessota i ofereix recursos de recerca i formació. Està dirigit pels germans Roger i David Johnson, estudiosos i divulgadors arreu del món de l'aprenentatge cooperatiu.\nGrup d’Interès en Aprenentatge Cooperatiu (GIAC)\nGrup vinculat a l’ICE de la Universitat Politècnica de Catalunya que treballa sobre l’aprenentatge cooperatiu en l’àmbit de la formació universitària. Cada any organitza una jornada d’intercanvi d’experiències.\nIASCE dinamitza un treball de divulgació i estudi de l’aprenentatge cooperatiu, publicant un butlletí, organitzant congressos bianuals i fent possibles publicacions sobre la temàtica.\nInternational Development Research Association (IDRA)\nIDRA és un organització sense ànim de lucre que treballa per la qualitat educativa. és interessant el Coca-Cola Valued Youth Program, un programa de tutoria entre iguals amb alumnes de diferents edats.\nKagan. Publishing and professional development\nPàgina web, amb cert contingut comercial, de Spencer Kagan, autor de les estructures o tècniques d’aprenentatge cooperatiu.\nAquest centre de recursos sobre tutoria entre iguals és un projecte de la Fundació RAD Schwarts d'Oakland i té com a objectiu donar recursos i suports per al desenvolupament i manteniment de programes de tutoria entre iguals a l'aula, l'escola o als barris.\nReading Rockets és un projecte nacional d'alfabetització multimèdia de Nort Amèrica que ofereix informació i recursos sobre com els infants aprenen a llegir i com els adults que els cuiden poden ajudar-los. També inclou informació sobre la lectura en parelles.\nAquesta web correspon al Professor Elliot Aronson de la Universitat de Santa Cruz, Califòrnia, creador del Mètode Puzle d'Aprenentatge Cooperatiu.


context :: internet i la llibertat d'expressió: una nova frontera per als drets humans?\ninternet i la llibertat d'expressió: una nova frontera per als drets humans?\nInternet és una de les invencions més poderoses de l'era digital. Té el potencial per a autoritzar i educar, creuar límits culturals i crear comunitats globals. Oferix els mitjans per a qualsevol individu amb accés a una computadora i una entrada a internet per a comunicar-se en un flux lliure d'informació i idees amb altres individus per tot el món.\nPerò aquest gran potencial per a superar les fronteres nacionals i compartir informació sense tenir en compte les fronteres converteix també internet en el subjecte d'esforços concertats per governs per a restringir les llibertats i violar els drets humans bàsics, com el dret a la intimitat, la llibertat d'expressió i la llibertat d'informació.\nEn alguns països, la lluita per la llibertat d'expressió té lloc ara online, mentre els governs autoritaris dediquen cada vegada més recursos i atenció al control de l'accés a la informació via Internet i a implementar tecnologies al servei de la vigilància.\nEl seu objectiu és sovint prevenir la difusió d'informació crítica per a ells, així com rastrejar i supervisar a dissidents, empresonant a alguns posteriorment per exercir el seu dret a la llibertat d'expressió.\nEn aquest context, internet en si mateix pot convertir-se en un instrument de repressió on l'espionatge de les comunicacions, la censura i la filtració d'informació, i els massius bancs de dades, augmenten la capacitat dels governs autoritaris per a restringir les llibertats i els drets humans bàsics dels seus ciutadans. Aquest tipus de restriccions nacionals poden afectar no només aquells que viuen dintre del país, sinó també a algú que procura compartir o rebre informació relacionada amb aquest país.\nHi ha alguns casos legítims en els quals la restricció de l'accés a certa informació és un pas important en la protecció de drets humans, per exemple restringint l'accés a la pornografia de nens. No obstant això, els estàndards dels drets humans internacionals estableixen condicions estrictes en les quals tals restriccions són permissibles. La censura injustificada és contrària a moltes lleis locals i va establir normes internacionals i valors.\n(...) Amnistia Internacional creu que el respecte als drets humans i a la llibertat d'expressió és un component vital per a qualsevol futur acord sobre la forma de govern d'internet .\nEnfront del Fòrum sobre la forma de govern d'internet, que tindrà lloc a Atenes (novembre de 2006), el Comitè central de Drets Humans de la Societat Civil, WSIS, una coalició de 65 organitzacions, destaca la seva preocupació per les implicacions de les polítiques d'internet en la llibertat d'expressió i la protecció de la intimitat. El Comitè central s'esforça per assegurar que totes les polítiques d'Internet parteixin de la base de contemplar la protecció dels drets humans. També demanda l'establiment d'una Comissió Independent en la Societat de la Informació i Drets Humans, formada per experts de camps rellevants i amb una àmplia representació geogràfica, amb la finalitat de supervisar i avaluar la legislació i les polítiques de gran rellevància, així com assegurar que aquestes siguin acords als estàndards dels drets humans internacionals. >de *the internet and freedom of expression: a new frontier for human rights?*. Amnesty International briefing. Maig de 2006\n> irreprimible. 'una campanya mostra que ja sigui online o offline, és impossible reprimir la veu i els drets humans.'\n>gran victòria per a la protecció de fonts periodístiques online . 26 de maig de 2006\n> alliberin a isamu kaneko, el creador del winNY . 21 de maig de 2004\n> grokster i morpheus sobreviuen: la prohibició de la tecnologia del segle vint-i-u fracassa. 5 de maig de 2003\n> el sistema martus de drets humans . 17 de març de 2003\n> sistemes per a evitar la censura d'Internet . 20 de novembre de 2002\n> el projecte de xarxa lliure: llibertat de comunicació . 5 de novembre de 2002\n> declaració de hacktivismo: afimacions de llibertat en suport a un Internet no censurat. 18 de juliol de 2002\n> jon johansen processat: el cas decss. 17 de gener de 2002\n> el cas sklyarov:\nel programador va poder tornar a Rússia . 18 de juliol de 2001\n> chaos computer club per la pau d'informació . 17 de setembre de 2001


