El ple aprova l’execució de part de l’aval de l’empresa del Pego Golf per a destinar-ho a inversions – Ràdio Pego\nLa corporació municipal de Pego es reuní ahir via telemàtica en la sessió plenària ordinària corresponent al mes d’agost i aprovà, entre d’altres punts, una modificació de crèdits que ascendeix a 902.000€, els quals seran destinats a diferents inversions. En aquesta quantitat s’inclou 600.000€ de l’aval depositat en el seu moment per l’empresa que hauria d’haver dut a terme el projecte del camp de golf i a la qual se li va retirar el novembre passat la condició d’agent urbanitzador amb l’aprovació de l’expedient de caducitat del PAI.\nLa modificació de crèdits és la segona que es fa enguany i va incloure una esmena presentada pels socialistes per a afegir-hi una subvenció de l’IVACE de 116.000€ per al canvi de les bombetes de l’enllumenat públic, de la qual en parlarem més endavant.\nL’alcalde, Enrique Moll, detallà a quins projectes es destinarà els diners que recollia la modificació.\nPer a Ciudadanos, aquestes inversions són un llavat de cara. Escoltem al regidor Simón Ortolà.\nEls populars se centraren en aquest punt en el projecte del camp de golf, el portaveu, Ferren Gonzàlez afirmà que els propietaris estan esperant solucions.\nPer part de Compromís, la portaveu, Anna Sastre, plantejà dos dubtes al respecte d’aquesta modificació.\nLa regidora d’Igualtat, Merxe Bolta, explicà les actuacions a desenvolupar amb els diners que s’ha destinat al seu departament.\nEnrique Moll contestà als dubtes de Compromís i les afirmacions del PP.\nLa modificació de crèdits va eixir endavant amb els vots a favor de l’equip de govern, és a dir, socialistes i Ciutadans de Pego Independents i l’abstenció dels partits de l’oposició, Compromís, Populars Pego i Ciudadanos.\nEn la sessió també es va aprovar una moció de suport a APROSDECO en el seu problema amb la Conselleria d’Igualtat i Polítiques Inclusives, que tenia un deute pendent amb l’associació de huit mensualitats corresponent a les factures des del mes de novembre per la gestió del Centre Ocupacional i del Centre de Dia de La Xara.\nLa moció ha estat presentada al ple de la corporación de Pego pel grup municipal socialista a petició de l’associació. Ha estat presentada també a altres ajuntaments de la comarca perquè 12 municipis de la Marina Alta aporten fons i estan implicats amb l’associació que dóna servei a 91 persones amb diversitat funcional. Segons indicà Enrique Moll, 9 d’elles de Pego.\nPerò, hi ha consistoris que tenien previst abordar la moció en el ple i l’han retirada perquè el passat 22 de juliol, APROSDECO arribà a un acord amb la consellera Mònica Oltra en una reunió que es produí arran una manifestació de protesta de l’associació a les portes de la Conselleria.\nEscoltem els acords que incloia aquesta moció per veu de la regidora d’Igualtat, Merxe Bolta.\nA aquesta moció presentada pels socialistes finalment es van adherir tots els grups de la corporació per tal de donar suport a APROSDECO, excepte Compromís per Pego, que considera que la Conselleria d’Igualtat ha donat ja una solució al problema. La regidora valencianista Conxa del Ruste sigué taxant i afirmà que el seu grup no té cap inconvenient en denunciar aquest tipus de situacions, tot i que es denuncie al seu partit.\nDel Ruste explicà que el retard en el pagament ha estat causat per una qüestió administrativa com és la coincidència de la finalització del contracte del servei que ofereix APROSDECO amb el decret de l’estat d’alarma, la qual cosa ha provocat un retard de sis mesos en el procediment de nova licitació d’aquest contracte i, conseqüentment, ha dificultat el pagament de les factures. Problemàtica que, afirma del Ruste, ha estat ja resolta.\nLa segona moció de l’ordre del dia, la presentà Compromís per Pego, i amb ella es condemna la violència i la discriminació, la LGTBIfòbia, el racisme, la xenofòbia, el sexisme i el masclisme. Una proposta que surt després de les nombroses agressions a dones, immigrants i persones del col·lectiu LGTBIQ que s’han produït al llarg de tot l’estat espanyol en les últimes setmanes. Compromís demanava la condemna, per part de l’Ajuntament de Pego, dels discursos de l’odi i negacionistes per part de partits i representants polítics des de les institucions públiques. Escoltem a la portaveu de Compromís per Pego, Anna Sastre. I el suport a activitats de sensibilització per la igualtat de tracte i contra la discriminació a dur a terme a Pego.\nEl portaveu de Ciudadanos, Simón Ortolà, es posicionà en contra de la moció.\nAlicia Siscar, portaveu de Ciutadans de Pego Independents, es mostrà contra la violència però, no estava d’acord en fer mocions a cada agressió que es produïsca.\nPer la seua part, els populars donaren suport a la moció.\nI, el portaveu del grup socialista, Raül Tamarit, proposà que en compte de presentar una moció al ple setmanes després de les agressions, s’establisca un altra manera més immediata de fer una condemna institucional.\nLa proposta rebé els vots a favor de Compromís, PSPV-PSOE i Populars Pego, l’abtenció de Ciutadans de Pego Independents i el vot en contra de Ciudadanos.\nAquesta sessió es va fer llarga, més de dues hores de debat en vàries ocasions amb argumentacions i discussions que res tenien a veure amb els punts de l’ordre del dia. És per això que l’alcalde, com a moderador, decidí acurtar el torn de precs i preguntes anunciant que totes les preguntes serien contestades en el pròxim plenari. Al fil d’aquesta decisió i arran les divagacions de diferents regidors en el debat, es va demanar a l’equip de govern que agilitze la redacció del reglament del plenari i, fins i tot, Compromís proposà que es faça una reunió de partits per tal d’avançar en aquest.\n← Comunicat de la Regidoria de Sanitat (06/08/21)\nL’Ajuntament de Pego rep tres subvencions per a millorar infraestructures →


CCOO de Catalunya considerem que portar la llei contra l’homofòbia al Consell de Garanties respon a una estratègia de dilació d’un tema que té el suport de tot el col·lectiu d’entitats i organitzacions LGTB, així com de la majoria dels partits polítics. Una Llei que ha estat molt treballada en temps i en formes per la Plataforma d’entitats i organitzacions LGTB de Catalunya.\nEnric Millo, portaveu del Partit Popular a Catalunya al Parlament, va anunciar ahir que el seu partit portarà la llei Contra l’homofòbia al Consell de Garanties.\nEl PP, amb aquest endarreriment, no fa més que constatar la seva oposició a la proposta de llei que des de l’inici han mantingut. Expressen que no “ho veuen clar” i manifesten que estan en contra de les sancions i les mesures de discriminació positives que preveu la llei.\nAmb aquest moviment queda palès el seu rebuig a fer polítiques en matèria de defensa dels drets i la protecció de les persones lesbianes, gais, bisexuals i transsexuals.\nCCOO hem donat tot el suport a aquest projecte de llei, per a l’eliminació de l’homofòbia. Continuarem treballant i lluitant per a combatre la xacra de l’homofòbia al llocs de treball i arreu, objectius principals d’aquest projecte de llei.\nConfiem que el proper mes de setembre es pugui aprovar la llei sense modificacions en tot el que fa referència a l’establiment de sancions contra l’homofòbia.


EL BLOG DE LA HISTÒRIA I EL PATRIMONI DE RUBÍ - GCMR-CER: de març 2018\nPublicat per Jordi a 14:20 Cap comentari:\nPublicat per Jordi a 20:48 Cap comentari:\nCom a commemoració del Dia Internacional de la Dona Treballadora (amb una mica de retard per causes de tipus informàtic), presentarem el que ha estat a la producció historiogràfica de Rubí el tractament específic del món de la dona.\nMalauradament només disposem de dos estudis on s'ha tractat el que avui s'anomena, potser de manera una mica esnobista (tot s'ha de dir) la "historiografia de gènere", és a dir la que analitza el paper de les dones en la construcció de l'esdevenir humà. Aquests dos llibres, tots editats pel Servei de la Dona de l'Ajuntament de Rubí, són "Les dones i la rierada" (2006) i "Dones i indústria tèxtil" (2017).\nAbans de parlar una mica de cadascun d'ells, hauríem de dir que el món de la dona no ha tingut un ressó important en la bibliografia local i que, a part de les dues obres esmentades, sempre s'ha analitzat de manera colateral els diversos treballs historiogràfics. Tampoc s'ha publicat cap biografia de cap personatge femení destacat, si bé podem comptar amb alguns articles apareguts en diversos llocs, dedicats a dones destacades (com el del mestre Rusiñol dedicat a Mercé Plantada a la XXXII Assemblea Intercomarcal d'Estudiosos, de 1986, per exemple).\nAixí doncs, en el llibre Homes del Rubí d'ahir, publicat el 1984 pel Casal d'Avis de Rubí, i tal com ens avança el seu títol, no hi ha cap dona en la llista dels prohoms més destacats en temes culturals i socials de l'aleshores vila.\nI si avancem al 2001, al volum Rubinencs del segle XX, editat pel Grup Fotogràfic El Gra, ja podem veure un petit grapat de fèmines actives en diversos camps, al costat d'una immensa majoria masculina. No obstant, com podeu veure, al títol del llibre no es reflecteix aquesta incipient diversitat de gènere.\nVeiem ara, doncs, amb una mica més de detall les dues obres específicament dedicades al món de la dona en dos aspectes ben diferents: l'impacte de la rierada i el treball a la indústria tèxtil. Com hem dit, els dos són de producció municipal i es basen en una sèrie d'entrevistes a un conjunt de persones de sexe femení.\nEl volum Les dones i la rierada està consagrat a les experiències viscudes per 44 dones entre 45 i 82 anys, resultat d'un treball d'Anabel Moya (Universitat Autònoma de Barcelona) que havia estat iniciat el 2004. S'hi destaca en gran paper que van tenir aquestes rubinenques en la gestió de l'ajuda humanitària i la seva lectura deixa una immensa petjada emocional en el lector.\nEl 2017 va aparèixer Dones i indústria tèxtil, a càrrec de Núria Julià i Eduard Puigventós. Les entrevistes, aquesta vegada, foren efectuades a diverses dones que havien exercit de treballadores tèxtils en diverses fàbriques de la població. Com a resultat d'aquestes converses, podem copsar les diverses tasques que feien homes i dones dins l'entramat industrial d'aquest sector, així com les relacions amb els propietaris i les altres companyes, entre molts altres temes. Entre les dones entrevistades no hi ha només assalariades, sinó que també apareixen petites empresàries que van muntar el seu taller.\nAixí doncs, encara resta molt camí per fer per tenir una visió molt més àmplia del que ha estat el paper de les dones en la construcció del nostre esdevenir. Esperem que en un futur, mercès a la col·laboració entre Ajuntament i entitats, es pugui escriure i publicar més sobre el que avui en dia és anomenada la "historiografia de gènere".\nBona part de la població rubinenca, a hores d'ara, té sang andalusa. A partir de mitjans anys 50, el creixement demogràfic de la vila es va accelerar notablement. Des de principis del segle passat, atrets per les noves indústries, facilitats de comunicació amb Barcelona, sempre hi havia hagut un cert flux migratori, primer de persones procedents de la resta del Principat, i després d'altres regions espanyoles. Segons Ramon Batalla (2015), la quantitat de gent de Rubi nascuda fora de Catalunya havia anar augmentant entre 1930 i 1961 de 890 a 3.157 habitants. Però fou a mitjan segle XX quan es va disparar la immigració, especialment procedent de la meitat sud de la península.\nInauguració dels pavellons provisionals de després de la rierada. Foto Josep Feliubadaló (AMR).\nFugien de la repressió política, de les males condicions econòmiques (molts eren jornalers) i buscaven a Catalunya una millor vida. Del camp andalús anaren a raure a les fàbriques del cinturó de Barcelona o a treballar a la construcció. Quan venien a la nostra terra, sobre tot a través del ferrocarril, anaven carregats amb maletes i farcells amb les seves pertinences, i en moltes ocasions eren reclosos en el que ara anomenaríem centres d'internament i retornats al seu lloc d'origen. Les autoritats estaven sovint desborades davant la magnitud del flux migratori.\nA Rubí i a molts altres llocs aquest moviment de població comportà dèficits seriosos d'infraestrucures (faltaven centres escolars, menjadors socials, habitatges...). Moltes famílies s'instal·laven en habitacions de lloguer o relloguer, en les quals de vegades arribaven a amuntegar-se fins a 4 o 5 unitats familiars. Altres es feien barraques o fins i tot anaven a viure en coves (cas de Can Fatjó), com comenta l'historiador rubinenc (i, per cert, també descendent d'andalusos) Jaume Parras. Finalment, tambe es podia optar per ser allotjats provisionalment en pensions, com "la Sevillana", al carrer de Sant Magi, cantonada amb Sant Gaietà.\nA poc a poc, aquestes gents humils anaven fent-se, per les nits i els caps de setmana, les seves pròpies llars, és a dir, cases d'autoconstrucció (molts tenien ja experiència en treballar en aquest sector a Rubí), en barris com Ca n'Oriol (fins als anys 70) o a l'Escardívol (aquest, arrassat per la rierada del 1962). Aquests habitatges, com podeu imaginar, no tenien els serveis més bàsics i sovint eren només una habitació amb una llar de foc el bell mig. Per fer les seves necessitats, havien d'anar al camp o a les vinyes properes.\nCasa d'autoconstrucció a l'Escardívol. Foto Josep Feliubadaló (AMR)\nMolts nous barris, entre els anys 60 i 70, van anar creixent com a resultat del flux migratori: el 25 de Setembre (poblat pels damnificats de la rierada), el Pinar, Ca n'Oriol, Rubí 2000, les Torres, Can Fatjó, la Serreta... En alguns casos es va originar un fenomen de guetització, les conseqüències del qual encara podem veure actualment, si bé en determinades ocasions es produiren matrimonis mixtes (el 1977, dels 8.340 matrimonis entre espanyols, el 61% tenien els dos membres nascuts fora de Catalunya; el 16 % eren mixtes, i el 21 % eren formats els dos per persones nascudes a Catalunya) (Parras, 2016).\nContinuant amb xifres, i per veure la magnitud del fenòmen, direm que el 1961, en quantitats aproximades, el 38 % dels rubinencs era nascut a Rubí, el 32 % procedia de la resta de Catalunya, i el 31 % era d'origen extracatalà (és a dir, només una tercera part, a grosso modo). I dins d'aquest 31 % hem de dir que la població d'origen andalús, respecte al total, era del 13,8%.\nCarrer del barri de Ca n'Oriol als anys 70. Fons Marroyo/ANC\nEntre 1960 i 1975 (que fou el moment culminant del flux migratori) Rubí va passar de tenir 9.907 habitants a 35.855. Aquest moviment demogràfic quadruplicava la mitja de Catalunya i era des més intensos de la comarca. Entre els immigrants, com ja hem apuntat, varen augmentar molt els procedents d'Andalusia, respecte a la primera meitat del segle (on destacaven més els murcians, valencians, aragonesos...), de tal manera que el 1975 la tercera part dels rubinencs, concretament el 32,32 €, és a dir, 11.608 persones) era ja d'origen andalús. Quant als que venien d'altres regions, el percentatge era considerablement menor. En aquest any els nascuts fora de Catalunya eren només el 47,08 %.\nQuant a províncies de procedència, Almeria era la que "exportà" més contingent humà ( dels 814 andalusos del 1955, 482 persones eren d'aquella zona el 1955.). El 1961, segons la taula que Parras publicà el 2012 al Butlletí dedicat a la rierada, 542 andalusos eren de la provincia d'Almeria; seguien els granadins amb 231 ànimes, i després es trobaven, per ordre quantitatiu, els procedents de les províncies de Còrdova (185), Sevilla (156), Jaén (150) i Màlaga (149). En total, hi havia aquell any a Rubí 1.413 habitants d'origen andalús. Presentem a sota una gràfica que correspon a 1955, però no creiem que hagués una gran diferència quant a percentatges en els 6 anys de diferència.\nÉs a dir, si resumim una mica, tenim 814 persones procedents d'Andalusia el 1955; 1.413 el 1961 i 35.855 el 1975. A partir d'aquest any el flux va començar a estancar-se.\nLes fonts consultades per fer aquesta entrada són:\n- Batalla, Ramon: "Rubí: creixement i transformació de la ciutat durant el franquisme", Butlletí GCMR, 64, juny de 2015.\n- Parras, Jaume: "El 'desarrollisme' rubinenc; uns anys hipotecats", Butlletí GCMR, 58, setembre de 2012.\n- Parras, Jaume: "Temps de canvis. Els darrers alcaldes del franquisme a Rubí: Manuel Murillo i Pere Comellas", Butlletí GCMR, 66, juny de 2016.


