El campament militar de caça del campament de mourmelon | Arte Cultura\nEl campament militar de caça del campament de mourmelon\nCapità Garnier, sou president de la companyia de caça militar al campament de Mourmelon, podeu introduir l’SCMM?\nLa companyia de caça militar ha existit des de 1870. Llei d’associació 1901 Des del 16 de juliol de 1923, l’SCMM es regeix per una instrucció ministerial d’abril de 2010, com tots els altres camps nacionals. Els estatuts i les regulacions internes completen els textos de referències en detall. Cada segle, una circular estableix les normes operatives per a la propera temporada d’acord amb els decrets prefecurals. L’SCMM es compon de 160 membres, estat militars, jubilats i civils, dividits en 3/3.\nPer al personal civil, es dóna prioritat als residents i als agricultors. L’esforç es centra en l’adhesió dels joves caçadors. Companyia de caça militar oberta a tots, amb un enllaç d’enllaços de personal i nació armada a la Garrison de Mourmelon, per la seva gestió rigorosa i competent, per la dinàmica dels seus voluntaris, sovint citat com a exemple. Compost per caçadors responsables, hi ha una caça d’alta qualitat. Les “qualitats” necessàries per integrar-les es centren principalment en la participació activa, en una disciplina intel·lectual i la voluntat de compartir.\nEl pressupost de la companyia de caça és d’uns 230.000 € per any. Les receptes principals són les despeses d’adhesió i les invitacions. Les principals despeses estan relacionades amb el cost de la gestió del gran joc, el personal, els danys i l’AOT (autorització temporal d’ocupació) en edificis i cultures. SCMM també és de 61 km de tanques de 3 fils al campament. Les cultures es posen en marxa per a la recol·lecció o dissuasió per a un joc petit i gran.\nRevista Chassons.com: Olivier, parla una mica més de camps?\nLa caça s’exerceix als camps de mourmelon i moronvilliers en una superfície total de 9.832 ha, arrendada per arrendament. Terra típica del Marne, que està composta per la meitat de les fustes toves, pins de Sylvester i espines negres i grans savarts de Champart. Pobres i poc apetitosos per al gran joc, dèbilment irrigat, és de 300 ha de cultius de dissuasió que garanteixen el menjar essencial dels animals grans.\nEstar situat en un campament militar, el seu mode de gestió difereix molt de la d’una societat de caça clàssica? Per descomptat, dedicat a la formació i preparació operativa de les nostres forces armades. La maniobra i els trets de les unitats d’encreuament a Central – 51 ° RI són prioritats. Abans de parlar de caça i atribucions, hem d’aprehendre les nostres restriccions. Al centre de diversos polonesos, l’SCMM ha de: respectar la circulació departamental de la gestió cinegètica, en particular per assolir els objectius de Levy establerts pel prefecte (80% mini) per participar activament en la disminució dels danys en relació amb els Louvetiers., Aplicar l’IM 2010 i les diferents convencions MINDEF / ONCFS, Natura 2000, …\nPlanificació de la terra, els espais o edificis són objecte de molt que s’associen amb el lloguer del camp, la infraestructura, cultius de cultiu. Els mitjans financers de l’Estat que no es poden comprometre, els MCS admeten el major esforç financer, dins de la Federació, la SCM presideix el Comitè Tècnic Local (CTL) de Mourmelon-Moronvilliers i gestiona el gran joc de 44.000 ha. L’objectiu de gestió és concertat i acceptat pels actors de ribera local. La disminució dels danys, el respecte a la regulació i les normes de seguretat en la realització de caçadors són l’enllaç, la prioritat es dóna a Prepa Ops i la instrucció militar.\nLa planificació de la caça està vinculada a l’ús del campament i, per tant, és difícil impulsar les accions orientades. La brillantor dels camps és exponencial. El manteniment de phasses per a la seguretat, el desenvolupament de la terra, la realització de cultius de dissuasió, el seguiment dels ERP són restriccions. Això es va posar, les regles d’atribució d’animals grans i de petit joc són idèntics als aplicats en l’entorn civil.\nQuins animals podeu caçar allà, i segons quins modes de caça?\nLa caça al petit joc s’exerceix, individual o acompanyat, els dimecres, dissabtes o diumenges, i rellotges de cops a la caça davant teu. La caça de caça gran es produeix a l’enfocament o al mirador, el tret o l’arc, de l’1 de juny a mitjans de setembre i 20 derrotats s’organitzen des de finals d’octubre a finals de febrer.Els principals animals grans són senglars, cérvols i cérvols. La planificació de les àrees de caça s’integra en la gestió dels espais de formació del campament. A diferència de les pràctiques habituals, caça a les zones que de vegades atribuïen 6 mesos d’antelació i no en àrees ocupades per animals.\nEl registre mitjà de mostres durant 10 anys és per al gran joc 15 Cervus, 540 senglars i 190 cérvols. Per al petit joc, 550 faisans, 180 cossos, 20 llàgrimes, 300 conills. Alguns ànecs, guatlla, empenta i coloms es prenen cada any.\nCom veieu el futur de la caça a França?\nla caça ha de seguir sent un plaer solitari i col·lectiu, a El respecte a l’ètica, la seguretat, la convivència fraterna, la regulació, el medi ambient, altres usuaris de la naturalesa i la capacitat dels territoris en la gestió concertada i acceptada. La petita caça de jocs ha de ser la clau per a vosaltres. Si els caçadors estan sols llavors, l’agricultura intensiva del nord de França, vinculada a les diferents reconstruccions, finalment destruirà tot. D’altra banda, al sud, és la desertificació dels municipis o la urbanització salvatge que posen un fre en la pràctica de la caça. Hem de centrar-nos i unir-nos al mateix projecte col·lectiu, caçadors, agricultors, boscos, biòlegs, químics, ecologistes, excursionistes i tots els usuaris intel·ligents de la natura per salvar les soques naturals que encara es queden al nostre terreny.\ni Truqueu a una mobilització general per salvar les nostres llebres, perdiu i conills. És la caça del petit joc que desencadena al jove caçador aquesta passió. El gran joc de caça en un entorn obert no hauria de convertir-se en un lloc de massacre. Ha de formar part d’una gestió raonada tenint en compte la capacitat, la qualitat dels animals caçats i la conducta de l’acció. Si com tothom diu, el futur de la caça passa per la pertinença a joves, després actuar, educar, formar, anticipar-se. No es tracta de llançar una campanya de comunicació, escriure-la o dir-ho, sinó per convidar els joves a participar, vibrar i compartir les nostres emocions.\nQuin és el vostre millor argument per defensar-lo?\nper a mi, el millor argument per defensar la caça, és el Competència i exemplaritat dels seus líders i caçadors en general. Comunicar-se una i altra vegada! Comprendre, saber fer i fer saber, aquí hi ha el meu leitmotiv. Atureu-vos a la superpoblació de grans animals, aturant-se a la mostra, atureu-vos a la gestió de l’euro. Hem de fondre al territori, mantenint totes les caça tradicionals que provenen de la costa o muntatge, plana o fusta.\nUna darrera paraula?\na terra militar com en altres llocs, la caça és un mal necessari . Permet una regulació natural d’animals i a baix cost per a l’Estat, especialment en aquest període de crisi … La complementarietat de les accions i els mitjans han de permetre-ho tot, cohabitar per al bé comú. La gestió concertada per a l’ètica, la seguretat, l’equilibri sylvo-agro-cynegètic, l’eficiència i la convivència han de guiar l’acció dels seus líders locals i nacionals.\nEmpresa de caça Mourmelo Camp militar\nhttps://www.facebook.com/pages/Soci%C3%A9t%C3%A9-Chasse-Militaire-du-Camp-de-Mourmelon-le-Grand/116203438927470 Telèfon: 06 81 24 88 33\nPrevious Post La cara ardent després d’una visita al dentista\nNext Post 2898 – Bill de Sr. Bernard Gerard per combatre el ciber-assetjament i protegeix els menors amb una subscripció a un telèfon mòbil connectat a Internet


A.M.P.A. Jaume I d'Alcàsser: 2009\nSi vols ser membre del Consell Escolar i participar en la vida escolar del teu fill/a, ara és el moment!\nÉs l´òrgan de participació dels diferents sectors de la comunitat educativa en el govern dels centres (mestres, mares i pares, alumnes i personal administratiu).\nQUÈ ES FA AL CONSELL ESCOLAR?\nÉs molt important la presència de les mares i els pares perquè al Consell Escolar:\nS´estableix les directrius per a l´elaboració del Projecte Educatiu de Centre.\nEs tria el director o la directora.\nEs decideix sobre l’admissió de l´alumnat.\nEs resolen conflictes, s’imposen les correccions amb finalitat pedagògica i es promou accions de prevenció.\nS´aprova el pressupost del centre.\nS´elabora la programació i desenvolupament de les activitats escolars (visites, viatges, etc.)\nEs promou la renovació de les instal·lacions i equipament escolar.\nSe supervisa l´activitat administrativa i docent del centre.\nS´analitza i avalua el procés d´ensenyança.\nS´aprova el Pla de Normalització lingüística.\nS´estableix els criteris sobre la participació en activitats culturals, esportives i recreatives.\nEntre moltes altres competències.\nQUAN ES CELEBREN LES REUNIONS A CONSELL?\nCom a mínim una per trimestre, una vegada acabada la jornada escolar i permetent l´asistència de tots el membres. Habitualment a les 17.30h. i extraordinariament a les 13.30h. ó 15.00h.\nPER QUÈ ÉS NECESSARI QUE PARTICIPES?\nEls teus fills/filles et necessiten.\nParticipar en el Consell Escolar vol dir conéixer a la persona que l’ està educant a banda de tu.\nAmés, si els pares ens involucrem d'esta manera en l'escola dels nostres fills/es, dedicant una part del nostre temps altruistament, ells (els nostres fills/es) se n'adonen que la seua educació és realment important per a nosaltres i els pot arribar a motivar per a dur endavant els estudis.\nÉs precís que les persones del Consell es renoven per tal d’aconseguir noves idees. Cal persones en ganes de lluitar per una escola amb condicions. Ara mateix demanem un edifici nou per a infantil. Demà segurament demanarem una escola nova per al poble per tal d’evitar-nos la sobrepoblació a primària.\nTambé demanem un pati atractiu i ben pintat, amb jocs per als menuts i per als grans. Amb unes instal·lacions esportives conforme a la seua edat, amb arbres que donen ombra.\nPer a tot això per a més coses que van eixint dia a dia, cal que les mares i els pares estiguem presents en la marxa de l’escola. Si t’agradaria participar, ompli la butlleta i diposita-la, abans de què s’acabe octubre, a la bústia de l’AMPA (està només entrar al col·le a l’esquerra). També pots parlar amb qualsevol membre del Consell: Marien, Ángela, Empar, Yolanda i Pepi Soler.\nJo,……………………………………………………………….., m’agradaria formar part del Consell Escolar ja que tinc disponibilitat horària. El meu telèfon és………………………………… i el meu correu electrònic és……………………………………………….\nEleccions Consell Escolar 26 Novembre 2009\nCartell del concurs Fertiberia\nORGANITZA: AMPA JAUME I\nEls interessats a participar en este concurs hauran de realitzar un dibuix que tinga relació amb el medi agrícola (la vida en ell, la seua conservació, els cultius, etc.)\nFORMAT DEL DIBUIX: HORITZONTAL\nMESURES: DINA 4 (21 X 29,7) O DINA 3 (29,7 X 42)\nTÈCNICA: LLIURE (es recomanen les ceres, temperes i l'aquarel·la)\nTERMINI: FINS AL DIVENDRES 23 D'OCTUBRE\nELS TREBALLS HAURAN D'ANAR FIRMATS EN EL DORS\nEls dibuixos es depositaren en la bústia de l'AMPA que està junt amb la porta d'eixida a l'edifici de primària.\nUna vegada arreplegats els dibuixos l'AMPA els remetrà a FERTIBERIA en espera de la decisió del jurat.\nCom ve sent habitual tots els anys, ja ens ha arribat una noteta a casa sobre la presència de polls a l'escola, us presentem un vídeo divulgatiu sobre els polls:\nEscola Coral d'Alcàsser\nS'inicia el periode de matrícula per a l'Escola Coral d'Alcàsser, més informació: full informatiu.\nActivitat extraescolar VALORAT (Ioga i teatre)\nIniciem l'activitat de Valorat amb Rosi:\nHORARI: DIJOUS 12:30 a 13:30h\nEDUCADORA: Rosa Cózar Navarro (psicòloga, pallassa i narradora)\nPREU: 24 Euros al mes (pagament els 5 primers dies de cada mes)\nSi esteu interessats complimenteu la fitxa i deixeu-la a la bústia de l'AMPA.\nDavant la movilització que està generant la possible infecció per grip A us subministrem alguna informació que segurament ja tindreu:\nCriteris generals d'actuació en l'àmbit escolar del Ministeri de Sanitat i Política Social\nPàgina web d'informació de la Generalitat Valenciana\nImatge del virus mitjançant microscopia electrònica\nPublic Domain. For more information: www.cdc.gov.\nJa teniu disponible el llistat dels llibres per a aquest any:\nEs faran DOS ingressos independents a Ruralcaixa (Alcàsser), un per al pagament de llibres i altre per a la quota.\nPagament llibres. Al compte de l'AMPA 3082 1364 17 3185954223 per l'import corresponent .\nPagament quota anual de soci. Al compte de l'AMPA 3082 1364 11 3185975426, per import de 25 € per família, independentment del nombre de fills. No oblideu omplir i entregar el formulari per a completar les dades de soci.\nEls llibres es distribuiran el dimecres 9 i dijous 10 de setembre de 18:00 a 20:00 hores al Centre, caldrà entregar els DOS justificants bancaris dels ingressos i el bo per als llibres de primària.\nLes reclamacions o devolucions s'atendran el dilluns 14 de setembre al mateix horari. No s'admetran devolucions dels llibres amb fundes adhesives o el nom escrit.\nEls llibres d’anglès de 2on i 3er d’infantil i 1er i 2on de primària seran abonats a l'AMPA però els distribuirà el professorat directament als alumnes.\nLa demolició de la Coop i el perill de l'amiant\nEl divendres passat un pare d'alumnes de l'escola d'estiu ens va dir que les seues filles havien vist a gent vestida com d'astronauta a la tanca del darrere del cole (fotos). Va fer més averiguacions i es tracta de la demolició de la Coop. per a la qual els treballadors extremen les precaucions perquè hi ha amiant entre els residus de la construcció. Ell ja ha donat un primer pas a títol personal, però trobe que l'AMPA hauria d'intervindre, i no sols la nostra sino la de la resta de coles també........Llegir complet