Cataclisme al sector petrolier: «La situació que presenciem és inèdita en la història del mercat» - Diari de Girona\nCataclisme al sector petrolier: «La situació que presenciem és inèdita en la història del mercat»\nEls mercats s'estan preparant per a preus del barril de pretroli a l'entorn dels 20 dòlars, diuen els experts\nbloomberg 10.03.2020 | 00:04\nEl preu del petroli es desplomava, ahir, mentre Rússia i l'Aràbia Saudita estaven a l'espera d'inundar el mercat amb cru barat en una guerra de preus sense quarter just quan el coronavirus està impulsant la primera contracció de la demanda des de 2009. Els antics aliats van prometre una ràpida retribució pel col·lapse de la reunió de l'aliança OPEP+ la setmana passada. El regne del golf Pèrsic va reduir els seus preus oficials del cru i està amenaçant amb una producció rècord. Mentrestant, el major productor de Rússia va dir que augmentarà la producció el mes vinent.\nEls futurs del petroli van caure més del 30% a Nova York i Londres, la major contracció des de la guerra del Golf en 1991, abans de retrocedir a una caiguda del voltant de 20% i la caiguda lliure va repercutir en els mercats financers. Les accions estatunidenques van caure gairebé 6% i l'índex S&P 500 va descendir 18% respecte del seu màxim històric aconseguit el 19 de febrer. Tot el creixement anual que l'Agència Internacional d'Energia havia previst el mes passat –poc més de 800.000 barrils per dia– es va esvair i ara s'espera que la demanda es contregui en 90.000 barrils iaris. «La situació que estem presenciant avui és inèdita en la història del mercat petrolier», va dir el director executiu de l'AIE, Fatih Birol. El cataclisme dels preus repercutirà en la indústria energètica, des de gegants com Exxon Mobil Corp., les accions del qual van registrar la major contracció en 11 anys. Afectarà els pressupostos de països dependents del petroli, des de l'Iraq fins a Nigèria, i també podria donar nova forma a la política global, soscavant la influència de països com l'Aràbia Saudita. La lluita contra el canvi climàtic pot sofrir un revés a mesura que els combustibles fòssils es tornen més competitius enfront de les energies renovables. «Els mercats s'estan preparant per a preus del petroli a l'entorn dels 20 dòlars», diu Ellen Wald, presidenta de Transversal Consulting i membre no resident del Global Energy Center de l'Atlantic Council.\n«No crec que la producció pugui guanyar aquesta guerra. No hi ha suficient demanda per a això. Aquesta és la diferència entre 2014 i avui», pronostica.


Guillem Rojas guanya la 100% Half Costa Brava i s'adjudica la Copa Catalana\nINTERVÉ: Iván Álvarez, director de cursa\nGuillem Rojas, amb un temps de 4:03:02, s'ha emportat la 100% Half Costa Brava i, d'aquesta manera, s'ha proclamat també vencedor final de la Copa Catalana. En dones la prova de Platja d'Aro l'ha guanyat Olga Pons, amb 4:50:57, mentre que la copa per la millor classificació total ha estat per Ana María Otero.\n100% Half és un circuit de curses de mig Ironman. Això vol dir 1,5 quilòmetres nedant, 80 de bicicleta i 21 corrent. La prova de la Costa Brava s'ha nedat a la Platja Gran de Platja d'Aro, s'ha pedalat a les Gavarres i s'ha corregut en un circuit de tres voltes a través del municipi de Castell-Platja d'Aro. Es podia fer individualment o en relleus. El podi masculí l'han completat Marcel Zamora i Jordi Matos i el femení, Jeanet Van der Berg i Anna Rovira. En equips el millor ha estat el combinat mixte Kine Gym.\nLa cursa de Platja d'Aro era la tercera d'una lliga de punts que va començar a Empuriabrava i va continuar a l'Ametlla de Mar, anomenada Copa Catalana. Els millors homes han estat el guanyador Guillem Rojas, Jon Ander Uribarri i Javier Cano. En dones han acabat a dalt de tot Ana María Otero, Cristina Pastor i Mercè Magem.


