El Consell recupera per a l'Aquarius el pla d'acollida de refugiats que Rajoy va desautoritzar en 2015 - Diari La Veu\nEscriba el número 777440\nS\_'espera que l\_'Aquarius aplegue al port de València a finals de setmana.\nL'alcalde de València, Joan Ribó, va oferir aquest dilluns el port de la ciutat perquè atraque el buc Aquarius, en què naveguen 629 persones migrants i refugiades després de ser rescatades per Médicos Sin Fronteras (MSF) i SOS Mediterranée. València vol ser un 'refugi' per al vaixell a què Itàlia i Malta han tancat les portes, i així hauria de ser si no apareix cap imprevist. A primera hora de la vesprada, el govern espanyol va acceptar l'oferiment de l'alcalde i el seu president, Pedro Sánchez, va donar instruccions perquè l'estat espanyol aculla l'Aquarius i "complisca amb els compromisos internacionals en matèria de crisis humanitàries".\nUna situació ben diferent, doncs, a la de setembre de 2015, quan Baleària va cedir al govern valencià un vaixell per a portar fins a Grècia ajuda humanitària i tornar amb 1.100 persones refugiades i l'executiu espanyol va congelar la iniciativa argumentant que es tractava "d'un problema europeu". I no només això: el delegat del govern al País Valencià, Juan Carlos Moragues, va criticar l'oferiment del Consell de desplaçar el buc Martí i Soler a Lesbos. L'operació s'havia de coordinar des de la Generalitat, però calia la cooperació i els permisos del govern espanyol, del grec i de la Unió Europea.\nL'arribada de l'Aquarius, però, sí que compta amb el beneplàcit del govern de Sánchez, que aquest dilluns va afirmar que "és la nostra obligació ajudar a evitar una catàstrofe humanitària i oferir un port segur a aquestes persones, de manera que es complisca amb les obligacions del Dret Internacional". Ara, però, l'arribada és una incògnita, ja que els responsables de l'Aquarius consideren insegur viatjar fins a València amb els més de 600 refugiats a bord, una xifra que suposa una sobrecàrrega per al vaixell. SOS Mediterranée agraeix l'oferiment del govern espanyol, però considera perillós el viatge i demana una solució "ràpida i segura" a les autoritats italianes.\n"El PP sempre va tancar les portes"\nSegons va poder saber EFE aquest dilluns de fonts que coordinen el dispositiu, la distància a què es trobava el vaixell, en aigües del Mediterrani entre Itàlia i Malta, feia estimar que tardarà quatre dies a arribar al port de València. És a dir, s'espera que l'Aquarius aplegue al port de València a finals de setmana. A bord, 629 persones, de les quals més de 120 són menors no acompanyats.\nPer tal de coordinar la seua arribada, el govern ha convocat per a aquest dimarts a les 16.30h una comissió mixta coordinada per la Generalitat en què hi haurà les conselleries de Sanitat, Educació i Igualtat i Polítiques Inclusives; les diputacions; la Universitat de València, i les entitats Accem, Cepaim, Cear, Càritas, Acnur i Creu Roja. També hi acudiran representants de l'Ajuntament de València, primera ciutat d'acollida d'aquestes persones, i de l'Autoritat Portuària de València. Segons va explicar aquest dilluns la vicepresidenta del Consell, Mónica Oltra, el president de Baleària també ha oferit tota la logística que es puga necessitar, tant en terra com en mar, com ja va fer en 2015.\nOltra va indicar que també havia parlat amb la ministra de Treball, Migracions i Seguretat Social, Magdalena Valerio, tot i que aquesta li va confirmar que el dispositiu es coordinaria, per part del govern estatal, des de la vicepresidència que dirigeix Carmen Calvo. Això, per a Oltra, "marca una diferència molt acusada respecte del govern del PP, que sempre va tancar les portes a la col·laboració institucional i a les persones que ho necessitaven".\nUna segona oportunitat per al pla de 2015\nLa vicepresidenta va destacar que, en el cas del País Valencià, "els dispositius per a acollir i complir el dret internacional estan preparats des de 2015". Així doncs, aquest protocol de 2015, que mai es va arribar a aplicar per la negativa del govern espanyol, servirà com a base per a rebre les més de 600 persones nouvingudes. No obstant això, hi ha dues diferències significatives que es tractaran en la comissió d'aquest dimarts: d'una banda, el paper del govern estatal, absent en el primer Pla d'actuació de resposta urgent i d'emergència; d'altra banda, que segons aquell pla el País Valencià està en disposició d'acollir més del doble de persones que les que vénen en el vaixell. En total, hi ha vora 1.400 places per a persones refugiades al llarg de tot el territori.\nEn 2015 la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives va habilitar una dotació econòmica inicial de 620.000 euros i va crear una xarxa de ciutats valencianes acollidores de persones refugiades, migrants i sol·licitants d'asil, amb un registre de les famílies acollidores. Aquesta xarxa de municipis refugi coordinada pel Consell té 133 localitats adherides, 39 a la demarcació d'Alacant, 24 a la demarcació de Castelló i 70 a la demarcació de València. A més, el País Valencià té 96 pisos, 192 habitacions en domicilis particulars i més de 600 places en albergs, entre altres recursos. També Cajamar va cedir a la Generalitat tres immobles per a l'acollida de persones refugiades o migrants durant un període de cinc anys.\nEn novembre d'aquell any també es va constituir la comissió mixta d'atenció i acollida per a refugiats i desplaçats que aquest dijous es reuneix a fi de posar en marxa tota la maquinària per a oferir una acollida 'd'emergència' a les més de 600 persones que naveguen a la deriva.\nEscriba el número 185848


Bloggers de turisme descobreixen la Ruta del Tram | Consorci de Turisme del Baix Llobregat\nInici › Bloggers de turisme descobreixen la Ruta del Tram\nEnviat 11 Jul, 2018\nEl passat dissabte 2 de juny el Consorci de Turisme va realitzar una ruta per a bloggers i instagramers interessats en descobrir d'una forma molt divertida alguns dels atractius de la Ruta del Tram.\nAquesta campanya de promoció dona a conéixer les diferents propostes d’activitats, visites i restaurants per on passa el tramvia (línies T1, T2 i T3), a més d’oferir descomptes i promocions especials.\nEl recorregut va començar amb una visita als Museus d'Esplugues, amb un tast a cegues al museu de rajola Can Tinturé, i una visita i taller de ceràmica a la Rajoleta, l'antiga fàbrica de ceràmica Pujol i Bausis. Seguidament es va realitzar una visita teatralitzada molt original al Centre Jujol Can Negre de Sant Joan Despí, obra de Josep Maria Jujol, ciutat que enguany comença les celebracions del 140 aniversari del naixement de l'arquitecte. La ruta va finalitzar amb una degustació de la gastronomia del restaurant La Torre de l'Hereu de Sant Just Desvern, ubicat en una casa senyorial modernista.\nA la ruta van assistir bloggers i instagramers de gran influència a les xarxes socials, alguns amb desenes de milers de seguidors. Instagramers com DescobreixCatalunya (127.000 followers), Dete_71 (107.000 followers), Seojmi (58.200 followers), Schutss (27.200 followers), Lanoiadelbarret (5.840 followers), i blogs de turisme com Viajablog (17.300 followers), 365 sábados viajando (14.200 followers), Muero por viajar (3.881 followers), Viajar lo cura todo (2.961 followers), Labcnquemegusta (2.246 followers) i Los viajes de Quim y Elena (1.585 followers).\nTota la informació de la campanya es troba a www.rutadeltram.cat, així com en les diferents plataformes del TRAM i del Consorci de Turisme. Gaudir dels descomptes per descobrir la Ruta del Tram és molt senzill, només cal entrar al web i descarregar les promocions. Una vegada la promoció està activada, ja es pot mostrar als establiments i aquests aplicaran el descompte directament.\nOctubre 2017: Comença la campanya De Ruta amb el Tram


Darrera prova de l'any i propòsits pel 2020\n2 gen 20 En la darrera prova de segona divisió un jumping molt ràpid va fer còrrer als nostres representants. Un bon moment per plantejar propòsits per l'any vinent.\nI vet aquí que hem arribat al final d’aquest 2019. Diumenge vam fer la última prova d’aquest any i allà estàvem els companys de segona divisió on vam comprovar que és el que hem aprés durant tot 2019 i on vam pensar en els nous propòsits agilitistes pel 2020. Ens vam reunir el Loki, la Thai, la Nugget, el Thor i la Sally. D’aquests equips descriurem el que han aprés i quins seran els nous reptes pel proper any.\nLa primera pista va ser un agility, semblava ràpid, divertit i amb una dificultat ben adequada pels nostres equips de segona divisió. Com és usual van començar pels petits, representats per Loki i Thai.\nEl Loki va sortir ràpid com és habitual, però al quart obstacle es va trobar amb el balancí, i com ha fet durant gairebé tot l’any el va refusar i més tard va tirar un pal. La resta de la pista ràpida i ben conduïda per en Josep. La Thai va fer un molt bon agility, bastant animada i sense cap errada, però va finalitzar amb més temps del marcat.\nDe mitjans tant sols hi havia la Nugget, que va sortir ben espitosa emportant-se el primer salt pel davant fent un balancí de llibre però després una errada en la conducció de la Mercè la va portar a una boca del túnel equivocada. Poc després es va trovar amb el castell, un obstacle totalment desconegut per la Nugget ja que la seva guia s’havia oblidat d’ensenyar-li, així que refusada afegida a l’eliminat. Això si les zones perfectes acabant la pista força animada.\nEn Thor va sortir en representació dels grans. Suposem que va veure que la Nugget entrava per la boca del túnel equivocada i ell va pensar que aquella era la correcta així que, encara que la Isabel li va marcar be el túnel, el Thor no se’n va en refiar i va acabar eliminat. Això si, en la resta de la pista molt ben portat i a molt bona velocitat. També competia la Sally, una gosseta molt novell que just aquí debutava en segona divisió, però no es va notar gens la seva inexperiència ja que, a banda d’un parell de refusades sense importància, va fer una gran pista amb una velocitat trepidant.\nA l'hora del jumping, el jutge Dani Amigo tenia clar que tots havíem menjat molts de torrons durant els Nadals i va dissenyar un jumping on tots gastaríem moltes calories. Sí, s’havia de córrer molt i molt.\nA en Josep i en Loki se’ls va notar que no havien menjat gaires torrons, doncs van volar per la pista acabant-la a 0 amb el millor temps. Sergio i Thai, també la van fer a 0, però a aquest parell els hi va passar factura els afartaments nadalencs i no van córrer el suficient per entrar dins del temps.\nMercè i Nugget s’han posat les “botes” aquest nadal, però això només se li notava a la Mercè doncs la Nugget va córrer com un llamp, passant-se un rere, i poc després anant a un eslàlom que no li tocava es van eliminar.\nA la Isabel i en Thor semblava que no els hagués afectat el menjar d’aquests dies, però en Thor, a l’arribar a la recta interminable, va evitar un salt acabant eliminat. I, per últim, a en Marc i la Sally no se’ls va notar gens empatxats dels nadals. Van fer una pistassa, amb alguna refusada, però això és molt normal en un equip tant jove dins de l’agility.\nAra que ja hem fet la crònica de la competició farem el resum del 2019 i els propòsits del 2020\nLoki: Durant aquest any han refermat la conducció, ens han fet gaudir de molts jumpings a velocitat de vertígen. Propòsit pel 2020: fer el balancí a la primera, sabem que ho saps fer…només t’ho has de proposar\nThai: Equip amb poques competicions que han anat guanyant confiança a les pistes durant tot l’any. Propòsit pel 2020: treballar la confiança a les pistes i així podràs marcar el temps.\nNugget: En 2 mesos de competició ha pujat a segona divisió i amb molt bones sensacions. Propòsit del 2020: intentar que no se’n vagi cap al primer eslàlom que es trobi\nThor: Encara que s’han eliminat bastant, competició a competició han millorat la compenetració guia / pelut. Propòsit del 2020: una mica més de compenetració i les pistes seran vostres.\nSally: En poques competicions han pujat a segona divisió amb grans pistes. Propòsit pel 2020: madurar com a equip i pujar a primera divisió que el Hippy us espera.\nM’acomiado de tots vosaltres fins l’any que be. Desitjo que tingueu un magnífic 2020 i ens veiem a les pistes!