Three-Bedroom Holiday home in Grömitz 21 Gromitz Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Three-Bedroom Holiday home in Grömitz 21\nConvenientment situat a Gromitz, Three-Bedroom Holiday home in Grömitz 21 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Three-Bedroom Holiday home in Grömitz 21 asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Three-Bedroom Holiday home in Grömitz 21 es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Three-Bedroom Holiday home in Grömitz 21 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Gromitz.\nCal que informeu el Three-Bedroom Holiday home in Grömitz 21 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Dancenter t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.


Tornant de Liorna – Pàgina 2 – Nova Escola Catalana\nLa raó de les proves i l’esforç\n24 de desembre de 2020 23 de desembre de 2020 by Nova Escola Catalana1 Comment\nEls 11 germans tornen a la terra de Canaan amb notícies increïbles: Josep segueix viu. I més encara, és el virrei d'Egipte. I no només això, sinó que el mateix Faraó diu que tota la família de Josep hauria d'anar a Egipte i no patir la plaga de fam que assota la terra. Per tant, Josep va enviar a casa als seus germans amb robes noves, regals i carros, per poder fer millor el viatge cap a Egipte. En arribar-hi, els germans en bloc van donar la notícia a Jacob: «Josep viu! I també que és el governant sobre tot Egipte; però el seu cor va dubtar, perquè no els podia creure. Tot i això, quan ells li van relatar totes les paraules que Josep els havia dit, i va veure els carros que Josep havia enviat per transportar-lo, llavors l'esperit del seu [d'ells] pare va reviure» (Bereixit-Gènesi 45:26-28). El comentarista Sforno ens diu que més aviat que dubtar, el cor de...\nTorah, Tornant de LiornaJosep, Mits, Mitsraïm, proves, superació, Vaigaix\n«I li van explicar a Tamar dient, "Mira, el teu sogre puja a Timnah a esquilar les seves ovelles". I ella va treure's el vestit de vídua, es va cobrir [el cap] amb un vel i es va cobrir la cara, i va seure al trencall que hi havia al camí a Timnah, perquè ella havia vist que Xelà havia crescut, però ella no se li havia donat per muller» (Bereixit-Gènesi 38:13-14). El comentarista romanyol, Ovadiah Sforno, ens explica el raonament de Tamar: si Judà la veu sense el vestit de vídua i li pregunta per què se'ls ha tret, ella li explicaria que ja hauria arribat el moment de fer-ho, perquè Judà li havia demanat que es mantingués com una vídua fins que el seu fill petit, Xelà, es fes gran (al verset 11), i això ja havia passat (Ovadiah ben Jacob Sforno, Commentary on the Torah, traduït i comentat per Rabí Raphael Pelcovitz, p. 207). Si llegim la seqüència següent,...\nEl pou i les tendes d’Isaac\n19 de novembre de 2020 19 de novembre de 2020 by Nova Escola Catalana2 Comments\nIsaac és un personatge a qui em costa comprendre. Fill d'Abraham i pare de Jacob, que esdevindrà Israel, sembla que quedi una mica sense paper. Una mena de «secundari» aparent. Però en realitat no ho és pas, de secundari. Ser el fill d'un personatge de l'alçada d'Abraham no ha de ser gaire fàcil, ja que les comparacions són odioses i a vegades s'acostuma a mesurar al fill per com és el pare, per allò que els testos s'assemblen a les olles. I Isaac fa moltes coses igual que el seu pare. Va a la terra dels filisteus en època de fam; menteix sobre la seva esposa, la fa passar per sa germana i causa una situació de tensió; multiplica els seus ramats i possessions; i cava pous d'aigua. De fet, recupera els pous que va cavar el seu pare. I això segueix comportant problemes i és causa d'enfrontament amb els filisteus (Bereixit-Gènesi 26:1-21). I a mesura que l'enfrontament avança, Isaac retrocedeix i arriba a...\nTorah, Tornant de Liornaaigua, Isaac, pous, Toldot, Toledot, Torah\nLa realitat capgirada\n12 de novembre de 2020 12 de novembre de 2020 by Nova Escola CatalanaNo Comments\nQuan Rebeca i Eliezer es troben al pou, i ell dóna gràcies al Sant, beneït sigui, per haver-lo guiat al lloc correcte, ella torna corrents a casa i explica el que li ha passat. La Torah ens diu que el primer a córrer a trobar a Eliezer és el seu germà: Labàn. «[…] Labàn va córrer cap a l'home, a fora cap a la font. Perquè havent vist l'anell del nas i els braçalets a les mans de sa germana, i havent escoltat les paraules de sa germana, dient, "Així m'ha parlat l'home a mi", es va aproximar a l'home, que estava esperant a prop dels camells al costat de la font» (Bereixit-Gènesi 24:29-30). Quan a casa ens arriben bones notícies, com podria ser la proposta d'unió de dues famílies, és una cosa ben normal voler anar a rebre al missatger i celebrar l'ocasió. Però les aparences, en general, enganyen. I en el cas particular, recordem que estem parlant de Laban. I què...\nTorah, Tornant de Liornaengany, Khaié Sarah, Labàn, realitat


Mesurament de resultats. Gestió de la qualitat. OPAQ\nOficina de la Promoció i Avaluació de la Qualitat\nobrir menú Mesurament de resultats\nSatisfacció amb la qualitat de servei ofertada per l'UJI en les activitats d’I+D+i. Any 2010 Avaluació general de l'eficacia de la formació del Personal d'Administració i Serveis. Any 2011 Avaluació general de l'eficacia de la formació del Personal d'Administració i Serveis (SGQ certificat). Any 2011 Satisfacció amb la Bústia de consultes, queixes, suggeriments i felicitacions de l'UJI. Any 2011 Curs acadèmic Satisfacció laboral del personal de l’UJI. Curs 2010/11. Avaluació del Lideratge. Avaluació de la Comunicació. Avaluació del Reconeixement. Avaluació de la política de Medi ambient i seguretat i Salut Laboral Satisfacció dels estudiants de l'UJI amb la gestió acadèmica de les titulacions. Curs 2011/12\nSatisfacció específica dels graus Satisfacció dels usuaris amb la qualitat de servei de la Biblioteca. Curs 2010/11 Satisfacció dels usuaris amb la qualitat de servei del Servei d'Esports. Curs 2009/10 Satisfacció dels egresats amb la gestió administrativa de l'expedició de títols. Cursos 2009/10 Satisfacció dels estudiants de l'UJI amb la gestió acadèmica dels màsters. Curs 2011/12\nSatisfacció específica dels màsters oficials * Per a obrir i imprimir els documents en format PDF, cal tenir instal·lat a l'ordinador el programa Adobe(R) Acrobat(R) Reader 5 Informació proporcionada per: Oficina de Promoció i Avaluació de la Qualitat\nData de modificació: 08/03/2013 12:07\nInformació general Directori\nQualitat Institucional Marc de Qualitat\nPrimer Pla Propi de polítiques de gestió de la Qualitat\nConsell Assessor de Qualitat\nGestió de la Qualitat Seguiment de títols oficials\nCertificació ISO 9000\nPromoció de la Qualitat Cursos i jornades


Dolorós: Un treballador mor en un accident laboral al Vallès\nUn home va perdre la vida en una planta de reciclatge del Vallès Occidental | cedida\nMor un home en un accident laboral en una empresa de reciclatge al Vallès\nEs tracta d'un treballador de 48 anys de nacionalitat espanyola\nper Júlia Navarro / ACN 07/09/2020 10:05h\nUn home va morir aquest diumenge mentre treballava en una empresa de reciclatge de ferralla a Castellbisbal, a la comarca del Vallès Occidental, segons han informat els Mossos d'Esquadra. El cos va rebre un avís a les 11.03 hores . La víctima va caure en un forat i tot i la ràpida actuació dels serveis d'emergències no es va poder fer res per salvar-li la vida.\nL'home de 48 anys va morir tot i la ràpida intervenció dels serveis d'emergències\nLa víctima és un home de 48 anys de nacionalitat espanyola. Fins al lloc dels fets s'hi van desplaçar diverses patrulles de la comissaria de Rubí, d'investigació de la Regió Metropolitana Nord, unitats del Sistema d'Emergències Mèdiques i dos indicatius de Bombers.\nDos accidents al Montsià i a Barcelona acaben amb 2 defuncions\nUn home va morir aquest dissabte a la tarda a Ulldecona (Montsià) en xocar el vehicle que conduïa contra la façana de l'Ajuntament, entre la plaça Diputació i el carrer Major. Segons ha informat el consistori, la víctima tenia 49 anys i, a hores d'ara, es desconeixen les causes del sinistre. L'Ajuntament ha expressat el condol als seus familiars i amics i ha agraït la tasca dels cossos d'emergències i de seguretat a través de les xarxes socials.\nTambé dissabte un motorista va morir en un accident de trànsit al districte d'Horta Guinardó de Barcelona. Segons l'Ajuntament de la ciutat, la víctima, de 40 anys, va xocar contra un semàfor a la plaça Karl Marx a les 16.43 hores. A més, just després del xoc la motocicleta va topar amb un ciclista, que va resultar ferit greu.\nLa Unitat d'Investigació i Prevenció de l'Accidentalitat (UIPA) del cos de policia barceloní s'ha fet càrrec de la investigació. Aquesta és la vuitena víctima mortal en accident de trànsit a la ciutat des de l'inici de l'any. L'Ajuntament ha lamentat la mort del ciutadà i ha traslladat el seu condol a la família i amics de la víctima.\nAnar a portada Última hora Successos Última hora Accident Laboral Última hora Defunció Última hora Vallès Occidental\nOkupen a Catalunya un pis social just abans d'entrar-hi un jove en risc d'exclusió


Dilluns, 28 de Novembre de 2016 18:04\nAquest programa, es va iniciar al 2011 a través de l'alberg de Joventut Ruta del Ferro de Sant Joan les Abadesses. A la Garrotxa es va iniciar a l'estiu del 2016 a través del Servei de Joventut del Consell Comarcal de la Garrotxa i l'alberg municipal de la Vall d'en Bas, amb conveni amb la Xarxa d'Albergs Costa Brava Pirineu de Girona. A l'estiu del 2018 però, l'alberg de la Vall d'en Bas no va poder garantir al 100% els criteris que li demanaven des del programa i per tant es van buscar altres solucions per tal que els joves de la Garrotxa puguin participar-hi.\nEl programa consisteix en una estada de voluntariat de curta durada (de 15 dies a 2 mesos) a diferents albergs de joventut d'Europa, per a joves de 18 a 30 anys. Els joves destinen unes hores durant la setmana a fer diferents tasques a l'alberg de destí i a canvi tenen allotjament i manutenció gratuïta al mateix alberg. Aquest programa permet als joves, millorar les seves competències laborals, practicar els seus coneixements d'idiomes, millorar l'autonomia i el desenvolupament personal, conèixer noves formes de treballar i conèixer altres cultures.\nPer poder accedir al programa o a ofertes d'intercanvi d'albergs o estades de voluntariat, hi ha dos opcions:\nA partir de la Xarxa Espanyola d'albergs de Joventut, la REAJ\nA partir de la Xarxa d'albergs d'Anglaterra i Gal·les, la YHA\n(les places, requisits i la temporada del voluntariat dependrà de les ofertes que faci cada país)\nA l'estiu del 2017, 6 joves de la Garrotxa van participar en el Hi Connect a Regne Unit i Alemanya, us deixem els links de les noticies:\nReunió informativa 2016\nValoració Hi Connect 2016\nValoració Hi Connect 2017