Lluitadors.cat: Josep Rovira: Un aventurer sense descans\nJosep Rovira: Un aventurer sense descans\nVa néixer a Rubí l’any 1902. Tot i que era paleta d’ofici, ja de ben jove participà en el moviment catalanista, i s'afilià a Estat Català (1922). Rovira formava part dels joves intrèpits a les ordres de l’avi Macià, amb els quals van planificar i protagonitzar alguns fets amb la voluntat d’alliberar Catalunya de la submissió a la dictadura espanyola de Primo de Rivera.\nEl 1922 s'instal·là a la Catalunya Nord, des d'on participà en l'assalt a la caserna de la guàrdia civil de Sant Pau d'Ordal, i més tard en la preparació de la invasió del Principat des de Prats de Molló (1926). Aquests fets havien de ser un intent d’alliberament de Catalunya, però degut a una delació, van fracassar abans de començar. Tot i això, després de capturar-se als seus instigadors (amb Macià al capdavant), se’ls jutjà, i això va significar un enorme impacte en l’opinió pública internacional, ja que per primera vegada la causa de Catalunya assolia una certa internacionalització.\nExiliat posteriorment a França i Mèxic, va col·laborar amb la guerrilla guatemalteca, on va millorar el seu coneixement militar. De retorn a Barcelona (1932), va militar en Estat Català-Partit Proletari (EC-PP). Més tard deixà aquesta formació per sumar-se a la més àmplia del Bloc Obrer i Camperol (BOC).\nMembre del comitè executiu, conservà aquest càrrec, quan el BOC es convertí en el Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM). Tingué gran importància en la dinamització del setmanari «L'Hora». Amb l’esclat de la guerra, formà part del Comitè de Milícies, al qual s'integrà en representació del POUM. Organitzà la columna Lenin amb militants i simpatitzants del POUM, amb la que sortí a lluitar al front d'Aragó.\nArran dels fets de maig del 1937 a Barcelona, s'inicià una persecució política contra el POUM, i Rovira fou detingut. Un cop alliberat, participà en la reorganització del partit en la clandestinitat, per la qual cosa fou de nou detingut l'octubre del 1938. El gener del 1939 escapà de la presó i marxà cap a l'estat francès, on participà en la Resistència contra l'ocupació nazi. El 1944 participà en la fundació del Moviment Socialista de Catalunya (MSC).\nEn Josep Rovira va morir l’any 1968 a l’exili.


Blog del Màrius Domingo, Ca la Gallineta: Atropellat.\nDiu el tòpic que en temps dels romans, un esquirol podia travessar tota la península Ibèrica sense haver de tocar terra, només saltant per les capçades dels arbres.\nCom és evident, avui això no és així, els esquirols molts cops han de baixar a terra, travessar carreteres, i posar-se en evident perill.\nAquest no va tenir sort, a Farena.\nPublicat per Màrius Domingo a 9:44\nAixò de les carreteres és un drama\n23 de juliol de 2013 a les 12:12