El Miniestadi pren el testimoni a Lasesarre | Futfem.cat\nAdreça. Avinguda Arístides Maillol, s/n. 08028 Barcelona\nPropietari. Futbol Club Barcelona\nInauguració. 23 de setembre de 1982\nArquitecte. Josep Casals\nCapacitat. 15.276 espectadors\nDimensions. 103 x 65 metres\nEl pròxim dissabte 26 de desembre, a les 18.45 hores, totes les mirades estaran fixades en un sol indret: el Miniestadi. Aquest ha estat l'escenari que ha triat la Federació Catalana de Futbol (FCF) pel matx entre les seleccions de Catalunya i Euskadi. Un any després de veure's les cares per primera vegada a Lasesarre (Barakaldo, Biscaia), catalanes i basques es retrobaran en el feu del Barcelona. El camp, situat al barri de Les Corts, aplegarà la tornada de dos combinats que volen superar els 2.500 espectadors que van donar color al feu baracaldès.\nInaugurat el 23 de setembre de 1982 i amb capacitat oficial per a 15.276 persones, el Miniestadi s'ha convertit en l'escenari habitual del Barça, on disputa els seus partits de Champions. De fet, fa tot just un mes, coincidint amb la tornada de vuitens de final, el conjunt blaugrana va aconseguir registrar el rècord d'assistència a un partit d’aquesta competició a Catalunya. Més de tres mil espectadors van assistir a la cita per veure com les de Xavi Llorens s'asseguraven una plaça en la pròxima fase europea. En aquest sentit, tant el combinat de Natalia Arroyo com el de Juan José Arregui esperen reunir un bon nombre d'aficionats que repeteixin l'ambient viscut l'any passat a Euskadi.\nPREMI PER A LES FEDERADES\nAmb el repte "d'omplir el Mini", la Federació Catalana ha posat en marxa una promoció per a totes les jugadores federades de Catalunya. Totes aquelles que assisteixin al Miniestadi, que com la resta d'espectadors tindran l'accés gratuït, seran premiades amb una entrada pel partit que tindrà lloc al Camp Nou (21.30 hores) entre els combinats masculins de Catalunya i Euskadi. Tal com ha fet saber la FCF, les interessades hauran de posar-se en contacte amb la corresponent delegació territorial per tal de donar el seu nom i codi de llicència. El mateix dissabte, les inscrites podran recollir les invitacions en un espai habilitat al Miniestadi.


Gestió Administrativa Àmbit Jurídic | INS Joaquim Mir\nEnsenyaments Cicles Formatius Grau Mitjà\nQUÈ S’ESTUDIA EN AQUEST CICLE?\nMòdul 1: Comunicació empresarial i atenció al client (132 hores)\nMòdul 2: Operacions administratives de compravenda (99 hores)\nMòdul 3: Operacions administratives de recursos humans (99 hores)\nMòdul 4: Operacions auxiliars de gestió de tresoreria (99 hores)\nMòdul 5: Tècnica comptable (99 hores)\nMòdul 6: Tractament de la documentació comptable (99 hores)\nMòdul 7: Tractament informàtic de la informació (198 hores)\nMòdul 8: Operacions administratives de suport (66 hores)\nMòdul 9: Anglès (99 hores)\nMòdul 10: Empresa i administració (165 hores)\nMòdul 11: Empresa a l’aula (99 hores)\nMòdul 12: Formació i orientació laboral (99 hores)\nMòdul 13: Formació en centres de treball (350 hores)\nMòdul 14: Organització i estructura de l’àmbit jurídic i judicial (165 hores)\nMòdul 15: Tramitació processal i auxili judicial (132 hores)\nQUÈ SAP FER AQUEST/A PROFESSIONAL?\nExercir funcions de suport administratiu en l’àmbit laboral, comptable, comercial, financer i fiscal. També porta a terme tasques de suport a clients en empreses públiques o privades.\nL’orientació cap a l’àmbit jurídic capacita per a la realització de les activitats de suport administratiu en l’àmbit jurídic privat i per a les activitats de tramitació processal i administrativa de l’Administració de Justícia de Catalunya.\nDE QUÈ POT TREBALLAR?\nAuxiliar administratiu o auxiliar administrativa\nAuxiliar administratiu o auxiliar administrativa de cobraments i pagaments\nAuxiliar administratiu o auxiliar administrativa de gestió personal\nAuxiliar administratiu o auxiliar administrativa de les administracions públiques\nEmpleat/a d’atenció al públic\nEmpleat/a en mitjans de pagament\nAuxiliar administratiu o auxiliar administrativa del sector jurídic privat\nTramitador/a processal i administratiu/va\nQUINES SÓN LES RAONS PER ESTUDIAR GESTIÓ ADMINISTRATIVA D’ÀMBIT JURÍDIC?\nPerquè sempre han estat necessàries les tasques administratives en qualsevol sector econòmic, no només en el món de l’empresa sinó també en sectors serveis (escoles, advocats, metges, bancs, comerços de qualsevol tipus, …)\nPerquè les tasques administratives de recolzament són necessàries en l’àmbit laboral, comptable, comercial, financer, fiscal, etc. tant en l’àmbit públic (oposicions) com privat.\nPerquè aquesta titulació és un mèrit afegit per accedir a la borsa de treball del Departament de Justícia o presentar-se a les seves oposicions.\nAmb un sol cicle obtindràs una doble titulació: el títol de Tècnic en Gestió Administrativa i una certificació d’especialització en àmbit jurídic emesa pel Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya, certificació que és un mèrit a les oposicions al propi Departament de Justícia i a la seva borsa d’interins.\nSom un del pocs centres a Catalunya que oferim un currículum complimentat amb l’aprenentatge de tasques administratives de suport en l’àmbit jurídic privat (advocats, graduats socials, procuradors, notaris) i en l’àmbit públic de l’Administració de Justícia a Catalunya.\nProfessorat constantment actualitzats en el sector.\nUn tutor que t’ajudarà a construir el teu currículum segons els teus interessos, que t’orientarà i t’acompanyarà en el procés acadèmic i personal.\nDurada FCT: 350 hores, repartides en:\n250h. en dependències d’un organisme públic de Justícia de la Generalitat de Catalunya (sector públic)\n100h. en despatxos i gabinets d’advocats. (sector privat)\nPLA D’ACTIVITATS DE LES PRÀCTIQUES:\nRelacionades amb la recepció, l’organització i la transmissió de la informació i la comunicació a l’empresa, el sistemes d’arxiu i els registres.\nRelacionades amb l’atenció als clients/usuaris.\nRelacionades amb les àrees de aprovisionament i emmagatzematge.\nRelacionades amb el suport a l’àrea de recursos humans.\nRelacionades amb l’àrea comercial.\nRelacionades amb l’àrea comptable i fiscal.\nRelacionades amb el suport a l’àrea financera i/o d’assegurances.\nRelacionades amb el suport administratiu a equips de treball.\nRelacionades amb serveis prestats en els Registres Públics.\nRelacionades amb el coneixement de l’oficina judicial/fiscalia.\nTríptic Gestió administrativa àmbit jurídic


Molts experts han ofert les seves opinions al llarg d'aquests mesos sobre la pandèmia del coronavirus. Ara ha estat el torn de la creadora de la vacuna d'AstraZeneca, Sarah Gilbert, que ha explicat que no hi ha res que porti a pensar que el Covid-19 serà més virulent en un futur, sinó tot el contrari. "Normalment els virus es tornen menys virulents mentre circulen més fàcilment", ha dit. D'aquesta manera, pensa que amb el pas dels mesos es convertirà en un refredat comú.\nEn aquesta línia, John Bell, professor de medicina de la Universitat d'Oxford, va declarar a Times Radio que el Regne Unit haurà superat "el pitjor" quan arribi la primavera. Pensa que per llavors les coses han d'estar bé perquè ara mateix "si un mira les morts per Covid-19, tendeixen a ser persones molt ancianes, i no està totalment clar que fos Covid la causa de totes aquestes morts".\nLes últimes xifres diàries de Regne Unit indicaven més de 34.000 contagis i 166 morts en un sol dia. Però Bell insisteix que no s'ha de sentir "pànic" perquè quan passi l'hivern les coses "estaran bé".\nAixí ho defensa també un estudi publicat a la revista Science Advance liderat per la Universitat de Pennsilvània. Considera que el Covid-19, tal com prediu la creadora de la vacuna d'AstraZeneca, podria comportar-se com altres coronavirus que causen el refredat.\nSi això fos així, el Covid-19 afectaria només a nens petits que encara no han rebut la vacuna o no s'han exposat prèviament al virus. Com a norma general, aquests nens passen la malaltia de forma lleu, de manera que la gravetat de la malaltia i la preocupació per contraure-la disminuirien.\nLa conclusió de tots ells, d'altra banda, és que l'actual Covid-19 passarà a ser una malaltia endèmica que aparegui per temporades però amb menor gravetat que ara.


Mobil·...litzats de Ferran Escoda | Blog Espai de Llibertat\nL’atemptat d’aquest passat 11 de març i els esdeveniments posteriors que van culminar en les eleccions del dia 14, amb la coneguda victòria socialista, han generat força circumstàncies de reflexió. Van ser uns dies intensos, amb l’horror de la mort indiscriminada, amb la indignant manipulació informativa i amb l’allleujament d’una victòria de les esquerres al Parlament espanyol.\nUn dels moments més significatius fou el de les concentracions espontànies davant les seus del PP que es va produir el dissabte previ a les eleccions. Eren prop de les sis de la tarda quan, al carrer de Gènova de Madrid, començaven a trobar-se els primers ciutadans descontents. Al cap de poca estona passava el mateix al carrer d’Urgell de Barcelona i en d’altres ciutats. La gran majoria arribaven convocats per un missatge rebut al seu telèfon mòbil. La ciutadania estava emprenyada per la desinformació, per la manipulació que el govern havia desencadenat. A més a més, es va produir un col·lapse informatiu.\nEls nostres mitjans de comunicació, el periodisme en general, van fracassar en aquest moment crític -que és quan són més necessaris. La televisió es va saltar tots els codis ètics. L’excepcionalitat de la situació es va carregar les normes d’actuació per a una situació excepcional. Els diaris van caure en el parany del xantatge governamental, amb els directors rebent trucades del propi president: “Convéncete, es ETA”. Tots van caure en el discurs de conveniència, malgrat els indicis contraris. Només la gent, el poble, mantenia lúcida la intuïció, que més tard es transformaria en indignació, en emprenyament col·lectiu davant la manipulació evident. Però els mitjans de comunicació no van saber-se espolsar la pressió que un poder espantat exercia.\nLa capacitat de convocatòria dels telèfons mòbils ja s’ha utilitzat en d’altres ocasions, però gairebé sempre d’una manera festiva i un xic poca-solta. Els flash-mobs acostumen a convocar el personal en accions sense altra intenció que la de la pròpia convocatòria. Però en aquesta ocasió l’anomenat flash-mob fou producte d’una necessitat col·lectiva. La jornada de reflexió es va convertir en jornada d’acció i els omnipresents telèfons mòbils es van convertir en protagonistes. Dos dies abans, en el moment de l’atemptat també els telèfons mòbils foren els macabres protagonistes… la seva connexió va servir de detonador dels explosius col·locats en els trens. Una trucada va servir per matar i una trucada, també, servia per convocar el descontentament de la població. És la tecnologia en la seva paradoxal amoralitat, el bastó que serveix per ajudar al coix o per fotre garrotada.\nEl món ens posa en noves situacions conflictives que ens obliguen a inventar respostes col·lectives. La democràcia i els drets individuals viuen sota la fragilitat d’aquests canvis. Els mòbils, per exemple, serveixen per comunicar-nos o per matar-nos, la bondat tecnològica ve condicionada per l’ús que en fem. Cada novetat ens amaga un parany. Internet ens allibera del monopoli de les televisions públiques. I qui ens allibera d’Internet? Cada “alliberament” tècnic és una nova presó que hem de desarticular. Els fets d’aquest passat mes de març han començat a dibuixar un nou futur, un futur que s’ha d’omplir amb la ideologia de la pau i la solidaritat. Només així la tecnologia serà una crossa benèfica per a la societat.\nXavier Bretones David Sempere Tono Albareda Jordi Serrano Gemma Martín Joan-Francesc Pont Xavier Domènech Antoni Castells Duran Joffre Villanueva Javier Otaola Hungria Panadero Quique Toledo Espai de Llibertat Ferran Escoda Josep Sellarès Eddy Bonte Jordi Miralles Vicenç Molina Francesc Trillas Santiago Castellà David Prujà Txus Sanz Oriol Illa


Tema 10224 – L'equilibri entre l'espècies humana i el planeta | Futurcat\nTema 10224 – L’equilibri entre l’espècies humana i el planeta\nA Catalunya al món A.02 La construcció d'un nou paradigma A.02.2 Canvi d'època A.02.2.2 L'ésser humà i el planeta Terra Temes\ncanvi d'era ,equilibri ecològic ,nou paradigma\nPer a construir el nou paradigma que ens permeti afrontar aquests grans reptes cal que situem la humanitat i el planeta com a subjectes polítics preferents. Més concretament encara, hem de situar l’equilibri entre l’espècie humana i el planeta com a objectiu principal d’aquesta nova era.\nMolts dels reptes a escala mundial als que ens enfrontem –globalització, explosió demogràfica, sostenibilitat, revolució tecnològica,…- són nous i, potser per primera vegada en la història de la humanitat, apareix la consciència que la vida de l’ésser humà en el planeta està amenaçada per culpa del comportament que la pròpia espècie té amb el planeta. Per primera vegada en la història, el conjunt de la humanitat està modificant de manera mesurable les condicions ambientals i, en conseqüència, pot posar en risc la seva pròpia supervivència.\n← Tema 10228 – Catalunya: àmbit local d’actuació\nTema 10225 – Una visió de conjunt i polièdrica →


"Lliures" el projecte d'Òmnium, Coop57 i ECAS pel "mentrestant" | Ràdio Sabadell\n"Lliures" el projecte d'Òmnium, Coop57 i ECAS pel "mentrestant"\nJordi Cuixart, Montserrat Mateu (Òmnium) i David Fernández durant l'acte. Foto: Ràdio Sabadell.\n13.07.2017 20:51 Aleix Graell\nÒmnium Sabadell ha presentat a la ciutat el projecte "Lliures", ja que és una de les tres entitats que en formen part. El president de l'entitat, Jordi Cuixart i el periodista David Fernàndez han explicat el projecte que uneix els 70,000 socis d'Òmnium, 500 cooperatives agrupades sota el paraigües de COOP 57 i més de 100 entitats catalanes del tercer sector agrupades sota l'associació ECAS.\n"Lliures" neix de la voluntat de les tres entitats d'enviar la fractura social econòmica que fa que una cinquena part de la població de Catalunya visqui en situació d'exclusió social i que un de cada quatre catalans es trobi en risc d'exclusió social. "La insuficiència de les polítiques públiques era evident", ha comentat David Fernández. I d'aquí va sorgir "Lliures" amb la idea d'autorganitzar la societat en un model de cooperatiu i una caixa col·lectiva per finançar projectes.\nPer això les tres entitats van voler fer coses diferents per no obtenir els mateixos resultats de sempre i al principi reconeixen que totes tres es preguntaven què hi feien a "Lliures".\n"El gran repte que tenim en aquest país és garantir la cohesió social, amb la cohesió social garantim el progrés i sobretot la igualtat d'oportunitats" ha explicat Jordi Cuixart.\nFa un any es va presentar la campanya a Barcelona i ara arriba a Sabadell. David Fernández, és membre de l'equip directiu de "Lliures" i un dels impulsors del projecte des de COOP 57.\n"Dèiem que sobretot és un mentrestant, el mateix manifest ho diu, hi ha drets fonamentals que estan reconeguts a les cartes internacionals que l'estat ha de protegir i desplegar però mentrestant això no passa què podem fer nosaltres com a societat", ha comentat a Ràdio Sabadell David Fernández.\nLa iniciativa, que va néixer de la iniciativa de Fernàndez i la presidenta d'Òmnium Muriel Casals, ja treballa en quatre projectes a Salt, Nou Barris, l'Hospitalet i Girona.