Compra de tiquets - Escola La Caixa - Barcelona\nCompra de Tiquets Menjador\nL'alumnat que vulgui fer ús de forma esporàdica del Servei de Menjador ha d'adquirir els tiquets per fer-ho. Es podran comprar on-line (pel bon funcionament del servei, la venta de tiquets es limitarà a les 9:30 de la data d’ús) o presencialment (el primer dilluns de mes de 9.30h a 10h).\nCompra de tiquets online\nSi voleu comprar un tiquet menjador, empleneu el formulari següent i realitzeu l'abonament mitjançant targeta de crèdit per Sistema de Pagament Segur. Tots els camps del formulari són obligatoris.\nFeu clic per veure el tutorial\nFeu clic per veure les preguntes més freqüents\nNom i cognoms de l'alumne/a Curs P3 P4 P5 1r 1r-2n A 1r-2n B\t3r A 3r B\t3r C\t4t A 4t B 4t C 5è A 5è B 5è C\t6è A 6è B\t6è C\t Pateix alguna al·lèrgia i/o intolerància alimentària? No, no en pateix cap Sí (indiqueu quina)\nNom i cognoms de la persona responsable Telèfon de Contacte Correu electrònic on rebreu el comprovant de pagament\nSelector de tiquets\nTiquet 1 Menú general Dieta astringent\n+ Un altre tiquet\n- Treu un tiquet\nAccepto les normes d'organització i funcionament del servei de menjador de l'Escola La Caixa


Mor el treballador de les obres de l'antic Punt de Trobada en caure-li una planxa de formigó - La Valira\nMor el treballador de les obres de l’antic Punt de Trobada en caure-li una planxa de formigó\nUn treballador ha mort aquest dijous al matí en un accident laboral a les obres de remodelació de l’antic Punt de Trobada, a Sant Julià de Lòria. La víctima, de 59 anys i resident a Andorra, ha patit ferides molt greus, en caure-li a sobre una planxa de formigó, i finalment ha perdut la vida.\nEls Bombers han rebut l’avís de l’accident cap a 1/4 de 10 del matí des de la part sud de l’edifici, la més propera a la frontera. La víctima feia tasques de desmuntatge de les estructures de formigó i ferro, als pisos superiors i per damunt de les caixes tècniques dels ascensors.\nUna de les estructures ha cedit i l’home ha rebut un fort impacte, que li ha causat un traumatisme al tòrax.


Històries del transport per carretera de Catalunya: La construcció de l'embassament de Riba-roja al riu Ebre per ENHER.\nLa construcció de l'embassament de Riba-roja al riu Ebre per ENHER.\nUna altre de les obres executades per ENHER va ser la construcció de l'embassament de Riba-roja, al riu Ebre, a la partió entre Catalunya i l'Aragó. Aquestes obres van durar del 1958 fins l'any 1967. Les aigües d'aquest embassament van inundar el novembre del 1967 el poble de Faió; solament el campanar de l'església sobresurt enmig de les aigües.\nFaió, juntament amb Mequinensa i Serós, formava part de la conca minera en la qual s'extreia el lignit que era transportat en llaüts per l'Ebre. El seu moment d'esplendor va ser a principis de segle XX, amb la demanda de les indústries catalanes que el necessitaven per a les màquines de vapor i de les potències enfrontades a la Primera Guerra Mundial.\nAquests dos fets van propiciar una gran activitat extractiva i exportadora del carbó mineral. Faió i Mequinensa tenia una important flota de llaüts per a transportar el lígnit. Poc a poc, però, aquesta activitat econòmica va entrar en decadència.\nEl seu emplaçament privilegiat va provocar que Faió patís durament els estralls causats per les guerres carlines i la decisiva batalla de l'Ebre, iniciada el 25 de juliol de 1938, amb la victòria de l'exèrcit feixista sollevat.\nL'arribada l'any 1892 del ferrocarril de Madrid a Barcelona passant per Saragossa, Casp i Tarragona va ser una efemèride molt celebrada a Faió. Aquesta línia, al seu pas per Faió, tenia un pont amb un túnel artificial per a protegir-lo de despreniments de rocs com el que va ocórrer el 20 de juliol de 1931 sense que s'hagués de lamentar cap desgràcia personal. Amb la construcció de l'embassament de Riba-roja es va haver de desviar el traçat d'aquesta línia de ferrocarril.\nLes primeres fotografies seleccionades de la construcció d'aquest embassament són datades el març del 1962, i correspon als treballs d'excavació de fonaments i formigonar els contraforts usant la maquinària que disponia aleshores ENHER:\nEls mesos de juny i setembre del 1962 es continuaven les feines de formigonar l'embassament:\nEl desembre del 1962 ENHER va fotografiar els treballs força avançats de construcció de la nova línia de ferrocarril de Barcelona a Saragossa, el traçat de la qual va haver-se de desviar per causa de l'embassament de Riba-Roja:\nLa construcció de l'embassament de Riba-Roja, al riu Ebre, l'any 1967, va permetre disposar d'una superfície navegable que s'estenia uns cinquanta quilòmetres, fins a tocar de l'aiguabarreig del Segre. L'empresa ENHER va traslladar els carreus i pedres de l'antiga església romànica de Santa Magdalena per a evitar que es negués per les aigües de l'embassament.\nAvui dia aquest embassament és molt visitat per la bellesa dels paisatges que l'envolten i per la pràctica d'activitats esportives, principalment la pesca.\nPublicat per XMN2 a 8:41\nEtiquetes de comentaris: baix Aragó, Baix Cinca, Embassament de Riba-roja, ENHER, Faió, Fundació ENDESA, La Pobla de Massaluca, lignit, llaut, Mequinensa, Riba-roja d'Ebre, Ribera d'Ebre, Terra Alta


Per Sergi Saborit | 30 Sep 2020\nDamm impulsa el seu compromís amb la sostenibilitat i l'economia circular. L'empresa ha transformat en energia renovable els més de 3,5 milions de litres de cervesa caducada que va haver de retirar dels bars després dels mesos de confinament.\namm calcula que un 20% dels locals del sector de l’hostaleria no tornaran a obrir les portes a conseqüència de la pandèmia. Per ajudar els seus principals clients, la companyia catalana ha activat un pla de suport per a aquest tipus de negocis, amb diverses iniciatives com la substitució gratuïta dels barrils de cervesa que van quedar a mig consumir en els bars durant els mesos de confinament.\nA mesura que els establiments han anat obrint les portes, Damm els ha lliurat barrils nous i ha retirat més de 3,5 milions de litres de cervesa ja obsoleta. Aquest volum equival a 18 milions de canyes que han estat reciclades en ser transformades en energia 100% renovable. El procés s’ha realitzat a la planta del grup al Prat de Llobregat, a uns tancs on la cervesa s’ha barrejat amb uns microorganismes específics que la digereixen, produint un gas d’origen biològic. Posteriorment, un cop separat, el biogàs es renta i purifica, i s’utilitza com a combustible en una instal·lació de cogeneració que produeix electricitat 100% d’origen renovable per a la mateixa fàbrica.\nDamm ha reciclat 3,5 milions de litres de cervesa.\n“Un dels eixos fonamentals de la nostra política de sostenibilitat mediambiental és l’aposta per l’economia circular. Per això, en lloc de generar un residu de la cervesa recuperada, li estem donant una segona vida transformant-la en energia d’origen renovable, una mesura que ens permetrà reduir la nostra petjada de carboni en uns 250.000 kg”, afirma Karen Peiró, mestra cervesera de la fàbrica de Damm al Prat de Llobregat. “Mitjançant aquest procés, estimem generar gairebé 670.000 kWh d’electricitat, l’equivalent al consum mitjà mensual d’unes 2.500 llars espanyoles”, afegeix l’experta.\nAmb l’objectiu de consolidar la seva aposta per l’economia circular, Damm ha anunciat durant la seva junta general d’accionistes la constitució d’un Comitè de Sostenibilitat, un òrgan que avaluarà i canalitzarà les propostes en aquesta matèria en sintonia amb les directrius establertes pel consell d’administració que presideix Demetrio Carceller.\nL’empresari ha aprofitat la junta en la qual s’han aprovat els comptes de 2019 per emfatitzar que la “fortalesa financera” de la companyia ha permès “afrontar amb solvència l’important impacte” que ha tingut la pandèmia en el seu negoci. Damm va obtenir un benefici net de 120 milions d’euros el passat any, un 7% més, després d’arribar a una facturació rècord de 1.385 milions d’euros, un 10% superior a la de 2018. Aquestes xifres seran difícils de repetir aquest any, ja que l’increment de les vendes de cervesa en els supermercats —alça del 21,5% entre gener i juliol— no ha permès compensar el fort descens en el sector de l’hostaleria.\nRepartiment d’un dividend de 62,9 milions\nTot i l’actual situació econòmica, Damm ha decidit mantenir la retribució als seus accionistes i ha destinat a dividends més de la meitat del seu benefici (62,9 milions). Els principals accionistes de Damm són la petroliera canària Disa, el grup alemany d’alimentació Dr. Oetker (25%) i la família Carceller, accionista també de Disa.\nL’empresa propietària d’Estrella Damm, Xibeca, Veri i Fuente Liviana ha donat un fort impuls al seu negoci internacional en els últims anys en presentar-se al món com la cervesa de Barcelona. La companyia va entrar en tretze nous països l’any 2019 i ara ja obté el 30% dels seus ingressos de mercat exterior, on és present a 133 mercats.\nTorna Vilapensa, el festival de pensament del Penedès\nAquesta edició, la cinquena, indaga sobre el desig i la...