Com conciliar els esforços per assolir un sistema alimentari sostenible i garantir una vida digna als col·lectius racialitzats? | Alimentació Sostenible\nCom conciliar els esforços per assolir un sistema alimentari sostenible i garantir una vida digna als col·lectius racialitzats?\nTaula d’intercanvi d’experiències.\n15/07/2021 - 12:41 h\nConsulta el >>vídeo<< de l’activitat.\nEn el marc de la II Fira d’Economia Solidària Migrant i Diversa del passat 26 de juny, es va proposar un espai d’intercanvi d’experiències per reflexionar sobre els límits i reptes d’un sistema alimentari sostenible i just que tingui en compte les realitats, problemàtiques específiques i els esforços que es realitzen des de l’economia social i solidària, liderada per col·lectius de persones migrades i racialitzades de la ciutat.\nLa intenció de l’activitat “Ara, aquí, per l’economia migrant i solidària” va ser contribuir als debats generats en el marc de la Capitalitat Mundial de l’Alimentació Sostenible (Barcelona, 2021), per tal de complexitzar o aportar matisos, des d’una mirada intercultural i contextualitzada, sobre les dimensions que s’han definit com a marc d’acció per aconseguir una alimentació sostenible.\nEn aquest sentit, la conversa que va guiar l’intercanvi d’experiències va implicar posar sobre la taula dues grans qüestions:\nQuè han de complir els circuits de producció, distribució i consum de productes per ser considerats sota el segell ‘Alimentació sostenible’?\nPer dinamitzar la conversa, comptem amb el Cercle de migracions i economia solidària antiracista de Coopolis, una proposta d’economia popular com a eina de transformació social, sobre la base de la solidaritat i la lluita contra el racisme. Des d’aquesta iniciativa, es promou i es dona suport a iniciatives col·lectives tenint en compte la generació d’ocupació i l’exercici de drets bàsics dirigits a la població migrant i racialitzada.\nPer nodrir la conversa, comptem amb:\nMercedes Gómez i Mariló Fernández de Keras Buti, (“fem coses” en romanó), cooperativa de consum, distribució i venda de productes agroecològics i de proximitat, produïts al Parc Agrari del Baix Llobregat de l’Escola Popular.\nJulieta Lara del projecte autogestionat La Ambulante (Kantina Migrante), migrant, mare, creadora i diversa funcional, que barreja sabors vegans i l’amor de les receptes de les seves ancestres, realitzades amb productes de proximitat i de temporada per no generar demandes nocives a les comunitats originàries.\nCheihk Drame d’Abarka Càtering, una cooperativa sense ànim de lucre d’iniciativa social que creu en la gastronomia com a eina per generar oportunitats laborals de persones de la comunitat, posant en valor la riquesa de les cultures africanes.\nMagnolia Álvarez de Cooprodom, una cooperativa internacional d’importació de productes dominicans, especialment del cafè La Tambora.\nPer emmarcar el diàleg, cada experiència va manifestar la diversitat de motius per crear iniciatives com aquestes, entre les quals, destaquen les necessitats econòmiques de les diferents comunitats que representen (voler crear ocupació per a dones, persones migrades, gitanes, etc.), autoorganitzar-se i crear solidaritat en les seves respectives comunitats, així com de la necessitat de generar economia de proximitat o contribuir a les economies cooperatives als països d’origen.\nJulieta Lara destaca, amb relació a posar al centre la proximitat, que “productes com l’alvocat, el cafè o la xocolata provoquen molt dolor a la meva terra; és còmoda la posició passiva que mantenen els restaurants que compren aquests productes? Nosaltres preferim no perpetuar aquest extractivisme”.\nEn canvi, cooperatives com Cooprodom o Abarka Càtering aposten per productes dominicans i africans, respectivament, per poder potenciar als petits agricultors d’aquestes regions i així ajudar a les seves economies des de l’exterior. De fet, Cheikh Drame va comentar: “Nosaltres utilitzem el menjar com a eina o, fins i tot, com a excusa per posar en valor la diversitat i la riquesa de les cultures africanes, ja que sinó hi hauria altres persones europees que s’apropiarien i comercialitzarien els nostres productes”.\nA continuació, es van examinar les diferents dificultats o desafiaments que comporta crear projectes que apostin per l’alimentació sostenible. Les representants de Keras Buti van parlar de com la ciutat i voltants de L’Hospitalet (on tenen els seus propis horts) estan sent amenaçats per l’especulació urbanística, ja que cada any puja el lloguer dels camps agrícoles, la qual cosa complica aconseguir productes de quilòmetre 0.\nPer a Julieta de Kantina Migrante, és molt important parlar del concepte de ‘sobirania alimentària‘ i la seva correlació amb el fet que les persones del sud global, en molts casos, migren perquè se’ls han arrabassat les seves terres, i vénen a Europa per reforçar aquest mateix sistema alimentari treballant en les plantacions i vivers on són explotats com a mà d’obra.\nPer la seva banda, Magnolia de Cooprodom recalca els estralls que han causat la pandèmia en iniciatives petites com aquesta; s’han trobat amb barreres a les duanes, complicant l’exportació dels productes provinents de les cooperatives de producció agrícola i ecològica del cafè a República Dominicana. Aquest fet ha ocasionat aturar el projecte i tota l’economia solidària generada. Això confirma la precarietat i les dificultats afegides que iniciatives com aquestes, tenen per poder implantar altres formes de fer amb relació a l’alimentació.\nFinalment, Cheikh d’Abarka Càtering assenyala com és de difícil crear una cooperativa on es posa a la persona al centre “quan alhora has de competir amb una societat capitalista que precaritza especialment als cossos racialitzats”.


Innovacions en la presentació dels comptes anuals i l’impost de societats | Augé Accountants\nInnovacions en la presentació dels comptes anuals i l’impost de societats\n05 maig Innovacions en la presentació dels comptes anuals i l’impost de societats\nPosted at 20:40h in Sense categoria\tby\tadmin\nDurant una roda de premsa realitzada al mes de Juny del 2021, el ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, i el ministre de Finances i Portaveu, Eric Jover, van presentar la nova iniciativa de simplificació dels tràmits de dipòsits de comptes, tributació i informació de dades estadístiques. Fins ara, s’havien de fer individualment, presentant les dades als diferents departaments encarregats. Amb aquesta reforma, proposen d’unificar aquests tràmits presentant-ho en un sol tràmit.\nEn paral·lel amb aquesta iniciativa de simplificació de tràmits, amb l’arribada del nou portal tributari, preveuen la modernització de presentació d’aquests tràmits, ja que anteriorment, els comptes anuals s’havien de presentar presencialment amb l’opció de fer-ho virtualment. Amb les modificacions previstes, s’hauran de presentar únicament mitjançant el nou portal tributari.\nA finals de Març del 2022, el M.I. Govern d’Andorra, va aprovar les modificacions del Reglament de la Llei de societats i de responsabilitat limitada, del Reglament del Registre de Dipòsit de Comptes, el Pla General de Comptabilitat, del Reglament de l’Impost sobre societats així com de la presentació dels formularis declaratius de l’impost sobre societats i l’impost sobre la renda dels no residents fiscals. Així mateix, el 6 d’Abril del 2022, es van publicar els decrets al BOPA.\nAmb aquestes modificacions, s’elimina l’exempció per als empresaris que tinguin una xifra anual d’ingressos totals inferiors a 150.000€, fent que tots els empresaris que exerceixin una activitat econòmica, a partir d’ara, estiguin obligats a dipositar els comptes anuals.\nPel que fa a les modificacions relacionades amb el dipòsit de comptes anuals, desapareix el model simplificat, deixant únicament els nous models abreujats (formularis: 805B) i els nous models normals (formularis: 805A). Aquests formularis s’han elaborat conjuntament entre els tres departaments per tal que els documents, com els de la memòria dels comptes anuals (805B3 o 805A5), incloguin elements pel departament d’estadística que acaben suprimint les enquestes d’activitats econòmiques que fins ara es duien a terme periòdicament.\nEn les modificacions corresponents a l’IS (Impost de Societats) per a les persones jurídiques, els formularis 850 i 800 passaran a correspondre als formularis 805P.\n* Situació Actual – Fa referència a la presentada en el 2021\nAddicionalment, s’haurà de preveure per poder completar aquets nous tràmits, que tots els accionistes, membres del consell d’administració i/o administradors, segons escaigui, disposin d’un certificat digital personal per poder signar els documents (certificat d’aprovació dels comptes anuals i resta de documents que formen part dels CCAA) amb una signatura electrònica. Aquest certificat de signatura, es pot sol·licitar personalment i presencialment al departament de tràmits al Govern d’Andorra. Un cop obtingudes les credencials, podran signar qualsevol document en format PDF directament a la pàgina oficial o bé amb l’aplicació d’escriptori que proposen.\nEn resum, tot i que aquests canvis simplificaran i agilitzaran la formulació i la presentació, tant dels impostos de les societats com dels comptes anuals de les persones físiques i jurídiques, dites implementacions, afecten considerablement l’organització dels diferents departaments que se n’encarreguen.