Ràdio Balaguer - Presentació de la campanya 'Sense pimes i autònoms no hi ha futur'. PIMEC impulsa una campanya de mobilització empresarial per denunciar l’impacte econòmic de les restriccions i els tancaments xifra pèrdues de 183 milions d’euros diaris\nPresentació de la campanya 'Sense pimes i autònoms no hi ha futur'. PIMEC impulsa una campanya de mobilització empresarial per denunciar l’impacte econòmic de les restriccions i els tancaments xifra pèrdues de 183 milions d’euros diaris\nPIMEC ha presentat avui la primera campanya de mobilització empresarial multisectorial per denunciar l’impacte econòmic de les restriccions i els tancaments. La campanya “Sense pimes i autònoms no hi ha futur”, que ja compta amb el suport de 65 gremis i associacions empresarials, consistirà en el fet que els empresaris i empresàries pengin cartells als seus negocis xifrant l’impacte de les mesures anticovid.\nEn aquest sentit, el president de PIMEC, Josep González, ha alertat avui que els sectors més afectats per les restriccions a l’activitat econòmica estan deixant d’ingressar 183 milions d’euros diaris, i ha avisat que aquestes empreses donen feina a un total de 773.200 treballadors i treballadores. Davant d’això i atenent el nou anunci del Procicat que prorroga 15 dies més les mesures restrictives actuals, PIMEC reclama mesures coordinades, sostingudes i urgents.\nGonzález ha posat de manifest que la crisi pels efectes de la Covid-19 “ha tingut una afectació desigual dins el teixit empresarial i que les pimes són les que estan patint una major afectació”. Així mateix, ha defensat de nou un equilibri entre la salut i l’economia i ha insistit de nou en la necessitat de mesures coordinades amb una visió global i estratègia de país, tot desplegant urgentment els àmbits acordats a l’Acord Nacional de Bases per a la Reactivació Econòmica amb Protecció Social. “Aquestes mesures han de ser urgents i sostingudes en el temps, ja que les pèrdues superen els ajuts; i realistes per garantir la viabilitat econòmica”, ha afegit.\nTot seguit, el president de PIMEC ha exposat les propostes de PIMEC: 4.500 milions mensuals, en funció de les restriccions; ajuts directes a les empreses destinats a preservar l’ocupació amb un import únic per lloc de treball; ajuts recurrents mentre es mantinguin les restriccions; un compromís al manteniment de l’ocupació de sis mesos i en proporció en cas d’incompliment; mesures d’impuls de la competitivitat vinculada a projectes de viabilitat empresarial, formació i qualificació professional de persones treballadores i la seva ocupabilitat. “Caldrà també fer un seguiment actiu de l’eficàcia de les mesures i dels ajuts i, en aquest sentit, demanem dret a ser escoltats i a fer aportacions, una participació en la presa de decisions dels departaments econòmics”, ha assegurat.\nPIMEC ha tornat a demanar a les Administracions la creació de taules sectorials per analitzar i valorar les greus afectacions de cada sector i buscar conjuntament les millors opcions i els recursos necessaris per poder fer un repartiment equitatiu i just, garantir la viabilitat empresarial, evitant el tancament i la pèrdua de llocs de treball.\nCampanya “Sense pimes i autònoms no hi ha futur”\nLa campanya dona continuïtat al manifest impulsat per la patronal “RescatxPimes RescatxAutònoms”, que ja compta amb més de 2 milions d’adhesions. El secretari general de PIMEC, Antoni Cañete, ha presentat els cartells que conformen la campanya i que es penjaran als establiments posant de manifest que “les empreses es moren i per això ara toca fer activisme empresarial”.\nA continuació, ha donat pas als representants dels sectors més afectats per les restriccions a l’activitat empresarial, els quals han exposat la seva situació actual. Hi ha intervingut Àlex Goñi, president de PIMEComerç, Esteve Guerra, membre de PIMEC Turisme, Josep Maria Monti, membre de PIMEC Esport, Imma Estivill, presidenta de PIMEC Formació i Ocupació, Daniel Brasé, gerent de la Federació Intercomarcal d’Hostaleria, Restauració i Turisme, Carme Molas, presidenta de la Federació Catalana de Perruqueria i Bellesa, Miquel Gotanegra, president de la Federació de Càmpings de Catalunya, Josep Maria Vergés, president de la Confederació Catalana d’Associacions de Marxants, Jeny Alayo, membre de la Junta Directiva de l’Agrupació Taxi Companys, René Ollé, representant del Gremi d’Escoles d’Idiomes de Catalunya, Lola Beltran, representant de l’Associació Empresarial Càrnica, Eduard Garcia, representant d’ACORDJOC i EROPER, Carlos Durban, president de l’Associació d’Empresaris de Parcs Infantis de Catalunya i Antonio Torres, president de la Federació de Farmàcies de Catalunya. També han estat representats els sectors de les arts escèniques i musicals, cinemes, activitats extraescolars i tintoreres i bugaders.\n»La catalana 'Las niñas' de Pilar Palomero s'imposa als Premis Goya més atípics. Salvador Calvo rep l'estatueta a la millor direcció per 'Adú' i 'Akelarre' s'imposa en les categories tècniques\n»L'Rt puja a 0,93 i el risc de rebrot baixa a 216 (-5), amb 75 ingressats menys (1.530) i 7 crítics menys (515) Es declaren 1.271 nous casos de covid-19 a Catalunya i 28 morts. A la regió de Lleida: l'Rt puja tres centèsimes fins a 0,99\n»La Generalitat declara un episodi d'alta contaminació per partícules a tot el territori català\n»Talarn reitera als Premis Felip Domènech el compromís de la Diputació amb la cohesió i el desenvolupament de les zones rurals. El president diu que la Cooperativa Lletera del Cadí i Pep Riera, els dos guardonats d’enguany, marquen el camí a seguir\n»Espanya registra 6.654 nous positius de coronavirus i 637 defuncions més en les darreres 24 hores. Madrid encapçala el nombre de diagnosticats en una setmana amb 7.422\n»El Departament de Cultura reivindica el Dia Internacional de les Dones amb nombroses i diverses activitats. Entre d'altres, MÚSICA EN FEMENÍ A L’SPOTIFY, amb dues llistes commemoratives del 8 de març\n»Un concert pilot dels Love of Lesbian congregarà al Sant Jordi 5.000 persones sense distància i amb proves d'antígens. L'assaig pren el relleu del que es va fer a la Sala Apolo al desembre\n»Els Col·legis de Metges insten Salut a administrar la vacuna d'AstraZeneca a majors de 55 si l'Estat no rectifica aviat. Per la seva banda els farmacèutics reclamen a Sanitat que l'administració d'AstraZeneca s'ampliï fins als 65 anys\n»ALANAIRE, UNA DE LES JOIES MÉS BEN GUARDADES DE LA PROMETEDORA ESCENA MUSICAL MALLORQUINA. S'ESTRENEN AVUI AMB UN EP HOMÒNIM DE TRES CANÇONS\n»Crespín lliura un nou lot de 66.000 mascaretes als ajuntaments de la província de Lleida. La Subdelegació del Govern a Lleida haurà distribuït des del passat mes de maig més de 370.000 mascaretes als ens locals de Lleida\n»L'OMS reclama suprimir les patents de les vacunes contra la covid-19: 'Hem de retirar tots els obstacles'. Tedros Adhanom demana als governs que 'intervinguin' perquè 'l'augment de la producció no passarà per si sol'\n»Lleida-Alguaire tindrà una plataforma per fer proves de propulsió amb nous combustibles i tecnologies. El Govern i l'IEEC signen un conveni per desenvolupar l'activitat aeroespacial a l'aeroport lleidatà


A què es deuen els halos?\nLa paraula halo prové del grec (άλως) i es defineix com un "cercle de llum difusa al voltant d'un cos lluminós", com pot ser la llum d'un fanal o els fars d'un cotxe a la nit. Els halos apareixen habitualment en espais amb penombra o en la foscor. Normalment es tracten de respostes a llums brillants, encara que poden presentar-se en certes condicions o patologies oculars.\nLes més habituals inclouen:\nCataracta: En edats joves, el cristal·lí (la lent natural de l'ull) és totalment transparent i la llum pot atravessar-lo fàcilment i sense alteracions. Amb l'edat, el cristal·lí perd transparència (es forma una cataracta), i provoca visió borrosa o la disminueix. En aquests casos els halos poden ser un símptoma habitual.\nAmetropies: Es tracta d'ulls en els quals la imatge no s'enfoca bé sobre la retina i que requereixen correcció amb ulleres. Inclouen la miopia (ulls grans) o dificultat de veure-hi lluny, la hipermetropia (ulls petits) o dificultat de veure-hi de prop, i l’astigmatisme (còrnies irregulars) o visió borrosa o desdoblada. En tots aquests casos, la presència d'halos se sol donar en condicions amb poca llum, com en la conducció nocturna.\nAlteracions corneals: La còrnia és la part transparent anterior de l'ull. Es tracta d'un teixit que actua a manera de lent, participant en l'enfocament de les imatges sobre la retina. Poden provocar halos les patologies que alteren la forma de la còrnia, com el queratocon o les distròfies, o bé les que alteren la seva transparència, com la distròfia de Fuchs, els leucomes cicatricials, o els traumatismes.\nDesprés d’una cirurgia ocular: Algunes cirurgies poden ocasionar la visió d'halos, especialment a la nit. Generalment es tracta de fenòmens temporals, que apareixen amb més intensitat en el postoperatori immediat i disminueixen o desapareixen amb el temps (per exemple la cirurgia refractiva làser LASIK, la lent precristaliniana ICL, la lent intraocular multifocal, etcètera). En certs casos, el fenomen és permanent, com en la queratotomia radial, a causa de l'alteració que es produeix a la còrnia.\nCondicions ambientals: En alguns casos es produeixen halos en condicions normals, sense necessitat que impliqui una patologia ocular. Pot passar conduint al capvespre, amb superfícies que reflecteixen la llum solar, pel flash de les càmeres de fotos ... En aquests casos, l'efecte dura pocs segons o minuts, en funció de la intensitat.\n"Algunes cirurgies poden ocasionar la visió d'halos, especialment a la nit. Es tracta, en general, de fenòmens temporals"\nEl tractament dels halos dependrà principalment de la causa primària. Si els halos són mínims i tenen lloc únicament en condicions determinades de llum, l'ús d'ulleres de sol o polaritzades ajuden molt a reduir aquest fenomen. També és útil l'ús dels visors en els cotxes per reduir l'impacte directe del sol al conduir.\nSi el problema és la presència d'una ametropia, especialment en casos de miopia o astigmatisme, l'ús d'ulleres o lents de contacte correctores solen corregir el problema. En cas de cataracta, la solució inclouria cirurgia de cataracta amb lent intraocular. És important tenir en compte que algunes lents intraoculars, especialment les lents multifocals (permeten veure-hi lluny i prop), solen donar halos els primers mesos després de la cirurgia. Aquesta situació generalment millora amb el temps. És important tenir en compte aquesta possibilitat a l'hora d'escollir la lent intraocular idònia a implantar a cada pacient.\nDoctor Borja Salvador Culla, oftalmòleg de el Centre d'Oftalmologia Barraquer.


