Økologi i store gryder Vinter 2016 by Økologisk Landsforening - Issuu\nØkologi I STORE GRYDER\nMAGASIN OM ØKO-VARER // VINTER 2016\nKØKKENCHEF BJØRN MADSEN PÅ KUNSTMUSEET AROS:\nGØR EN KUNST UD AF KØDET\nTEMA OM OKSEKØD // BESØG I TRE ØKO-KØKKENER // TIPS OG TRICKS: UDNYT HELE OKSEN // FAKTA OM FORSKELLEN PÅ ÆBLER\nHÅNDVÆRKET TRIVES SAMMEN MED ØKOLOGIEN Mona Carøe, cheføkonoma på Randers Regionshospital\nvi nogle gange må pakke vores visioner og holdninger sammen og give vores brugere det, de helst vil have.\nVi var pavestolte, da vi som det allerførste hospitalskøkken i Danmark fik et økologisk spisemærke i guld her i efteråret. Guldet og en aktuel økologiprocent på 93 er frugten af mere end syv års målrettet arbejde med at omlægge vores produktion. Processen har i den grad boostet vores håndværk, for den enkle sandhed bag vores succes er, at al mad laves fra bunden. Vi har blandt andet vores egne slagtere ansat, så alt kød, vi får leveret, bliver anvendt og udnyttet rigtig godt. Vi skal naturligvis altid tage udgangspunkt i vores patienter – og samtidig balancere deres behov med vores faglige stolthed over at lave økologiske måltider fra bunden. Det har vi ærlig talt glemt et par gange undervejs. Vi lavede for eksempel engang en rødbedesuppe, som vi syntes smagte helt fantastisk. Den var også lige i øjet i forhold til den økologiske tankegang med sæsonmad og lokale råvarer. Men patienterne gad ikke spise suppen. Den kom retur. Det viste os, at\nLEVERPOSTEJEN KAN MASKINSKÆRES Det samme gælder kødretter. Det er værd at overveje at tage en kødret ud af menuplanen, hvis tilfredsheden er for lille i forhold til indsatsen i timer og kroner. Heldigvis sætter mange af vores patienter og omtrent 400 daglige kunder i vores kantine stor pris på kød fra dyr, der har gået ude på græs. For os har det været en stor fordel med egen slagterafdeling. Når et køkken kan håndtere at få leveret hele dyr, så kan vi få de økologiske udskæringer, vi har brug for, til en fornuftig pris. Vi har også udviklet vores produkter præcis, som vi vil have dem. For eksempel har vi tilpasset opskriften på vores leverpostej, så vores kolde team kan skære den på pålægsmaskinen. Det var den tidligere for blød til, men nu får vi flotte skiver på brødet og sparer samtidig tid. Den slags smarte løsninger skal vi hele tiden jagte. Og for os er det at udnytte hele dyret en faglig udfordring, som vi sætter stor pris på. Det kræver planlægning, og for at få forbrugt alt kødet, så laver vi blandt andet vores eget pålæg, som vi også sælger af til andre sygehuse i Region Midtjylland.\nAL MAGT TIL SOUS VIDE-METODEN! I vores rejse mod det økologiske guld har vi også eksperimenteret meget med vore sous vide-kar, hvori vi langtidskoger vakuumpakket kød. Vi har prøvet forskellige temperaturer og tilberedningstid. Dermed er vi kommet frem til en model, hvor vi varmebehandler kødet 18 timer natten over ved kun 56 grader. I forhold til at bruge stegepander eller dampovnen, så er der store fordele. Vi har i gennemsnit reduceret kødsvindet cirka 30 procent – og helt op til 46 procent , hvad angår vores egen roastbeef. Men ikke nok med, at kødet svinder mindre: Når en roastbeef tilberedes i sin egen kødsaft og krydderier i så mange timer, så arbejder krydderierne sig godt ind i kødet. Vores roastbeef smager af krydderier hele vejen igennem, fordi den får lov at stå og marinere i sig selv. Mere smag, bedre mørhed og mindre svind. Al magt til sous vide-metoden! Samtidig har vores klare oplevelse i de syv år, vi har arbejdet med økologisk kød, været, at kvaliteten er blevet bedre og bedre. Tidligere sendte vi mere retur, og leveringssikkerheden er også blevet meget større. Vores håb er derfor, at nogle af vores erfaringer kan bruges i andre køkkener, og at det nu er nemmere for jer at komme i gang med kødet, fordi råvarerne er blevet bedre.