Els arqueòlegs han posat al descobert un pany de muralla romana del segle III després de Crist (dC) a l'interior d'una casa del Barri Vell de Girona. Té una longitud aproximada de 5 metres, una alçada de 4 i forma part de les parets d'aquest edifici, situat al carrer Bellmirall (a tocar del rectorat de la UdG).\nLa casa es reconvertirà ara en apartaments, però abans que comenci l'obra s'hi ha fet un estudi arqueològic previ, que ha permès documentar-ne l'evolució històrica al llarg dels segles. Entre els elements singulars que té l'edificació hi ha les restes d'una sitja de gra, un tram de muralla d'època carolíngia amb una torre de defensa o gàrgoles del segle XIV (quan l'edifici era una casa noble i apareix documentada com el castell de Bellmirall). Ara, tot aquest llegat històric es preservarà quan l'edifici s'adapti a les necessitats del segle XXI i aculli fins a uns catorze pisos.\nPublicada al diari "Diari de Girona ", 22 de maig de 2018 - ACN - Girona


Libros de DIPUTACIó DE BARCELONA. ÀREA DE PRESIDèNCIA. CENTR - Llibreria de la Diputació.\nLo sentimos, no hay resultados para: "Autor : Diputació de Barcelona. Àrea de Presidència. Centr"\nDiputació de Barcelona. Àrea de Presidència. Centr Eliminar filtro Quitar filtros


La Junta de Govern Local s'ha de constituir necessàriament en els municipis amb una població de dret de més de 5.000 habitants, i en els municipis capitals de comarca amb independència del nombre d'habitants.\nTé com a finalitat col·laborar amb l'alcalde o l'alcaldessa en l'exercici de les seves atribucions, i exerceix les competències que l'alcalde i el ple hi deleguin.\nEstà integrada per l'alcalde i un nombre de regidors no superior al terç del nombre legal d'aquests. Els nomena i destitueix l'alcalde, qui en dona compte al Ple.\nL'alcalde pot demanar l'assistència a altres membres de la Corporació que no pertanyen a la Junta de Govern Local o del personal al servei de l'entitat local per tal que informin en el relatiu a l'àmbit de les seves activitats.\nNormativa: Article 20 i 23 de la Llei 7/1985, de 2 d’abril, reguladora de les bases de règim local, modificat per la Llei 57/2003, de 15 de desembre, de mesures per a la modernització del govern local. Articles 48.1 b), 54 i 57 Decret legislatiu 2/2003. de 28 d'abril, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya. Articles 54 i 55, del 52, 53, 112 i 113, del Reial decret 2568/1986, de 28 de novembre, pel qual s'aprova el Reglament d’organització funcionament i règim jurídic de les entitats locals.


L’Albert ha estat alumne dels cursos de fotografia de Can Verdaguer durant 4 trimestres. Defineix la seva afició a la fotografia com un hobbie, encara que s’ha presentat a varis concursos de fotografia a la comarca del Matarranya i n’ha guanyat alguns.\nÉs justament del Matarranya d’on treu la seva inspiració per a inmortalitzar els paissatges i animals que veu, tal i com ens explica: “la bellesa dels seus paisatges i animals em va obligar a immortalitzar-los d'alguna manera”. Guarda un vincle emocional mort fort amb aquesta terra i això ho reflecteix en cada detall de les seves fotografies.\nUs convidem a veure aquest vídeo ple de naturalesa i sensibilitat i també a seguir a l’Albert al facebook on el trobareu amb l’usuari Fortu Ybañez.\nFacebook: fortu ybañez\n0 #1 Monica 17-05-2020 19:18