Els alumnes de l'escola Montserrat Vayreda de Roses començaran el curs al nou centre - Diari de Girona\nEls alumnes de l'escola Montserrat Vayreda de Roses començaran el curs al nou centre\nMés de 400 estudiants podran estrenar les noves instal·lacions el pròxim 12 de setembre · El centre demana paciència a les famílies ja que podria ser que durant els primers dies «s'hagin de superar entrebancs» derivats del trasllat\nelisabet don 06.09.2017 | 07:11\nLa nova escola Montserrat Vayreda ja és una realitat, i a partir del pròxim 12 de setembre ho serà del tot per als més de 400 alumnes que inauguraran les seves instal·lacions en el primer dia de curs escolar 2017-2018. El Departament d'Ensenyament i l'Ajuntament de Roses han decidit que es començarà el curs al nou centre i la direcció ha fet públic un comunicat en què donen una sèrie d'instruccions als pares i mares dels alumnes.\nLa setmana passada encara s'estava pendent de si tot estaria enllestit en menys de dues setmanes, i finalment s'ha donat llum verd al claustre i als tècnics perquè durant els pròxims dies acabin de realitzar el trasllat i es pugui començar a exercir al nou edifici a partir del dimarts vinent.\nEn el comunicat que s'ha fet arribar a les famílies, els professors han demanat que es tingui paciència ja que «en pocs dies s'hauran de prendre moltes decisions». També han remarcat que s'haurà de respectar la planificació que es faci arribar i que «el claustre necessita un marge de temps per organitzar espais i feines». Després d'aquesta advertència, s'ha traslladat un missatge d'optimisme, que arriba després de molts anys de reivindicacions. «Sabem que estarem molt millor en el nou edifici, que és realment magnífic, però primer haurem de superar els entrebancs dels primers dies», finalitza la nota.\nUn equipament de primera\nEl nou edifici disposa de 3.300 m2 disposats al voltant d'un gran pati central, construïts en dos nivells. La planta baixa allotja l'espai destinat a aules, lavabos, magatzems, despatxos i sales destinades a administració i professorat i AMPA, així com els espais de menjador i cuina. El nivell inferior estarà destinat a gimnàs i vestidors. El conjunt inclou també porxos que es podran fer servir tant a educació infantil com a primària, patis i espai de jocs, un espai d'horta i pistes esportives, amb una superfície total de 7.296 m2.\nEl nou centre ha comptat amb un pressupost de 4,1 milions d'euros, amb el qual es donarà resposta a dues línies d'ensenyament.


Joc de Cartes: de gener 2009\nQuan els retrovisors fan nosa -28/01/09, l'EXTRA-\nLa Generalitat ha emprès les últimes setmanes un impuls molt important a la xarxa de transport públic de Catalunya, amb l’aprovació inicial del Pla Director Urbanístic de l’Eix Transversal Ferroviari, de la línia Orbital ferroviària, el Pla de Transports de Viatgers 2008-12 i el Pla d'aeroports, aeròdroms i heliports de Catalunya, tots quatre amb especial incidència a l’Anoia, Penedès, Garraf i Baix Llobregat Nord.\nAquest important impuls per alguns és una molèstia, ja que quan miren al “retrovisor” i veuen allò que van fer quan governaven, s’adonen del poc o gens que feien per millorar el transport públic, però sobretot del poc interès en la millora de la situació econòmica de comarques com l’Anoia, on la crisi en diversos sectors industrials l’anava fent més pobre. I això fa vergonya, i per això no els hi agraden els retrovisors. I posaré alguns exemples.\nDurant molt de temps Igualada i la comarca de l’Anoia ha reclamat l’existència d’una connexió ferroviària més enllà de la capital comarcal, que permetés arribar a les comarques de ponent. Aquesta reivindicació que la societat civil demanava, va ser recollida per l’alcalde de la ciutat, que la va traslladar al Govern de la Generalitat. La resposta d’aquell govern va ser la burla, ridiculització, considerar-ho una bestiesa i un “fer volar coloms”. Tornada a fer la petició al govern actual, la petició ha estat recollida i actualment el tren Gran, l’Eix Transversal Ferroviari és un projecte que es mou, que farà que Catalunya sigui més forta amb un territori més fort, i que situarà Igualada al món, amb noves possibilitats de desenvolupament econòmic molt importants. Però hi ha qui, com el diputat Josep Rull de CiU, que encara no sap que el territori vol un tren gran, i per això s’oblida d’Igualada a l’hora de parlar de millores ferroviàries.\nUn altre exemple el tenim amb la Ronda Sud d’Igualada. Un projecte de circumval·lació dels municipis de la Conca d’Òdena que cada 4 anys era presentat en roda de premsa amb la visita del conseller de política territorial de torn, curiosament just abans de les eleccions. Un cop passades les eleccions, el projecte al calaix, no sigui que suposi un benefici electoral per l’alcalde socialista d’Igualada. Un cop arriba el govern tripartit, la Ronda Sud s’engega i avui és una obra real, palpable.\nUn tercer exemple el trobem amb el recentment aprovat Pla de Transport de Viatgers de Catalunya 2008-2012. El Pla del govern de CiU era l’exemple clar de poc interès en invertir en el transport públic, i sobretot de donar les culpes als demés (per exemple, per millorar el tren de FGC d’Igualada s’havia de reformar les vies de RENFE), contemplant 256 milions d’euros d’inversió en els serveis per carretera, amb menys de 5 actuacions per tota la comarca de l’Anoia. El Pla de Transports aprovat el 2009 contempla 840 milions d’euros d’inversió en autobusos, amb més de 25 actuacions a l’Anoia. Algú diu que és un document només de bones intencions, quan ja té més de 80 actuacions en marxa, com és el cas dels serveis de bus exprés entre Vilanova i la Geltrú i Barcelona posat en servei el juliol de 2008, el servei de vertebració comarcal entre Vilanova i Cubelles el juliol de 2008, o la millora de d’accés a l’Hospital d’Igualada amb la millora del servei entre Igualada i Santa Coloma de Queralt posat en servei al setembre de 2008 (petició feta per l’Ajuntament d’Igualada i que segons CiU no s’ha aconseguit). Amb tot, Igualada presentà al·legacions que obren la possibilitat de disposar trens semi-directes a Barcelona, ja que el Pla només estableix freqüència de pas, la millora dels serveis amb la Universitat Autònoma i Igualada amb la creació d’un HUB (punt d’intercanvi de línies) a la UAB que alhora facilitarà l’accés al Vallès, o també la millora dels serveis entre Igualada amb Vilafranca del Penedès i Manresa ademés que la Generalitat ha afegit la creació d’un nou servei que segueixi l’Eix Diagonal (Manresa, Igualada, Vilafranca i Vilanova).\nPer últim exemple, el nou CAP Nord d’Igualada o el nou CEIP Les Comes no van tardar més de 2 anys en estar en obres des de que la ciutat els va reclamar al govern de la Generalitat, quan el nou Hospital es van necessitar anys per què comencessin les obres, per què algú no volia donar els diners per fer-lo. També podria parlar de l’Eix Diagonal adjudicat i aviat en obres, o del Pla de Dinamització comarcal per aquelles comarques que requereixen especial atenció, però crec que l’extensió pot fer entendre per què hi ha qui no vol veure pel retrovisor, per què certament li fa nosa. I es posen nerviosos.\nPublicat per Carles Cuerva a 14:23 Cap comentari:\nEls Blog hashtags Entesa per Igualada, Infraestructures, PSC\nMIRANT MÉS ENLLÀ DE LA CONCA -22/01/09-\nSi es viatja a qualsevol territori, sigui estat, regió, o comarca s’adonarà que la capital és la ciutat que sol rebre més atenció, ja sigui pel fet de la capitalitat com pel pes demogràfic o econòmic, i això provoca uns certs desequilibris territorials. Però a part d’aquest ítem, l’atenció mediàtica i pública també es centra en la capital, deixant en segon terme la resta del territori, destacant només en els moments de males notícies o grans esdeveniments.\nEn el cas de l’Anoia, aquesta “disfunció territorial” també existeix en certa mesura, amb una gran Igualada o Conca d’Òdena que rep la major part de l’atenció mediàtica, i la resta del territori de la comarca que no és tant present als mitjans de comunicació. Aquesta poca presència a vegades va acompanyada de desconeixement de les possibles problemàtiques d’aquests territoris, o el que és el mateix amb altres paraules, “es passa” de la vida al Nord i sud de la comarca, només interessant-se pel centre del centre. Però per la resta del territori, diguem-ne el territori “ignorat”, aquest problema suposa la creació de certs recels cap a la capital, que a vegades s’hi suma una certa frustració quan el protagonisme a la premsa és petit.\nPerò això, mica en mica va canviant. Així, aquest mateix diari publica notícies i actes d’arreu de la comarca, destacant tant els actes d’Igualada com de Piera, o de Calaf, i també la Llacuna o Copons. Aquest fet ens permet obrir-nos a la comarca i que la comarca s’obri al centre, compartir problemàtiques, èxits i facilitar un coneixement mutu que enriqueix a tots. La Fira de Negociants i Traginers a Copons, la Matança del Porc de la Llacuna, la Fira de l’Eix de Calaf o la Fira del Sant Crist de Piera són esdeveniments que dinamitzen el territori i alhora atrauen visites a aquestes poblacions; un altre exemple seria el circuit de les festes majors que cada estiu es posa en marxa.\nPerò a part d’això, la capital ha de fer moviments per “conciliar-se” amb el territori, i exemples d’això ho tenim en el projecte VIVEX, on diversos municipis de la comarca com Piera, la Pobla de Claramunt, Vilanova del Camí, Prats de Rei i Igualada han unit esforços en aquest projecte de dinamització econòmica.\nUn altre exemple d’exerciment de capitalitat en benefici de la comarca és l’ampliació del territori servit pel Consorci Sociosanitari d’Igualada, que ha fet possible l’existència dels Pisos Tutelats per la gent gran a Igualada, amb un nou edifici pel 2009, a més de diversos nous serveis com la Residència de malalts d’Alzheimer i altres demències; a nivell de comarca, a Masquefa s’espera fer un complex que inclogui Residència i pisos tutelats. A La Llacuna un complex sociosanitari amb Residència, apartaments per la gent gran, un casal i un centre dia, tot ben aprop i integrat a la natura. A Calaf, la gestió del Centre de Dia Casa Joan Gimferrer. A Santa Coloma de Queralt s’ha iniciat la construcció de l’ampliació de la Residència Nostra Senyora del Carme.\nEl darrer exemple, les al·legacions fetes per l’Ajuntament d’Igualada al Pla de Transports de Viatgers de Catalunya, on es demanava entre d’altres coses la millora de la connexió d’Igualada amb Santa Coloma de Queralt, per les necessitats hospitalàries d’aquesta població. Alguns, més aviat el primer regidor de CiU a Igualada i vice-president del Consell Comarcal, han dit que la Generalitat no ha fet cas d’Igualada i no ha millorat el transport públic amb Santa Coloma; per ser responsable de l’ens que governa la comarca ha demostrat tenir un nul coneixement del que hi passa, per què la mirada només la té al centre del centre . . . ja que al setembre de 2008 la Generalitat va posar en funcionament millores de la connexió en transport públic amb Santa Coloma de Queralt, Calaf i Jorba, ampliant el servei en dia laborable i festiu. Si això no es fer cas, bé, que s’ho faci mirar, però sobretot el fet d’utilitzar el Consell Comarcal només per fer un salt polític a Igualada demostra poca responsabilitat vers la ciutadania representada.\n“POR LA BOCA MUERE EL PEZ” O ELS SALVAPATRIES IMPOTENTS -03/04/08-\nCom ja vaig explicar el primer dia, pertanyo a una generació que no ha viscut la dictadura, o si més no, l’ha viscut a través dels llibres i documentals, a l’escola o en videojocs, o en les històries i vivències que ens expliquen els nostres avis/es, o els nostres pares i mares. I que en sé de la dictadura? Doncs una repetició endèmica de la història d’Espanya, on uns quants homes es lleven un dia i creuen que Espanya estar en perill, es trenca, i decideixen engegar una guerra per poder-la governar i poder-la “redreçar”, o més aviat, “conservar”.