Matemàtiques a la ciutat de Girona: De BroSSa a Girona\nDe BroSSa a Girona\nEl passat 30 de desembre de 2008 es compliren 10 anys sense Joan Brossa. Conegut de tothom, poeta i pensador universal, Brossa té alguns poemes de contingut matemàtic certament memorables. Estic pensant en cartells com l’UUdos, o el poema-objecte Sense atzar. I amb això estant, i jugant amb amb el topònim de la ciutat, veig que es pot descompondre en GIR + ONA. Na Sílvia Margelí em fa saber que aquest joc ja forma part del logo de Girona (el de la fletxa que es penja als cotxes) i del logo del Grup Perímetre, que bé mereixeria una dotzena d'articles en aquest blog.\nSi haguéssim d'escollir una lletra que representàs Girona el meu vot seria per la "S" sense dubtar-ho ni un sol moment. Una lletra en forma d'ona i amb un centre d'inversió, no? I és que, clar, aquests dos objectes matemàtics -un gir i una sinusoide- són en realitat el símbol més íntim i vertader poema-objecte de la ciutat sota una mirada brossiana. Girona no seria la mateixa sense el gir de la façana fluvial que es reflecteix sobre l'ona de l’Onyar!\nPublicat per Josep Lluís Pol i Llompart a 12:04\nEtiquetes de comentaris: obServar\nsilvia 12 de gener de 2009 a les 5:59\nJosep Lluis, al final haurem de fer-te fill adoptiu (o fill predilecte?) de la ciutat, no?\nConcurs de fotografia de l'ABEAM\nDescubre las catedrales de Salamanca\nFerrol, miradas e andainas matemáticas\nItineraris en família\nMates en la vila\nA l'estudiar distintes cultures, Bishop* va trobar que existeixen sis activitats matemàtiques fonamentals que són universals, en el sentit que semblen ser comuns a tots els grups culturals que s'han estudiat, i que també són necessàries i suficients per al desenvolupament del coneixement matemàtic. Aquestes sis activitats són:\n*Bishop, Alan. Enculturación matemática: La educación matemática desde una perspectiva cultural. Barcelona: Ediciones Paidós, 1999.\nA la caça del tresor\nL'aritmètica de Josep Dalmau\nJosep Lluís Pol i Llompart


La restauració serà un dels sectors més afectats per la suspensió de les Festes del Tura 2020 - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a La restauració serà un dels sectors més afectats per la suspensió de les Festes del Tura 2020\nEl sector de la restauració, juntament amb el turisme, és potser un dels sectors que més afectat es veurà amb la suspensió de les Festes del Tura d’aquest any. Els dies més frenètics que viu la ciutat, es convertien en centenars de persones a terrasses, bars i restaurants de la capital garrotxina, un luxe per a molts restauradors a les acaballes de l’estiu.\nGerard Xifra, president Associació Hostalatge de la Garrotxa: Bars, restaurants, és una època bona després de l’estiu i abans d’arribar a la tardor. Facturaves i anava molt bé. Ara estem preocupats per veure com evolucionarà.\nLa plaça major és un dels punts neuràlgics de les Festes del Tura. El restaurant Europa, per exemple, fa més de 20 anys que viu les festes olotines de prop, i tot i que moltes vegades havien desitjat poder gaudir les festes des de l’altre banda, afirmen que la decisió els ha trasbalsat.\nPau Garcia, restaurant Cafè Europa: Pensa que nosaltres vivim de la il·lusió de la gent i del dia a dia de la gent, i veure que la setmana més alegre de la ciutat tothom estarà trist i a casa, serà molt dur. No m’ho havia pensat mai, sempre havia desitjat unes festes del tura sense treballar i serà una situació molt estranya, estem molt tristos.\nA un altre punt neuràlgic de les festes, el Firal, també els ha trasbalsat la decisió. Des del restaurant La Tintoreria, asseguren que eren uns dies molt bons on no es parava pràcticament de treballar.\nRafa Cori, La Tintoreria: Estem molt tristos perquè no tindrem Festes del Tura. Crec que ens afectarà perquè els clients que venien a sopar o a dinar, aquest any no els tindrem. De fet, era com l’acomiadament de l’estiu, que podies fer una mica més de diners per les festes…\nL’Ajuntament d’Olot engega el procés participatiu sobre la reforma del Firal amb l’objectiu de cercar el consens ciutadà\nL’Ajuntament d’Olot va presentar ahir el procés participatiu que ha plantejat finalment per poder dur a terme la reforma del Firal. Proposa un procés amb activitats per a les quals es convidarà a tots els ciutadans i altres vies de participació a través…


Dar Dubai Hotel Marràqueix Marroc - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nKasbah, Medina, Marràqueix, Marroc, 40000\nSobre Dar Dubai Hotel\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Dar Dubai Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Marràqueix. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Spa Sultana, Tombes Saadian, Banys de Marràqueix donen a aquest hotel un encant especial. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Dar Dubai Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara accés a internet (sense fils), aire condicionat, calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen camp de golf (a 3 km), spa, sauna estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Dar Dubai Hotel la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Marràqueix.\nNens de 1 a 4 any(s) [inclosos]\nPreu del desplaçament a l'aeroport: 60 MAD\n“A nice hotel, a good location and a frienely staff”\nComfortabel and piesefull Comentat el 13 d'octubre 2015\n“Economico ma pulito e suggestivo”\n“wenn die arabische art kennt, ganz angenehm”


Anglada convocarà una manifestació pel dia 1 de juliol, coincidint amb el "Birranostrum". - Indymedia Barcelona\nAnglada convocarà una manifestació pel dia 1 de juliol, coincidint amb el "Birranostrum".\nAdreça: http://www.pxcatalunya.com/\t 26 jun 2006\nL`extrema dreta españolista Angadista\nVic.-Un dels actes de la Festa Major Alternativa de Vic Ã©s el "Birranostrum", que consisteix en un recorregut per les esglÃ©sies de la ciutat antiga, i que inclourÃ consum de cervesa. El regidor de la PxC Josep Anglada considera que l'acte, a mÃ©s de "sacrileg", vulnera les ordenances municipals de Vic. Si l'Ajuntament no el prohibeix, Anglada convocarÃ una manifestaciÃ³ pel dia 1 de juliol, coincidint amb el "Birranostrum".\nPLATAFORMA PER CATALUNYA VOL QUE Ã�S PROHIBEIXI LA III "BIRRANOSTRUM"\nJosep Anglada, regidor de Plataforma per Catalunya (PxC), a lâ��Ajuntament de Vic presentarÃ al ple dâ��aquest dilluns una proposta per tal de que lâ��Ajuntament de Vic acordi la prohibiciÃ³ de la â��III Birranostrumâ�?, que consisteix en una cercavila alcohÃ²lico-festiva per les esglÃ©sies del casc antic organitzada per lâ��Assemblea Jove de Vic. Segons Anglada â��lâ��ordenanÃ§a vigent de Bon Govern, Civisme, Bons Costums i ConvivÃ¨ncia ciutadana no permet aquesta classe de celebracionsâ�?. Anglada sâ��ha mostra molt crÃtic amb les declaracions fetes des de lâ��equip de govern de ConvergÃ¨ncia i UniÃ², manifestant que Ã©s un acte que queda fora del programa oficial de la Festa Major. Per Anglada â�� aquests tipus dâ��actes, Ã©s una mostra dâ��incivisme i una falta de cultura que no podem permetre que embruti el programa de la nostra Festa Major fent propaganda dâ��una diversiÃ³ malsana acompanyada de la burla de sÃmbols religiosos que mereixen tot el nostre respecteâ�?.\nPlataforma per Catalunya espera que lâ��alcalde de Vic actuÃ en seny i en sentit comÃº per tal que aquest esdeveniment no Ã©s porti a la practica a la nostra ciutat, del contrari PxC convocarÃ un acte de protesta davant lâ��Ajuntament de Vic el proper 1 de juliol.\nText de la mociÃ³ que presenta PxC al ple de Vic del 26 de juny\nJosep Anglada i Rius, portaveu del grup municipal de Plataforma per Catalunya (PxC) a lâ��ajuntament de Vic, tal i com disposa la Llei Municipal i de Regim Local de Catalunya, presenta per tal de ser inclosa en lâ��ordre del proper Ple ordinari a celebrar el dia 26 de juny la segÃ¼ent:\nPROHIBICIÃ� DE LA CERCAVILA ALCOHÃ�LICO-FESTVA DE L'ASSEMBLEA JOVE DE VIC PREVISTA PEL DIA 1 DE JULIOL En data dia 9 de juny algun ciutadÃ de la nostra ciutat, va fer arribar al consistori aquest programa del tot desconsiderat i irreverent de l'Assemblea Jove de Vic que fomenta la ingesta de begudes alcohÃ²liques a la via pÃºblica i es burla de sÃmbols religiosos.\nEstem segurs que lâ��ordenanÃ§a vigent de Bon Govern, Civisme, Bons Costums i ConvivÃ¨ncia ciutadana no permet aquesta classe de celebracions.\nPxC considera que Ã©s una mostra dâ��incivisme i una falta de cultura que no podem permetre que "embruti" el programa de la nostra Festa Major fent propaganda dâ��una diversiÃ³ malsana acompanyada de la burla de sÃmbols religiosos que mereixen tot el nostre respecte.\nTambÃ© entenem que lâ��Ajuntament ha dâ��adoptar mesures preventives per evitar que passin coses que desprÃ©s haguem de lamentar.\nLâ��ordenanÃ§a deixa clar que sâ��han dâ��evitar totes les actituds individuals o colâ�¢lectives que atemptin contra la dignitat de la persona. I es prohibeixen lâ��insult, la burla, les molÃ¨sties intencionades, la coacciÃ³ moral o fÃsica, les actituds i comportaments racistes i xenÃ²fobs i les agressions sigui quina sigui la procedÃ¨ncia de la persona que les realitzi.\nDâ��altra banda, tambÃ© prohibeix el consum de begudes alcohÃ²liques clarament.\nEl grup municipal de Plataforma per Catalunya, solâ�¢licita al Ple lâ��adopciÃ³ del segÃ¼ent acord:\n1.- Que l'Ajuntament de Vic etenent-se a lâ��OrdenanÃ§a de Bon Govern, Civisme, Bons Costums i ConvivÃ¨ncia ciutadana, prohibeixi la cercavila alcohÃ²lico-festiva del dissabte 1 de juliol organitzada per lâ��Assemblea Jove de Vic.\nVic, 20 de juny de 2006\nPortaveu del grup municipal de PxC a lâ��Ajuntament de Vic.\nRe: Anglada convocarà una manifestació pel dia 1 de juliol, coincidint amb el "Birranostrum".\nper informat\t 26 jun 2006\nComunicat de l’Assemblea Jove de Vic davant la prohibició del III Birranostrum\nFa uns mesos tota la classe política i els mitjans de comunicació del país criticaven durament (i amb raó) les reaccions de l’integrisme islàmic davant les caricatures de Mahoma on hi apareixia amb una bomba. Acusaven a part del món musulmà de fanatisme religiós i de no respectar la llibertat d’expressió. Són els mateixos que ara prohibeixen un dels molts actes organitzats pel jovent de Vic per tal d’animar la Festa Major més avorrida de la comarca.\nSegons l’alcalde, la prohibició de l’acte es deu a la burla que es fa de símbols religiosos a través del cartell i al fet que es begui alcohol al carrer. Cal recordar que l’ordenança del civisme que empara la prohibició del Birranostrum, permet beure alcohol al carrer en festes de barri, música viva... i en altres esdeveniments amb el permís de l’Ajuntament. Per tant, el Birranostrum no incompleix l’ordenança, sinó que és l’alcalde que decideix a qui dóna permís per beure alcohol al carrer i a qui no. Suposem que per Música Viva, festes del carrer de Gurb, dinars populars i altres esdeveniments de la ciutat no es prohibirà beure alcohol al carrer. Amb això, queda clar que l’únic argument per prohibir per primer cop un cercatasques als Països Catalans, ha sigut el disseny del cartell en què apareix una imatge de Jesús amb el gran sacrilegi de portar una cervesa a la mà (recordem que Jesús convertia l’aigua en vi, i que segurament no era per regar les plantes).\nAmb aquesta prohibició es vulnera la llibertat d’expressió, de la qual s’omplien la boca fa uns mesos. És molt greu que al segle XXI havent superat la Santa Inquisició i amb una societat vigatana que ha canviat considerablement, una minoria integrista continuï imposant des del poder municipal els criteris d’allò que és moralment correcte i incorrecte, perpetuant així la imatge de carca que té la ciutat de Vic.\nPer tot això, i fent ús de la llibertat d’expressió continuem convocant al jovent de la comarca al dia 1 de juliol a les vuit del vespre a la plaça de Pes, a participar en una cercavila alternativa al Birranostrum que també tindrà la participació de la Txaranga Jove i amb diverses performance durant el recorregut, on es demanarà perdó a les autoritats civils, militars i religioses, realitzant un acte de penitència.\nALEGRIA QUE ÉS FESTA MAJOR!!!\nAssemblea Jove de Vic\nper anna\t 26 jun 2006\nendavant amb la festa major alternativa!!\nper .\t 26 jun 2006\nAmb la festa major alternativa i mani antifa si fa falta\nper Un altre\t 27 jun 2006\nCom pot un alcohòlic reconegut oposar-s'hi a una festa alcohòlica?\nla hipocresia ultracatòlica no té limits.\nper uno de vic\t 28 jun 2006\nAnglada es un alcoholico y un borracho. Esto lo sabe mucha gente que lo conoce. El tio viene de FN, hace años le pillaron en camara oculta en el canal 9, diciendo que llebaba el aguila en el corazón, y ahora vota por el si del Estatut ( no se entiende, el hipocrita y putilla este). por otro lado hay gente que lo ha visto entrar en puty clubs de Vic, y luego se va a la iglesia como el más papista. Este Anglada es un hipocrita, al igual que toda esa chusma politica.\nLa PxC, con el desgraciado este en cabeza y el lameculos del vicepresidente, la PxC, cada x tiempo tendra un escandalo, y sino tiempo al tiempo.