L'Estat cobra les quotes d'autònoms - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 31 de Març de 2020. 18:49h.\nBudó denuncia que "la majoria no han tingut ingressos"\nLa Seguretat Social ha cobrat aquest dimarts la quota d'autònoms d'activitats essencials i no essencials corresponent a la totalitat del mes de març malgrat que molts treballadors autònoms no obtindran ingressos per l'aturada de l'activitat laboral per noves mesures decretades a l'estat d'alarma.\nEl cobrament de la quota ha afectat als més de tres milions d'autònoms que hi ha a Espanya i s'ha produït el mateix dia que el Consell de Ministres ha anunciat que estudiarà una moratòria al pagament de cotitzacions socials dels treballadors autònoms.\nLa portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha lamentat aquest dimarts en roda de premsa que "el Govern espanyol hagi cobrat la quota d'autònoms" malgrat que la majoria d'autònoms no hagi tingut ingressos.\n"Fa dies que ho estem dient, fa dies que estem alertant i avui s'ha cobrat aquesta quota. No entenem com un govern que es fa dir progressista i que diu que està al costat de les persones hagi pogut fer el cobrament als autònoms amb la situació en la qual es troben, on la majoria no han tingut ingressos aquest darrer mes" ha criticat.\n"A Catalunya hi ha més de 540.000 autònoms i l'ingrés mensual de les quotes és de 185 milions d'euros. Sembla que davant de milers de queixes que hi ha hagut el Govern espanyol es planteja una moratòria, si això es confirmés, esperem que la celeritat amb la que s'ha cobrat la quota d'autònoms sigui la mateixa a retornar si finalment s'aprova la moratòria" ha reclamat Budó.\n"Fa dies que ho estem dient"\nGovern, Govern espanyol, Meritxell Budó\nPablo Iglesias admet "errors"\n#1 rosa, Barcelona, 31/03/2020 - 21:34\nAquesta dona si desapareixès i callès faria un grant favor a moltissima gent. Quina tiaaaaaa més pesada!!!


Esports - Robledo (Unió Ciclista SC): 'Obligar els menors a dur casc és una barbaritat'\nRobledo (Unió Ciclista SC): 'Obligar els menors a dur casc és una barbaritat'\nRafa Robledo, president de la Unió Ciclista Sant Cugat\nel 26/jul/13 Dani Aguilà Altres PDF\nEl president de la Unió Ciclista Sant Cugat, Rafa Robledo, considera que obligar els ciclistes menors de 18 anys a dur casc en qualsevol via és una 'barbaritat'. Robledo ha fet aquesta reflexió arran del projecte de reforma de la Llei de Trànsit i Seguretat Vial, aprovat pel Consell de Ministres aquest divendres. El president de la Unió Ciclista Sant Cugat també ha afirmat que 'és una llei que no es podrà dur a la pràctica'.\nLa reforma de la Llei de Trànsit i Seguretat Vial ha augmentat la rigidesa sobre l'obligatorietat de dur casc per part dels ciclistes. I ho ha fet amb els més joves, els menors de 18 anys, que hauran de dur casc en qualsevol via, ampliant així a les vies urbanes aquest requisit. Pel que fa als majors d'edat l'ús del casc es continuarà regint per la normativa vigent, és a dir, no serà obligatori en via urbana. No obstant això, el ministre d'Interior, Jorge Fernández Díaz, ha assegurat que s'ha d'acabar de determinar si hi haurà alguna obligació addicional pels majors de 18 anys, situació que es regularà més endavant.\nEl president de la Unió Ciclista Sant Cugat, Rafa Robledo, ha reiterat la seva posició pel que fa l'ús del casc, que és 'altament aconsellable, mai obligatori'. Així, Robledo ha estat contundent pel que fa la reforma i la nova normativa amb els ciclistes menors d'edat.\nEm sembla una autèntica barbaritat. Aquesta norma no es podrà portar mai a la pràctica. Fa pena, en alguns aspectes, o riure.\nAquest canvi arriba a un dia d'una iniciativa per a la seguretat vial en la qual la Unió Ciclista Sant Cugat està involucrada, la travessa del ciclista santcugatenc Àlex López en favor a la campanya '1,5 metres', la distància que s'ha de mantenir per assegurar la seguretat del ciclista respecte el vehicle.