\nØkologi - I STORE GRYDER UDGIVER: Økologisk Landsforening Silkeborgvej 260 8230 Åbyhøj Tlf.: 87322700 Mail: info@okologi.dk www.okologi.dk\nØkologi - I STORE GRYDER\nTRYK: Rosendahls OPLAG: 10.000 stk. PROJEKTMEDARBEJDER & REDAKTØR: Peter Nordholm Andersen // pna@okologi.dk LAYOUT: Mai Tschjerning Nielsen // mtn@okologi.dk FORSIDEFOTO: Søren Gammelmark\nSMAGSPRØVE PÅ VORES TEMA\nSadan kan I orke okser Kødområdet er en af de sværeste fagfelter, et storkøkken kan bevæge sig ind i, når det skal omlægges til mere og mere økologi. I vores tema kan I møde nogle af dem, der allerede har taget nogle sikre skridt ind i kødzonen – og få konkrete tips og tricks.\nSIDE 4-5: OKSEKØD SOM UNIKT KRYDDERI Hos restauranten Food Hall på kunstmuseet Aros i Aarhus har Bjørn Madsen og hans personale taget fat i oksekødet som et af de første led i en øko-omstilling. Det ambitiøse ryk giver ifølge Bjørn Madsen kunderne lokaltproduceret kød, der lever op til museets rammer, hvor der er højt til loftet på flere planer.\nSIDE 6-7: STORT STORKØKKEN GÅR HELE VEJEN Bente Slot leder køkkenet, der servicerer alle patienter på Århus Universitetshospital. Køkkenet får leveret hele dyr og slagter dem i eget slagteri. Selv indregnet slagternes løn, så koster det økologiske kød det samme, som dengang de købte kødet konventionelt i grydeklare stykker og som færdigt pålæg.\nSIDE 8-9: ØKOLOGI OG PÆDAGOGIK GÅR HÅND I HÅND Michael Hedensted er køkkenassistent i en børnehave, hvor økologien har fyldt meget i over 20 år. Med en økologiprocent på 98 er kunsten at skrælle, hakke, snitte og koge masser af grønt ind i og uden om kødet. Den opgave hjælper børnene med, når Michael – bogstaveligt talt – fyrer op under gryderne.\n3 SPØRGSMÅL OG SVAR OM SPISEMÆRKET HVAD ER SPISEMÆRKET? Det økologiske spisemærke findes i tre varianter. De kan tildeles storkøkkener, der kan dokumentere 30-60 % af det samlede indkøb (bronze), 60-90% (sølv) eller over 90 % (guld). Inden for samme budget kan bronze fås ved at konvertere en del af varerne til økologiske og lidt anderledes menuer. Guld kræver, at kød reduceres eller helt erstattes af grønt, at undgå madspild og at lave næsten alt fra bunden, fx pålæg eller at sylte sæsongrønt.\nHVAD ER MENINGEN MED MÆRKET? Det økologiske spisemærke kan ses som en milepæl for, hvor langt man er med en økologisk omstilling – både for køkkenerne selv og for de spisende. Fx kunne en café eller restaurant før blot forklare kunderne, at de havde ”mange økologiske råvarer”. Nu må de skilte med en dokumenteret indsats: Man gør en forskel for naturen, miljøet og dyrene ved at bruge varer, som er fri for rester af sprøjtemidler og langt de fleste tilsætningsstoffer.\nHVAD KOSTER DET AT FÅ MÆRKET? Det er gratis! Selve det praktiske arbejde med omstillingen af køkkenet og skrivebordstiden til at dokumentere de økologiske råvarer er dog en indirekte udgift, I i et storkøkken skal indregne. Det at registrere økologi-procenten kræver blandt andet, at I samler fakturaer/ opgørelser fra leverandørerne tre måneder bagud. I kan finde gode råd og inspiration til omlægningen på www.okologi.dk/foodservice og www.oekologisk-spisemærke.dk.