L'institut Vila-seca presenta la instal·lació 'Vivim la natura'\nLa decoració que cada any presenten per Nadal és fruit del treball conjunt d’alumnes i professors del centre\nActualitzada 28/12/2016 a les 20:10\nJa s’ha desvetllat la gran incògnita que cada any plantegen els estudiants i professors de l’institut Vila-seca: la decoració del vestíbul del centre.\nLa setmana passada es va presentar en una petita festa carregada d’expectació i nervis, que va servir per mostrar la instal·lació que enguany han titulat ‘Vivim la natura’.\nEl treball, que s’ha anomenat ‘projecte arbre’, pretén ser un gran arbre que doni aixopluc als tres projectes capdavanters de l’institut: les Escoles Verdes, la cristal·lització i Ràdio Pati. Així, sobre un subsòl de terra s’ha construït un gran arbre i, al seu costat, una mena cova o gruta amb estalactites i estalagmites, on hi llueixen els cristalls elaborats pels alumnes del centre. L’arbre, amb el seu tronc i branques, es converteix en una pantalla on s’hi projecten imatges en forma de ‘maping’, i al voltant una sèrie de codis QR remeten a informació sobre la natura i altres elements treballats al centre que es presenten en forma de vídeo, realitzats pels estudiants de l’institut.\nLa Cap d’estudis de l’ins Vila-seca, Sandra Hipp, idea, poleix i retoca una idea inicial que després és materialitzada per un bon grapat de professors, alumnes i personal no docent. Segons Hipp, «les Escoles verdes hi són representades amb l’arbre central, el subsòl de terra i els vídeos de “Vivim la natura”. La cristal·lització es troba en aquesta mena de cova amb els tubs que suggereixen estalactites, amb els cristalls als seus peus i els vídeos acompanyants. I la nostra Ràdio Pati s’ha materialitzat amb les gravacions de les dríades, que són les nimfes del bosc».\nPer la seva banda, la directora de l’institut, Mercedes Bermejo, explicava que, de manera intencionada, la instal·lació no mostra cap presència humana, sinó que és la natura qui pren el comandament del muntatge: «a l’arbre central ens hi projecten sensacions relacionades amb la natura, no és una història, sinó diversos elements, com les estrelles, l’aigua, la terra o els animals. La instal·lació en si mateixa, quan la veus, sembla que no digui res, perquè el que li dóna entitat és tot el que hi han posat els alumnes: els llums, els vídeos, els codis QR...».\nAquesta és precisament una de les finalitats de la instal·lació: implicar en el seu disseny i muntatge tots els alumnes del centre, cadascun en alguna de les seves especialitats.\nLa instal·lació es va presentar el passat dimarts dia 20 a la tarda, amb la presència de pares, alumnes, professors i diversos representants socials. L’acte va comptar amb l’actuació del cor de l’institut, i acabada la projecció, els alumnes del Pla de Formació Inicial van servir unes delicadeses gastronòmiques que van servir per cloure l’acte.\nLa decoració ‘Vivim la natura’ romandrà al vestíbul de l’institut uns quants dies més, encara, passades les festes de Nadal, i és oberta perquè totes les persones que la vulguin veure ho puguin fer.


Be Bold & Focus On – Imatge corporativa, web i fotografia per a Restaurants i productes gastronòmics\nImatge corporativa, web i fotografia\nper a petites empreses de gastronomia i restauració\nDescobreix com et puc ajudar a millorar la imatge de marca del teu restaurant o empresa gastronòmica, i fer que la teva web sigui una eina útil per al teu negoci.\nAconsegueix que la teva imatge de marca reflecteixi la qualitat del producte que ofereixes (i que sé que mimes tant!).\nTingues una web que sigui la teva eina principal d’atenció al client (que sigui més que una simple “targeta de visita” online).\nUna imatge de marca i una web que t’ajudin a transmetre els valors i la teva filosofia d’empresa: qui ets i perquè fas el que fas.\nHola! Em dic Mar Fernandez i ajudo a petites empreses i professionals del sector de la gastronomia i la restauració a construir la seva marca.\nPerquè amb una imatge de marca adequada:\nEs reconeix fàcilment qualsevol element d’imatge corporativa de la teva marca: des del rètol a la web, passant pel local, les cartes, etc…\nIncrementa el valor que es percep del teu restaurant i del teu producte gastronòmic.\nEl teu client s’identifica amb la teva marca i el fidelitzes, ja que estableix un vincle emocional amb ella i, a més, li aporta confiança.\nT’aporta diferenciació respecte a la teva competència.\nAjuda a aconseguir un orgull de pertinença a la teva empresa, ja sigui per part dels clients com dels treballadors, però també dels seguidors, prescriptors i inversors.\nEl que t'ofereixo és:\nRealització del logotip i totes les aplicacions necessaries per al teu restaurant, la teva empresa de gastronomia o la marca del teu producte gastronòmic.\nCreació d’una web corporativa completament personalitzada (per als restaurants incorporació d’un sistema de reserves) o una botiga online exclusiva per al teu producte gastronòmic.\nRealització d’una sessió per personalitzar el disseny de la web i els diferents elements d’imatge corporativa (fotos del negoci i del producte).\nWeb Panes Creativos\nWeb corporativa amb botiga online encarregada per Sr & Sra Cake\nFotografía gastronòmica per a l'Ajuntament de Sant Celoni.\nSessió de fotos Argal (Sticsa)\nSessió de fotografia gastronòmica i estilisme per a Argal (encarregada per Sticsa). Producte: gall d’indi curat / Bonnatur Argal.\nThree in Barcelona número 3\nRevista impresa Three in Barcelona número 3. Disseny de la revista, reportatge fotogràfic i receptes de Nadal a Escribà Academy.\nImatge corporativa per a la personal shopper La Traginera.\nRevista digital Three in Barcelona número 4\nRevista digital Three in Barcelona número 4. Direcció d’Art, disseny, fotografia gastronòmica i reportatges fotogràfics.\nLa web de Panes Creativos reflecteix clarament la feina i la marca personal d'en Daniel Jordà, a més, tenim un formulari de subscripció a la newsletter i una botiga online per vendre els llibres i productes corporatius.\nNecessitàvem una web coporativa per al restaurant i la Mar va muntar una web amb tot el que ens calia: fotografies del local, la carta amb tots els plats, notícies i un espai on contactar amb nosaltres.\nLa Mar va analitzar les característiques del meu negoci, i les va saber plasmar en la meva imatge de marca, donant al conjunt la sobrietat i la frescor que té el meu logotip. Ah! També vam completar la imatge corporativa amb una sessió de fotos per a la web!\nEn fotografia gastronòmica hi ha un munt de coses a explicar però avui et porto uns quants consells …


Neteja al sector del transport | Grupo BN facility services -\nInici > Serveis > Serveis de neteja > Neteja per sectors > Transport\nNeteja al sector del transport\nEls transports col.lectius han d'operar sota uns paràmetres de neteja en consonància amb les exigències de la societat actual. Tant el personal encarregat de la nostra secció de neteja de transports com el personal directe que desenvolupa les tasques estan obligats a respondre amb total eficàcia mantenint els mitjans de transport dins uns estàndards molt alts de qualitat. No oblidem que el transport col.lectiu comprèn més coses que el mateix mitjà. Estacions, terminals, zones d'espera, sanitaris, consignes, zones de restauració i catering... on el personal usuari moltes vegades passa estones d'espera més o menys dilatades, i on una bona higiene és imprescindible per tal que el personal que ha de viatjar estigui més còmode.\nServeis específics i alta tecnologia\nAbrillantats de grans superfícies amb maquinària de conducció asseguda.\nEls vaixells pateixen una alta acumulació de gèrmens originats per la humitat i els espais reduïts. La pols, la brutícia, la sal i la sorra, són algunes de les causes d'un desgast accelerat dels acabats. grupo BN facility services ofereix el servei de neteja de grans embarcacions, tant a nivell extern com intern.\ngrupo BN facility services té experiència en la neteja i posada a punt de grans embarcacions que parteixen del Port de Barcelona, o que simplement hi han fet escala per continuar cap a altres destins. Aquest tipus d'actuacions requereixen una àmplia estructura de personal, una bona gestió i una coordinació impecables, ja que moltes vegades el temps és limitat per fer el servei i el volum a netejar és molt gran.