La polèmica del tancament de les farmàcies de guàrdia arribarà al Parlament de Catalunya\nDavid Guerrero • 17/10/2011\nL’Ajuntament de Molins de Rei inicia un seguit d’accions polítiques per exigir el restabliment del servei de farmàcies de guàrdia i portarà la queixa fins el Parlament de Catalunya. El consistori no descarta emprendre accions legals contra el Col·legi de Farmacèutics.\nDes del passat 1 d’octubre, Molins de Rei no té servei de farmàcia de guàrdia a partir de les 10 de la nit. El Col·legi de Farmacèutics va enviar el passat 3 d’octubre una carta adreçada a l’alcalde, Xavi Paz, informant dels canvis. Viu Molins de Rei ha tingut accés a aquesta carta i ha pogut comprovar com no va entrar a l’Ajuntament fins el dilluns 10 d’octubre a la tarda, quan les farmàcies de guàrdia ja portaven 9 nits tancades.\nLa mala comunicació del Col·legi de Farmacèutics ha molestat a l’Ajuntament, que ha lamentat que la decisió s’hagi pres de manera “unilateral” per part del Col·legi, sense tenir en compte la opinió del municipi. Per això, el consistori ha respost amb un seguit d’accions per exigir el restabliment d’aquest servei bàsic. L’alcalde, Xavi Paz, assegura que arribaran “fins el final perquè Molins de Rei recuperi el servei de farmàcia les 24 hores”.\nPer a Paz, “la conselleria de Salut no pot vulnerar de manera fragant els drets dels molinencs, tal com està fent amb el servei d’urgències del CAP i les farmàcies”. L’alcalde està treballant amb altres consistoris i el grup parlamentari socialista al Parlament de Catalunya per tirar endavant alguna iniciativa que garanteixi la cobertura sanitària d’urgències a Molins de Rei i altres poblacions afectades.\nL’Ajuntament no descarta endegar accions judicials contra el Col·legi Oficial de Farmacèutics de Barcelona (COFB) si no s’atenen els drets de Molins de Rei. Xavi Paz s’ha mostrat “disposat a utilitzar tots els estaments legals i polítics” que tingui al seu abast.\nDemanda de reunions i una moció al ple\nLa primera de les accions que ha fet l’Ajuntament ha estat enviar una carta al president del Col·legi de Farmacèutics i a la secretaria de la junta, Maria Calvo, per mostrar el seu malestar pel retard en la comunicació. L’Ajuntament també s’a adreçat al Director General de Regulació, Planificació i Recursos Sanitaris, Carles Constante, per exigir que l’Ajuntament de Molins de Rei formi part de la comissió mixta que decideix el mapa de farmàcies de guàrdia, tal com estableix la normativa vigent. El consistori espera resposta tant del Col·legi com de la Generalitat per reunir-se amb ells.\nA més, l’equip de govern, format per PSC i CiU, presentarà una moció al proper ple municipal amb l’objectiu d’aconseguir la unitat de tots els grups en la defensa d’aquest servei. S’espera que s’aconsegueixi un quòrum similar al del passat ple de setembre, quan es va aprovar una moció per la recuperació del servei d’urgències nocturnes al CAP La Granja.\nSegons l’Ajuntament, el decret 321/96 que regula el servei de farmàcies de guàrdia estableix un desplaçament mínim de 15 minuts fins a la farmàcia més propera. Des de l’Ajuntament es considera que aquest requisit “no es compleix amb l’actual situació”. Els molinencs ara s’han de desplaçar fins a Sant Andreu de la Barca, Sant Vicenç dels Horts o Sant Joan Despí. Sorprenentment, el Col·legi de Farmacèutics no presenta a Sant Feliu de Llobregat com alternativa, quan ha estat tradicionalment la ciutat a la que s’ha adreçat la ciutadania.


AMPLIACIÓ:Processats l’exalcalde de Torredembarra i tres membres de la família Sumarroca en un cas vinculat al 3%\nTeyco hauria pagat 1,5 MEUR en comissions il·legals a Masagué per l'adjudicació de les obres d'un pàrquing\nACN Torredembarra.-El jutjat d’instrucció número 1 del Vendrell ha processat i deixat a punt de judici, a l’espera dels escrits d’acusació, l’exalcalde de Torredembarra Daniel Masagué, tres membres de la família Sumarroca i una quinzena de persones més en un cas vinculat al 3%, segons ha avançat TV3 i l’ACN ha pogut confirmar amb la interlocutòria del jutge. El magistrat Josep Bosch veu indicis de prevaricació, malversació de fons públics i suborn en l’actuació de Masagué i dels propietaris de la constructora Teyco, que hauria pagat 1,5 MEUR en comissions il·legals a l’exalcalde per aconseguir l’adjudicació de les obres del pàrquing de Filadors. També s’ha processat diverses empreses com la mateixa Teyco, la companyia de subministrament d’aigua Sorea o Vicsan. Aquesta és una de les peces separades que investiga el jutjat del Vendrell, amb acusació de la fiscalia i de l’ajuntament de la localitat, per possible corrupció a Torredembarra i que va derivar en una investigació més general de suposat finançament irregular de CDC que ha acabat a l’Audiència Nacional.\nEn la interlocutòria, de 80 pàgines, el jutge rebutja les peticions de sobreseïment de dos dels processats i també la pràctica de noves diligències d’investigació. La interlocutòria, de l’11 de juliol, dona 20 dies a les acusacions per presentar els seus escrits.


Nova jornada de protestes i vagues a Grècia – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > Nova jornada de protestes i vagues a Grècia\nNova jornada de protestes i vagues a Grècia\nDesenes de milers de persones van protestar aquest dijous 11 de març en tota Grècia contra les mesures d'austeritat econòmica anunciades pel govern grec en la passada setmana. S'estima que almenys 50.000 persones van participar en una manifestació en el centre d'Atenes. A Tessalònica, la segona ciutat del país, aproximadament 20.000 persones van prendre els carrers de la ciutat cridant contra banquers i autoritats.\nLa vaga de 24 hores va paralitzar els transports aeris i marítims, així com els serveis ferroviaris. Només una línia de metro va funcionar a Atenes, per a permetre als vaguistes la compareixença a les mobilitzacions. Els altres transports urbans, com autobús i tramvies, van quedar completament paralitzats. La protesta va provocar també el tancament de les escoles i dels edificis de l'administració pública. Bancs i grans empreses del sector públic, com aigua, telefonia i llum, van funcionar amb un petit efectiu. Els hospitals públics van tenir només els serveis d'emergència.\nEl país també va estar sense informacions en les ràdios i canals de televisió, ja que el sindicat de periodistes es va adherir a la paralització. Els vehicles d'informació van transmetre només cançons i programes d'entreteniment. Els periòdics no seran publicats aquest divendres. Molts amos de botigues en el centre de la capital van tancar les portes, en una mesura de precaució contra possibles disturbis en les manifestacions.\nA Atenes, el principal focus de les protestes, grups d'anarquistes van trencar aparadors de botigues de luxe, multinacionals, bancs i cotxes, a més de llançar còctels molotov i bombes de tinta contra els efectius policials. La policia va utilitzar gas lacrimògen i bombes d'efecte moral per a contenir els manifestants anarquistes. Va haver-hi durs enfrontaments davant al Parlament i també prop de la Universitat Politècnica. Desenes de manifestants havien estat detinguts. També va haver-hi registres d'expropiacions d'almenys dos supermercats pertanyents a una gran empresa en la capital grega.\nFont: Agència de notícies anarquistes - ANA