El suïcidi: un problema social de primer ordre envoltat de silenci - Línia Ciutat Vella\nAlbert Ribas / Júlia Gamissans|2020-10-26T10:00:00+01:0026 octubre 2020|Barcelona|Línia Ciutat Vella\nLa societat ha abandonat i invisibilitzat sistemàticament les persones amb malalties mentals i el suïcidi. Foto: Arxiu\nEl suïcidi és la primera causa de mortalitat prematura en homes de 15 a 44 anys a la ciutat de Barcelona i la segona en dones, per darrere del càncer de mama. Es tracta d’una xifra impactant però que és la crua realitat.\nPer què es parla tan poc del suïcidi quan és una de les principals causes de mort entre la població jove i de mitjana edat? Sempre ha estat una qüestió tabú i ho segueix sent. “És un tema tabú perquè hi havia el pensament que parlar del suïcidi podia tenir un efecte contagi. Això pot ser cert d’alguna manera, depenent de com se’n parli, però hi ha evidència científica que no parlar-ne no fa que el problema desaparegui”, afirma Sergio García, psicòleg de la Fundació Ajuda i Esperança i cap del projecte del Telèfon de Prevenció del Suïcidi que va posar en marxa l’Ajuntament a l’agost i que aquesta entitat gestiona. El número és el 900 92 55 55 i el servei és gratuït les 24 hores del dia durant els 365 dies de l’any.\n“A Espanya els últims 20 anys hi ha hagut la mateixa taxa de mortalitat per suïcidis. Els accidents de trànsit han baixat perquè hi ha hagut una estratègia nacional però amb el suïcidi tot just es comença”, explica García. De fet, aquest psicòleg lamenta que, del suïcidi, les administracions “en parlen molt però no ho materialitzen”. És per aquest motiu que celebra que l’Ajuntament hagi mogut fitxa amb la creació d’aquest servei telefònic.\nMÉS DE 4 TRUCADES AL DIA\nEl Telèfon de Prevenció del Suïcidi es va posar en marxa el 6 d’agost i, segons les xifres més actualitzades, que fan referència al 16 d’octubre, havia rebut 323 trucades, cosa que significa una mitjana de 4,5 al dia. D’entre totes les trucades, tal com detallen des de la Fundació Ajuda i Esperança, la meitat les van fer persones amb conducta suïcida. En paral·lel, una de les dades que crida més l’atenció és que en dos mesos i pocs dies s’han fet cinc rescats. “Estem parlant de situacions on el suïcidi era imminent o estava en curs”, precisa García.\nA banda d’evitar el suïcidi, l’altre objectiu d’aquest programa és vincular les persones afectades amb la xarxa de salut mental o amb altres espais d’ajuda com poden ser els serveis socials. “Fem un acompanyament i ocupem un espai que no existia”, explica García, que de moment fa una bona valoració d’aquest servei tot i el poc temps que porta en marxa. “El nivell de coneixement del telèfon és baix però ja hem pogut intervenir en força casos. Com més aviat intervenim millor, però sempre hi ha diferents moments perquè la conducta suïcida té un recorregut”, afegeix.\nPARLAR DE LA SALUT MENTAL\nEn tot aquest escenari, el centre del problema l’ocupa la gent jove i de mitjana edat, que són les franges de població amb més taxes de suïcidi. “La nostra societat és adultcentrista i està enfocada en el món de l’adult perquè és el productiu. És evident que una societat que no dona importància a les cures i posa la productivitat al centre de tot deixa moltes ferides emocionals”, afirma Isaura González, membre del secretariat i responsable dels projectes de suïcidi juvenil i salut mental al CNJC, fent referència al fet que la falta de cures emocionals provoca que un 20% dels joves hagin pensat algun cop en treure’s la vida.\nGónzalez, al mateix temps, reivindica que els Centres d’Atenció Primària (CAPs) haurien de tenir una perspectiva de salut mental i que els trastorns mentals no han de quedar abandonats a les urgències. I és que les xifres parlen per si soles. El 90% de les morts per suïcidi estan vinculades amb una afectació mental. I, segons l’última anàlisi de la mortalitat a Catalunya (Departament de Salut), 126 dones i 333 homes es van suïcidar l’any 2018.\nEn aquest escenari, la secretària de l’entitat Després del Suïcidi-Associació de Supervivents (DSAS), Anna Lara, lamenta que des de les administracions públiques encara queda molt camí per recórrer en plans de prevenció contra el suïcidi. “Fa dos mesos que s’ha obert el primer telèfon dedicat a cobrir aquests casos, la línia de l’esperança. Però encara no hi ha una crida a la salut mental general, i es podrien evitar moltes morts”, diu Lara mentre recorda que la majoria de familiars que han perdut un jove s’han quedat en xoc perquè no s’imaginaven que tenia un patiment interior tan gran. La direcció, doncs, sembla clara: trencar el tabú per aconseguir que menys homes i dones se suïcidin i abocar més recursos a aquesta greu problemàtica social.\nConfinament i suïcidi\nEl confinament causat per la pandèmia ha provocat que les xifres de suïcidi al conjunt de Catalunya hagin baixat. Des de la Fundació Ajuda i Esperança, però, alerten que les conseqüències d’un confinament es noten més al cap d’uns mesos i que les xifres poden tornar a créixer.


Per a nosaltres és molt important que els nens i nenes coneguin, identifiquin i aprenguin a gestionar, des de ben petits, les emocions que experimenten a diàriament.\nEl descobriment de les emocions és present en el dia a dia dels nostres alumnes des del primer moment en què comença el curs fins al darrer dia a l’aula.\nL’acompanyament emocional proporciona les eines i els recursos necessaris per tal que les diferents competències (consciència, regulació, autonomia, competència social i competència per a la vida i el benestar) es desenvolupin.\nD'aquesta manera, els alumnes van adquirint les diferents habilitats interpersonals (reconèixer les emocions pròpies i tenir una autoestima sana) i intrapersonals (escoltar els altres, comunicar assertivament i viure conscientment).\nEducant en les emocions aconseguirem:\nFomentar els valors de respecte i empatia\nUn clima de tranquil·litat i calma\nUn bon autoconeixement\nCapacitat d’adaptar-se al canvi\nHabilitats socials i de relació\nControl d’un mateix\nMillor convivència escolar\nPer tot això, comptem amb el Projecte Digui! Digui! a Primària i Escolta’m a Secundària.\nAmb aquests projectes ajudem els nens i nenes a resoldre els seus propis conflictes i afavorim una bona convivència a l’aula i al centre.\nEs treballa per tal de:\nSensibilitzar sobre el respecte a l’altre\nDotar l’alumne d’habilitats socioemocionals\nTreballem les dimensions interior, emocional i social en totes les etapes i en diferents moments de l’horari lectiu.\nLa interioritat és l’espai personal en què s’integren i unifiquen els pensaments, les creences, els sentiments. Saber-la descobrir i valorar ens ajuda a ser persones més profundes i reflexives, obertes al sentit i preguntes transcendents, i a trobar l’equilibri de la vida.\nLes emocions són un motor que portem dins, motor que té un paper fonamental en les decisions, conscients o inconscients, que prenem davant la vida. Saber-les reconèixer, expressar i gestionat correctament ens ajuda en totes les facetes de la vida.\nSaber mantenir bones relacions interpersonals és necessari per conviure en societat. No madurem mirant-nos exclusivament nosaltres mateixos; ens cal conèixer què commou, preocupa o ajuda a qui tenim al costat. Ens cal aprendre a estimar incondicionalment.


CCOO de l’Anoia creix en un 16,3% l’assessorament laboral per la situació provocada per la pandèmia i la precarietat laboral - Canal Taronja Anoia\nIniciNotíciesGeneralCCOO de l’Anoia creix en un 16,3% l’assessorament laboral per la situació provocada per la pandèmia i la precarietat laboral\nCCOO de l’Anoia ha experimentat durant el 2020, un fort creixement en les consultes del seu servei d’assessorament laboral. Segons expliquen des del sindicat, la necessitat d’informació, assessorament i tutela ha augmentat per l’impacte generat per la pandèmia al món laboral i per les seves conseqüències socials.\nEn una nota de premsa CCOO ha explicat que des de la seva seu han fet un important esforç per poder oferir assessorament laboral presencial, gratuït en la primera fase de la crisi i ha reforçat eines telemàtiques i un telèfon gratuït, per garantir un accés més ampli.\nAmb aquestes dades, durant el 2020, el servei d’assessorament sindical a l’Anoia, es consolida com una de les eines fonamentals del sindicat d’intervenció social. El 81% dels treballadors i treballadores que van fer servir l’assessorament són persones afiliades, que fan una valoració molt positiva i la resta que no ho són, un 59% que l’han utilitzat s’han acabat afiliant.