Nani Guiu: "L'èxit del waterpolo català no és només per tradició, també hi ha molt treball" | Ràdio Sabadell\nNani Guiu: "L'èxit del waterpolo català no és només per tradició, també hi ha…\nNani Guiu en el dia del seu comiat del CNS | Arxiu RS\n30.05.2018 14:18 Marc Pijuan\nNani Guiu: "L'èxit del waterpolo català no és només per tradició, també hi ha molt treball"\nNani Guiu, exentrenador de l'Astralpool Natació Sabadell femení, estrena nou càrrec. A partir de ja, Guiu és nou director tècnic de la Federació Catalana de Natació, dedicat a l'àmbit del waterpolo. Després d'un any sabàtic, en el qual "he fet de pare i he gaudit del petitó de la casa", diu l'extècnic del Club, agafa amb ganes un projecte nou que li permetrà seguir vinculat al món del waterpolo. "És una gran responsabilitat", admet Guiu, i afegeix: "A la selecció espanyola, que aquests dies disputa la Superfinal de la Lliga Mundial a la Xina, 12 de les 13 jugadores han passat pel CAR, és a dir, han estat becades per la Federació Catalana, i mira el resultat", remarca. "En els nois potser no n'hi ha tant, però també n'hi ha, i això demostra la feina ben feta". En aquest sentit, el nou màxim responsable del waterpolo català vol valorar la importància de la feina que es fa des de Catalunya en relació a la resta de l'estat, i diu que no només es tracta de tradició: "No n'hi ha prou amb la tradició, també hi ha molt treball. Aquí tenim a tècnics molt bons", remarca.\nAquest acord amb la Federació s'allarga fins al 2022, una relació que ha de servir a Guiu per implantar el seu projecte. Una idea de treball que no serà molt diferent de la que ha dut a terme el fins ara director tècnic, David Martín, actualment al capdavant de la selecció espanyola masculina. "En David ha fet molt bona feina, i no tocarem gaire el que ha fet ell", reconeix. Una de les tasques principals en el nou lloc de treball serà el de becar a joves promeses del waterpolo català i portar-los al CAR de Sant Cugat, però no serà l'única funció. "He de pensar en tot el desenvolupament del waterpolo a casa nostra, en les normatives de les diferents competicions que tenim i fins i tot en una reglamentació que sigui interessant per a la nostra forma d'entrenar als més petits de la base", apunta, i s'explica tot seguit: "no som un país de jugadors de 2 metres, per tant, el que hem de fer és entrenar-los perquè siguin més traçuts, més ràpids, que tinguin més u contra u, i que sàpiguen defensar a tipus de 2 metres".\n"El Club mereixia guanyar la Copa d'Europa a Kirishi"\nNani Guiu no oblida els 10 anys viscuts a l'Astralpool amb més d'una quarantena de títols aconseguits. Per l'exentrenador del femení la final de Kirishi d'enguany "mereixia guanyar-la" el Club, "però així és aquest esport", en referència al criticat arbitratge patit per les sabadellenques a la final, contra l'amfitrió. "En aquest esport passen aquestes coses. Nosaltres també vam guanyar 3 Copes d'Europa com a locals, però en totes vam ser molt superiors. En canvi, si la cosa és ajustada...", analitza. En tot cas, Guiu considera que el Club segueix tenint "un gran equip".


Si tens idees innovadores, torna el Health4Good de DKV | DKV Salut i benestar\nSi tens idees innovadores, torna el Health4Good de DKV\nEl concurs en què les teves idees poden tenir 3.000 euros de premi\nEl pròxim 28 de gener de 2020 celebrarem a Barcelona la tercera edició del Health4Good. Un concurs per captar talent i solucions innovadores al voltant de la salut i la tecnologia a Espanya.\nAmb Health4Good volem potenciar la innovació, el talent i el desenvolupament de noves idees en el sector de la salut, i per això premiarem les idees més innovadores, originals o disruptives. També valorarem l'aportació de noves solucions que revolucionin la indústria i tinguin impacte social. Pararem atenció especial a la fusió, la generació d'idees, la barreja de talents i a compartir coneixement i habilitats in situ durant l'acte entre els participants seleccionats.\nDirigit a totes les persones amb ments inquietes com estudiants, emprenedors, empreses emergents (professionals o empresaris individuals) o desenvolupadors que siguin majors d'edat. A tots els apassionats de la tecnologia i la innovació amb noves idees o projectes que es puguin implementar per revolucionar el sector de la salut.\nL'acte i pitches finals se celebraran al Barcelona Health Hub, en el recinte modernista de Sant Pau, un lloc innovador que fomentarà aquesta marató d'idees unint la salut i la tecnologia.\nVeure'n les bases\nPresentació de candidatures: ampliat el termini fins al 10 de desembre de 2019.\nEsdeveniment i pitches: 28 de gener de 2020.\nUn jurat compost per membres de l'organització i experts convidats valoraran les candidatures presentades. Se seleccionaran un màxim de 30 participants.\nEls participants tindran 3 desafiaments estratègics centrats en la temàtica general següent: accessibilitat a la salut en qualsevol lloc i moment, des de l'àmbit de l'autoatenció fins a l'assistencial, amb les noves tecnologies (IoT, chatbot, veu, IA, etc.) com a habilitadores amb especial interès en assistents de veu.\nRepte 1 - Per una vida saludable: Promoció de la salut a través de nutrició, alimentació, activitat física, qualitat del son, salut mental…\nRepte 2 - Prevenció i control de riscos: Despistatge de possibles malalties en estadis subclínics; control d'usuaris amb risc monitorable d'emmalaltir (per ex. tensió ocular, glucosa, colesterol, etc.); teledespistatges mèdics (per ex. amb base a presa de mostres digitals); Cribratge ràpid en el punt d'atenció de base digital (POCT, point of care testing); altres modalitats de prevenció de malalties cròniques…\nRepte 3 - Atenció digital per a pacients: Solucions no hospitalàries. Atenció d'atenció primària o domiciliària.


Alcaldes del Pallars planten Felip VI en l'acte d'entrega de despatxos a l'Acadèmia militar de Talarn — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Alcaldes del Pallars planten Felip VI en l'acte d'entrega de despatxos a l'Acadèmia militar de Talarn\nAlcaldes del Pallars planten Felip VI en l'acte d'entrega de despatxos a l'Acadèmia militar de Talarn\nLa delegada del Govern a l'Alt Pirineu, l'alcalde de Talarn i el president del Consell Comarcal del Pallars Jussà, els únics representants territorials que han acompanyat el rei espanyol\nEl Rei Felip VI passant revista a la tropa a l'arribada a l'Acadèmia militar de Talarn (Foto: ACN)\nBona part dels alcaldes pallaresos han plantat aquest divendres el rei d'Espanya, Felip VI, en l'entrega de despatxos a l'Acadèmia militar de Talarn. Els únics representants muncicipals que l'han acompanyat en la celebració militar han estat l'alcalde de Talarn, Àlex Garcia (Ara Talarn), el president en funcions del Consell Comarcal del Pallars Jussà, Constante Aranda (JxCat), i la delegada del Govern a l'Alt Pirineu i alcaldessa d'Isona, Rosa Amorós (ERC). Tanmateix, l'acte ha estat un dels que ha comptat amb més afluència de familiars i amics dels sergents a les grades, amb més de 1.500 persones. En total han recollit el certificat de sergent 458 militars (432 homes i 26 dones).\nDes del 1980 el Govern de la Generalitat reconeixia el número 1 de la promoció amb una reproducció de l'espasa de Jaume I el Conqueridor. Aquest any, aquesta tradició s'ha trencat i Amorós li ha fet entrega del llibre 'Imago Cataloniae: mapes de Catalunya, empremtes de la història'.\nSegons informa l'ACN, tot i la plantada dels alcaldes a l'acte militar, el coronel director de l'AGBS ha destacat durant el seu parlament que aquests 45 anys d'història de l'Acadèmia van associats a les poblacions de Talarn, Tremp i la comarca del Pallars Jussà. El director del centre ha agraït la presència a les autoritats presents i els ha reiterat que l'AGBS és "casa seva".\nAquesta ha estat la quarta visita de Felip de Borbó a Catalunya aquest any. La primera per entregar despatxos a Talarn com a Rei la va fer l'any 2015. El rei espanyol ha estat l'encarregat de presidir l'acte i de distingir al número 1 de la promoció.\nLa celebració militar també ha comptat amb la presència de la delegada del govern de l'Estat espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera, qui també ha entregat despatxos de sergent. La d'aquest any ha estat la 45 edició d'aquest lliurament. Des de la fundació de l'Acadèmia han sortit del centre militar 26.415 sergents.\nPolèmica per la ubicació del tradicional concert\nPrevi a l'entrega de despatxos, és tradicional la celebració d'un concert a Tremp. Aquest any els militars el van organitzar dins del recinte de l'Acadèmia donat que al cinema on s'havia de dur a terme hi havia llaços grocs a la façana. L'alcaldessa de Tremp, Maria Pilar Cases (ERC), es va negar a retirar-los i els militars van optar per traslladar el concert a un altre espai.\nCelebració marcada pel sol\nSota un sol de justícia, uns 34 °C, el públic ha seguit tot el desenvolupament de l'acte. Un soldat no ha suportat la calor i s'ha desplomat. Els companys l'han hagut de treure de l'esplanada on els batallons militars formaven. Barrets amb la bandera espanyola i les sigles de l'Acadèmia militar s'han repartit entre els assistents per fer més suportable l'hora i mitja de celebració, que ha acabat amb el tradicional llançament de gorres a l'aire al crit de "trenquin files" per part del monarca.