\nKunsten at fa unikt kød i køkkenet Restauranten på kunstmuseet Aros serverer oksekød med ekstraordinær smag og en særlig historie. Køkkenets model er et tæt samarbejde med ét økologisk familielandbrug, indkøb af hele dyr og usædvanlig lang krogmodning af kødet. Tekst: Per Henrik Hansen // Foto: Søren Gammelmark For fem dage siden gik en 19 måneder gammel kvie og åd saftigt græs på en økologisk mark lidt syd for Aarhus. Nu dingler kvien som seks store stykker oksekød i en køletrailer bag kunstmuseet Aros i Aarhus. Herfra bæres kødet op til restauranten Aros Food Hall – lige under tagterrassen med den berømte regnbue. Mens de fleste andre køkkener, der slår ind på den økologiske vej, lægger kødet om som noget af det sidste, er\ndet omvendt her på Aros, der har et økologisk spisemærke i bronze. Det hænger sammen med restaurantens nære samarbejde med Troldgården, som har leveret kvien. Det er et lille, alsidigt, økologisk familielandbrug. - Vi får stort set alt vores kød fra dem – okse, gris og lam – fordi vi har fælles holdninger til dyrevelfærd og kvalitet, fortæller køkkenchef Bjørn Madsen. Samarbejdet kom i gang, da en medarbej-\nder i Økologisk Landsforening for tre år siden spillede Kirsten Giftekniv. Hun foreslog Bjørn at tage kontakt til landmandsfamilien, for de kunne nok finde noget at bruge hinanden til. TÆT DIALOG MED LANDMANDEN - Vi fandt hurtigt ud af, at vi klikkede rigtig godt sammen, og vi snakker meget sammen. Nogle gange er vi her fra køkkenet nede på gården. På den måde kan vi følge helt tæt\nKØKKEN MED BRONZEMÆRKE\nDet er jo sjovere at fortælle gæsterne, at kødet kommer fra en gård, jeg selv var nede på i mandags, end hvis det bare kom fra en ukendt gård. - BJØRN MADSEN, køkkenchef\nrygeovn, som personalet bruger flittigt til at udvikle smagen af både kød, fisk og oste.\nmed i, hvordan dyrene har det, og hvordan familien driver gården. Det giver en god dialog, stor gensidig tillid og vished for, at tingene bare er helt i orden, fortæller Bjørn Madsen. Høj dyrevelfærd er et af økologiens varemærker. Fx må øko-køer max tranporteres otte timer, og de konventionelle i op til 29 timer, dog afbrudt af en times pause. Men Troldgårdens produktion løfter sig ofte over øko-reglerne: Fx er den seksdelte kvie fra traileren som alle andre slagtedyr blevet aflivet på gården. Dermed spares dyrene for en potentielt stressende køretur til slagteriet. På Aros bliver kødstykkerne hængt op i et tre til fire grader varmt modningsskab, hvor de er til offentligt skue for museets gæster. Skabets to lange sider er af glas. Den ene side vender ind mod restaurantens gæster, den anden vender ud mod den trappe, der fører op til tagterrassen med regnbuen. EKSTRA LANG MODNING Normalt er tre eller fire ugers krogmodning nok til at gøre oksekød mørt og velsmagende. Men i Aros Food Hall arbejder kokkene med meget længere tider. Rekorden er 144 dage, før kødet blev taget af krogen og tilberedt. - Men det er mere almindeligt, at vi modner det 80-90 dage. Det passer med, at vi får en ny okse cirka hver tredje måned, fortæller Bjørn. Den lange modningstid giver efter Bjørn Madsens opfattelse kødet en særlig smag:\n- Efter en måneds modning sker der ikke ret meget mere med mørheden, men det gør der med smagen. Den bliver ligesom dybere, og du får en meget intens kødsmag. Han mener også, at det betyder noget for kvaliteten, at kødet kommer fra dyr, som er halvt af jerseyrace og halvt af en kødkvægsrace som for eksempel Limousine. Den type krydsninger giver grundlag for fyldige kødstykker med høj mørhed og udsøgt smag. En mindre del af kødet og indmaden sættes i et tørreskab, hvor luftfugtigheden er nede på 60 procent og temperaturen 14-16 grader. Tørreskabet bliver dog mest brugt til svineog lammekød. Køkkenet har også sin egen\nLYSTEN DRIVER VÆRKET Historien om den økologiske gård i nærområdet med høj dyrevelfærd og de udsøgte kødsmage giver Aros Food Hall et unikt produkt, som gæsterne ifølge Bjørn ikke kun nyder at spise, men også gerne vil høre om: - Det er jo sjovere at fortælle gæsterne, at kødet kommer fra en gård, jeg selv var nede på i mandags, og det er i øvrigt modnet i det skab, de kan se derhenne, end hvis det bare kom fra en ukendt gård og slagteri. Ifølge køkkenchefen skal man først og fremmest ville det, hvis et køkken vil have et fast forhold til et økologisk landbrug efter en lignende model, som den de arbejder med. - Men det kræver noget energi, især i opstarten. Og man skal kunne lide at tage ud og snakke med landmanden og høre, hvordan han ser på tingene. Hvis man gerne vil det, kan alle også gøre det, fastslår køkkenchefen.