Rocío Jurado va demanar diners a Ortega Cano i ell li va negar\nRocío Carrasco hauria pagat un deute de 90.000 euros de la seva mare\nEls conflictes a la família Jurado-Ortega Cano no s’acaben. Després que Telecinco emetés el programa especial sobre l’herència oculta de Rocío Jurado, ara María Patiño ha explicat quin és l’origen del conflicte amb l’herència. Segons ha explicat la tertuliana a ‘Sálvame’, la cantant sabia el que li podia arribar a costar el seu tractament pel càncer a Houston i va decidir demanar ajuda econòmica al seu marit, José Ortega Cano, ja que ella havia invertit tres milions d’euros en la finca Yerbabuena.\n“Li va dir que li agradaria que l’ajudés econòmicament però el seu marit li va dir que no”, ha assegurat la col·laboradora del programa de les tardes de Telecinco, que ha afegit: “Rocío no es va equivocar perquè va quedar un deute molt important, de més de 90.000 euros”.\nQui va afrontar aquest deute va ser la seva hereva universal: “Va pagar la seva filla Rocío Carrasco quan va vendre la casa de la Moraleja, ningú va voler fer front a aquest deute”. Seguidament, s’ha dirigit a Gloria Camila: “LA teva mare era molt llesta i el teu pare va decidir quedar-se amb l’imperi en el qual la teva mare va invertir tres milions”, ha afegit la també presentadora.\nDirigint-se a Gloria Camila, la periodista ha recordat: “El teu pare va estimar a la teva mare, però que sàpigues que la teva mare us va deixar herència, molts diners i no només el milió que us va tocar a cadascú. I quan li va demanar diners al teu pare, al seu marit al qual estimava, no em preguntis per què, ell li va dir que no”.\nI, per a acabar, li ha recordat a Gloria Camila qui va ser la primera a explicar aquesta informació: “La teva tia, Rosa Benito”.


Psiconeuroinmunologia Clínica, Fisioterapia, Osteopatia - Marta Viñas\nMarta Viñas – Psiconeuroinmunologia Clínica, Fisioterapia, Osteopatia\nFisioteràpia, osteopatia, psiconeuroinmunologia clínica\nLa psiconeuroimmunologia és una disciplina científica que treballa sobre alteracions de la salut, patologies o disfuncions i permet interrelacionar diferents sistemes com el digestiu, immunitari, nerviós i endocrí des d’una perspectiva interdisciplinar.\nObtenir un diagnòstic funcional per tractar la causa i aconseguir millores definitives.\nA través de l’equilibri dels sistemes, la coherència dels nostres hàbits, l’alimentació i el moviment.\nEt puc ajudar si pateixes:\nSIBO, males digestions, colon irritable,\nAl·lèrgies cutànies, acne\nSobrepès, hipertensió arterial, colesterol.\nLa duració és 1 hora i mitjançant una valoraió clínica s’obtindrà la informació necessària per a l’elaboració d’un pla d’intervenció.\nEn un termini de de 3-5 laborables s’envia el pla d’intervenció complet amb pautes i consells.\nValoració de la situació actual, passada i futura.\nAnàlisis dels marcadors de salut, estil de vida i hàbits nutricionals.\nEstabliment d’objectius a curt i llarg termini.\nLa resolució de dubtes concrets sobre el pla serà a través de correu electrònic o si fos necessari trucada telefònica.\nVisita/es de seguiment\nLa duració és de 30 minuts i s’avaluaran els resultats i l’evolució, es resoldran dubtes i es realitzaran les modificacions i adaptacions necessàries a la nova situació.\nDesprés de cada consulta de revisió, s’aplicaran les modificacions pertinents sobre el pla inicial.\nEl meu nom és Marta Viñas, sóc fisioterapeuta, osteòpata i psiconeuroimmunòloga clínica.\nDes de l’any 2014 treballo en l’àmbit privat. Els últims anys he combinat la part clínica amb la docència i actualment formo part del grup de comissions del Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya.\nEl recorregut professional des de que vaig finalitzar els estudis en grau, màster postgrau junt amb la formació continuada que he realitzat, em permet tenir una visió global i fer una lectura completa dels múltiples factors que s’interrelacionen en la salut de les persones.\nSi tens qualsevol dubte o bé vols sol·licitar l’inici d’una consulta online, ens pots enviar un e-mail, trucar o omplir el formulari. Em posaré en contacte amb tu per informar-te el més aviat possible.\n© Marta Viñas 2021. Tots els drets reservats.\nDisseny web: vajavaja.com