JOSÉ PABLO CALLEJA JIMÉNEZ | La Directa. La reconversió industrial que va seguir la crisi dels anys setanta és el punt de partida d’un procés de declivi sindical a escala mundial. Aquest procés implica la pèrdua d’afiliació i de la influència econòmica, social i política de les organitzacions dels treballadors. Hi ha força consens sobre les raons fonamentals del deteriorament del poder sindical. La transformació i l’atomització del teixit industrial i les retallades en serveis públics han restat molts afiliats. D’altra banda, les relacions laborals que fa uns anys es consideraven atípiques –subcontractes, externalització de serveis, falsos autònoms, teletreballadors, jornades parcials– són cada vegada més comunes i generen situacions difícils d’organitzar sindicalment.\n/ Enrich F.\nTampoc podem obviar els canvis culturals que tendeixen a accentuar l’individualisme, fet que comporta la ruptura de les identitats obreres i comunitàries. Aquesta realitat, unida als nous estils i actituds en la gestió empresarial, contribueixen a erosionar la base social dels sindicats. A més, la debilitat d’aquestes organitzacions s’accentua arran del procés de globalització econòmica, que dificulta la regulació interna d’uns estats atrapats en l’espiral de competir per reduir costos. En conseqüència, els governs de tot signe polític viren cap a posicions neoliberals, afavoreixen els interessos del capital i subordinen els drets de la ciutadania a la marxa de l’economia: caracteritzen els sindicats com a part del problema i no de la solució.\nPanorama de feblesa a l’Estat espanyol\nLa pèrdua d’afiliació és una tendència internacional. En el cas espanyol, el percentatge d’assalariats afiliats als sindicats és estable des de l’inici del període democràtic: se situa en una forquilla que va entre el 15 i el 20%. A falta d’estadístiques oficials des de l’any 2010, és molt possible que aquest percentatge hagi baixat arran de la destrucció de llocs de treball i l’augment de la precarietat. També per la desafecció cap als principals sindicats, que han optat per la concertació política durant la crisi i han estat implicats en diversos escàndols de corrupció.\nL’excessiva confiança en el poder institucional ha estat un error dels sindicats espanyols: la desmobilització i la crisi d’afiliació els deixen sense recursos autònoms\nDes de fa dècades, els grans sindicats espanyols han compensat els efectes de la baixa afiliació a través de la seva participació institucional i de la seva capacitat per a la mobilització. Els últims anys, aquests mecanismes s’han debilitat i marquen el camí cap a un declivi més acusat. Els sindicats van apostar per reforçar el seu poder institucional a través de la representació electoral dels treballadors i, en fer-ho, van descuidar la importància fonamental de l’afiliació. Exercir el poder institucional és més còmode i econòmicament rendible, però també implica dependència d’una font externa atorgada i controlada pel govern, que la utilitza a la seva voluntat. I aquesta voluntat és, actualment, reduir la influència de les organitzacions sindicals. L’excessiva confiança dipositada en el poder institucional ha estat un error estratègic, ja que la desmobilització i la crisi d’afiliació deixen les organitzacions sense recursos autònoms per apoderar-se.\nEl revulsiu ve dels EUA\nEn altres marcs de relacions laborals, com l’anglosaxó, el nombre d’afiliats és una variable vital per a l’activitat sindical. Als Estats Units, les maniobres antisindicals van aconseguir que, a principis dels anys 90, l’afiliació en el sector privat fos residual. A finals d’aquesta dècada, les organitzacions sindicals nord-americanes van respondre amb el desenvolupament del model organitzatiu, que aposta pel reclutament massiu a través de l’acció col·lectiva als centres de treball i els espais comunitaris. Aquest acostament a la seva base social es complementa amb una obertura total de l’organització a la participació. Aquest renovat caràcter democràtic facilita que els afiliats esdevinguin militants actius.\nAls Estats Units, es va respondre a les maniobres antisindicals de principis dels anys 90 amb una aposta pel reclutament massiu a través de l’acció col·lectiva\nEl nou enfocament utilitza un seguit de tècniques i tàctiques deliberades, tant per al reclutament com per al conflicte. Es busca implicar els treballadors i altres actors de la comunitat. El model organitzatiu també implica un canvi en els processos interns i les tàctiques externes del sindicat i combina accions creatives i més agressives per assolir la màxima eficàcia. Sembla que aquest augment de la combativitat era previsible, ja que els sindicats han d’actuar en un mitjà cada vegada més hostil.\nEl sindicat nord-americà de serveis SEIU va ser pioner en el desenvolupament d’aquesta estratègia. Sota el lideratge de John Sweeney, aquesta organització va destinar una tercera part dels seus recursos financers i humans a l’organització de campanyes de reclutament i mobilitzacions de base. Ho va fer col·laborant de manera estreta amb altres moviments socials, de consumidors, ciutadans i religiosos. El SEIU va dur a terme campanyes reeixides entre el personal de seguretat i neteja d’un barri o a residències d’ancians. Va organitzar la solidaritat local a llocs on la dispersió d’empreses i de llocs de treball no fomenta les vies d’afiliació tradicionals. Altres sindicats com HERE –orientat als empleats de l’hostaleria i de restaurants– o UNITE –del sector tèxtil– van seguir el seu exemple i han generat noves esperances pel deteriorat moviment sindical nord-americà.\nEl ‘model organitzatiu’ arriba a Europa\nPocs anys abans del canvi de segle, diversos sindicats europeus van començar a interessar-se per aquesta nova estratègia. Va penetrar fortament al Regne Unit, on es van començar a desenvolupar seminaris i acadèmies que formen en el desenvolupament de campanyes d’afiliació partint d’una base territorial. Aquestes campanyes impliquen un estudi minuciós de les empreses del sector i dels seus problemes laborals, amb activitats d’informació, coordinació i formació. L’etapa final és la mobilització, preparada detalladament, per afrontar conflictes. El marc sempre és ampli: la pressió no es dirigeix només a l’empresa, sinó també als clients, els proveïdors i tota la comunitat local.\nEl ‘model organitzatiu’ implica un canvi en els processos interns i les tàctiques externes: combina més creativitat i més agressivitat per assolir la màxima eficàcia\nL’ús de la creativitat en les accions i les comunicacions, així com l’aliança amb sectors amplis i organitzacions, és una part intrínseca d’aquestes campanyes. Per exemple, l’any 2006, el sindicat alemany Ver.di va col·laborar estretament amb ATTAC per pressionar públicament la cadena de supermercats LIDL. Paral·lelament a la denúncia de les polítiques laborals internes de l’empresa, s’apuntava que aquesta col·labora en l’explotació de treballadors a països en vies de desenvolupament a través dels proveïdors.\nActualment, hi ha un consens gairebé universal: el futur del sindicalisme implica organitzar els treballadors de manera massiva. L’apoderament intern i autònom de les organitzacions sindicals, aconseguit a través del reclutament, és el primer pas per aconseguir millorar les seves posicions d’influència en un entorn desfavorable. Malgrat estar llastrades per una enorme força inercial i pel conservadorisme, han de poder abordar canvis profunds i emprendre noves estratègies si volen ser actors rellevants del sistema social en el futur.\nEl model organitzatiu constitueix un referent i ha suposat un cert impuls revitalitzador en entorns pràcticament abocats a l’extinció dels sindicats. Un dels seus èxits principals ha estat demostrar que la innovació estratègica no solament és possible, sinó que és vital. Amb un impacte nul, encara, en el nostre marc de relacions laborals, no crec que aquest model constitueixi l’estratègia en la qual hem de basar el futur. Sí que pot ser útil, però, en sectors d’alta precarietat i escassa presència sindical. Els reptes de les organitzacions de treballadors han de preocupar la majoria social, ja que està demostrat que, en el marc de les democràcies modernes, un sindicalisme fort constitueix una de les eines més eficaces per al desenvolupament de drets socials. I, també, per a la redistribució de la riquesa.


Primers treballs per esbrinar com era el paisatge i la gestió dels recursos vegetals de les primeres poblacions humanes de Formentera - URV Activ@\nPrimers treballs per esbrinar com era el paisatge i la gestió dels recursos vegetals de les primeres poblacions humanes de Formentera\nEls nous estudis permetran reconstruir la història de la vegetació, els incendis i les fluctuacions climàtiques durant els darrers mil·lennis\nProcés d’extracció d’una seqüència sedimentària a l’Estany des Peix amb sonda de gravetat - IPHES\nEsbrinar com era el paisatge i la gestió dels recursos vegetals de les primeres poblacions humanes de Formentera és l’objectiu principal d’un nou projecte de recerca que pretén aprofundir per primer cop en la interacció entre societat i medi durant la prehistòria a les Pitiüses. Amb aquesta finalitat s’han dut a terme recentment els primers treballs de camp en el qual hi participat un equip integrat per sis persones.\nEl projecte porta per títol ‘Paleoformentera. Historia del paisaje y gestión de los recursos vegetales por parte de los primeros pobladores de Formentera’, està finançat amb la Beca d’Investigació 2020 del Consell Insular de Formentera (Illes Balears) i compta amb un ajut econòmic de l’empresa Trasmapi. Està coordinat per Pau Sureda, investigador postdoctoral a l’Instituto de Ciencias del Patrimonio (INCIPIT-CSIC), i Jordi Revelles, investigador postdoctoral a l’Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES-CERCA) i a la Universitat Rovira i Virgili (URV).\nDetall d’una maniobra d’extracció al marge sud de l’Estany des Peix – IPHES\nEls primers treballs han consistit en l’obtenció de seqüències sedimentàries de l’Estany Pudent i de l’Estany des Peix, ambdós ubicats a Formentera, per reconstruir la seva història ambiental i climàtica. Es tracta de les primeres actuacions d’aquest tipus a les Pitiüses i s’han portat a terme amb la col·laboració d’un equip de geòlegs de l’Instituto Pirenaico de Ecología (IPE-CSIC) i del Centro de Investigaciones Energéticas, Medioambientales y Tecnológicas (CIEMAT).\nEn els propers mesos es processaran les mostres obtingudes i es realitzaran estudis que permetran reconstruir la història de la vegetació, els incendis i les fluctuacions climàtiques durant els darrers mil·lennis. Tota aquesta informació resultarà clau per comprendre les dinàmiques naturals i la relació de les poblacions prehistòriques amb el medi insular.\nAmb les etiquetes: arqueologia, canvis climàtics, excavacions arqueològiques, paleoambient


Quedar-se a les portes | Umbral\nEn la petjada d’una persona nouvinguda a la ciutat hi són les seves angoixes, les seves expectatives, la seva història. En la seva primera caminada cercarà amb ansietat signes de si ha arribat a una ciutat acollidora o no. Però ja té fet el primer pas: ja hi és. Malauradament, aquesta és una possibilitat cada cop més irrealitzable per a les persones que migren.\nPer gaudir d’una ciutat habitable, primer, cal arribar-hi i avui dia hi ha persones que es queden a les portes, al llindar. Perquè per demanar asil cal arribar al país on se’n vol sol·licitar. Abans, s’han de creuar fronteres. De manera regular o irregular, amb mitjans propis o havent d’acceptar les extorsions de màfies, obrint un forat a una tanca o fent-se a la mar en una embarcació precària, amagant-se de patrulles policials o travessant el desert. Si arriben sans i estalvis és que han utilitzat vies legals i segures. Dissortadament, són una minoria.\nLes polítiques migratòries no són unidireccionals. L’enfocament en la seguretat i la militarització, en forma de patrulles frontereres i centres d’internament, és l’opció sobre el taulell europeu. Però no és l’única, ni de bon tros. Ni la desitjable. En lloc de tanques, existeixen vies legals i segures. Algunes d’aquestes ja les recull la legislació europea: l’execució dels programes de reassentament i reubicació de les persones que sol·liciten asil, l’expedició de visats humanitaris, l’establiment de corredors humanitaris o el foment d’un pla de visats acadèmics. Cal, però, voluntat política per aplicar-les.\nNo cal ni ser pioners. El 1921 Fridtjof Nansen, alt comissionat de la Societat de Nacions, va organitzar una campanya per ajudar els refugiats de la I Guerra Mundial. Va crear una cèdula, un passaport, que també es va utilitzar per a altres accions posteriors: el passaport Nansen. Un total de 52 nacions van reconèixer la validesa d’aquest document. Avui s’anomenaria visat humanitari. Fa gairebé un segle va permetre la mobilitat de milers de persones. I per tant, la seva salvació.\nHi ha experiències molt més pròximes en el temps: la reacció ràpida de Suècia des del primer moment per acollir persones refugiades mentre la resta d’Europa bregava amb unes quotes ridícules mai assolides, o els corredors humanitaris posats en marxa a Itàlia i França per la comunitat de Sant Egidi des del 2016. Sens dubte, aquestes iniciatives ara estan en regressió.\nSi una persona pot sol·licitar visats a ambaixades i consolats als països d’origen i de trànsit se li estalviarà el patiment i el risc. Si s’agilitzen els tràmits de sol·licitud d’asil en lloc d’haver d’esperar any i mig, dos o, fins i tot, tres anys en condicions de vulnerabilitat, amb uns ajuts que no s’acabin en una fase gaire primerenca, podrà començar una nova vida amb garanties.\nReconeixem les fronteres com a espais de no dret, de vulneració, però la ciutat també és un entorn sovint hostil per a les persones que ja hi han arribat. La carència de drets fonamentals es fa més palesa que enlloc als CIE (centres d’internament d’estrangers), que segueixen oberts i vigents. El fet de no poder votar, de no tenir accés a la sanitat o les limitacions en els ajuts a sol·licitants d’asil i refugiats també conculca els drets de les persones. També romandre en situació irregular perquè no arriben els papers. L’espai de no dret genera ciutadania desposseïda dels seus drets.\nUna ciutat habitable és aquella que està en un país habitable per a tothom, que no divideix la societat en ciutadania de primera, de segona o, directament, sense categoria. Un territori on les lleis emparen tothom, sobretot aquells qui es troben en situació de més vulnerabilitat.\nCom diu Blanca Garcés, investigadora del CIDOB: “les fronteres més efectives són les de paper i tenen forma de visat”. Per això a Stop Mare Mortum treballem per fomentar l’establiment de vies legals i segures, perquè aquest paper conjuri la frontera, la tanca, el mur, el mar que ja és una fossa comuna de proporcions insuportables.\nLes regles del joc referents a polítiques migratòries canvien de forma constant els darrers temps. Quan no convé, no es compleix la legislació vigent. Si convé, però, s’improvisen noves normes en un sentit no favorable a les persones, sinó a interessos econòmics i financers.\nEls governs van ara en direcció contrària a la voluntat que han demostrat els ciutadans i ciutadanes que volen acollir i que són la majoria. Empenyen les fronteres cap enfora, amb tanques i concertines, però també amb polítiques i acords que mercadegen amb els drets humans. Ho fan per evitar que les persones puguin arribar. Les empenyen també cap endins, carregant-les sobre les espatlles de les qui aconsegueixen arribar i que s’afronten al racisme institucional, als obstacles administratius i jurídics, a l’exclusió.\nL’argument fal·laç d’alguns d’aquests governs és la incapacitat per acollir tothom. Es declaren públicament sobrepassats per un 0,2% o un 0,4% de població; un o dos milions de refugiats i refugiades en una Unió Europea de 500 milions d’habitants. Només la dada ja deixa l’al·legat nu. I es desproveeix totalment de credibilitat quan afegim que el 86% de persones desplaçades forçosament al món són a països empobrits. No hem acollit una enorme quantitat de persones en cerca de refugi. Tanmateix, les polítiques vigents sí que han convertit en clandestines milers de persones només pel fet de buscar una vida millor.\nL’objectiu de les polítiques migratòries a casa nostra hauria de tenir com a prioritat evitar més morts a la Mediterrània, en lloc d’augmentar la despesa en protecció de les fronteres. Perquè cada vegada, irònicament en nom de la seguretat, les rutes migratòries han esdevingut molt més perilloses i mortíferes per a les persones que les utilitzen.\nMentre les mercaderies i els capitals circulen amb llibertat, la mobilitat de les persones es restringeix fins al punt que no es facilita, ni tan sols, els desplaçaments de refugiades i sol·licitants d’asil. Migrar no és cap delicte, és un dret. Un dret que ha quedat restringit només a una part de la població, i n’ha quedant exclosa la que, generalment, es troba en situacions de més vulnerabilitat.\nEls moviments migratoris no deixaran d’existir, han estat una realitat des de temps immemorials i continuaran en el futur. Ni els murs més alts, ni les concertines més sofisticades ho aturaran. Altres polítiques que es fonamentin en els drets humans i la cooperació i l’acollida en lloc d’abocar-se a la seguretat i la militarització poden fer que aquest procés sigui harmònic en lloc de la tragèdia humanitària actual.\nNo és cap exageració dir que el dret d’asil està en perill en aquests moments a Europa. Si el deixem caure, des de la passivitat i la indiferència, arrossegarà altres drets que hem conquerit al llarg de dècades i que fan del nostre territori un paradís anhelat. La societat democràtica i garantista que ens dona la tranquil·litat i el confort en què hem viscut fins ara. Perquè l’oportunitat per a unes persones és també el progrés de les altres.\nEn un marc global complex i obstinat en el rebuig, les ciutats poden ser una alternativa d’espai habitable, de plenitud de drets. Un espai on no hi hagi impunitat per a les vulneracions dels drets humans, on sigui palès el dret de poder arribar i l’esforç per acollir. Només així, qui arribi i hi visqui podrà accedir al seu dret a una vida digna, i deixarà de ser un ens invisible, un número en un paper, o una xifra abstracta en una estadística per esdevenir un veí o veïna, un membre més de la comunitat.\nStop Mare Mortum (Barcelona, Espanya, 2015). Plataforma ciutadana dedicada a sensibilitzar i mobilitzar la societat civil, incidint en les polítiques estatals i europees sobre estrangeria i migració per fer que es compleixin els drets humans en aquestes situacions i evitar les morts al mar causades per la falta de vies legals i segures.