\nTØRRET OG RØGET OKSEHJERTE Oksehjerte er en af de ting, der ofte tørres i tørreskabet på Aros Food Hall. Efter tre ugers tørring, ryges det typisk også. Det røgede hjerte kan de for eksempel finde på at drysse over en lille frokostret med enebær, agurk og mayonnaise. - Vi kan også finde på at skære det i små stykker, som vi kommer i en sauce. Hjerte har den her lidt metalliske smag, som godt kan blive for meget i større mængder. Men det er supergodt, hvis du river det eller skærer det i små stykker og bruger det som et ekstra pift, siger Bjørn.\nSlagterne tjener deres egen løn hjem To uddannede slagtere og en lærling skærer hele okse- og svinekroppe op og laver selv alt kød og pålæg til patienter og personale på Aarhus Universitetshospital. Næsten alt kødet er økologisk. Alligevel koster det mindre, end hvis hospitalet skulle købe grydeklare, konventionelle kødprodukter. Tekst: Per Henrik Hansen // Foto: Søren Gammelmark\nsamt deres lærling Morten Christensen. - Alle de hele og halve slagtekroppe, vi køber, er økologiske. Kun når vi en gang imellem køber ekstra stykker kød, kan det være konventionelle varer. Men når vi regner på vores samlede udgift til kødet, så er den ikke større, end hvis alt kødet havde været konventionelt, som dengang vi købte det i grydeklare stykker og som færdigt pålæg. Heller ikke når jeg regner slagternes løn med. Den betaler sig selv hjem, fortæller Bente Sloth.\nRitzch-ritzsch! Den metalliske lyd flænser rummet, når en kniv får en tur på strygestålet. En radio høres svagt i baggrunden. Ellers er her stille og roligt. Her i slagterafdelingen på Aarhus Universitetshospital er det håndværket, det drejer sig om, ikke en masse snak. De tre mænd arbejder koncentreret ved to stålborde. Små, hurtige og sikre bevægelser fører deres smalle udbenerknive igennem 250 kilo kød i røde nuancer, lyse sener og hvide ben. Mændene har gjort det her utallige gange før. I løbet af et par timer får de delt en hel oksekrop op i fint afpudsede udskæringer, ben og sener til suppe samt et mindre bjerg af små, ureelle stykker til hakket kød.\nDet gode håndværk og køkkenpersonalets faglige evner og stolthed kom ekstra meget i centrum, da hospitalets køkkener i 2009 satte fuld fart på en omlægning til økologi. En proces som foreløbig har ført til, at 68 procent af de indkøbte varer i dag er økologiske – og hospitalet dermed har et spisemærke i sølv. SØLVMÆRKE UDEN EKSTRA PENGE Storkøkkenets cheføkonoma Bente Sloth understreger, at økologiprocenten på 68 vel at mærke er nået, uden det har kostet ekstra penge. Og det har meget at gøre med de tre mænd med knivene omkring kødet på de to stålborde: Slagterne Henri Lysen, Johan Kelly\nSAMME MÆNGDE KØD SOM FØR Også andre steder i køkkenet går øko-omlægningen hånd i hånd med omlægning til egen produktion frem for indkøb af færdigvarer. - De to former for omlægning hænger uløseligt sammen. Den eneste måde vi kan få råd til økologi på, uden øgede budgetter, er ved selv at forarbejde i stedet for at købe færdigforarbejdede varer, fastslår Bente Sloth. I andre køkkener er en omlægning til økologi delvist finansieret ved at skrue ned for mængden af det dyre kød