\nLa democràcia ha estat l’anestèsia, esperem que per molt de temps, d’aquest tipus de ideal salvapàtries tant clàssic a la història recent, però en veritat la democràcia ens ha salvat dels salvapàtries d’acció de guerra, per què d’orals, aquells que volen salvar la seva “pàtria”, sigui país, ciutat o patrimoni, a través de discursos en tenim molts, però al quedar-se només en paraules i no passar a cap tipus d’acció semblen una mica...impotents, que no pas impertinents ja que tota opinió és benvinguda per debatre.\nAquestes persones només creuen convenients per governar el país, o la ciutat, el seus i els demés són “gran demagogs, mentiders, xiquiliflauticos, llibertins, desgraciats o xarlatants”, i insisteixen en dir-ho, i repetir-ho, posant dubtes i ombres a tot el que fa el govern de torn diferent del que interessa.\nA part d’això, desligitimen tot el sistema electoral, dient que els vots no serveixen per governar, amb una curiosa frase de “millor la qualitat que la quantitat”; és un gran principi que va aplicar el general Franco: el meu vot val per 1 i la resta de població 0. O el que és el mateix, el vot als meus val per 2 i els vots als altres val per 1.\nEn resum, aquests suposats salvapàtries no volen millorar res, simplement volen els seus, i com no els tenen on volen, doncs a l’atac . . . verbal. I d’aquí al ridícul alguns ja han passat la línia, i en suposades denúncies de mala gestió basades en criteris d’ADN . . . no denuncien res, potser per què no poden, potser per què saben que no tenen raó.\nPerò certament, aquestes persones són un estímul. Un estímul a seguir explicant les coses, a seguir desgranant i detallant les idees per poder-les debatre, en definitiva, un estímul ha seguir parlant i participant de la vida política, ha treballar per la ciutat, o si més no, a donar un altre punt de vista a la visió que aquests “salvapàtries impotents” intenten donar de les coses i que creuen com a veritats absolutes basades en la seves “rumiades”.\nEl nostre país, estat, ciutat, comarca, en definitiva, territori no necessita salvapàtries inoperants, necessita gent moguda, i que faci moure la ciutat, que cregui de veritat en totes les potencialitats que tenim, com a persones, com a municipi, com a capital de comarca. Aquests salvapàtries impotents embafen de pessimisme, i creuen que com pitjor vagi, millor per ells... i els seus.\nNo tinc plumero de salvapàtries, ni ganes de ser-ho, i espero en els escrits que han vingut i els que vinguin que no es vegi aquesta idea; en tot cas, sí que sóc la seva part oposada, estimulat a seguir-los donant canya, a seguir explicant idees, a seguir donant aquesta altre visió de les coses que aquestes embafadores veus pessimistes volen establir, i això, a tot arreu on sigui necessari. Per què una cosa tinc clara de la democràcia, i és que hi ha llibertat per pensar, per parlar i per opinar. I tinc anys per seguir-ho tenint clar.\nPublicat per Carles Cuerva a 13:50 Cap comentari:\nATACANT ELS CASTELLS DEL REEQUILIBRI TERRITORIAL -17/04/08-\nCrec que la política ha de ser un instrument de transformació de la societat, al qual se li pot sumar un debat d’idees previ que permeti definir quins són els projectes adequats per transformar la societat, per tota la societat. Però en l’actualitat, i a vegades interessadament, s’enceten debats estèrils amb determinades intencions que acaben, no sé si intencionadament també, atacant a pilars bàsics del funcionament del sistema públic.\nUn d’aquests debats s’ha generat la setmana passada amb la publicació de la planificació inicial de les subvencions del PUOSC; el Pla Únic d’Obres i Serveis de Catalunya és un programa de finançament de la Generalitat cap als ajuntaments i consells comarcals, que beneficia especialment els petits i mitjans municipis, posant els pilars des de la base, per un país més cohesionat i on tothom ha de tenir els mateixos serveis i recursos, independentment d’on visqui. En definitiva, el PUOSC és un instrument de la Generalitat de Catalunya per treballar en la recerca d’un major equilibri territorial.\nHi ha qui, amb celeritat i dades abans de fer-les oficials, ha volgut fer comparatives senzilles només per atacar al govern municipal, sense tenir en compte que s’atacaven les bases de l’equilibri territorial, però venint d’un grup municipal que quan les seves sigles governaven a la Generalitat passava totalment dels ajuntaments no sorprenen. El PUOSC té en compte diferents indicadors socioeconòmics, com ara la població total del municipi, la població dels nuclis, el nombre d’habitatges, l’extensió municipal o la renda per càpita; així és evident que tant en Ajuntaments i Consells Comarcals, els que reben més diners per habitant són aquells que tenen menys població, ja que solen tenir altres problemes com termes municipals grans i amb nuclis dispersats. La gravetat de les declaracions crec que rau en el fet que la persona que les ha fet és vicepresident del Consell Comarcal de l’Anoia, un organisme que hauria de treballar per l’equilibri territorial de la comarca i dels seus municipis; si aquesta persona no entén el concepte de equilibri territorial, dubto que pugui fer bé la seva feina. I això es pot traslladar a la gestió municipal, per què en una ciutat també s’ha treballar l’equilibri territorial.\nEl segon tema que voldria comentar és el tema que el govern municipal no es mou per aconseguir subvencions, i unes històries sobre portes. Això em fa malpensar; vol dir que CiU es salta, o saltaria, les normes i criteris per adjudicar subvencions segons si li vénen a fer més o menys carantonyes? És a dir, si anem a donar petons a l’Inspector d’Hisenda aquest ens farà descomptes a la declaració de la renda . . . recony! El pasteleig a l’ordre del dia, o el que és el mateix, crear diferències entre els ciutadans segons si tenen menys o més simpatia política, sense uns criteris iguals per tothom.\nPer últim, recentment l’IDAE, el “Instituto para la Diversificación y Ahorro de Energía”, va donar gratuïtament a Igualada 1.396 òptiques de semàfors, amb un valor de més de 600.000 euros. El tema és que el govern municipal treballa sense fer soroll, a diferència d’altres que han de fer soroll per què no . . . tenen idees positives, no busquen una millor ciutat. Busquen només atacar al govern, amb una estratègia bàsica, “Tot s’hi val”, i ja es pot posar per davant un benefici per la ciutat, que l’utilitzaran per atacar al govern. Recentment he pogut consultar retalls de premsa local d’altres anys, i hi ha certes frases i declaracions fetes per membres d’aquest grup municipal que s’assemblen a les fetes recentment . . . diuen que tot torna, però Igualada no ha de tornar a ser la ciutat grisa del passat.\nPer últim, i canviant totalment de tema, la por no em fa escriure; les motivacions per escriure són explicar les coses i donar punts de vista per poder debatre i tenir més visions sobre els temes de ciutat. I això que faig sí que fa por.\nPublicat per Carles Cuerva a 12:56 Cap comentari:\nDÈFICITS ECONÒMICS -24/01/2008-\nDes del Ple municipal on es van debatre els pressupostos, seguint amb el ple municipal on es van aprovar la constitució de vàries societats municipals, hi ha qui s’ha queixat que amb l’aprovació d’aquests dos conceptes l’Ajuntament d’Igualada es generava un deute molt important, i referent al cas de les societats municipals hi ha qui no hi estava d’acord per què algunes d’aquestes societats no tindrien beneficis fins més enllà del 2014.\nCom ja vaig comentar en un altre article, la falta de confiança en el sector públic i voler que el sector privat, les empreses privades, ho resolguin tot porta a fer certes afirmacions, però en aquest cas dels beneficis econòmics de les noves societats municipals, el tema ja ens porta a conclusions. Aquestes mateixes persones que ara critiquen que les algunes noves societats municipals no tinguin beneficis econòmics a curt termini són del mateix grup polític que governant la Generalitat durant molt anys devien pensar el mateix: “Per què fer un hospital nou a Igualada? Si no ens aportarà beneficis econòmics! No cal, fem-lo esperar uns anys”. I dins aquest model d’arguments hi podríem incloure l’edifici dels Nous Jutjats, o la Ronda Sud d’Igualada. I els anys van passar, una desena o més, fins que un govern tripartit va posar els Beneficis Socials davant els econòmics, injectant diners a aquestes obres, essent el resultat que l’Hospital i els Jutjats s’estrenen el 2007, la Ronda Sud comença la seva construcció el 2007, i a més s’afegeixen un nou CAP al costat dels Mossos d’Esquadra, i un nou CEIP al costat de la llar d’infants la Rossella; d’aquests dos últims equipaments comentar que l’alcalde de la ciutat els va demanar a l’inici del 2005, i alguns deien que la carta als reis potser molt llarga, acostumats a que la Generalitat de CiU no ens fés cas 15 anys després de demanar les coses. El 2007 el nou CEIP i el nou CAP ja estan en plena construcció, el 2008 acabaran les seves obres si tot va bé, i aquests dos equipaments tampoc aporten beneficis econòmics...però Socials sí, i això hi ha qui ho té present i hi posa diners i ganes per portar-ho endavant, i qui no ho té present, i no en vol saber res.\nL’important de les noves societats municipals no és si aportaran beneficis econòmics abans o després, sinó si permetran que la ciutat disposi de serveis i equipaments que generin Beneficis Socials, que millorin la qualitat de vida de tots els ciutadans i ciutadanes, i que ho faci el més aviat possible, demà i no d’aquí a 15 anys; el Nou Palau Firal a la renovada Avinguda Catalunya al costat del World Trade Center Igualada demà i no d’aquí a 15 anys, o la Fàbrica de les Arts, que inclou la nova Escola de Música, una residència o alberg per joves estudiants, una gran sala-Auditori, Igualada ho vol demà i no d’aquí a 15 anys. Voler transformar ara la ciutat és preparar-la per un futur millor, per uns ciutadans i ciutadanes més ben preparats, més cohesionats, més dinàmics, i això no es mesura amb beneficis econòmics; qui no entén aquest concepte d’ajuntament com a instrument de servei als ciutadans i ciutadanes, com a instrument públic de transformació i progrés de la ciutat no pot estar capacitat per liderar-ne la seva gestió, i aquests que volen tants beneficis econòmics ens són uns.\nPer acabar, voldria fer un esment a un comentari sobre la frase “l’ideari “comunista” està entrant fort a Igualada...” que algú va comentar la setmana passada; aquesta frase crec haver-la escoltat als documentals i pel·lícules sobre la Guerra Civil, en boca d’algun general golpista, i substituint Igualada per Espanya. Espero que sigui una pensament fora lloc del seu autor, ja que sinó mostra un cert sentiment de “l’alcaldia d’Igualada és meva i me l’ha robat la ciutadania tres cops seguits”, o com diu un personatge del senyor dels anells “L’alcaldia d’Igualada és el meu tresor” i es va repetint la frase permanentment, acabant boig. Desitjo que no sigui així, el temps dirà.\nPublicat per Carles Cuerva a 6:23 Cap comentari:\nMETRO COMARCAL -14/02/08-\nDissabte es va posar en funcionament el nou Metro comarcal de l’Anoia, que estableix 3 trens en hora punta i 2 en hora vall, parant a totes les estacions menys 3, i amb un tren acabant a Martorell. És cert que ara en tren es tardarà uns 10 minuts més per arribar a Barcelona, i això és un aspecte que el fa menys atractiu pels potencials usuaris que el poguessin utilitzar, però també té aspectes positius.\nEl metro comarcal ha aconseguit dues fites importants: la primera, que tenim dos trens per anar i tornar a Igualada, 1 amb transbord inclòs, el que ens permet plantejar-nos el tren a l’hora d’escollir el transport a utilitzar, ja que tenint 1 tren per hora com teníem abans t’havies d’assegurar d’agafar-lo per què si el perdies l’espera s’allargaria 60 minuts. La segona fita és que per anar a ciutats, polígons o centres universitaris de l’Àrea Metropolitana no s’haurà de passar abans per Barcelona, ja que ara tindrem més possibilitats de connexió amb la xarxa de RENFE que ens porta a Vilafranca del Penedès i al Vallès, i amb la xarxa d’autobús interurbà que ens connecta amb ciutats com Molins de Rei, Sant Feliu de Llobregat, Viladecans, Gavà, o Castelldefels. És un petit pas per seguir trencant la radialitat de Barcelona.