Radiacions: 20 febrer 1939. L'exiliada.\n20 febrer 1939. L'exiliada.\nLa premsa francesa continua publicant informacions sobre l'èxode i -per estrany que a nosaltres, els refugiats, ens sembli- sobre la guerra espanyola. (A Catalunya, la guerra acabà, virtualment, el passat dia 9, l'endemà de la meva entrada en aquest país).\nEls diaris, amb el temor, en efecte, d'un nou conflicte internacional de grans proporcions, especulen sobre l'actitud que certs països adoptaran envers el govern del general Franco. I, sobretot, voldrien saber què farà França.\nPer la seva banda, L'Illustration publica noves fotografies de la tragèdia pirinenca. Una, a tota pàgina, ofereix la visió d'un camí amb colles de fugitius carregats de fardells i maletes. A primer terme, un home sec i alt, espellifat, amb la boina sobre els ulls, agafa la mà d'una nena mutilada (només té una cama) que camina valent-se d'una crossa. "Le chéminement pitoyable", diu el peu de foto. Per a fer contrast, n'hi ha una altra, així mateix a tota pàgina, mostrant un camió que transporta una colla de milicians, encara armats i alguns amb el puny enlaire. Entre ells hi ha també un bocoi. Al davant del vehicle que, pel que es veu, acaba de travessar la ratlla de la frontera, es dreça, formidable, la figura d'un garde mobile (amb polaines, casc d'acer, fusellen bandolera) el qual, alçant un braç, indica al xofer que pari. La llegenda, al peu, proclama: "Le convoi indésirable."\nEn abandonar el meu llit de cadires de la sala de ball de l'Élite Bar, trobo Martí Rouret que em porta a dinar al restaurant Sala (Passage des Varietés, lloc cèntric). És un establiment molt conegut i ben reputat. Propietat d'una família catalana (de Castelló d'Empúries), és ple com un ou i ens cal esperar una bona estona abans de trobar taula. Després de tants dies d'anar a mitja dent, he tret el ventre del mal any: paella autèntica, per començar, bistec, camembert... No puc més i penso que em pot reprendre.\nMentre ens servien el cafè, hem vist entrar Lluís Mestres, el tarragoní, arborant, impertèrrit, un impressionant cap fort. Alt i tibat com és, amb la llarga patilla que ja li griseja, seriós i amb l'aire desimbolt, no sembla un trist refugiat, sinó un banquer o cosa per l'estil. En veure'l, un compatriota que seu, amb d'altres, en una taula al costat de la nostra, explica que Lluís Mestres és un home que pel fet d'haver viatjat i de conèixer no solament Europa, sinó l'Amèrica, presumeix de "mundòleg" i de saber interpretar la psicologia dels pobles. I havent constatat, tan aviat com entrà a França, que la policia i els gendarmes no guarden gaires consideracions als refugiats, va creure que la millor manera de despistar-los (pel que fa al seu cas concret, és clar) era adoptar l'aparença d'una personalitat ben burgesa, de tipus internacional i fins una mica fúnebre -per acabar d'arrodonir la imatge. Aleshores adquirí el "bombí". Sembla que a França encara hi ha qui en porta. Però no pas a Perpinyà, certament. La natural curiositat davant un fet insòlit ha fet que, a hores d'ara, no solament la policia i la gendarmeria sinó bona part dels perpinyanencs coneixen "le réfugié du chapeau mélon".\nEtiquetes de comentaris: 20 de febrer de 1939, 75 anys del final de la guerra, Artur Bladé i Desumvila, Dietari de la guerra i l'exili


Què és i com es dóna la síndrome de Down? | Lleida.com\nLLEIDACOM / Maria Lozano\nPortada de la revista Crònica (Down Lleida)\nEl passat 21 de març va ser el dia mundial de la síndrome de Down. Aquesta és una alteració genètica produïda per la presència d'una còpia addicional del cromosoma 21. Els cromosomes són estructures que agrupen gens i que determinen el desenvolupament d'un fetus en el moment de la concepció. Cada cèl·lula conté 46 cromosomes distribuïts en 23 parells: 23 provenen de l'òvul de la mare i 23 s'hereten de l'espermatozou del pare. Per un error de causa desconeguda, les persones amb síndrome de Down reben tres cromosomes del parell 21, més coneguda com la trisomia del cromosoma 21. Apareix com a una còpia extra d'aquest cromosoma 21, en comptes del parell habitual.\nActualment es desconeix la causa que provoca l'herència de material genètic addicional. Pot provenir de la mare o del pare, tot i que en el 95% dels casos l'origen és matern. Només s'ha identificat un factor de risc: l'edat de la mare. La predisposició a tenir un fill o filla amb síndrome de Down és més gran a partir dels 35 anys d'edat i augmenta cada any que passa.\nLes persones amb síndrome de Down tenen unes característiques físiques. Aquestes són:\nA més, presenten un retard intel·lectual, que pot ser lleu o moderat. Els seus trets són:\nA Ponent, l'Associació Down Lleida dóna aquest suport a les persones amb síndrome de Down. Els infants afectats poden aprendre, adquirir habilitats, adaptar-se socialment, anar a escoles convencionals, treballar i, fins i tot, independitzar-se durant l'etapa adulta, amb una teràpia adequada. Aquesta inclou:\nTot i així, l’actitud de les persones que viuen amb l’afectat serà clau per la vida de la persona. Per això, la família, l’escola i la societat ha de treure’s l’estigma contra les persones que pateixen la síndrome. Només així es podran incloure en la societat sense cap tipus de pressió social. Aquest any, Down Espanya ha fet ressò de com sense jutjar a ningú pots ser molt afí a qualsevol persona.\nLes persones que presenten la síndrome de Down, poden presentar diverses complicacions, com per exemple cardiopaties, hipertensió pulmonar, trastorns endocrins com l'hipotiroïdisme, problemes visuals com cataractes d’hipermetropia, demència, trastorns muscoesquelètics, alteracions auditives o fins i tot afeccions dermatològiques com la dermatitis atòpica.\nSíndrome de Down i poesia, juntes\nDia de la Síndrome de Down: "Totes les persones tenim capacitats diverses i possibilitats infinites"


Un detingut a Benicolet per tinença il·lícita d'armes i substàncies il·legals - VilaWeb\nEducació obrirà el curs que ve una aula de dos anys gratuïta a l'escola de Benicolet\tEducació obrirà el curs que ve una aula de dos anys gratuïta a l'escola de Benicolet\nUn detingut a Benicolet per tinença il·lícita d’armes i substàncies il·legals\nTambé elaborava i distribuïa tinta per a tatuatges de manera irregular\nLa Guardia Civil va detenir dissabte 13 de febrer un veí de Benicolet de 48 anys, de nacionalitat alemanya, acusat de tinença d’armes i substàncies il·legals. Membres del cos armat van escorcollar el domicili del detingut després d’haver-hi acudit alertats per un possible cas de violència de gènere. Va ser la dona qui va avisar els agents de la presència en la casa d’armes.\nEn l’escorcoll, la Guardia Civil hi va trobar 1.200 grams de haixix, 1 gram d’amfetamines i 4 bàscules de precisió. A més, hi va descobrir un gran nombre d’armes de foc, entre les quals una pistola semiautomàtica, tres pistoles de gas i aire compriomit, armes llargues, dues ballestes, 19 boles d’acer, 115 projetils de fogueig i 5.000 perdigons.\nL’acció dels agents va permetre descobrir també que l’ara detingut elaborava i etiquetava tinta per a tatuatges de micropigmentació sense les condicions higiènico-sanitàries pertinents, un producte que venia a través d’internet simulant que provenia d’Alemanya. Els membres de la Guardia Civil van requisar-li 428 envasos amb tinta valorada en 5.200 euros.


M@RC - Mas de Sant Bru\nMas de Sant Bru\nAdreça: A 5 Km del poble\nConstrucció bastida a finals del segle XVIII en el moment de l'expansió demogràfica de la població. Recentment s'ha construït un nou edifici destinat a la recria de pollastres.\nLocalització: Es troba a 5 km al Nord del municipi.\nConjunt d'edificis bastit de paredat i maó, amb la façana arrebossada. El cos principal presenta una planta aproximadament quadrada, planta baixa, dos pisos, golfes i coberta de teula a doble vessants. A la planta baixa hi ha la porta de mig punt adovellada damunt de la qual figura un cor coronat per una creu i la data de 1797. Les obertures es concreten en balcons i finestres, en arc de mig punt les de les golfes. Els edificis auxiliars, adossats al principal, consten de planta baixa i golfes. Estan destinats a cellers, graners i estables amb un tancat a la part posterior, descobert per a tancar-hi els ramats. D'època més moderna és l'edifici construït davant del cos principal i que serveix per a la recria de pollastres.\nAquesta construcció, probablement, és continuació d'una construcció modesta anterior, ampliada arrel de l'expansió demogràfica del segle XVIII. L'any 1842 va ser objecte d'un plet entre La Morera del Montsant i Torroja del Priorat, resolt per la Diputació de Tarragona Provincial, a favor del darrer. Ha patit diverses modificacions en època indeterminada, amb el tancament de finestres, ampliació d'edificis, etc. Encara que ha estat habitat permanentment, els darrers anys s'ha deshabitat. El 1985 es va bastir un nou edifici destinat a la recria de pollastres i és habitat d'una forma més o menys permanent. La construcció de la nova carretera de Torroja del Priorat a Scala Dei, el 1979, que passa al costat del mas ha estat decisiva per a la seva revalorització.\nÚs i funció actual: Agropecuàri. Masia.\nCoordenades Geogràfiques G.G. (x,y): [41.229961],\t[0.805521]


Sobre nosaltres - Shenzhen Hengxing Packaging Machine Co., Ltd.\nShenzhen Hengxing Packaging Machine Co., Ltd. establert el 2011, és un fabricant professional dedicat a la investigació, desenvolupament, producció, venda i servei de màquines de farciment i segellat de tubs ultrasònics, màquina de farciment de taps, màquina de farciment i segellat d’ampolles plasitc, màquina d’envasat de màscares facials, màquina de soldar plàstic d’alta freqüència màquina de soldadura de plàstic, màquina de formació de buit de plàstic, màquina de segellat de butllofes, màquina d’embalatge retràctil, etc.\nLes màquines d’envasat de HengXing s’utilitzen àmpliament en indústries cosmètiques, farmacèutiques, alimentàries, plàstiques i altres. La majoria dels nostres productes han obtingut certificats CE i RoHS.\nHengxing es compromet amb el desenvolupament de tecnologia d'ultrasons, que combina perfectament la tecnologia d'automatització amb tecnologia d'ultrasons a la màquina de segellat de tubs de plàstic, superant els problemes del segellat en calent tradicional, realitzant un segellat més ordenat i ferm. Gràcies a l’esforç continuat del nostre equip tècnic, hem obtingut nombrosos certificats de patents, les principals tendències en tecnologia d’ultrasons en màquines d’envasat i soldadura.\nHengxing, amb un equip apassionat i experimentat, sempre està disponible per analitzar les vostres necessitats i proporcionar-vos les solucions més eficaces i tornar-vos a conèixer amb el temps. En els darrers anys, la nostra empresa ha desenvolupat màquines avançades de tubs de doble cambra, màquines de monodosi i màquines d’omplir i segellar ampolles de plàstic per a indústries cosmètiques. Hengxing sempre segueix de prop la tendència del mercat.\nEquip fort d’R + D, procediments de proves estrictes, que fan que l’equip sigui d’alta qualitat.\nExcel·lent en la fabricació de peces mecàniques, dedicades a tots els detalls, que fan que l'equip sigui estable.\nAportant seguretat i beneficis, mantingueu el client satisfet en la nostra missió.