og op for de relativt billige grøntsager. Men ikke her. - Vi er nødt til at sørge for, at patienterne får nok protein til at hele. Og animalsk protein er nu engang den bedste proteinkilde. Så vi har\nKØKKEN MED SØLVMÆRKE\nKøkkenmedarbejdernes entusiasme og vilje til at få tingene til at lykkes er årsag til, at vi har kunnet fastholde den økologiske omlægning, selv om vi har været gennem store besparelser. - BENTE SLOT, cheføkonoma\nfaktisk ikke skåret ned på mængden af kød, oplyser den erfarne cheføkonoma. SOUS VIDE MED RULLEPØLSEPROGRAM De tre slagtere har finparteret oksekroppen på stålbordene. Inden kødet bliver vakuumpakket, skal slagteren Henri Lysen lige hejse 20 rullepølser op fra køkkenets store sous vide-kar. Kort før fyraften i går blev rullepølserne lagt i karret og rullepølse-programmet sat i gang. I løbet af aftenen, natten og morgenen har sous vide-karret automatisk kogt rullepølserne i den fastsatte tid. Bagefter har karret kølet dem ned til to grader. Sous vide-karret er uundværligt, når man skal producere pålæg til bespisning af i alt 3000 patienter, sygeplejersker, læger og andre medarbejdere. - Vi bruger det også til at lave vores egen roastbeef, hamburgerryg og mange andre ting, fortæller Henry Lysen.\nHvis vi alene ser på spegepølserne, så producerer slagterne seks forskellige slags. Og de har selv fundet ud af, hvordan opskrifterne og krydderblandingerne helt præcist skal være. At tingene skal laves fra bunden, er en af de store fordele ved jobbet, siger Henri Lysen: - Det her er et arbejde med megen frihed og mange sjove udfordringer. Man kan jo ikke bare gå ud og købe alt, hvad vi skal bruge, økologisk, for eksempel af krydderiblandinger. Vi er nødt til at finde ud af det selv og bruge vores faglighed, understreger slagteren. MEDARBEJDERNE HAR LØFTET ØKOLOGIEN Henri Lysens arbejdsglæde og faglige stolthed er ikke kommet ud af det blå. Da Bente Sloth kort efter sin ansættelse for ni år siden på et medarbejdermøde fortalte, at køkkenet skulle gå over til meget mere økologi og egenproduktion, blev hun mødt med bifald. Den entusiasme er det lykkedes at holde vedlige. - Vi forsøger altid at fokusere på, hvordan vi kan bruge vores faglighed til at lave den bedst mulige mad til patienterne. Køkkenmedarbejdernes entusiasme og vilje til at få tingene til at lykkes er årsag til, at vi har kunnet fastholde den økologiske omlægning,\nselv om vi har været gennem store besparelser, siden vi begyndte, fortæller hun. For Henri Lysen er det nu heller ikke kun de faglige udfordringer, der får ham til at erklære, at hans job er noget af det bedste, man kan få som slagter. - Det er også rart at vide, at de dyr, vi hver dag står og arbejder med, har levet et rimeligt liv under økologiske forhold, mener han.\nFAKTA OM KØKKENET PÅ AARHUS UNIVERSITETSHOSPITAL •\tI alt 100 medarbejdere i køkken og fire kantiner.\n•\tBespiser dagligt 3000 patienter og medarbejdere, fordelt på tre adresser. •\tSlagterne producerer stege, småkød, hakket kød, bacon, leverpostej, rulle-, grill-, wiener-, medister- og spegepølser, saltkød, sprængt og røget kød samt hamburgerryg med mere. •\tKøkkenet indkøber hver uge i gennemsnit 1,5 hel oksekrop og 10 halve grise, yderligere 10 midterstykker fra gris samt ekstra svine-levere til leverpostej.\nSJOVT AT LAVE PÅLÆG FRA BUNDEN Et andet uundværligt stykke udstyr er slagterafdelingens avancerede rygeovn. Ikke alene kan rygeovnen ryge pølser og andre varer, den kan også dampkoge dem og endda modne spegepølserne.