La garfa dels dies: de desembre 2010\nCrepuscle a la badia de Halong\nDes del mirador, la llum tèbia de la tarde segellava el seu rostre sobre l’esguard del foraster que jeia al banc. L’home esperava entotsolat que arribara la brisa, volia sentir com li llepava la cara i després s’amagava de puntetes, rere el tel safrà de la posta.\nAixò pensava a la badia de Halong, mentre contemplava en silenci el pas de les hores, en la gran pau que m’embolcallava, i escoltava bategar el cor del dia. I així em vaig deixar dur, sense renunciar a res, sense rendir-me, mostrant el meu cor petit perquè poguera bategar a l’uníson amb el gran cor del món. I encara no sabia, ni podia imaginar-me, si darrere d’un ocàs semblant hi havia un regne obscur, més enllà.\nPublicat per Joan B. Campos a 15:02 2 comentaris:\nMigdia d'hivern (i II)\nA Ítaca, cap al migdia, la llum nova retopa en el vidre de la finestra i, després d’obrir-me els ulls de bat a bat, corre per davant de mi, perfilant amb els seus raigs tebis l’horitzó de la mirada.\n«Mira’m!, mira’m!», em crida. El cert és que no sé si ho fa perquè em confon amb un voyeur d’hora horada, o perquè no confia en l’habilitat de la meua retina per capir tot allò que m’ofereix. Siga com vulga, jo obeïsc l’orde i mire, mire a través d’aquesta llum d’hivern que arriba puntualment a la cita.\nPublicat per Joan B. Campos a 11:56 1 comentari:\nDesterrat, allunyat del teu futur pels designis del destí, forçat a iniciar un viatge que no has elegit. Malgrat tot, gose a dir que mai no és tard per a conquistar la màgia del viatge, i fer del desterrament no un lament, adobat de nostàlgia i melancolia, sinó una veritable aventura, un coneixement. Un capítol més d'aquesta forma de coneixença que hem convingut en anomenar vida.\nI com ho hem de fer, perquè el viatge siga saviesa i coneixement; com hem de desitjar que el camí siga llarg? Hem d’allargar el pas per a dir que, al capdavall, tot ha estat bell? I quan hem de fer aquest canvi de rumb en la fulla de ruta? Ara? Demà potser serà massa tard. M’ha arribat el moment de parlar amb l’avui, un avui possible que m’ajude a emmagatzemar el temps.\nÍtaca existeix, encara. I l’estranger que acaba de fondejar a l’illa vol fer del poema de Kavafis la raó del seu viatge. Despullat, amb l’equipatge del vers.\nPublicat per Joan B. Campos a 23:58 3 comentaris:\nGenets de l'aire\nCavalqueu damunt de les ciutats i les muntanyes.\nD’un núvol a un altre\naneu entre els carrers i l’aire.\nIdèntics sempre us desvetlleu en l’acer del dia\ni allò que en l’èter és pàtria transparent\nesdevé campana d’esperança en les alcoves.\nVeniu de l’aire.\nEls ocells us conhorten amb els seus vols\ni sobre els terrats del món poseu les ales,\nadreçant la mirada en la indesxifrable forma del buit,\nper donar caliu a tanta soledat.\nAixí deixeu petjada del vostre pas.\nEns hem mirat en el mateix espill,\nallà on l’ésser agombola els límits imperfectes de l’ésser.\nI ens trobarem en l’aire, companys, tard o d’hora,\nentre les volves tèbies de llum precipitada\nque niuen el blau cofoi que ens conté.\nPublicat per Joan B. Campos a 1:06 1 comentari:\nMigdia d'hivern (I)\nDes de la finestra, la llum d’hivern té la propietat d’aguditzar el poder de resolució de la meua vista fins a fer-la ben nítida. El cert és que no sé el per què, tot i que m’han dit que es podria tractar d’un cas paranormal de disestèsia. La pupil·la humilia a qualsevol lent de Cannon i atorga a la visió una qualitat de reportatge gràfic. El cel és d’un blau indecís; el sol —que amaga la seua lluentor rere el gris de les façanes pròximes— s’insinua a miquetes i llisca sobre la superfície de l’aigua estantissa de la piscina; a una raconada, sota l’esquelet de les moreres, una dona silenciosa arreplega fulles. La colla de teuladins interpreten una marxa trista, tan sols per a mi, que els escolte des del meu silló Voltaire, mentre mire de reüll el picoteig nerviós de la tórtora sobre gespa del jardí. El solatge del cafè del fons de la tassa sembla ser l’única cosa que caldria interpretar.\nPublicat per Joan B. Campos a 15:25 1 comentari:\nCap a la fi de l'any\nNo és el ritual de bescanviar un dígit per un altre. No és el plaer per la metàfora que convoca el badall d’un temps que mor i el renova amb un altre que naix. Estem dissenyats genèticament per al canvi. La causa d’aquest aldarull atàvic potser siga alguna raó que hi ha d’enigmàtica en la idea de temps, la sospita que malgrat tots els atzars i els avenirs hi ha quelcom que romandrà immòbil en nosaltres, quelcom que no va trobar allò que buscava. I encara espera.\nPublicat per Joan B. Campos a 12:04 1 comentari:\nJoan Andrés Sorribes, la forja d’un escriptor\nL’escriptor és un ésser normal que té aficions rares. De vegades, sembla emparrat, enquimerat; sembla que no mira el que la gent mira. Si li assenyalen la lluna amb el dit, no mira la lluna, mira darrere del dit.\nContador d’històries, camina pels senders inextricables del passat. I n’és conscient que quan fem l’ullada enrere, la fem gairebé sempre des del present, amb tot el que això suposa; per tant, la nostra és una mirada condicionada, subjectiva, parcial. Tan sols sabem a través dels rastres, els rastres que normalment han deixat els vencedors, perquè “dels altres”, ningú no se’n recorda; visitem les petjades que no han estat esborrades per la pols del camí. Ens entestem a parlar d’un puzle al qual li falten moltes peces. Moltes.\nPer això, comunicar literàriament la història esdevé un repte, una declaració d’intencions, un compromís. “Perquè ací mai no havia passat res”. No teníem història, i ell volia furgar en aquest espai fosc que hi havia darrere del dit; en les ombres fosques que amagaven l’època dels ibers (La forja de Lessera), la pesta negra del segle XIV(Noverint Universi), les guerres carlistes(La creu de Cabrera)...\nL’escriptor fa un treball minuciós, d’entomòleg, i es documenta a consciència. Però, no pretén donar “lliçons d’història” —tot just ell que ha dedicat tota la seua vida laboral a explicar la història— . Ans al contrari, en les seues “històries”, la història sempre està present, tot i que no ens la fa sentir a penes. Amb coherència, ficant-se en la mirada d’aquella gent, en aquell temps, amb la capacitat de seducció justa per enxampar el lector, i amb voluntat de desmitificar, perquè tampoc no creu en els herois, “aquells “valents” que no van poder fugir a temps de la desfeta”.Una grata lliçó de compromís amb la literatura. Joan Andrés Sorribes, contador d’històries.\nPublicat per Joan B. Campos a 12:26 Cap comentari:\nTinc set i el meu rostre en les teues mans espera el cànter de l’aigua fresca. M’acarones els cabells entre els dits i l’amor esclata en les caragoles, als vorals dels penya-segats i més enllà de l’abisme.\nSobre els passos precipitats del vespre, la mar torna a fer l’olor de sal de sempre i va propagant pels arenys les llavors del salicorn del desig, aquella xiuladissa tan dolça que ens feia estremir de passió, aquest ensomni de promeses desvetllades.\nPublicat per Joan B. Campos a 11:37 1 comentari:\nAl caliu de la llar i en família, una nit freda d’hivern, contemplant el lluminós exili de les flames. Obris el llibre dels dies i passeges el dit tremolós per les seues pàgines, mentre tenses l’arc de l’espera.\nEnfora resten les ombres, el cruixit de les ascles, la confusió de la nit.\nL'aigua del temps\nAlguns dies passege arran de platja. Conserve una certa atracció per l’aigua que em ve de menut; m’agraden els seus plecs, els remolins que hi fa, el seu color tan canviant. Senzillament, crec que l’aigua és la imatge del temps; per això m’agrada mirar-la, per contemplar de tant en tant l’emergència d’un nou esclat, d’una nova tassa de temps on poder beure’l. No busque ja el cant de la sirena, ni la bellesa de la nimfa cavalcant sobre la seua conxa; busque un núvol baix, juganer, que es reflexe a l’horitzó, o la cresta d’una ona que es trenque tota feta bromera sobre la riba. Això és, per a mi, temps que emergeix de l’aigua, i em quede bocabadat mirant els bocins que es dipositen a l’entorn dels meus peus i em fan pessigolles, i no intente interpretar res, perquè no sóc cap endeví i perquè només em governa un sentiment de tendresa i gratitud.\nPublicat per Joan B. Campos a 11:55 1 comentari:\nHe obert la finestra de l’habitació i ha tornat a entrar la llum. Me’n recorde d’ella. Ha vingut a visitar-me de nou. Ha començat per dir el meu nom. M’imposa la seua presència i els punts que varem traçar en el passat. M’imposa la seua memòria. Vaig a rentar els peus al nou dia. Minuciosament, sense pressa, prenc el sabó i la tovalla de lli. En la fricció me n’adone d’un plaer que em reconforta. Ningú dels dos sap massa coses de l’altre, però tots dos bevem de la mateixa copa i devorem el mateix pa, com si estiguérem bojos i famolencs, com si estiguérem bojos i famolencs.\nPublicat per Joan B. Campos a 12:00 1 comentari:


Tertúlia : S’esglaien aquells que han anat de la mà de VOX\nS’esglaien aquells que han anat de la mà de VOX\nA les verdes i a les madures! Una expressió que a casa es repetia molt quan observàvem persones que es queixaven pel tracte rebut i sabies que es casaven amb qui els convenia en cada moment. Això els hi hem de dir al PSC, que fa pocs mesos no tenien cap inconvenient, ni els feia cap tipus de vergonya d'anar de la mà de PP, C's i VOX. Ara tot són ganyotes perquè, com a mínim, a Andalusia els han tret la son.\nÉs evident que el Procés no deixa indiferent a ningú. Encara que els partits unionistes tinguin paraules assenyades per atacar els independentistes, encara que es considerin per sobre del bé i del mal, en el fons ho pateixen i els fa ser contradictoris en més d'una ocasió. Aquest no és el cas de VOX que ho han expressat amb totes les seves lletres des del començament.\nFins ara era el PP qui caminava tranquil, però els ha sortit la competència. Un partit sense motxilla a l'esquena, que utilitza el discurs populista per carregar-se tots els partits que fins ara han governat alternativament i fica els dits a la llaga dels ciutadans escaldats i amb problemes de subsistència. Aquests no s'adonen que seran els primers en rebre'n les conseqüències, però ara per ara el discurs és molt bonic, amb un component nacionalista contundent i una víctima propiciatòria: Catalunya. Això es compra!\nTambé els resultats d'Andalusia han preocupat l'alcaldable Valls, que observa els moviments de C's, no sigui cas que s'acostin massa a VOX i el deixin al nivell de Le Pen. Amb quina cara es presentarà a l'alcaldia de Barcelona si el poden associar amb companys de VOX?\nEls resultats d'Andalusia fan trontollar el panorama polític espanyol. És un punt d'inflexió que ens pot portar a una radicalització de la política centralitzadora espanyola en detriment de la perifèria, i Catalunya en rebrà les conseqüències. Entretant el govern català fa l'efecte d'estar adormit. Encara no s'ha refet dels fets d'ara fa un any. Estem perdent bous i esquelles, i ens costarà molt de recuperar-nos.\nPublicat per xfebrer el dimecres, de desembre 05, 2018\nEtiquetes: Alcaldable, Alcaldia, Competència, Contradictoris, Contundent, Ganyotes, Governar, Independentistes, Motxilla, Nacionalista, Partits, Radicalització, Unionistes, Vergonya, Víctima\nPassem pàgina d'aquest any!\nEl cinisme de l'alcaldessa\nUn Messies de Händel reivindicatiu\nTenim molt poca fe en el poder judicial\nQui és el culpable de l’aparició de l’extrema dret...\nEn què canviarà Andalusia amb la dreta extrema?\nNadal en família, però no tots\nEls ponts a refer entre les opcions polítiques cat...\nL'alcaldessa d'Arenys de Mar protegeix els arbres ...\nExposició sobre l'Abat Oliba al Museu Episcopal de...\nHaurà servit la trobada Torra-Sánchez?\nDolors Montserrat, falsa i carregada d'odi\nHipocresia i maldat de molts polítics\nDiàleg per arribar on?\nHi haurà trobada o no?\nTenim el percentatge que ens demana, ens hi posem?...\nLa CUP diu no a Europa\nMostra d'afecte o provocació?\nÉs important no donar motius de provocació a qui n...\nEl procés no està estancat, sinó que recula\nPresident Torra, l’adversari a dins\nVivim en una provació permanent que no porta enllo...\nTorra, irresponsable, il·luminat, imprudent...\nAra toca el Consell per la República, i després?\nUn govern que no satisfà ningú\nConstitució, res a celebrar!\nOn és l'Església catalana avui?\nVOX ha deixat de ser un miratge\nAls nostres polítics els manca empatia\nUn Tribunal Constitucional que prevarica


Roda de Berà presenta la XXXIV Setmana Cultural | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nRoda de Berà presenta la XXXIV Setmana Cultural\nFoto de la Setmana Cultural de Roda de Berà\nEl passat divendres, Les Monges Associació Cultural de Roda de Berà va donar el tret de sortida a la XXXIV SetmanaCultural, que s’allargarà fins el 5 de maig. El primer dels actes va ser un taller de cuina d’estiu, a càrrec de Mariona Quadrada, amb l’assistència d’una quarantena de persones que, un cop acabat, van poder degustar els saborosos plats preparats per la reconeguda cuinera. La inauguració oficial va tenir lloc dissabte a les set de la tarda al Casal Municipal Les Monges, amb la presència d’un gran nombre de rodencs i rodenques. L’acte el va obrir la presidenta de l’entitat, Sònia Camí, acompanyada del’alcalde, Pere Virgili, qui va comentar el lema d’enguany ‘Via lliure a la cultura!’i, alhora, va animar l’entitat a continuar amb la important tasca culturalque realitza; i de la presentadorad’enguany, l’actriu –especialment còmica-Anna Bertran, quiva arrancar més d’un somriure al públic imitant les veus de la Infanta o de Sor Lucia Caram.\nA més de la presència de l’alcalde, per part del Consistori hi van assistir les regidores Teresa Ferré i Isabel Mondéjar,i els regidors Manel González i José Ibort. Durant l’acte també es va presentar l’exposició de joguines antigues, que es podrà visitar durant tota la Setmana Cultural. En acabar la presentació es va projectar el reportatge audiovisual de la Setmana Cultural de 2018, amb moments molt emotius al recordar Llorenç Miró, membre de la Junta, a qui Àngel Barrero va interpretarun toc de gralla en honor seu. L’acte va continuar amb l’encesa a càrrec del Ball de Diables i, per finalitzar, amb una copa de cava i coca per als assistents. A les deu de la nit, Auca Teatre va representar ‘Pels pèls’ de Paul Pörtner, sota la direcció d’Ernest Nogués, obra que es podrà veure per darrer cop el diumenge 5 de maig a les sis de la tarda al Casino Municipal.\nDiumenge,la plaça de la Sardana va ser l’escenari del vermut solidari. Una iniciativa amb molts anys d’història dins la Setmana Cultural de l’entitat, on cada any els diners recaptats es destinen a una ONG diferent. Aquest any, l’escollida va ser l’ONG Save the Children. Gràcies a la multitud de persones que van col·laborar –elaborant tapes pel vermut o anant a fer el vermut a la plaça-es vanaconseguirrecaptar 825 euros. Tot just abans del vermut, que es va allargar fins les dues de la tarda, el Grup Sardanista va fer una lluïda ballada de Sardanes.\nLa Setmana Cultural també es caracteritza per les xerrades que s’ofereixen, aquest any sobre astrologia, seguretat alimentària i, divendres, sobre ‘La ràdio del segle XXI’, a càrrec de la periodista Marta Romagosa. Totes tenen lloc al Casal Les Monges a les 8 del vespre. Entre els actes, també hi ha previst un conte de terror per a adults, una caminada pel terme a càrrec del Grup Excursionista, un concert coral -gràcies a la col·laboració de la Coral Verge de Berà-, tallers infantils -a càrrec de l’Esplai de Ca l’Oliverar-, el sopar dels socis amb espectacle de màgia, i, finalment, cercavila pels carrers del poble.