\nPerò amb aquestes millores, no n’hi ha prou. Cal que es segueixi plantejant actuacions per millorar la velocitat comercial, que el tren vagi més ràpid, i això pot passar per afegir o canviar expedicions a semi-directes, o per anar realitzant actuacions a l’infraestructura com són rectificacions de traçat, intentant eliminar o suavitzar revolts, i/o desdoblament de vies aquells trams que es pugui.\nAmb tot, per moure’s també tenim l’autobús, i la moció demanant un carril bus a la B-23, que l’Entesa per Igualada va presentar al Ple de l’Ajuntament d’Igualada i que el grup comarcal del PSC al Consell Comarcal de l’Anoia, ambdues aprovades per unanimitat, és una iniciativa per reclamar que s’inverteixi en la millora de la velocitat comercial de l’autobús, de manera que es pugui convertir en un mitjà de transport competitiu en temps amb el vehicle privat. El carril bus ens permetria “saltar-nos” les retencions que es generen cada matí a l’entrada de Barcelona per la B-23, formada per l’Autovia A-2 i l’Autopista AP-2, de manera que en ¾ d’hora ens plantem a l’Avinguda Diagonal de la ciutat comtal, i des daquí ens poguem moure a qualsevol punt de la ciutat amb el metro i l’autobús, de manera que el nostre trajecte s’aproxima a 1 hora i no pas a les 2 hores que actualment es pot arribar a tenir si l’entrada de Barcelona es posa molt negre. Cal comentar que la mesura dels 80 km/h ha aconseguit que les cues disminueixin, i això ja és un punt positiu a favor del transport públic.\nCal seguir millorant la freqüència i temps del transport públic, per què sovint les jornades laborals o d’estudis s’allarguen amb els viatges d’anada i tornada a casa, i aquest temps de viatge ha de ser el mínim, per què és temps que es “roba” a la nostre vida personal. És a dir, la millora del transport públic té un aspecte molt positiu en el que es refereix a impacte mediambiental del transport, reduint l’emissió de gasos i de soroll, però alhora porta associada la millora de la qualitat de vida d’aquelles persones que l’utilitzen; arribar al lloc de treball nerviós i histèric per que s’ha vingut amb cotxe fent caravana durant 10 kilòmetres, a velocitat de carro romà, o arribar havent pogut llegir el diari, un llibre, o haver estat navegant pel món dels somnis, són dues maneres ben diferents de començar, o acabar, el dia.\nPer últim, ha de ser un esforç de tots fer aquest canvi modal cap al transport públic, de l’administració i de les persones que hem d’exercir el nostre dret a la mobilitat, un compromís de tota la societat. No hi podem perdre més temps.\nHE CONEGUT EL LLUQUET -15/01/2009-\nLes festes de Nadal són marcades per aquelles dates especialment assenyalades, i també els actes que hi van associats, com és el cas de la centenària Cavalcada de Reis, que com sempre ha tingut èxit absolut de públic.\nPerò les festes han acabat aquest any, en el meu cas, havent conegut a noves persones. Així, el propassat diumenge a la tarda vaig conèixer un pastoret anomenat Lluquet que era molt espavilat, un altre anomenat Rovelló que tenia sempre gana i por, un Jeremies que al pobre porta 50 anys perdent l’esmorzar a l’estòmac del pastoret anterior, un Satanàs i Llucifer que volen escampar el mal pel món i realitzen aparicions enmig del color vermell i de fums, ... doncs sí, he anat a veure l’última sessió d’aquesta temporada de “Els Pastorets Igualada”, temporada on es celebren 50 anys de la seva representació. Així, la representació del diumenge va ser el primer cop que les grans calderes de Pere Botero es van situar davant meu, ben ambientades en el vermell de l’infern, o que Rovelló dormia i dormia despertant-se al seu mateix somni on les figures del pessebre prenien vida. Per cert, el Lluquet tenia una bona veu, com si ja haguès practicat això de parlar en públic ... o per micròfon.\nUna genial representació de l’obra de Josep Maria Folch i Torres, que ha estat ben acompanyada de balls del grup de teatre de l’esbart igualadí, com el ball de les bruixes, que més d’una persona va recordar que temps enrere va ser ella qui el feia. Des d’aquí felicitar a totes les persones que van actuar aquest diumenge, així com totes aquelles que al llarg d’aquests 50 anys han anat fent possible aquesta representació; com diu la pàgina web de “Els Pastorets Igualada”:\nAixí, els Pastorets ha marcat aquest final de festes amb nota molt alta, i ara toca tornar a la normalitat laboral, que no es veurà alterada fins el mes d’abril amb la Setmana Santa. Però això, no treu que entremig tinguem festes tan nostrades com els Tres Tombs, que el dia 18 de gener es passejaran pels carrers del centre de la ciutat d’Igualada tot mostrant la seva elegància, tradició, i bellesa, i alhora llençant algun que altre caramel als infants, i no tan infants, que el matí del diumenge els vulgui acompanyar. Cal recordar que els Tres Tombs va ser declarada Festa d’Interès Turístic Nacional. Amb tot, haurem de vigilar per què “L'endemà de Sant Antoni comencen a sortir el boig i el Dimoni”.\nL’altre festivitat més pròxima serà la celebració del Carnestoltes, on les disfresses i la xauxa hauran d’omplir els carrers i espais de la ciutat, a més de la Rua que esperem sigui molt participada. Així, aquestes festes tan properes ens animaran l’ambient durant els pròxims dies, i com sempre animar a tothom a ser-hi actiu.\nEn un altre ordre de coses, aquest mes de gener es donarà l’obertura oficial del carrer Sant Antoni Maria Claret, situat al barri de Sant Agustí. Un carrer renovat i millorat, amb millor il·luminació, amb l’instal·lació de vegetació, la reforma del paviment havent només un nivell. Un nou carrer que ha millorat de manera substancial el seu paisatge urbà, i s’espera que sigui el camí que possibiliti un canvi social, dins el marc d’actuacions del Barri de Sant Agustí, que ja ha actuat a d’altres carrers com les Travessies que uneixen el carrer de Sant Agustí amb les Rambles, i també amb l’impuls de cursos i activitats cíviques, socials i de formació, com les subvencions per la restauració de façanes o per la millora de les instal·lacions comunes dels edificis (ascensors, instal·lacions energètiques). Una actuació global per millorar aquest barri tan cèntric, tan antic, i per què no, bonic, d’Igualada.\nPublicat per Carles Cuerva a 12:36 Cap comentari:\nDE LES VELLES ASPIRACIONS ALS NOUS REPTES -09/01/09-\nÉs ja més que un topic que cada principi d’any es faci un repàs d’allò aconseguit el 2008, així com d’allò que ens proposem aconseguir el 2009. Però es fa necessari a vegades ampliar aquest termini temporal, per tal de veure com aquelles velles aspiracions de fa una dècada han estat o estan essent assolides, donant pas a nous reptes per la ciutat.\nAixí, el 2009 el nou Hospital d’Igualada, el nou edifici dels Jutjats, una nova escola a les Comes són alguns dels reptes amb els quals Igualada ha entrat assolits. Del Pla de Carreteres de principis dels anys vuitanta la Ronda Sud acabarà les obres del seu primer tram, i l’Eix Diagonal començarà les obres dels trams que falten, amb perspectives d’ampliacions. D’un territori desendreçat i sense rumb, a un Pla Director Urbanístic aprovat que ha de controlar el creixement del territori i alhora possibilitar noves oportunitats com el Polígon industrial de la Zona Franca, el Parc Tecnològic Igualada – Jorba, o el creixement de l’Aeròdrom Igualada – Òdena. El nou Complex esportiu del Parc del Puigcornet es seguirà aixecant a l’oest de la ciutat, al costat del nou pont de vianants i el nou bloc de pisos tutelats per la gent gran. Les obres de recuperació del Riu Anoia seguiran obrint aquest espai natural a la ciutadania, tot desitjant passar dels colors dels tints a un color transparent d’aigua (o si més no, color terra). Les millores a la carretera de Piera – Masquefa han de permetre millorar les comunicacions en aquesta zona de la comarca, així com la millora dels equipaments educatius arreu de la comarca de l’Anoia.\nPerò el 2009 ha d’esdevenir un nou pas en un repte col·lectiu molt important del nostre territori: El tren Gran. Així, des de que l’any 1847 Igualada va perdre aquell tren que permetía connectar amb Barcelona i Zaragoza, mai s’havia apostat d’una manera tan decidida en situar Igualada al món, obrir-la a noves oportunitats com el Port o l’Aeroport de Barcelona, la connexió amb la resta d’Europa a Girona i la resta de la penínsul·la a Lleida. Certament, diverses associacions, com l’Associació dels Amics del Tren d’Igualada, han estat lluitant i reclamant un tren a Lleida, aquell tren gran que el segle XIX es va deixar escapar. Però aquest reclam que el territori feia va passar durant molt de temps sense novetats; més aviat aquesta petició del territori anava acumulant cert humor i burla del tipus “És una bestiesa” o “Fer volar coloms”, com deia un conseller d’obres públiques de la Generalitat que actualment és diputat al congrés a Madrid . . . esperem que ara que ja no governa no vulgui posar pals a les rodes d’aquest projecte que el govern central recolza.\nDes de desembre de 2003 la Generalitat està treballant en el projecte de l’Eix Transversal Ferroviari, i aquest any 2009 el seu Pla Director Urbanístic ha de definir exactament el seu recorregut, que inclou, entre d’altres detalls, una connexió en túnel directe amb Martorell on s’unirà a la xarxa de l’AVE, de manera que Igualada – Barcelona en 40 minuts. Un nou futur d’oportunitats que, tot i tenir un temps llarg de gestació, ha de suposar un pas per superar el barcelonisme vergonyant que s’ha anat practicant des de la Generalitat, i que mica en mica es va canviant per un territori fort i dinàmic.\nPotser és excessivament optimista, però amb aquest any 2009 que serà marcat per la crisi que no té data de finalització coneguda, el fet de tenir projectes que es mouen per ser noves oportunitats de futur permet afrontar aquests nous temps amb altres expectatives, relativament positives. Aquesta tormenta que tenim a sobre, i que ara s’ha intensificat amb més llamps i trons, esperem que vagi reduint la seva intensitat fins que els núvols s’esvaeixin i el sol torni a sortir. Benvinguts seran aquests rajos de l’astre rei.\nPublicat per Carles Cuerva a 14:00 1 comentari:\nEls Blog hashtags eix transversal, Nou any\nJa fa força temps que conjuntament amb el debat de les contribucions especials per tal de poder tirar endavant obres de transformació de la ciutat d’Igualada, apareix un comentari sobre que Igualada no reb i no demana subvencions, i que el govern de la ciutat té un afany recaptatori i altres adjectius de caire personal que van dirigits a les persones que el composen.\nLa ciutat d’Igualada s’ha presentat, es presenta i es presentarà a totes aquelles subvencions que pugui i que siguin beneficioses per la ciutat, com la que s’ha sol·licitat per renovar les llums dels semàfors i instal·lar-hi leds que milloren la seguretat viària i l’eficiència energètica, la que s’ha demanat per la deixalleria mòbil, les diverses subvencions que s’han rebut per tal de finançar la reforma de diversos carrers com el vianalitzat carrer Aurora, els renovats Carrer Sant Agustí i Carrer Pare Tous Soler (subvenció a la qual CiU no hi votà a favor), i actualment estan en tràmit d’altres, tot destacant de les subvencions rebudes les que estan incloses en el Programa d’actuació al Barri de Sant Agustí, que ascendeixen a varis milions d’euros.\nPerò un dels comentaris més escoltats és que algun municipi veí reb moltes subvencions i que realitzen moltes obres sense cost pels veïns; el municipi al qual es refereixen aquests comentaris és un dels municipis de Catalunya amb la renda per càpita més baixa, i això fa que sigui susceptible de rebre més i majors subvencions de les administracions superiors. Aplaudeixo l’esforç que fa l’Ajuntament d’aquest municipi en aconseguir aquestes subvencions per tal de superar aquesta situació, igual que Igualada també sol·licita totes aquelles subvencions que pot per tal de poder tirar endavant obres i projectes municipals, i seguir millorant el benestar dels seus ciutadans i ciutadanes. Això sí, quan s’aconsegueixen i passen per ple, aquelles formacions polítiques que tan en reclamen no hi voten pas a favor...