\nFlammer og oksekød i børnenes udekøkken En gang om ugen fyrer Michael Hedensted op i udekomfuret i børnehaven Ajstrup Gl. Skole. Omgivet og hjulpet af nysgerrige børn står de næste timer på tilberedning af økologisk mad med oksekød over levende ild. Tekst: Per Henrik Hansen // Foto: Søren Gammelmark Flammerne slikker den enorme stegepande, hver gang Michael Hedensted ryster panden og rører rundt i den snittede kål med en lige så enorm paletkniv. Det er den ugentlige båldag i naturbørne-\nhaven Ajstrup Gl. Skole, 16 kilometer syd for Aarhus. På ugens øvrige dage foregår madlavningen i et indendørs institutionskøkken, men straks efter Michael Hedensted var mødt på arbejde i morges, fyrede han op i komfuret\nog under en gruekedel-stor gryde. Midt i det brændefyrede udekøkken leder en skorsten effektivt røgen fra ildstedet væk. Når der er fyret op i køkkenet, er det mindst lige så effektivt til at suge opmærksomheden\nKØKKEN MED GULDMÆRKE\nVi er verdensmestre i at skrælle gulerødder! - BØRNEHAVEPIGE, i udekøkkenet\nat springe den ugentlige køddag over af og til, og så få råd til for eksempel en oksesteg.\ntil sig hos de børn, der hjælper til. Køkkenet indkapsler nogle af stedets pædagogiske grundprincipper: Glæden ved udeliv og en hverdag, der tager afsæt i leg, inspiration, fordybelse og gensidig respekt. KØDMÆNGDEN STYRES STRAMT Den svitsede kål bliver hældt fra panden over i den store gryde, hVor andre ingredienser allerede ligger og udsender en liflig duft. En dreng i flyverdragt ligger på jorden og kigger betaget gennem glaslågen under komfuret; ind i de flammer som sørger for, at han, de andre børn og 20 voksne snart kan få en dejlig varm portion karrykål med oksekød. Ajstrup Gl. Skole er normeret til 120 børn, men på en normal dag er de omkring 100. Efter kålen hælder Michael Hedensted fem til seks kilo hakket økologisk kød på panden. I et køkken med et økologisk spisemærke i guld og en aktuel økologiprocent på 98 er kødet en råvare, der absolut skal doseres. Normalt bliver hele ugens ration af fersk kød brugt i én omgang, således også i dag. Ud over udekøkken-dagens kødret, byder børnehaven en dag om ugen på hjemmelavet rugbrød og leverpostej samt andet pålæg. Desuden har børnehaven en ugentlig fiske-, suppe- samt en dag til forskelligt andet. Køkkenet har lidt under otte kroner pr. barn om dagen at gøre godt med. Da budgettet skal hænge sammen, så skal der blandes\ngodt med grønt i ugens kødret. Den opgave hjælper børnene med at løse. Seks drenge og piger sidder ved et borde-bænkesæt i børnehøjde under udekøkkenets halvtag: - Vi er verdensmestre i at skrælle gulerødder, erklærer en af pigerne, mens hun meget omhyggeligt lader sin skrællekniv tage endnu en lille bid af den populære orange rodfrugt. HAKKET KØD PÅ MANGE MÅDER Den køkkenassistent-uddannede Michael Hedensted og hans kollega Camilla Roesdahl bruger hakket okse på talrige måder, da det er den billigste form for økologisk kød. - Vi bruger det for eksempel til musaka, lasagne, chili con carne, italienske kødboller med parmesanost og alle mulige afskygninger af gryderetter med årstidens grøntsager, fortæller Michael og forklarer, at de overvejer\nBØRNENE LÆRER AF ØKOLOGIEN Forældrene har aldrig klaget over, at der ikke er mere kød på menuen. I hvert fald ikke i de 16 år pædagog Vera Hareskov har været her. Hun er glad for børnehavens store fokus på økologi, lige siden den åbnede for 20 år siden. - Børnene lærer, at vi bruger gode råvarer i køkkenet, og at vi ikke går på kompromis. Jeg vil godt påvirke børnene til at blive bevidste om, hvad de spiser, og det hjælper økologien til med, mener Vera Hareskov. Hun oplyser, at børnene også er med til at dyrke stedets urtehave og at plukke bær og derefter at lave saft og marmelade. Det sker i et særligt ’pædagogkøkken’, som er indrettet til, at børnene kan lave enkelt køkkenarbejde sammen med pædagoger og medhjælpere. Forældrene er generelt begejstrede for den høje økologiprocent i børnenes mad. - De fleste synes, det er fantastisk. Det giver de blandt andet udtryk for i vores Facebookgruppe, hvor der er mange positive kommentarer om maden. De synes, at det er så godt, at børnene får økologisk og sund mad hver eneste dag, fortæller Vera Hareskov.