Autoescola, primera lliçó: Les bicis son l’enemic. | Blog/c de JoanCG ~\nAutoescola, primera lliçó: Les bicis son l’enemic.\n29 Octubre, 2007, 12:58\nFiled under: Bicicleta | Etiquetes: Autoescola, Bicicleta, Seguretat\nAvui he anat a la meva primera classe teòrica a l’autoescola per treure’m el permís de conduir. Si, si, ja era hora, però la veritat és que fins ara no n’he tingut cap necessitat ni gaire interès, bé, realment ara tampoc en tinc de necessitat però com que és una cosa d’aquelles que algun dia o altre s’ha de fer i em pot ser útil en algun moment determinat doncs he decidit fer-ho, no per aquell motiu que tant m’han repetit per a dir-me que me’l tregues “per si passa res”, coi, què vol dir si passa res? Si passa res trucaré una ambulància o un taxi, no? Si me’l trec és perquè en algun moment em pot resultar còmode o útil tenir-lo.\nA la classe d’avui, que oficialment dura una hora, el professor n’ha dedicat gairebé mitja a criticar als ciclistes i motoristes, he tingut algun impuls d’aixecar-me i anar a pedalar una estona, que és el que realment hagués tingut ganes de fer en comptes de perdre el temps escoltant les errònies opinions d’aquest senyor.\nHa explicat que a una noia la van suspendre per cedir el pas a una bicicleta que anava a creuar per un pas de vianants. El que hauria d’haver fet la noia, segons ell i segons l’examinador, és accelerar i evitar que passes ja què no té preferència, malgrat el risc que això comporta, sembla que ningú ho pensa això. Espero que la noia no aprengués aquella lliçó! També ens ha explicat que aquest és un comportament que el molesta molt, no entén com pot ser que els ciclistes no es baixin de les seves bicicletes a cada un dels passos de vianants que creuen.\nÉs cert, segons la normativa en un pas de vianants els ciclistes han de baixar de la bici i creuar a peu, però aquesta és una norma estúpida, no aporta res a la seguretat i si aporta molt a la incomoditat d’anar en bici. Si has de fer un tram més o menys llarg per vorera haver de baixar a cada pas pot representar baixar molts cops de la bici, ja sigui perquè per la calçada no és segur o perquè no hi ha cap carril bici pel qual anar. Imagineu el cansament i el temps que representa respectar aquesta norma.\nPer altra banda també ha comentat que si veu un ciclista per la calçada, sobre tot si va per l’esquerra, intenta passar a prop i accelerar per a fotre-li un ensurt, això si, només en el cas que ell consideri que no és perillós. He sentit molts conductors dir això, no s’adonen del perill que representa? Com pot saber si no va per l’esquerra per què necessita girar?\nEm fan molta gràcia els conductors que creuen saber-ho tot i creuen tenir la propietat dels carrers.\nDesprés d’estar callat una estona esperant que canvies de tema (de fet ja m’esperava haver de sentir aquestes coses) quan he vist que “recomanava” no respectar la seguretat dels ciclistes no m’he pogut estar de preguntar: per on se suposa que han d’anar els ciclistes? Vorera no! Calçada no! Carrils bici absurds i/o ocupats… doncs les bicis al balcó, com fins ara.\nHa dit algunes opinions més contraries a vianants i motoristes però ja m’ha quedat un totxo il·legible de missatge i no vull allargar-me més. Encara que no ho sembli i malgrat això l’home m’ha caigut força bé, però és habitual trobar-te gent que no s’adona dels riscos i inconvenients als que s’ha d’enfrontar un ciclista urbà. M’hagués agradat recomanar-li que un dia es vingui amb mi a fer una volta en bici, probablement entendrà la major part dels comportaments dels quals es queixa.\nEps m’he mirat el teu bloc, escrius molt bé, un article com aquest que no parla de res que hagi de canviar el planeta me l’he llegit la mar de content com si res, felicitats.\nComentari per Jaumesclub 11 Novembre, 2007 @ 21:21\nT’agraeixo el comentari Jaumesclub, ja que penso que em va quedar un pèl llarg.\nComentari per joancg 20 Novembre, 2007 @ 23:25


Renovaran el clavegueram de tot el carrer Major de la Riera de Gaià\nEl pressupost de l'obra és d'uns 117.000 euros amb IVA inclòs\nEl carrer Major de la Riera de Gaià, en una imatge d'arxiu. | Gerard Recasens\nLa xarxa de clavegueram del carrer Major de la Riera de Gaià es renovarà en els propers mesos. L'alcalde de la localitat, el convergent Jaume Casas, va signar fa uns dies el decret que va donar pas a la licitació d'aquesta obra, que significarà la renovació de les clavegueres d'aquest cèntric punt de la localitat. Els treballs estan pressupostats, aproximadament, en uns 117.552 euros amb l'IVA inclòs, és a dir, 97.150 euros sense aplicar aquest impost. La seva durada serà, aproximadament, d'uns quatre mesos.\nQuatre mesos d'obres per renovar el clavegueram del carrer Major de la Riera de Gaià\nLes obres per renovar la xarxa de clavegueres en aquest cèntric carrer del municipi s'hauran de desenvolupar en quatre mesos, si ens fixem en la durada del contracte que s'oferta des de l'Ajuntament de la Riera de Gaià.\nL'obra es troba hores d'ara en període de licitació, i les empreses que hi vulguin optar han de presentar les seves ofertes fins les tres de la tarda del proper dijous, 15 de novembre. Posteriorment es farà l'adjudicació i, més tard, s'endegaran els quatre mesos d'obres.\nUn clavegueram de mig segle d'antiguitat\nLa xarxa de clavegueram en aquesta zona de la vila s'ha deteriorat per la seva antiguitat, que ja és de 50 anys. En les darreres actuacions s'ha pogut observar aquesta obsolescència amb càmeres, i s'hi ha detectat el desgast dels col·lectors, la disminució de secció i fins i tot la ruptura de canonades en alguns casos.\nLes obres incorporen també, per suposat, la reposició de tots els paviments, la millora i substitució dels elements de connexió de les escomeses d’aigua potable, la col·locació, i la substitució i reparació de claus de tall a l’esmentada xarxa general d’aigua potable, segons explica el projecte de la licitació de l'obra en qüestió.\nDesprés que en els darrers anys ja s'hagin renovat les xarxes de clavegueram del carrer de Fondo i de Sant Pau, amb el suport de la línia d'ajudes econòmiques del PAM de la Diputació de Tarragona, arriba ara el torn del carrer Major de la Riera de Gaià.


Molta gent es pensa que el lleixiu no caduca, però no és així\nPer què el lleixiu té “data de caducitat”? Quina és? // Freepik\nAmb la pandèmia hem adquirit hàbits d’higiene que ens quedaran incorporats per sempre, com el de rentar-nos molt més sovint les mans o netejar més a fons la llar. Ara som molt més conscients de la importància de la desinfecció, i de com cal fer aquesta desinfecció per eliminar virus i bacteris.\nEl lleixiu i els seus equivalents viricides s’han convertit en productes estrella als armaris de la neteja de les llars, als supermercats i als adroguers. Però hi ha alguns aspectes sobre l’ús del lleixiu que hem de tenir molt en compte.\nQuina data de caducitat té el lleixiu? // CC BY SA Dissenyada per Freepik\nLa data de “caducitat” o pèrdua d’eficàcia\nUna qüestió important és el temps que el lleixiu és efectiu. Potser només us plantegeu la caducitat o data de consum preferent amb els aliments, però us heu plantejat mai si el lleixiu, com a producte químic, té una data de caducitat? O si més no, per dir-ho acuradament, si té una data limitada en què es garanteix la seva eficàcia?\n“El lleixiu es va descomponent a poc a poc per la calor ambiental, per la llum... Lentament, però es va descomponent. Amb el temps va perdent una mica de poder oxidant i per tant va perdent una mica d’eficàcia”, explica a RAC1.cat Claudi Mans, catedràtic emèrit d’enginyeria química de la Universitat de Barcelona i autor de llibres com 100 preguntes de química quotidiana (Cossetània) o La química de cada dia (Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona).\nEl lleixiu es va descomponent per la calor ambiental, la llum... Va perdent una mica d’eficàcia\n“L’olor del lleixiu indica que va desprenent clor, que no es podrà aprofitar per desinfectar. Si el lleixiu (normal) no fa gens d’olor és possible que ja hagi perdut bona part de la capacitat desinfectant i oxidant. Serà igual de tòxic com sempre, però menys eficaç”, apunta Mans.\n“Alguns diuen sis mesos, però és un valor força arbitrari”, segons explica el catedràtic d’enginyeria química, Mark Benvenuto, cap del departament de Química i Bioquímica de la Universitat de Detroit Mercy als Estats Units a The Huffington Post , el lleixiu comença a degradar-se al voltant dels sis mesos següents a la compra.\nEns en dona més detalls Deborah García Bello, química i especialista en divulgació científica i autora de diversos llibres. “El producte comercial va perdent eficàcia, al voltant d’un 20% a l’any”, diu a RAC1.cat. “Com que és un producte de molta rotació, no és habitual que ens duri a casa tants mesos, però cal tenir-ho en compte”, afegeix.\nEl producte [lleixiu] comercial va perdent eficàcia al voltant d’un 20%cada any\nDeborah García Bello química especialista en divulgació científica\nPer què el lleixiu té 'data de caducitat'? Quina és? // CC0\nI atenció perquè hi ha un altre aspecte important. “El lleixiu preparat a casa, diluït amb aigua, s’ha de fer servir el mateix dia i emmagatzemar-se en un recipient hermètic opac de plàstic, si el volem fer servir l’endemà. Per això els envasos o ampolles comercials de lleixiu són així, ja que si no fossin així s’accelerria la descomposició del producte i per tant perdria la seva eficàcia”.\nÉs a dir, si poseu lleixiu amb aigua amb un cubell per rentar el terra, per exemple, i ho deixeu fins l’endemà, gran part de l’eficàcia desinfectant haurà desaparegut, perquè s’haurà descompost el lleixiu.\nPer això especialistes en desinfecció de superfícies recomanen, cada cop que obris una ampolla de lleixiu, posar la data d’obertura de l’ampolla marcada amb un retolador. El lleixiu dura, amb plena eficàcia, fins a sis mesos, però si l’ampolla està oberta es redueix el temps a poc a poc. Si marques la data en què has obert el recipient comercial per primer cop, podràs controlar quant temps fa que tens el pot o ampolla oberts.\nSabies que el lleixiu té una caducitat? Així és com perd l'eficàcia. // CC0\nDiluït sempre en aigua freda\nUn altre aspecte important és que, perquè el lleixiu no perdi la seva efectivitat, s’ha de fer servir diluït en aigua freda i no calenta, ja que l’escalfor fa que el clor s’evapori. “L’hipoclorit sòdic en aigua es va descomponent a poc a poc. Les reaccions de descomposició són variades. Pot donar lloc a clorur sòdic i oxigen i fins i tot alliberar clor gas, que és la reacció més perillosa. La formació de clor gas, que és un compost tòxic, corrosiu i irritant, amb una forta “olor de piscina”, es forma quan el lleixiu s’escalfa”, diu Deborah García Bello.\nAquesta química afegeix que “a partir de 30 °C es comença a formar clor gas de manera significativa. Per això és tan important no usar mai aigua calenta amb lleixiu. És molt perillós i a més el lleixiu amb aigua calenta és menys eficaç que amb aigua freda, perquè en descompondre l’hipoclorit també perdem el seu poder desinfectant”.\n30-11-2020 16:16 COVD-19\n13-02-2021 08:25 TRUC DE NETEJA


La Fundació “la Caixa” i CaixaBank renoven el suport a la campanya #AJUDAfamíliesxCOVID | FEDAC La Fundació "la Caixa" i CaixaBank renoven el suport a la campanya #AJUDAfamíliesxCOVID - FEDAC\nLa Fundació “la Caixa” i CaixaBank renoven el suport a la campanya #AJUDAfamíliesxCOVID impulsada per la FEDAC. La setmana passada Patrícia Rubio, directora de Banca d’Institucions de CaixaBank a Barcelona, i Modest Jou, director general de la FEDAC, van signar un nou conveni de col·laboració en el marc de la iniciativa solidària #AJUDAfamíliesxCOVID.\nLa campanya #AJUDAfamíliesxCOVID va veure la llum en ple confinament durant el mes d’abril de 2020. En aquell moment ja es començaven a fer palesos els efectes de la pandèmia en l’economia de moltes famílies de les escoles FEDAC, que havien hagut de tancar els seus petits negocis o havien perdut la feina. Seguint la missió de la FEDAC i els valors d’equitat i solidaritat, vam posar en funcionament la campanya #AJUDAfamíliesxCOVID a través de la pàgina web dacaccio.org per recaptar fons a favor d’aquestes famílies.\nDes d’aleshores, la campanya ha recollit més de 48.000 euros gràcies a la solidaritat de la comunitat educativa FEDAC, de les diferents iniciatives altruistes que han liderat els alumnes de les escoles i del suport rebut per part d’entitats com la Fundació “la Caixa” i CaixaBank. Els diners que la campanya #AJUDAfamíliesxCOVID recull es destinen en la seva integritat a concedir ajuts a les famílies FEDAC més desfavorides perquè puguin fer front a despeses tan elementals d’una llar amb infants com l’alimentació o els subministraments.\nA la pàgina web dacaccio.org es poden continuar fent donatius a la campanya, i també s’hi poden consultar els marcadors actualitzats dels diners recaptats i concedits en forma d’ajuts.