(carrer Sant Agustí, carrer Pare Tous Soler, carrer del Retir, carrer de Sant Magí entre la Torre i Pg. Verdaguer...); i aquestes formacions són les que al juliol votaven en contra les contribucions especials del Carrer Josep Galtés i al desembre no voten en contra de les contribucions especials del carrers Sant Antoni Maria Claret, Travessia Manel Gomis, Travessia del Vallès, Travessia Sant Ferran, Sant Antoni de Baix i carrer la Caritat. Poster volen marcar diferències de classes entre ciutadans i ciutadanes, tot i que el reglament aplicat és el mateix en tots els casos citats.\nEl govern de la ciutat s’ha bellugat i espavilat per poder aconseguir els grans equipaments de la ciutat ara, i no d’aquí a 20 anys, com alguns volen fer esperar a la ciutat. Així, la creació de les societats municipals ha de suposar una nova via per aconseguir fer realitat aquests grans equipaments com el Nou Palau Firal a la renovada Avinguda Catalunya, o la fàbrica de les Arts a l’Antic Escorxador, a més del camí habitual de les subvencions. Hi ha qui li molesta això: primer per què l’idea no és seva, i segon per què l’Entesa tornarà a fer una gran quantitat d’obres que seguiran transformant la ciutat.\nPer acabar, i respecte una subvenció que l’Estat donarà a l’AIICA, celebro que CiU s’adoni que el govern de Zapatero és bo per Catalunya, i en aquest cas, bo per Igualada, a diferència dels governs del PP amb els quals han pactat; més val tard que mai per adonar-se’n.\nPublicat per Carles Cuerva a 11:52 1 comentari:\nUna ciutat de colors -08/05/08-\nDesplaçant-me a peu per la ciutat el dilluns em va destacar o cridar l’atenció un fet. Entremig de les branques i les fulles verdes dels arbres del Passeig Verdaguer destacaven uns colors, uns vermells, uns carbasses, amb dibuixos, i la curiositat m’ha conduït a apropar-m’hi un instant. Es tracta de les banderoles que anuncien la celebració de la Mostra de Teatre Infantil i Juvenil, “La Mostra”, la nostre fira de teatre, encara que aquest últim nom no és del tot l’adequat.\nIgualada es submergirà del 14 al 18 de maig en el món del teatre infantil i juvenil, amb espectacles al carrer, als Teatres de la ciutat, a l’Espai Cívic Centre, a l’Escola de Música, al Museu Comarcal entre d’altres espais. Una important quantitat de professionals i d’alta qualitat faran MOSTRA dels seus arts, de les seves obres, actuacions, tot esperant aixecar l’interès del públic que s’ho estigui mirant, i si pot ser treure’n algun somriure encara millor.\nCom cada any, de ben segur que infants i joves de la ciutat, comarca i més enllà vindran, degudament acompanyats pels pares, mares o familiars, i ompliran de públic totes les actuacions, per què la ciutat es volca durant la Mostra, hi participa, en gaudeix, la frueix, i com es sol fer en primavera, on la calor comença a apretar, la gent sol vestir amb màniga més curta i colors més vius, amb més varietat, deixant enrere el “gris” hivern (més aviat diria sec), i que sumats als colors que de per si ja solen porten les obres de teatre infantil i juvenil, es produeix una explosió de colors que alegra la vista, i l’ànima de rebot.\nCada any la mostra va millorant, essent de caràcter més professional però alhora més oberta a la ciutat, amb l’objectiu de seguir esdevenint un punt de referència d’aquesta branca de teatre arreu de Catalunya i d’Espanya. Els últims anys, han suposat un pas endavant, no només pel fet que les fires de teatre infantil i juvenil que es feien a Cerdanyola del Vallès i a Igualada es van concentrar en una sola i que es va quedar a Igualada, sinó pel fet d’introduir professionals en la gestió de la Mostra que han permès millorar-la, i alhora ser-ne un motor intern de dinamització de la fira. Amb tot, sense la voluntat i esforç dels voluntaris de les entitats Xarxa i Rialles les mostres celebrades, i amb aquesta ja en portem 18, no haguessin estat possible.\nAixí que només em queda convidar a tothom, grans i petits, a assistir a alguna de les representacions que es proposen i deixar-se portar per la màgia de la il·lusió del teatre, de la màgia de les arts escèniques.\nAbans d’acabar l’article de la setmana, i canviant radicalment de tema, no em puc estar de comentar l’emissió del programa Polònia del dijous dia 1 de maig passat. Tot i no estar d’acord amb la primera part, on es diu que el Govern de la Generalitat no està fent res, tot el gag referent al projecte de Pont entre Igualada i Cornellà és força encertat, sobretot pel que es refereix a les reaccions ciutadanes: els ciutadans/es d’Igualada diuen no al Pont, els ciutadans/es de Manresa diu no al Pont per què passa per Igualada, Vilafranca en vol un ramal, un municipi es queixa que el pont li tapa l’ermita romànica (i el pont no està dissenyat encara), els de CiU critiquen el pont només per què el fan els socialistes (encara que part de l’idea hagi pogut ser seva), determinats col·legis d’enginyers queixant-se que no els hagin consultat i proposant solucions molt cares ... em faltava la creació d’una Plataforma en contra, encara que els ciutadans/es d’Igualada ja s’hi hagin manifestat en contra...i per últim, un cop superades les traves, polítiques i ciutadanes, quan el projecte està ben encarrilat arriben les eleccions i es para tot. Això m’ha fet pensar que a alguns que els hi agradava portar el projecte de la Ronda Sud cada any electoral els hi passava això, i feien dormir el projecte al calaix 4 anys més. Com he dit, l’actual Govern de la Generalitat ha passat d’aquesta tàctica, i tot el projecte de la Ronda Sud està en marxa, la meitat en construcció i l’altre ha sortit a exposició pública. I això són altres ponts. Reals.\nPublicat per Carles Cuerva a 11:06 Cap comentari:\nAPARCAMENT IGUALADA NORD -21/02/2008-\nNo fa pas gaires dies es va procedir a la inauguració del primer aparcament construït, i gestionat per l’empresa municipal d’aparcaments SIMA; si al desembre ja va començar amb força la seva activitat amb l’assumpció de la gestió de les zones d’estacionament regulat, o zones blaves, ara s’inicia una nova etapa amb la gestió d’un aparcament.\nLa creació de l’empresa municipal SIMA, igual que la resta d’empreses municipals, busca dotar la ciutat d’aquells equipaments i serveis que necessiti en un termini breu de temps, ja que si es fessin via ordinària a través dels pressupostos de l’Ajuntament aquests serveis i equipaments no estarien disponibles fins terminis de temps molt llargs. Així, SIMA busca dotar la ciutat de places d’aparcament subterrànies, per tal de facilitar l’aparcament en aquelles zones on hi ha concentració de serveis i afavorir una major rotació dels vehicles i en altres zones l’objectiu dels aparcaments de SIMA serà poder resoldre el dèficit de places d’aparcament atenent que certs barris, per la seva configuració urbanística, no en disposen, de manera que els residents no estiguin donant voltes buscant una plaça d’aparcament.\nActuar a l’aparcament és una de les línies bàsiques d’actuació per potenciar un ús més racional del vehicle privat, però no l’única, ja que al construir-se aquests aparcaments s’allibera espai públic, que recordem és de tothom i no dels cotxes, i es permet ampliar voreres, el que suposa que els vianants tinguin espais més segurs per poder-se desplaçar, alhora que el transport públic millora la seva velocitat comercial, ja que els cotxes passen menys estona circulant i buscant aparcament.\nL’Aparcament Igualada Nord és un equipament de mobilitat que dóna servei a l’Hospital d’Igualada que té molt aprop, però també al Nou Centre d’Atenció Primària que s’està construint i que disposarà del Servei d’Atenció a la Salut Mental, als Mossos d’Esquadra, i en previsió, a la delegació d’Hisenda, la Guardia Civil, i la Policia Nacional; una concentració tan alta de serveis necessitava l’ubicació d’un aparcament que permetés un accés ràpid a aquests equipaments, alhora que disminuir la circulació de cotxes al seu voltant. Però per accedir a tota aquesta zona no és necessari el cotxes, ja que les tres línies d’autobús d’Igualada disposen de parada a l’hospital, i una d’elles, la línia transversal, fa una connexió ràpida entre l’estació de tren i autobús interurbà amb el Nou Hospital; cal recordar que el servei de transport públic col·lectiu urbà d’Igualada circula tots els dies de l’any, exceptuant la línia transversal que els diumenges no, i això hi ha capitals de comarca que no he tenen. A més del transport públic, també es pot arribar anant a peu, ja que l’any 2007 es van acabar les obres de l’últim tram de l’Eix de vianants del Carrer Sant Magí - Avinguda Andorra, que permeten un accés segur a tot el conjunt de serveis i equipaments citats; a més, cal comentar que amb l’acabament del primer tram urbanitzat de l’Avinguda Catalunya que actualment s’està construint davant de l’hospital en forma de Rambla disposarà també de voreres amples, places d’aparcament i un primer tram de carril bicicleta que ha de transcórrer al llarg de tota l’Avinguda Catalunya.\nAmb la construcció del Nou Hospital l’eix de dinamisme de la ciutat s’està ampliant cada vegada més cap al Nord, un efecte que el futur World Trade Center Igualada farà encara més gran, i és per aquesta raó que s’està dotant la zona Nord de la ciutat d’uns equipaments i infrastructures de mobilitat com els aparcaments, eixos de vianants, carrils bicicleta, o el servei de transport públic col·lectiu urbà que permeten cobrir aquesta demanda que la població de desplaçar-se, alhora que s’intenta que aquesta sigui amb menys circulació de cotxes, per què com més cotxes més fum, i com més fum pitjor ciutat. Cadascú que esculli.\nPublicat per Carles Cuerva a 3:06 Cap comentari:\nEls Blog hashtags Aparcament, Mobilitat sostenible, seguretat, vianants\nEL RESULTAT D’AMPLIAR VORERES -19/03/08-\nAquesta fotografia es va fer durant la primavera del 2007, uns mesos després d’acabar les obres de reforma del carrer Sant Josep, unes obres que van permetre ampliar les voreres tot creant un nou eix Nord-Sud que es pot fer a peu de manera més còmode i segura. La fotografia, però, és una mostra d’un resultat important d’ampliar voreres: les persones, totes les persones, recuperen l’espai públic, per què l’espai públic és de tothom, és per comunicar-se amb els demés, per moure’s. Un temps abans, un dels dos cotxets hagués hagut de baixar de la vorera, amb el conseqüent perill d’atropellament; però aquesta situació de perill entre cotxets podria haver passat amb dues persones que portessin bosses o carros de la compra, o simplement dues persones que haguessin volgut passar per la mateixa vorera. Ara hi poden passar dos cotxets, dues persones, tranquil·lament i d’una manera segura; això és democratitzar la mobilitat.\nNo fa gaires setmanes que els infants d’un carrer de Barcelona li van demanar a la seva regidora de districte que els diumenges els hi tanqués el carrer on viuen perquè poguessin jugar-hi tranquil·lament, ja que només els hi tancaven el carrer els dies de festa major. I la regidora de districte va acceptar la proposta i els hi va fer cas, essent un èxit; ells ja han entès que el carrer no és dels cotxes.\nPotenciar els desplaçaments a peu, bicicleta o transport públic no és només un objectiu del govern municipal d’Igualada, és un objectiu recollit a la Llei de la Mobilitat aprovada per unanimitat al Parlament de Catalunya, és un dels principals objectius de la Unió Europea i dels seus països membres, i és una de les principals solucions per reduir el consum energètic del sector del transport, o el que és el mateix, per combatre el Canvi Climàtic. “Les ciutats que es preparin per quan arribi el moment de pujada dels preus del petroli, es trobaran en una situació avantatjosa econòmicament parlant. A més del recolzament a formes d’energia alternativa, la promoció del canvi en la distribució modal (més viatges a peu o en bicicleta) serà una estratègia adequada.” (COMPETENCE, Unió Europea).