\nHJEMMELAVEDE GRILLPØLSER VAR ET HIT Et af sommerens hit på madfronten i Ajstrup Gl. Skole var den dag, børnene fik hjemmelavede grillpølser. Hvert barn fik én pølse med oksekød og én med svinekød. - Vi begyndte dagen før med at blande farsen med en køkkenmaskine og stoppe den i lammetarme med et pølsehorn, som vi havde købt til formålet. Samme dag kogte vi også pølserne, fortæller Michael Hedensted og oplyser, at børnene dog ikke hjalp til. - Men børnene var meget interesserede i at kigge på, da vi stoppede farsen i tarmene. Dagen efter sydede pølserne over grillen på en kæmpestor rist over et bål. Og så snart grillpølserne var stegt færdige, blev de serveret med en salat med kartofler. Den ret var børnene vilde med – og hele processen fyrede også op under personalets fagglæde.\nSÅDAN OKSER VI MERE I KØKKENET Indmad er en oplagt råvare i et økologisk storkøkken, fordi det er billigt. Sådan lyder ét af rådene fra fire køkkenfaglige, der har fingrene dybt nede i den økologiske køkkenpraksis. Tekst: Jannie Holm Andersen og Peter N. Andersen\nINDMAD I PAPIRSTYNDE SKIVER René Mammen, kok og ejer af to restauranter i Aarhus. Den ene har et guldmærke og en Michelinstjerne. Den anden har et sølvmærke.\nDer er et større arbejde i at få økologisk kød på menuen, men det kan lade sig gøre. Vi bruger blandt andet en del indmad som kalvehjerte og lever. Indmad er en billig råvare. Vi salter kalvehjerterne i to døgn, røger dem i et døgn og dehydrerer dem bagefter, så vi kan skære papirtynde flager af det. Vi bruger 100 gram per opskrift, hvor kalveflagerne drysses på fire tallerkener. Vi justerer også vores menuer efter kødet. Har vi købt oksetværreb til en hovedret, kan vi lave en virkelig billig forret med jordskokker i samme menu. Sådan holder vi prisen på menuen nede. Køber man samtidig efter sæson og tænker sig lidt om, så er økologisk grønt ikke ret meget dyrere.\nBRUG HJERTET, NÅR DU LAVER LASAGNE Birte Brorson, vejleder i øko-omlægninger af storkøkkener.\nØkologisk kød er en dyr råvare, men heldigvis er der nogle tricks til at kompensere for prisen. At bruge mere indmad er en god måde til at få kiloprisen ned på. Prøv at lave kødsauce med oksehjerte, som for eksempel kan bruges til lasagne. Kog hjertet godt ind med dobbelt så stor mængde af tomater og andre grøntsager i forhold til kødet. Desuden kan de fleste gryde- og farsretter laves med mindst 50 % grønt og 50 % kød i. Overvej også sous vide-metoden: Ved at langtidsstege ved 60-65 grader får I mørt, lækkert og saftigt kød. Selv om I steger i langt flere timer, så bruger I ikke mere strøm end ved at bruge ovnen til samme opgave, fordi temperaturen er lavere.\nTÆNKT STORT Christian Puglisi. Michelinkok og ejer af tre københavnske restauranter med økologiske spisemærker i guld.\nMit råd til andre køkkener er at arbejde med større kødudskæringer eller hele dyr. Det kræver, at I har ansatte med for eksempel slagterbaggrund, der forstår sig på oksekød. Vi køber typisk en hel økologisk kalv ad gangen, og så får vores højest profilerede gourmetrestaurant de bedre udskæringer. Og desuden sørger vi for at bruge hele dyret, heriblandt indmad, som for eksempel kalvebrisler. Det er billig mad.\nDYRK ”NOSE TO TAIL”-STRATEGIEN Lone Mølleskov, køkkenleder i kantinen hos Kalø Økologisk Landbrugsskole, der har det økologiske spisemærke i guld.