LES SIRENES DEL GEL, P5A, 3r TRIMESTRE | ESC Jaume Balmes\nA continuació teniu un recull de fotos del tercer trimestre de la classe de Les Sirenes del gel, P5 A. Aquest trimestre hem fet dos mini projectes a on hem descobert més dones que han fet Història. Unes relacionades amb el projecte dels Contes i l’altre amb els mars i oceans. Però també hem continuat jugant, observant, experimentant i creant.\n– PROJECTE DELS CONTES: A partir de diferents escriptores i il·lustradores catalanes vam descobrir el món dels contes i en vam crear un des de zero. Vam dedicar-hi moltes hores però va sortir un conte preciós.\nTambé, enllaçant amb St Jordi, ens van venir nens i nenes grans a explicar contes a l’aula i ens va anar molt bé pel nostre projecte: https://photos.app.goo.gl/m5qfqMipFYskvXpz9\n– PROJECTE MAR I OCEANS: Tot va començar amb la Sylvia Earle, biòloga marina, exploradora i defensora de la conservació marina. A partir d’ella i de l’excursió de l’Aquàrium vam aprofitar per estudiar el mar i oceans i sobretot, els seus animals i plantes. Ha sigut un projecte curt però l’hem fet amb molt entusiasme i dedicació.\nCREEM ANIMALS DEL MAR: https://photos.app.goo.gl/L7BGMYw1uXHh1DbL8\nOBSERVEM, EXPERIMENTEM I MANIPULEM PEIXOS I MUSCLOS: https://photos.app.goo.gl/PmEPfv969Ttg85YQ9\nEL NOSTRE MAR: https://photos.app.goo.gl/SSR4zzfPxn4UsKPT8\nFOTOS PLATJA: https://photos.app.goo.gl/RkhyCMLWjBqJbSUV7\nEns van explicar que els peixos tenen una línia lateral que és un sentit i els serveix per detectar si hi ha alguna pedra o obstacle i no xocar contra ell. I a partir d’aquí també vam treballar els nostres sentits.\n– TACTE, OLFACTE I GUST: Vam tocar, olorar i tastar diferents aliments i vam haver d’endevinar de què es tractava. Vam descobrir els diferents gustos: https://photos.app.goo.gl/dmaZGcJogNxWMJgk9\n– TACTE: Vam fer un joc de tacte a on havíem de trobar la mateixa textura: https://photos.app.goo.gl/2aF9gpQpBRvVjeRF9\n– VISTA: Vam fer un joc per l’ordinador on ens havíem de fixar molt amb uns objectes i havíem de buscar l’element que havia desaparegut. La veritat és que ho van fer super bé.\n– OÏDA: Vam fer un joc, també a través de l’ordinador, a on havíem d’escoltar un so i endevinar-lo.\n– MON: https://photos.app.goo.gl/BqQGUzNffkdAWa3c7\n– MAIA: https://photos.app.goo.gl/BqXKxm2Nb3sZ5jZQ6\n– XAVI: https://photos.app.goo.gl/u2bV2KWWfn3pvsWJ9\n– MARTÍ: https://photos.app.goo.gl/o3mqJtuXLfpvBobo6\n– HUGO: https://photos.app.goo.gl/o9tozS9MpLNqPbFx9\n– JUGUEM AL PATI: https://photos.app.goo.gl/vXz16EK1kXNBFm5q8\n– PSICOMOTRICITAT: https://photos.app.goo.gl/8Q8pqTvYFLC2DHgY7\n– MINI MIR: https://photos.app.goo.gl/H2VJepZkSSaXRDTk8\n– CUCS DE SEDA: https://photos.app.goo.gl/B4qahGukJmEHoaRc7\n– FLORS DE PRIMAVERA: https://photos.app.goo.gl/k5N92HFmF4BsafMf6\n– CREACIÓ PER LA MARE: https://photos.app.goo.gl/e9hsMhciYejMfeVW9\n– FEM UN AUTORETRAT: https://photos.app.goo.gl/uvd8bJqEbgoneuVA8\n– PINTEM LA SAMARRETA DE COLÒNIES: https://photos.app.goo.gl/SUXexGF9pJ3cMJdT8\n– EL FIL INVISIBLE: https://photos.app.goo.gl/v5YSxCMkTB6i8KFH6\n– ENS DISFRESSEM I MAQUILLEM: https://photos.app.goo.gl/J3wTyR3YYbfvkoV3A\n– TEATRE BABY ESFERIC: https://photos.app.goo.gl/FWQgjxysAgos5hPB9\n– JOCS FINAL DE CURS: https://photos.app.goo.gl/MriMg2c3qZ1Z2M6A8\n– DISCO FINAL DE CURS: https://photos.app.goo.gl/Rdqn71vhvTm2W48LA\n– FOTOS DE GRUP: https://photos.app.goo.gl/AxLPpS6iVrv5cR8j8\nEspero que gaudiu de totes les fotos i vídeos. Com veieu ens ho hem passat genial mentre hem après un munt.\nAniversari de l’Hugo, la Blanca i l’Oleguer de p3 B\nAniversari del Pol de la classe de p3 B\nAniversaris Audiovisuals blogs comunitat de petits experimentació infantil p5 Plàstica Psicomotricitat sant jordi Sortides


Portes i finestres: 2011-07-24\n"Un antic músic d’orquestres de ball decideix, un bon dia, fer la maleta i viure un mes a casa de cada una de les seves tres filles. L’home sempre ha anat a la seva i, ara, les filles el sorprenen amb una vida i un models de família que no entén. El món va molt de pressa. Descol·locat però gat vell, mira al seu voltant amb una mirada càustica i explica el que veu en un relat divertit i sense complexos, tal com raja. L’home de la maleta n’ha vist de tots colors i se sent un supervivent, un individualista obsessionat per la família, un espavilat que necessita afecte. Quan menys s’ho espera, les investigacions obertes sobre el seu passat fan un tomb sorprenent que el trasbalsen".\nFantàstica novel-la relatada en primera persona a mans de l´escriptor Ramon Solsona. Especial i original per estar escrita d´una forma col-loquial, per tant et sorprèn el llenguatge emprat que és molt proper, familiar, ple d´incorreccions tan freqüents en el català utilitzat durant molt anys i que et sorprenen quan les llegeixes. Després d´avançar unes pàgines ja t´adones que aquesta característica li dóna al personatge un perfil més concret i proper, fàcilment identificable en els nostres avis o besavis. El protagonista no pot parlar d´una altra manera.\nSobretot és un llibre que barreja amb facilitat l´humor amb la cruesa, un humor ple d´ironia, senzill, directe i sense embuts; una duresa que traspua sensibilitat i tendresa al mateix temps.\nL´he llegit ràpidament perquè és amè, lleuger i sobretot perquè és divertit, m´ha fet passar estones amb la rialla posada constantment. Excel-lent.\nPublicat per Portes i finestres de la Neus a 9:18 p. m. Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nArribant al Cap Nord\nDesprés de deixar l´arxipèlag de Svalbard, baixem més al sud i ens traslladem en autocar fins al Cap Nord, pel camí anem gaudint del paisatge que és veritablement captivador pel seu aire enigmàtic i trist de certa manera.\nA mig camí ens aturem en un poblat sami. Interessant de veure com per aconseguir la felicitat i la pau de viure, es necessiten ben poques coses, et fa reflexionar i adonar-te de la crosta que portem al voltant nostre de superficialitat i del excessiu apreci per tot el que és material.\nInterior d´una tenda sami\nEstris de cacera, de recol-lecció i vestuari sami.\nExterior de la tenda, un home sami dóna menjar al seu ren.\nAl final ja hem arribat al Cap Nord. Seria d´agraïr no trobar tanta gent en un lloc tan bell, les fotos, la multitud, el soroll resten pau a l´estètica natural tan extraordinària de l´indret.\nPanorama que es veu des del Cap Nord\nNo es pot dir que hi has arribat si no et fas la foto de rigor amb el globus.\nDe tornada cap el barco, els paisatges es repeteixen, a cada revolt de la carretera et sorprèn un altre quadre fascinant.\nPublicat per Portes i finestres de la Neus a 7:05 p. m. Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


Gaudí és imparable | Maria Palau | barcelona | Cultura | El Punt Avui\nGaudí és imparable Gaudí és imparable Gaudí és imparable Gaudí és imparable + Gaudí és imparable E-mail\nbarcelona - 20 setembre 2014 2.00 h\nGaudí és imparable\nEls artífexs de la construcció de la Sagrada Família veuen cada vegada més factible acabar les obres el 2026 gràcies al nivell de visitants i d'ingressos\nLa Sagristia de ponent, en construcció, estarà acabada l'any que ve. És un assaig per aixecar després les sis grans torres JOSEP LOSADA.\nGaudí és imparable Gaudí és imparable Gaudí és imparable Gaudí és imparable Gaudí és imparable E-mail\nL'any que ve s'enllestirà la Sagristia de ponent i el pòrtic de la façana de la Passió\nEl 2014 tornarà a ser un altre gran any per a la basílica de la Sagrada Família. Res impedirà que es mantingui el nivell de visitants (3,2 milions) i, per tant, d'ingressos (25 milions, però d'euros), de l'any passat. Això, traduït, vol dir el següent: que les obres del temple són imparables i que acabar-lo el 2026 és del tot factible.\nQueden onze anys i en aquests moments s'estan fent passos decisius per afrontar la recta final. A la Sagristia de ponent (Sardenya amb Provença), que ja s'està construint i que, en principi, estarà acabada l'any que ve, hi ha les claus d'una de les parts més importants de l'edifici que va concebre Gaudí: les sis torres centrals, amb la de Jesús, de 172 metres, d'icona màxima. La forma de la Sagristia, de 40 metres d'alçada, és exactament la mateixa que tindran les torres, que es començaran a aixecar el 2016. “Ens va molt bé perquè ens serveix d'assaig”, explicava ahir l'arquitecte que capitaneja el projecte, Jordi Faulí.\nFaulí sempre enalteix la intel·ligència de Gaudí. Dibuixos a part, va fer maquetes de guix dels elements que considerava que servirien de models. Així, va treballar la maqueta de la Sagristia perquè després fos l'exemple a seguir per a les torres. Per tant, d'invent, cap, “tot és fidel i coherent al que ell va pensar”, diu Faulí.\nLa Sagristia –n'hi haurà una altra idèntica a la cantonada de Marina amb Provença– s'està construint en dues bases de treball, in situ i al taller que la Junta Constructora va buscar ja fa temps fora de Barcelona, al Bages, d'on surten peces gegantines que només s'han de muntar. “Treballem amb molta més comoditat i, és clar, amb més rapidesa”, indica Faulí.\nUn altre front important que culminarà el 2015 és el cimaci, el pòrtic superior de la façana de la Passió. Gaudí volia que aquesta façana evoqués dolor i patiment i es va imaginar una estructura de columnes amb aspecte d'ossos. Són divuit columnes inclinades, totes diferents i encaixades entre sí, de les quals vuit ja estan acabades, i exigeixen tal precisió quan es col·loquen que Faulí no dubta a qualificar-ho com “una de les feines més difícils que s'han fet i es faran”.\nMenys complicacions hauria de portar la construcció de la sala Creuer, un altre objectiu per l'any que ve, que se situarà entre el sostre de la nau i l'inici de la torre de Jesús. En paral·lel, Faulí espera amb delit un estudi en profunditat de la façana del Naixement que han encarregat per començar a preparar la seva futura restauració. “Per això, però també per seguir aprenent de Gaudí”, exclama.\nI, més enllà de la pedra, el 2015 ja estaran instal·lats tots els vitralls de les naus, creats per l'artista Joan Vila Grau. El color que tant aprecien els visitants de la Sagrada Família guanyarà nous matisos. Visitants que, per cert, des d'ahir gaudeixen de les jornades de portes obertes de la Mercè. També n'hi haurà avui i demà, però no s'hi escarrassin: estan esgotades. Les 30.000 places que es van llançar al web es van omplir en menys de vuit hores. Gaudí, imparable.