\nPublicat per Carles Cuerva a 3:04 Cap comentari:\nEls Blog hashtags eixos de vianants, Mobilitat sostenible\nCOMPLEX ESPORTIU PUIGCORNET -07/02/2008-\nA l’últim ple municipal de l’Ajuntament d’Igualada vam veure com hi ha persones que no saben perdre les eleccions, però el que es pitjor, no saben que és la democràcia; la setmana passada, amb la nota de premsa publicada al present setmanari van fer la mostra pública del mateix, a més d’afegir-hi un cert toc de “dic però no dic”.\nEl grup municipal de CiU es va presentar a les eleccions amb la proposta de canviar l’ubicació del Complex Esportiu de Puigcornet. CiU no va guanyar les eleccions, i afirma que és una decisió i obstinació de l’Entesa per Igualada construir l’equipament on es preveu fer-ho; no déu recordar que va ser el Ple municipal, l’òrgan on estan els representants escollits per la ciutadania, qui va aprovar l’ubicació del complex esportiu amb els únics vots en contra del grup convergent, i no pas una decisió unilateral de l’alcalde, ni del grup municipal de l’Entesa per Igualada. Potser l’estil de govern de CiU sí que és així, i un exemple d’això és arribar a un Ple i ...voler modificar el pla general per què es puguin fer 400 pisos a l’Avinguda Catalunya, i en format de moció d’urgència! Ja diuen que els estils retornen.\nPerò crec que també és greu el toc “dic i no dic”, i m’explico. Llegint per primer cop la nota de premsa publicada, el lector es queda amb la sensació que l’Ajuntament d’Igualada està a punt de construir un Complex Esportiu il·legal, que s’ha saltat les normes; llegint un segon cop, el lector s’adona que en cap moment hi diu que és il·legal, però l’idea que es vol transmetre és aquesta; si els senyors/es de CiU creuen que és il·legal que ho diguin amb totes les lletres, per què sinó ho diuen és per què no diuen tota la veritat. Com per exemple que la Comissió d’Urbanisme de Catalunya és la que ha d’autoritzar la construcció del complex esportiu, i sense aquesta autorització el Secretari de l’Ajuntament no hagués permès tirar endavant el projecte, a més que hi ha un club esportiu de la ciutat i una empresa que hi inverteixen més de 8 milions d’euros; no crec que juguin perdre’ls. Certament, s’ha volgut situar una manta d’obscuritat sobre un projecte que compleix la llei; potser l’estil de govern de CiU sí que és no complir la llei. Malament.\nAbans d’acabar, voldria fer una reflexió sobre tot plegat. Crec en la política activa, la de presentar propostes, la de debatre idees, però també crec en el respecte a les decisions, encara que no hi sigui favorable, per què la democràcia ha de ser un debat d’idees, i la que tingui un major recolzament serà la que es portarà a terme; certes actituds immovilistes que no accepten que la seva idea no és l’escollida només fan que fer perdre credibilitat als que les porten a terme. Però el que trobo més “lleig” és la voluntat de cert grup municipal de l’oposició d’estendre una manta de dubtes i obscurantisme al funcionament de l’Ajuntament d’Igualada i els seus organismes dependents, posant en dubte la feina que fan els tècnics, la Radio, ...quin serà el pròxim sector? Aquesta actitud es correspon més a maneres de fer política del passat, però també correspon a aquelles persones que a falta d’idees volen guanyar vots a base d’inundar de dubtes l’actuació del govern municipal. I només busquen guanyar vots.\nPer últim, voldria fer un esment a uns comentaris del senyor Senserrich; té raó que el projecte de la Ronda Sud ja estava el 2003..i també el 1999, i potser quatre anys abans també. Però ni el 1999 ni el 2003 la Ronda Sud tenia pressupost per executar-se. Més de vuit anys presentant el projecte i ni un euro per construir-la; el Govern d’esquerres i catalanista presenta la Ronda Sud i en 3 anys ja està en obres. El promig de les obres de CiU és de 10 a 12 anys passejant el projecte i en any electoral simular posar-hi diners; el promig del Govern Tripartit és 2-3 anys de debat de projecte i al tercer començar a construir l’obra. Això és treballar per l’Anoia\nPublicat per Carles Cuerva a 15:03 1 comentari:\n“POR LA BOCA MUERE EL PEZ” O ELS SALVAPATRIES IMPO...\nATACANT ELS CASTELLS DEL REEQUILIBRI TERRITORIAL -...


Dos detinguts per robar més de sis tones de coure en empreses de L'Alcora i Borriol\nDocents de Castelló i València demanen mantenir els festius escolars de Falles i Magdalena\nLa limitació horària de les 18h condemna a l’oci nocturn\nLos detenidos cometían los hechos a plena luz del día, utilizando ropas de trabajo y vehículos con logotipos similares a los utilizados por las empresas perjudicadas.\nLa Guàrdia Civil ha detingut a dos persones com a suposats autors de tres delictes de furt de cablejat de coure, perpetrats en tres empreses de ceràmica situades en les localitats de L’Alcora, Borriol, i Villanueva de Castellón.\nEn el marc del Pla nacional contra el robatori de coure, per a prevenir tota activitat il·lícita relacionada amb el furt i la seua comercialització, els guàrdies civils van iniciar una investigació amb motiu de la sostracció de més de 6 tones de coure a l’interior d’empreses de ceràmica, ascendint el furtat a més de 40.000 euros.\nUna vegada en el seu interior sostreien les bobines de coure de grans dimensions i les traslladaven en vehicles fins a zones aïllades on el cablejat era calcinat per a separar el fil de coure del seu embolcall de plàstic. Finalment el coure era venut en el mercat negre.\nLes perquisicions realitzades van portar a la Guàrdia Civil fins a dos persones de la localitat de Burjassot (València), que comptaven amb coneixement, mitjans i logística necessària per a dur a terme este tipus de fets delictius.\nContinuant amb la investigació es va procedir a la identificació i detenció de dos homes de 42 i 46 anys com a suposats autors de dos delictes de furt en les poblacions de L´Alcora i Borriol.\nEn posteriors gestions realitzades els agents investigadors van poder constatar al seu torn, la participació d’estes persones en un tercer furt en una empresa de la localitat valenciana de Villanueva de Castellón.\nLes diligències han sigut entregades en els Jutjats de Castelló. L’actuació ha sigut realitzada per efectius de l’Equip ROCA de la Guàrdia Civil de Castelló.\nL’alcaldessa de Castelló qüestiona al seu propi regidor d’Educació\nFerits dos homes en l’incendi d’un habitatge a Sagunt


Inici > Programa del màster > Especialitats del Màster > Àrea de Formació Professional > Serveis Socioculturals i a la Comunitat\nRequisits per a l'accés a l'especialitat de FP-Serveis Socioculturals i a la Comunitat\nPoden accedir a aquesta especialitat sense necessitat de realitzar la prova d'accés les persones que posseisquen la titulació de Grau (Llicenciatura o Diplomatura) en Pedagogia, Psicologia, Psicopedagogia, Comunicació Audiovisual, Periodisme, CC. de la Informació, Biblioteconomia-Documentació, Mestre, Educació Social, Treball Social, Sociologia, Antropologia Social i Cultural, Humanitats, Publicitat i Relacions públiques, Criminologia, Ciències Polítiques i de l'Administració, Gestió i Administració Pública.\nTemari per a la prova d’accés a l’especialitat de Serveis Socioculturals i a la Comunitat\n1. La realitat social. Àmbits de la intervenció social. Evolució i models de la Intervenció. Els Servicis Socioculturals i a la Comunitat. Aspectes actitudinals de la intervenció.\n2. La investigació social: avaluació dels grups i dels contextos socials. Tècniques per a la recollida de dades. Tècniques d'anàlisi. Elaboració de conclusions.\n3. Etapes del desenrotllament humà: infància, adolescència, maduresa i senectut. Implicacions des de la perspectiva educativa i social: projectes, institucions i Associacions.\n4. La intervenció social. La intervenció en integració i marginació social: Concepte i teories. Marc històric.\n5. L'Animació Sociocultural: naixement i evolució. Concepte d'Animació Sociocultural, objectius i funcions. Animació Sociocultural i valors. Altres conceptes pròxims: educació permanent, educació formal i no formal, educació informal i educació d'adults. L'Animació Sociocultural a Espanya i en la Unió Europea.\n6. L'Animador Sociocultural. Àmbit professional i tipus. Funcions, valors, Capacitats i actituds. El seu rol en la intervenció de programes Socioculturals. Els recursos en l'Animació Sociocultural: anàlisi i organització. Recursos de la comunitat i la seua utilitat en el camp de l'Animació cultural: etnogràfics, històrics, econòmics, culturals, ecològics i geogràfics.\n7. L'educació en valors com a eix metodològic en la intervenció social i educativa en el ser humà (educació moral i cívica, educació per a la igualtat d'oportunitats d'ambdós sexes, educació ambiental, educació per a la salut, educació sexual, educació viària i educació del consumidor).\n8. Oci i temps lliure. Característiques de l'oci en la societat actual. Implicacions en el desenrotllament social. Necessitats i demandes socials. Criteris pedagògics de les activitats socioeducatives i de temps lliure. Atenció a col·lectius amb dificultats especials: ajudes tècniques, ajust de programes, tècniques i activitats.\n9. Procés de planificació: nivells de concreció (pla, programa i projecte) i fases. Elaboració de programes: models, tipus i elements. El projecte com a eix de la intervenció: fases i característiques. Elaboració de projectes d'oci i temps lliure.\n10. El procés avaluador: fases, agents, problemes habituals. Estratègies d’ Avaluació: tècniques i instruments; classificació, descripció i pautes d'aplicació. Metodologia d'investigació-acció. Avaluació en oci i temps lliure.\n11. Tècniques i mètodes d'animació en el camp d'oci i temps lliure. Organització d'activitats socioeducatives i de temps lliure. Valor social, relacional i afectiu del joc. Classificació dels jocs. Aplicació sociocultural del joc. Ludoteca: organització i criteris de selecció de materials.\n12. El grup: concepte i tipus. Repartiment de funcions en el grup: els rols. Dinàmica grupal: concepte i tècniques aplicables en l'àmbit de l'Animació. Estil de dirección. Tipologia grupal. La comunicació en els grups.\n13. Intervenció comunitària: concepte. Estructura i organització comunitària en la societat actual. Àmbits d'intervenció comunitària. L'associacionisme.\nIntervenció cultural: concepte i àmbits. Els mitjans de comunicació social: premsa ràdio, cine i televisió. L'impacte de la Imatge. Influència de la televisió, el cine i la publicitat: alfabetització icònica.\n14. Organismes internacionals per a la cooperació. Programes de la Va unir Europea relacionats amb l'acció social. Organitzacions No Governamentals: característiques. Voluntariat social.\n15. Els drets del xiquet. Marc legal. La infància en situació de risc social. Indicadors de risc. Indicadors del maltractament infantil. Servicis especialitzats dins d'una política de benestar social: adopció i acolliment familiar, centres d'acollida i intervenció amb els famílies.\n16. L'escola Infantil en el Sistema Educatiu Espanyol. Marc legal. Característiques generals, finalitats, estructura curricular i àrees d'aprenentatge. L'atenció a la diversitat en els centres infantils. Factors de diversitat en la Infància. Les necessitats educatives especials. La integració escolar: objectius i Recursos. Col·laboració centre-família-altres agents externs.\n17. El joc infantil, eix metodològic de la intervenció en 0-6 anys. Teories del joc. Característiques i classificacions. Joc i treball. Joc i desenrotllament. L'observació en el joc infantil: procediments i instruments. El rol de l'adult en el joc. Criteris de selecció dels jocs. El joc en els projectes recreatius infantils: excursions, festes, colònies, campaments i altres. Els joguets com a recurs didàctic: anàlisi i valoració del joguet. Criteris de selecció i classificació de joguets. Adequació joguet-edat. Equipaments de joc en l'exterior. Normes de seguretat dels joguets. Els joguets i l'educació per al consum.\n18. Inserció ocupacional: concepte. Marc legal. Respostes del món laboral i Formatiu en la societat actual. Sectors amb especial dificultat: menors, Marginació, dones i discapacitats. Els valors i les actituds en el món laboral. Iniciatives, programes i projectes actuals.