Consula l'agenda fallera del divendres 15 de març | 7TeleValencia\nConsula l’agenda fallera del divendres 15 de març\nEls que s'acosten a València podran gaudir, entre altres coses, de la Plantà de les Falles Infantils o de l'acte de clausura de l'Exposició del Ninot\nHui dia 15 de març donen començament de manera oficial les Falles 2019. Amb la Plantà dels monuments fallers en tota la ciutat, València es posa bonica del tot fins al dia 19 mostrant el resultat del treball incessant de tot un any. En 7TeleValencia volem celebrar-ho i t’oferim les activitats més interessants per a aquesta primera jornada festiva.\nEl dia començarà amb la tradicional Despertà de les 8 del matí, que donarà pas a la Plantà de totes les falles infantils de la ciutat de València. Les comissions hauran de tenir els seus monuments muntats a les 9 del matí, i serà a partir d’aquest moment quan els curiosos es podran anar acostant a veure-les. Mentrestant, el muntatge de les falles de secció especial, molt més laboriós, s’estendrà al llarg de tot el dia fins a la seua finalització prevista per al matí del dia 16.\nEl matí transcorrerà tranquil·la fins a les 2 del migdia, hora en la qual la Pirotècnia Zarzoso ens oferirà el seu espectacle de foc i baluern amb la Mascletà en la Plaça de l’Ajuntament. Temps ara per a menjar i reposar forces fins a les 17:00h. A aquella hora tindrà lloc la clausura de l’Exposició del Ninot a la Ciutat de les Arts i les Ciències, el fermall d’or de la qual arribarà amb la lectura del veredicte popular i l’elecció del Ninot Indultat de 2019.\nUna vegada coneguda la Decisió de la Junta Central Fallera, cada comissió es portarà els seus ninots de tornada per a acoblar-los finalment als seus monuments. La lectura dels premis de les Falles Infantils tindrà lloc a les 21h en la pròpia seu de la Junta.\nPer a acabar el dia, la Plaça de l’Ajuntament acollirà la tradicional Albà dels Falles amb un espectacle pirotècnic a càrrec de Pirotècnia Peñarroja.


Per què Ada Colau s'acarnissa amb Pedro Sánchez? - El triangle\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha aprofitat la concessió de la Medalla de la Ciutat al vaixell Open Arms per carregar durament contra el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, al qual ha comparat amb el ministre ultra italià Matteo Salvini. Colau se la tenia jurada a Sánchez des que l'Open Arms va desembarcar a Barcelona el juliol passat.\nLlavors, Sánchez va ordenar que cap autoritat fos present durant el desembarcament dels emigrants salvats per aquest vaixell. Colau, segons persones que van viure l'escena, ho havia preparat tot per fer-se la foto, però no va poder accedir al lloc i va marxar proferint crits i insults cap al president espanyol.\nAra, amb l'Open Arms avarat al Port de Barcelona perquè el Ministeri de Foment no li dóna permís per salpar novament cap al Mediterrani central, Colau ha aprofitat l'acte de la medalla per llançar dures crítiques al president espanyol, amb qui es va reunir el passat 21 de desembre abans del Consell de Ministres i del Ple de l'Ajuntament de Barcelona.\nColau s'ha afegit a les crítiques del fundador de l'Open Arms, Òscar Camps, el qual ha assegurat a través de les xarxes socials que "impedir-nos salvar vides és irresponsable i cruel. Polítics covards posen en marxa el comptador de morts". L'Open Arms es troba al Port de Barcelona, on va atracar per fer les reparacions i el manteniment abans de tornar a salpar. Està esperant l'autorització per traslladar-se a les costes de Líbia i emprendre més salvaments marítims.\nPrevEl Govern ofereix als taxistes que els VTC es reservin una hora abans


El Col·lectiu Ciutadella es presenta al Parlament amb un acte que ha reunit els presidents Torra i Torrent i la delegada del Govern espanyol, Teresa Cunillera - Parlament de Catalunya\nEl Col·lectiu Ciutadella es presenta al Parlament amb un acte que ha reunit els presidents Torra i Torrent i la delegada del Govern espanyol, Teresa Cunillera\nL'associació de periodistes parlamentaris distingeix els veterans cronistes Lluís Falgàs i Josep Maria Martí\nDivendres, 14 de setembre de 2018. Palau del Parlament\nEl Col·lectiu Ciutadella es presenta al Parlament amb un acte que ha reunit els presidents Torra i Torrent i la delegada del Govern, Teresa Cunillera\nEl Col·lectiu Ciutadella, que aplega professionals de la informació política i parlamentària de l'àmbit català, s'ha presentat públicament aquesta tarda al Parlament en un acte en què han participat els presidents de la Generalitat i el Parlament, Quim Torra i Roger Torrent, i la delegada del Govern de l'Estat a Catalunya, Teresa Cunillera. Durant l'acte s'ha distingit els veterans cronistes parlamentaris Lluís Falgàs i Josep Maria Martí amb el I Premi Col·lectiu Ciutadella.\nTorrent ha obert l'acte i ha cedit la paraula al president del col·lectiu, Rafa Garrido, que ha explicat que l'associació té, entre altres objectius, "fomentar una relació més fluïda i sana entre els periodistes i els polítics, perquè com més bona sigui aquesta relació millor informació política es farà, i això revertirà en els ciutadans".\nEn aquest primer acte públic l'associació ha volgut també lliurar el I Premi Col·lectiu Ciutadella, i ho ha fet 'ex aequo', i en reconeixement de les seves trajectòries professionals, als veterans cronistes parlamentaris Lluís Falgàs, de Televisió Espanyola, i Josep Maria Martí, de Televisió de Catalunya, que han rebut la distinció de mans de Torra, Torrent i Cunillera.\nA l'últim, els dos presidents i la delegada del Govern han pres la paraula per felicitar-se de la creació de l'associació i, posteriorment, per respondre les preguntes que els han fet els periodistes que cobrien la informació.\nA l'acte, que s'ha fet a la sala auditori, hi han assistit el vicepresident del Parlament, Josep Costa; el secretari tercer, Joan García; els presidents dels grups d'ERC, Sergi Sabrià, i del PSC-Units, Miquel Iceta; la portaveu del de CatECP, Elisenda Alamany; altres diputats dels grups i subgrups parlamentaris; la presidenta de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, Núria Llorach, i el director de Radiotelevisió Espanyola a Catalunya, Carles González.


Els MIR desconvoquen la vaga després d'arribar a un acord Els MIR desconvoquen la vaga després d’arribar a un acord – El Món\nEls MIR desconvoquen la vaga després d’arribar a un acord\nHan aconseguit millores que inclouen més descansos i un increment salarial mitjà del 7,55%\nACN 22/10/2020 10:18 pm\nEls metges interns residents (MIR) han arribat aquest dijous a un acord amb les patronals sanitàries i l’Institut Català de la Salut (ICS) que permet desconvocar la vaga de facultatius en formació. Després de dotze jornades d’aturada en un mes, els MIR, amb el sindicat Metges de Catalunya, han aconseguit millores que inclouen 12 hores de descans mínim després d’una guàrdia, 36 hores de repòs setmanal ininterromput i un increment salarial mitjà del 7,55%. Un 80% dels metges en formació han votat a favor de l’última proposta per millorar les condicions formatives, laborals i retributives i, així, posen fi a una vaga que ha tingut un seguiment alt, ha anat acompanyada de mobilitzacions al carrer i ha rebut diverses mostres de suport.\nEl portaveu dels MIR, Àlex Mayer, creu que l’acord, tot i que no inclou totes les reivindicacions, implica “millores evidents” i significa un “canvi històric” en les condicions de treball dels metges en formació a Catalunya. En unes declaracions recollides pel sindicat Metges de Catalunya, convocant de les vagues, Mayer valora que s’ha consolidat un espai propi de negociació de les relacions laborals gràcies a l’organització inèdita dels MIR com a col·lectiu i a dotze jornades de vaga que han tingut, remarca, un “altíssim” seguiment.\nEn declaracions a l’ACN, el portaveu dels MIR considera que aquestes vagues marquen un “abans i un després” en l’organització dels residents a Catalunya. “Ara tenim una estructura que ens connecta a totes”, ha afirmat. El doctor Mayer destaca que les mesures pactades representen una “millora substancial” en les condicions dels MIR i adverteix que a partir d’ara caldrà seguir com es traslladen i s’apliquen centre a centre.\nL’acord de sortida de vaga blinda el temps de treball i els descansos dels MIR. Així, la jornada efectiva dels residents no podrà excedir les 48 hores setmanals, incloent la jornada ordinària i les guàrdies, que seran com a màxim quatre mensuals. Una de les reivindicacions principals de la mobilització, el descans postguàrdia, també es garanteix en el pacte. Es fixa un període mínim de descans continu de 12 hores entre el final d’una jornada i el començament de la següent i el descans mínim setmanal serà de 36 hores ininterrompudes.\nEn el bloc retributiu, els MIR, que tenen sous mileuristes, comptaran amb un increment salarial del 5% a partir de l’1 d’octubre d’aquest any, que es veurà augmentat al gener del 2021 fins a aconseguir un increment d’entre un 7% i un 8,5% segons l’any de residència. Per exemple, un resident de primer any té actualment un salari base de 16.835 euros, que es veurà incrementat un 8,49% (18.264 euros). Per als R5, amb un salari de 23.205 euros, s’ha pactat una retribució de 24.829 euros, un 7% més. A més, en el cas dels residents que presten serveis a l’ICS, es revisaran les retribucions afectades pels canvis organitzatius derivats de la covid-19.\nEn l’apartat de la formació, l’acord instaura una Comissió de Seguiment dels Programes de Formació Sanitària Especialitzada de Catalunya, formada per l’administració, caps d’estudi, tutors i representants dels residents dels centres docents catalans. Aquesta comissió es reunirà com a mínim tres vegades a l’any i vetllarà pel compliment i la qualitat dels programes formatius de cada especialitat mèdica. També en l’àmbit formatiu, s’estableix que la formació no assistencial s’ha d’incloure en la jornada ordinària de treball, concretada en el calendari laboral de cada resident. A més, els MIR tindran dret a assistir a un congrés mèdic durant el període de residència finançat per les empreses.\n12 dies de vaga\nEls MIR han fet tres vagues de diversos dies des del 21 de setembre per reclamar millores a les seves condicions de treball i formatives, que es van veure agreujades durant la primera onada de la covid-19. Les jornades de vaga han tingut un ampli seguiment, de més del 80% segons convocants -del 90% en les primeres jornades-, mentre que Salut l’ha situat al voltant del 40%.\nDurant aquest mes, els metges en formació han sortit al carrer amb mobilitzacions en diverses ciutats de Catalunya. A Barcelona, on s’han fet les convocatòries centrals, han protestat davant del Departament de Salut, la plaça de Sant Jaume, el Parlament i l’Institut Català de la Salut, entre altres llocs.\nPel que fa a les mostres de suport, tots els grups parlamentaris, també els que formen part del Govern, van secundar les seves reivindicacions i van exigir la implicació política de Salut en les negociacions quan el portaveu dels MIR va comparèixer al Parlament.\nDes de l’àmbit sanitari, el president del Col·legi de Metges de Barcelona, Jaume Padrós, ha reclamat en diverses ocasions un acord per posar fi al conflicte i el president de Metges Sense Fronteres, David Noguera, va apropar-se a una de les protestes a plaça de Sant Jaume per traslladar-los un “missatge de solidaritat”, entre altres veus.