Un exemple molt fàcil de veure-ho és a l’intestí. Quan utilitzem antibiòtics estem alterant la composició bacteriana i reduint el nombre de bacteris beneficiosos així com la biodiversitat de bacteris de l’intestí. Això pot tenir efectes negatius a la microbiota intestinal i pot provocar l’aparició d’infeccions 3.\nConseqüències del fet que els bacteris que es troben al nostre intestí estiguin en equilibri o no.\nEls probiòtics es defineixen com microorganismes vius que, quan es consumeixen de forma adequada, són beneficiosos per a la salut 5, és a dir, són aquells bacteris útils i bons pels humans i animals. Hi ha moltes espècies diferents que s’utilitzen com a probiòtics i les més conegudes són els Lactobacillus, els Bifidobacterium i els Saccharomyces cerevisiae 6.\nPerquè un microorganisme sigui considerat probiòtic ha de complir tres normes principals:\nGran part dels microorganismes que consumim moren pel camí durant la digestió i, si no prenem suficient quantitat, no arribaran prou bacteris vius a l’intestí per a generar una resposta.\nL’intestí és l’òrgan amb la funció immune més important de l’organisme, ja que està sempre en contacte amb estímuls que provenen de l’exterior (menjar, patògens, substàncies tòxiques, etc.). De fet, quasi el 70% de totes les cèl·lules immunes es troben a la mucosa intestinal 8.\nL’efecte dels probiòtics sobre el sistema immunitari és difícil de generalitzar. La resposta immunitària dependrà del tipus de probiòtics i de l’estat del sistema immunitari de la persona que pren els probiòtics, ja que la resposta no serà la mateixa en una persona saludable que en una persona refredada o que pateixi de càncer.\nL’extensa recerca en probiòtics que s’ha fet fins al moment ha donat lloc a bastanta confusió. És difícil concloure que els probiòtics funcionen per una determinada malaltia, ja que, molts cops, que un probiòtic funcioni o no depèn del tipus de probiòtic, la freqüència i la dosi en què es pren, l’edat de la persona que se’l pren i els bacteris que aquesta persona ja té al seu estómac.\nCanvis en els microorganismes que viuen a la boca poden resultar en el creixement d’un determinat tipus de bacteris que causen càries. Diversos estudis demostren que l’administració de probiòtics redueix el risc de patir càries, tant en nens com en adults 13 14.\nEn aquest cas, els resultats dels estudis són bastant diversos.\nNo obstant, el tipus de probiòtics que s’utilitzaven en els 12 estudis clínics eren diferents, així que potser algun tipus concret de probiòtic sí que pot ser eficaç. Per exemple, un estudi va demostrar que els nens amb èczema atòpic que prenien probiòtics del tipus Bifidobacterium lactis Bb-12 o Lactobacillus GG notaven una millora en la gravetat i l’extensió de l’èczema 16.\nEls resultats que demostren l’efectivitat dels probiòtics per tractar malalties causades pel bacteri Helicobacter pylori (com ara úlceres, gastritis o alguns tipus de limfomes) són bastant contradictoris.\nPer exemple, per una banda tenim estudis que confirmen que l’administració de probiòtics que contenen Lactobacillus juntament amb antibiòtics augmenta l’erradicació del bacteri Helicobacter pylori 21.\nEls probiòtics són efectius per disminuir el restrenyiment tant en adults com en nens. Diversos estudis demostren com prendre probiòtics ajuda a anar de ventre més sovint a aquells que sofreixen de restrenyiment crònic 24 25.\nLa vaginosi és la infecció vaginal més comuna entre dones i és deguda a un desequilibri dels microorganismes vaginals. Causa mal olor i malestar.\nDiversos estudis han demostrat que ingerir probiòtics és beneficiós en cas de patir vaginosis. No obstant, no es considera que hi hagi suficient evidència per confirmar-ho, ja que cada estudi utilitza diferents tipus de probiòtics i en quantitats diferents 26 27 28.\nTambé s’han dut a terme investigacions per determinar l’efecte dels probiòtics en altres malalties, com ara el càncer, però les investigacions són limitades, ja que només s’han dut a terme in vitro (fóra d’organismes vius) i, per tant, calen estudis en humans per confirmar els resultats 29.\nCondicions en les quals l’ús dels probiòtics, sempre de forma adequada, pot ser útil per la prevenció o tractament de la condició.\nTot i que els probiòtics han existit des de fa molts i molts anys, encara ens trobem en una etapa inicial d’entendre ben bé com funcionen i com desenvolupar-los de forma efectiva per l’ús humà. Queda molta investigació per fer en el camp dels probiòtics per poder afirmar rotundament quins són els seus beneficis i saber amb exactitud quines malalties permeten prevenir o curar.\nRecorda sempre que l’eficàcia dels probiòtics depèn de la dosi, el tipus de probiòtics i la freqüència amb la qual es prenen. Els estudis sobre aquests temes solen ser bastant variats i per això els científics s’estan posant les piles per determinar per què serveix cada tipus de probiòtic o mescla de probiòtics i com mantenir els probiòtics en les condicions desitjades durant el procés de fabricació.\nEn un estudi recent, un grup de científics van administrar una mescla d’11 probiòtics a 25 voluntaris sans durant un mes. Durant aquest temps, agafaven mostres de diferents parts de l’estómac i els intestins i les analitzaven. En la meitat dels casos, els probiòtics eren excretats sense quedar-se dins del cos, i en la resta, els probiòtics no podien colonitzar l’estómac o els intestins, ja que la microbiota allà present no els hi permetia.\nLa majoria de vegades, amb una dieta variada i equilibrada n’hi ha prou per obtenir els nutrients que necessitem i els beneficis que tantes marques de probiòtics reclamen que només pots obtenir prenent suplements de probiòtics.


EXCURSIÓ A PATINAR SOBRE GEL A BARCELONA – Club Natació Reus Ploms\nEts aquí: Inici1 / Patinatge2 / EXCURSIÓ A PATINAR SOBRE GEL A BARCELONA\n10 de novembre de 2014 /0 Comments/in Patinatge /by Reus Ploms\nHola a tots/es! Aquest any hem començat la temporada 2014/15 amb moltes ganes de treballar, però una part molt important és la bona convivència i el fet d’estar tots ben units. Així doncs, què millor que fer una sortida de tota la secció de patinatge artístic? Us proposem el dissabte 29 de novembre, la secció organitzarà una sortida a patinar sobre gel al SKATING de Barcelona.\nEsteu tots convocats pares/mares, germans, patinadores i entrenadores!!\nEntrada a la instal·lació , lloguer de patins i autocar 18 €\nAutocar sol 10 €\nPatinar sol 8 €\nEs imprescindible portar GUANTS , MITJONS LLARGS I CASC (per a menors de 12 anys)\nSortida a les 08.00 del pàrquing del Pavelló del Club Natació Reus Ploms i tornada a partir de les 15.00\nEls que estigueu interessats a venir hi ha temps de confirmació fins dimecres 18 de novembre.\nPer poder disposar del servei d’autocar hem d’arribar a les 55 persones.\nSi-us-plau , respecteu la data límit dimecres dia 18 de novembre!!\nDemanaríem si-us-plau que els menors que no vinguin acompanyats d’un adult , que ho informin per que s’haurà d’omplir una autorització.\nConfirmeu la vostra assistència per mail o bé els dies d’entrenaments a les delegades de cada grup.\nPenseu que la sortida es fa amb l’objectiu d’unir a totes les patinadores de la secció i les famílies, perquè com molt bé sabem, LA UNIÓ FA LA FORÇA!\nEsperem que us animeu!! Moltes gràcies\nMes info – Secció de patinatge artístic\nCampionat de Catalunya i IV Catalunya rescue festival de salvament Proves de Nivell C, A, I C (figures obligatòries)


Calaix de Sastre: Final de Temporada\nby Floc at 17:37\nCelebro el teu retorn, Betty, i espero que hagin anat bé i no t'hagin consumit massa. Res que no s'arregli amb un parell de festivals aquest mateix cap de setmana i una mica de platja, no? :-D\nEn un altre ordre de coses, et convido a acceptar el meme sobre gustos musicals que m'ha arribat recentment i que he seguit al meu blog. Si el vols seguir, aquí tens el patró:\nSi no et ve de gust, cap problema.\nJo avui he sabut una de les notes que més esperava (de fet la del únic examen que he fet aquest trimestre :D) i la qual em lliura d'una vegada per totes de les assignatures optatives!!! Ara només em queden les "oh" tan interessants assignatures de lliure elecció....\nGràcies als dos per visitar-me, em fa molta il.lusió tenir comentaris vostres el mateix dia de tornada. Us contesto als vostres respectius blogs!


Articles escrits per Josep Ramoneda | EL PAÍS Catalunya\nDe la por a la responsabilitat\n10/04/2020 - 10:37 CEST\nEl confinament no és cap triomf, és la conseqüència d’un fracàs: no es van atendre les advertències, no es va saber preveure l’amenaça\nLes mutacions del llenguatge\n03/04/2020 - 16:52 CEST\nAquesta aturada inesperada ens ha confirmat que l’economia de mercat és mundial, però que el poder polític continua sent nacional i estatal. I ens ha evidenciat la dificultat d’afrontar una crisi provocada per la natura i no per un Estat o un poder enemic\nQuan s’obrin les portes\n27/03/2020 - 13:40 CET\nLa llibertat de circulació en busca d'un mateix i dels altres és la més elemental de les llibertats. I espero que ens afanyem a recuperar-la quan tornin a obrir les cases\nPrimera setmana: el futur tancat\n20/03/2020 - 19:22 CET\nAquesta crisi ha de servir per retornar a la sanitat pública la prioritat absoluta. Ara s’estan pagant les destrosses fetes amb els furors privatitzadors de final de segle\nDe la pàtria a la vida\n13/03/2020 - 17:24 CET\nDe cop, la por del virus ha esborrat el procés de l’actualitat i de les converses quotidianes presencials o telemàtiques\nLes desavinences de l’esquerra i l’estabilitat\n06/03/2020 - 18:20 CET\nEl que ha passat és una advertència perquè un govern en què uns tenen por d’irritar els que manen i els altres de frustrar els que abans protestaven amb ells. Aprendran la lliçó?\nLa pesta i l’horror al buit\n28/02/2020 - 15:54 CET\nTot és tan irracional que, mentre el pànic al covid-19 conquereix el món, milers de ciutadans moriran aquest any pel virus de la grip, sense que això causi cap senyal d’angoixa col·lectiva. Tot plegat confirma que l’ésser humà assumeix amb tota naturalitat el que s’ha convertit en habitual\nOdi i democràcia: l’avís alemany\n21/02/2020 - 20:58 CET\nLa por alimenta el territori de l’extrema dreta perquè augmenta la desconfiança cap al règim polític i alimenta la servitud voluntària, és a dir, la claudicació davant de l’autoritarisme\nEl Mobile i el món que ve\n14/02/2020 - 21:21 CET\nVivim una mutació de les que canvien profundament les societats. I en aquest marc la cancel·lació del Mobile em sembla indiciària d’un possible declivi d’aquest tipus d’esdeveniments\nCondicions per al retrobament\n07/02/2020 - 19:01 CET\nHi ha raons sobrades per a la desconfiança mútua. A l’independentisme li costa assumir els seus límits i reconèixer que l’estratègia de confrontació és inviable. I Pedro Sánchez ha fet tants girs que es requereix un acte de fe per confiar en la seva paraula\nModel i no còpia\n07/02/2020 - 08:49 CET\n“Barcelona ja és prou carn de canó de les franquícies internacionals; només faltaria traslladar-ho la cultura”, defensa Josep Ramoneda, qui ha elaborat un dels informes negatius sobre el projecte\nBrexit: la porta d’Europa és oberta\n31/01/2020 - 18:25 CET\nLa realitat és dura: la sortida del Regne Unit d’Europa és el primer gran fracàs de la Unió Europea\nI era profecia\n30/01/2020 - 12:53 CET\nLa unitat de l'independentisme era una ficció i el mandat d'implantar la República, pura fantasia\nLliçons del Glòria\n24/01/2020 - 17:47 CET\nAquest temporal ens adverteix que el canvi climàtic no és cap broma i que a hores d'ara ja no n'hi ha prou amb l'acompanyament en la tragèdia. Les negligències es paguen i tenen responsables\nLa sortida de Guirao com a símptoma\n17/01/2020 - 16:47 CET\nQui més ha entès en aquest país el poder de la cultura ha estat probablement Pasqual Maragall com a alcalde de Barcelona\nEl factor humà\n10/01/2020 - 18:45 CET\nSánchez i Iglesias ara han de demostrar que el canvi és real i dur a terme reformes importants. És a dir, oferir expectatives de futur, que és el que ara mateix no s'albira\nTrencar el frontisme, guanyar complexitat\n03/01/2020 - 16:56 CET\nPer fi el PSOE es desempallega de la pressió de la dreta, que, en nom de la moderació i l’estabilitat, el va portar a facilitar l’elecció de Rajoy el 2016\nLa penúltima oportunitat\n27/12/2019 - 16:42 CET\nNo és un moment per a timideses. És l'oportunitat de recompondre l'agenda política: d'incorporar les urgències del país al primer pla, sense apostar-ho tot a la qüestió catalana\nDoncs sí, un problema europeu\n20/12/2019 - 17:36 CET\nEl Tribunal de Justícia de la Unió Europea fa avergonyir el Suprem confirmant que la immunitat de Junqueras anava associada directament al vot\nOcupar-se de la pròpia gent\n13/12/2019 - 20:46 CET\nLes classes mitjanes es van sentir castigades per l’austeritat. I així, com en tants altres llocs, va retornar la utopia nacional, que es va decantar com a independència\n06/12/2019 - 19:34 CET\nEls més entusiastes han fet de la Constitució un absolut, l’han convertit en un text sagrat i marc insuperable, l'instrument que ha servit per frenar l'independentisme. Mal negoci si anem a un conflicte de transcendentalisme\nLa complaença amb l’extrema dreta\n29/11/2019 - 16:54 CET\nLa dignitat de Nadia Otmani és un exemple que contrasta amb la por de la classe política a desafiar la grolleria neofeixista dels dirigents de Vox\nEntre la malenconia i el mal menor\n22/11/2019 - 14:07 CET\nQualsevol desenllaç d’aquest episodi que no sigui el govern d’esquerres només beneficiaria la dreta, reduïda a dos, ara que Ciutadans s’ha estimbat\nL’oportunitat que ha sorgit del fracàs\n15/11/2019 - 12:23 CET\nLa política espanyola no recuperarà el to fins que no es canalitzi el bloqueig del conflicte amb Catalunya\nDel Mur als nous murs\n08/11/2019 - 18:42 CET\nSi fa 30 anys va caure el mur de Berlín, des de llavors a Europa s'han multiplicat els murs físics i mentals. Aquell mur servia per impedir sortir. Els actuals pretenen impedir entrar\nLa campanya i la llei de la gravetat\n01/11/2019 - 19:46 CET\nA mesura que la campanya avança es nota més la inquietud de Sánchez. I el líder que havia promès que la qüestió catalana entraria en la via del diàleg, adverteix els catalans sobre la fortalesa de l’Estat\nDe l’exhumació a la refundació\n25/10/2019 - 16:41 CEST\nAmb la retirada de Franco del Valle de los Caídos s'haurien de fer les profundes reformes pendents i construir un nou consens. El conflicte català podria ser l’oportunitat\nEntre l’impossible i l’inexistent\n18/10/2019 - 19:03 CEST\nLa suma d'impotències només ens pot conduir al desastre. I s'equivoquen els que pensen que les imatges de violència i desordre només perjudiquen Catalunya. Ara com ara, Catalunya encara és Espanya\nApuntant a l’endemà\n11/10/2019 - 18:36 CEST\nEl fracàs de la política ha conduït on no hauríem d’haver arribat mai: que el Suprem hagi de dirimir un conflicte per deixadesa i irresponsabilitat dels poders executiu i legislatiu\nEntre els llimbs i la fúria\n04/10/2019 - 18:29 CEST\nEl descrèdit de la política afebleix les institucions democràtiques i reforça els poders contramajoritaris


Vilopriu | enciclopèdia.cat\nEl poble de Vilopriu\nCan Felip i Gaüses\nValldavià i les restes arqueològiques\nMunicipi del Baix Empordà, a l’interfluvi del Fluvià i del Ter, al NW de la comarca, en contacte amb el Gironès (W) i l’Alt Empordà (N)..\nLimita a l’E amb Garrigoles, al S amb Colomers, al SW amb Sant Jordi Desvalls, a l’W amb Viladasens, al NW amb Vilaür i al N amb Sant Mori i Ventalló. El territori, drenat per diverses rieres, pertany en la seva major part a la conca del Ter; només les aigües del rodal de Valldavià van a parar al Fluvià. Aquesta zona lleument accidentada és anomenada serra de Valldavià a la contrada i constitueix un dels extrems de l’espai ondulat i boscós, de límits poc precisos, que hom designa amb el nom de terraprims , al qual va a morir, a ponent, la plana al·luvial empordanesa.\nEls llocs d’aquest terme, Vilopriu, Gaüses, Pins i Valldavià, pertangueren al comtat d’Empúries, i a la fi del segle XIV formaven part de la baronia de Verges. A la darreria del segle XVII s’integraren dins la batllia reial de Verges. El topònim prové doriginari Villa Hilperici , derivat d’un nom de persona d’arrel germànica.\nVilopriu és el cap d’un municipi que també inclou els pobles de Gaüses, Pins i Valldavià La carretera local de Colomers a Sant Mori travessa el terme de S a N i passa pel cap de municipi i per Valldavià. Prop de Vilopriu surten els ramals que porten a Camallera i a Garrigoles. La línia fèrria de Barcelona a Portbou travessa el sector occidental, prop de Gaüses.\nLa població del terme, que tingué un increment important a la primera meitat del segle XIX (725 h el 1857), acusà una forta i continuada minva fins al final del segle esmentat, a causa de la crisi agrària provocada per la fil·loxera (473 h el 1900). Hi hagué una lleu recuperació durant la primera meitat del segle XX –fins al decenni dels quaranta–, tot i que frenada per la guerra civil. Des del 1950 la davallada ha estat continuada amb una lleugera recuperació vers el 2005, amb 151 h.\nEl bosc d’alzines i, sobretot, de pi blanc ocupa poc més de la meitat del territori, als terrenys aspres i ondulats que abans eren plantats, en gran part, de vinya. Els incendis forestals han destruït un important espai de pineda a Valldavià. Als conreus, estesos pels replans i les vores dels torrents, havia estat molt important l’olivera. Els cereals, el blat de moro i el farratge en són els principals, encara que hi ha petits espais de regadiu, amb petites feixes d’horta a la vora dels pobles. Es pot dir que l’activitat ramadera —bestiar porcí i oví i aviram— ha salvat l’economia de la població, que ha restat fidel al terrer. Arreu del terme hi ha cases i masos abandonats, alguns dels quals han estat convertits en segones residències.\nEl poble de Vilopriu (81 h el 2006) és a la dreta de la riera del seu nom, tributària del Ter, a 82 m d’altitud. La tossa edificada a l’entorn del castell i de l’església, amb carrerons curts i estrets i cases dels segles XVI-XVIII, forma un conjunt d’interès arquitectònic. El poble s’allarga vers el N amb el raval del Carrer Nou al llarg del vell camí en direcció cap a les terres veïnes de l’Alt Empordà. Vers el S hi ha un grup de masies disperses. L’església parroquial de Sant Pere de Vilopriu és situada a l’angle NW del recinte del castell aprofitant els murs d’una ala. És una obra dels segles XVII i XVIII de planta rectangular; a la part superior de la façana es destaquen dues gàrgoles esculpides. La volta de creueria és de tradició gòtica i l’interior és ornat amb motllures i relleus de guix. En obres fetes al sector del castell que és al costat de l’actual església es va descobrir un fragment de mur corbat que es pensa que podria pertànyer a una anterior església romànica. L’església de Villaprivo és esmentada els anys 1279 i 1280. El topònim apareix escrit així l’any 1316, mentre que el 1319 s’escriu Viloprivo , i a la fi del segle XIV, Vilauprivo .\nEl castell palau de Vilopriu, que domina el conjunt del poble, té els seus orígens al segle XII, però fou bàsicament modificat a la baixa edat mitjana (segle XV). És de planta rectangular amb alts murs espitllerats i atalussats que resten dempeus en bona part, sobretot als costats de migdia i de llevant. A la façana principal —a migdia— s’obren dues finestres coronelles gòtiques, geminades. Les sales interiors romanen enderrocades, mentre que a l’E i al SE, on hi ha una enorme torre angular de planta rectangular, encara es mantenen les estructures interiors. Aquest sector, que s’ha restaurat i consolidat, havia servit també d’escola i s’hi han fet treballs d’excavació. La festa major de Vilopriu s’escau per Sant Pere, el 29 de juny, mentre que la festa petita se celebra el diumenge proper al 27 de setembre, festivitat dels Sants Metges.\nCan Felip, uns 300 m a migdia del nucli de Vilopriu, és una gran casa pairal amb teulada de quatre vessants, grans finestrals i galeries d’arcades, amb àmplies estances d’interiors, cobertes amb voltes de llunetes.\nEl poble de Gaüses (55 h el 2005) és 2,3 km a ponent de Vilopriu, format per un escampall de masies a la vall de la riera de Ramema (o de Gaüses) afluent del Ter. Hi ha dos nuclis principals, separats uns 300 m: els barris de l’Església i de Ponent.\nEl barri de l’Església, al qual s’accedeix per sota d’un passadís cobert pertanyent al Mas Solà, forma un conjunt arquitectònic que sembla presidir una alzina de proporcions excepcionals, i és situat a migdia del temple parroquial. L’església de Santa Maria de Gaüses —esmentada el 1279 i el 1280— és d’una nau, amb capelles laterals i capçalera poligonal, coberta amb voltes de llunetes. Fou bastida al segle XVIII, com ho indiquen les dates de les sagristies (1724 i 1756) i de la façana (1759), entre d’altres. En una fornícula hi havia hagut una imatge de marbre de la Mare de Déu, d’estil gòtic tardà. El campanar té la base quadrada i el cos superior octagonal, amb arcades apuntades i una coronació en forma de templet. Can Mundet, a l’extrem oriental del veïnat, té una façana amb un gran portal adovellat i una finestra gòtica, geminada.\nAl barri de Ponent cal esmentar el rengle de cases —algunes de restaurades— amb finestrals gòtics i renaixentistes i portes adovellades, una de les quals ostenta un relleu amb les eines de ferrer. El Mas Baró és un casal del segle XVI, amb un portal adovellat, amb escut, i tres finestres decorades amb relleus diversos; també tenen decoració esculpida algunes portes interiors.\nA llevant d’aquest barri, dalt un pujolet, hi ha el santuari de Sant Roc. És una petita construcció popular del segle XVIII que posseïa un plafó de rajoles policromades, i on cada any es celebra un aplec amb motiu de la festivitat de Sant Roc. A la riba dreta de la riera hi ha l’Almoina, edifici medieval que fou possessió de la Pia Almoina de Girona, del qual resta la part baixa d’una façana carreuada, amb portal adovellat i sageteres. Al costat hi ha vestigis d’un vell molí. La festa major de Gaüses es fa per l’Assumpció, el 15 d’agost.\nEl poblet de Pins (11 h el 2005) és format per un reduït agrupament de masies, amb elements dels segles XV-XVIII, emplaçat en una clariana de la zona de pinedes, 1,8 km al NW de Vilopriu i a l’esquerra de la riera de Pins. La capella de Sant Bartomeu de Pins, sufragània de la parròquia de Gaüses, és d’una nau, amb la capçalera poligonal, excepcionalment a l’extrem oest. Té un senzill campanar d’espadanya i és coberta amb volta de llunetes (segle XVIII). Entre les masies cal esmentar Can Ferrer Pagès (o Can Ribot), en la qual queden integrats els elements subsistents d’una torre de defensa medieval, quadrangular, espitllerada; a la façana hi ha un portal d’arc de mig punt, i el ràfec de la teulada presenta decoració popular. A la masoveria annexa és notable el gran portal adovellat i el passadís sobre el camí que uneix dos cossos de l’edifici. Can Muní és una gran casa pairal dels segles XVII i XVIII amb terrassa adossada a la façana i àmplies sales de planta noble, amb voltes de llunetes decorades. Cal Menut és una petita masoveria del segle XVIII situada al NE del poble. S'hi relaciona amb aquesta masia el Menut de Pins, el principal col·laborador del Rellotger de Creixell, cap d’una banda de malfactors de la darreria del segle XIX, autors d’una quantitat considerable d’assassinats i robatoris a les terres que limiten l’Empordà amb la subcomarca de Banyoles i la Garrotxa. El Menut fou executat públicament, juntament amb el seu capitost, sembla que a l’areny de l’Onyar de Girona el 1880. Una altra masia relacionada amb la història del Rellotger i el Menut és Can Vinardell de Malpàs, en ruïnes, on hom diu que es reunien els bandolers, en un paratge desert del lloc veí de Valldavià.\nEl poble de Valldavià (36 h el 2005), 2 km al N de Vilopriu, és format per masies escampades pels replans del vessant oriental del puig de Valldavià (168 m d’altitud i el punt més elevat del terme), prop de la capçalera de la riera de Caudet, de la conca del Fluvià. El locus de Valle Aviano > és esmentat el 1316. L’església de Sant Mateu de Valldavià és d’una nau amb absis semicircular. Conserva restes romàniques significatives, sobretot al mur nord i a la capçalera, però una bona part de la seva estructura correspon a reformes d’èpoques posteriors. És sufragània de la parroquial de Sant Pere de Vilopriu. El castell de Valldavià, a la part alta i al NW del poble, és un casal fortificat del segle XV, amb una torre quadrangular al SW i una finestra gòtica d’arc trevo lat a llevant. El finestral renaixentista, amb escut que presideix la façana, ha estat col·locat durant la restauració i procedeix del Mas Peralada, del poble de Llampaies (Camallera). El poble celebra la seva festa major el 21 de setembre.\nA la rodalia de Valldavià s’han localitzat vestigis de poblament romà. Pel sector occidental del municipi, a les carenes entre Pins i Gaüses, passava un camí romà que sortia de la Via Augusta i es dirigia vers la plana del Baix Empordà, travessant el Ter prop de Colomers. En resten trams amb empedrat.