\nBåde af hensyn til vores fremtid og sundhed bør kødet kun udgøre en mindre del af måltidet. Grøntsagerne bør altid være i højsædet. Vi er dog så heldige at være selvforsynende med kvæg, svin, lam, får og til dels kyllinger. Vores slagter kan skære dyrene ud efter vores ønsker, og vi laver selv en masse pålæg, fx roastbeef. Alle større køkkener kan lave et samarbejde med en landmand om at få hele dyr. Har man personale med en slagteruddannelse, så er I sikret billigere råvarer frem for at købe mindre portioner via en grossist. Det kræver dog, at I skal tænke i et helt dyr og udnytte indmaden. Vi har en nose to tail-tilgang. Vi samler på udskæringer som fx mørbrader, der er få af, til særlige lejligheder. Leveren steges eller bruges i vores postejer, hvor leversmagen er mindre udtalt. Vi laver også hjerter i flødesovs. Og så synes en del af vores elever, især dem fra udlandet, at oksehaler er helt fantastiske.\nVIDEN OM ØKO-KØD\nHVORFOR ER HAKKET ØKO-OKSEKØD SÅ UDBREDT? Hakket oksekød med Ø-mærke er relativt billigt og langt mere almindeligt sammenlignet med de andre økologiske kødpakker i køledisken. Hvordan det kan være, får I forklaringen på her. TEKST: Jannie Holm Andersen & Peter N. Andersen den måde udnytter koens ressourcer både til kød og mælkeproduktion. Dermed er den samlede klimapåvirkning mindre, og når hele dyret udnyttes optimalt, kan prisen holdes nede. Samlet set er merprisen på øko-varianten nede på 15-20 procent i forhold til de konventionelle pakker med hakket okse.\nFoto: Rasmus Bluhme, Momentfotografi\nDu tænker måske ikke over det, når du hælder en sjat mælk i retterne. Men på den måde er I som køkken med til at sørge for, at der hvert år bliver født over en halv million kvæg ude hos de danske mælkeproducenter. Netop mælk er noget af det, danskerne oftest køber økologisk. Tre ud af ti glas mælk, der skænkes, er fra kartoner med Ø-mærke. Den høje efterspørgsel på øko-mælk kan direkte aflæses i prisen på hakket oksekød. Ifølge Kødbranchens Fællesråd kommer langt størstedelen af det hakkede, økologiske oksekød fra netop malkekøer. Omkring fire ud af fem af alle danske køer stammer fra mælkeproduktionen, og tallet er formentlig endnu højere hos økologerne. KØER UDNYTTES TIL BÅDE MÆLK OG KØD Når køerne ikke længere leverer nok mælk, bliver de slagtet, og kødet hakkes til fars. Kødbranchens Fællesråd påpeger, at man på\nØKOLOGISKE KØER LEVER LÆNGERE Men man får noget for de ekstra penge. En af de helt store forskelle på konventionelle og økologiske malkekøer er, at de økologiske kommer på græs hele sommerhalvåret. Kun omkring 16 procent af de konventionelle får samme mulighed for ude-motion og friskt græs. Resten lever hele livet inde i stalden. Den forskel i livsstil betyder, at de økologiske køer har færre problemer med ben og klove, og det er en af årsagerne til, at de i gennemsnit lever længere end de konventionelle. Køernes slagtealder hos økologerne er 64,8 måneder, mens den er 61,6 måneder hos de konventionelle. De økologiske køer lever altså mere end tre måneder længere. GRÆS GIVER KØDET SUNDERE FEDTMIKS Når køerne er på græs, så betyder det også noget for oksekødets kvalitet. Det hænger sammen med, at de økologiske malkekøer får ti gange mere græs end hos de konventionelle køer i sommerhalvåret. Græsset udgør typisk 25-30 procent af deres sommerfoder. Græsset giver kødet et sundere miks af fedtsyrer. Et stort engelsk studie samlede tidligere i år op på data fra 67 sammenligende undersøgelser: Vælger man økologisk kød, så er man sikret 24-47 procent højere andel af de sundere omega-3-fedtsyrer.\nTRE SPOR I KØDPRODUKTIONEN Den langt mest udbredte måde at producere økologisk oksekød på er altså at slagte færdigopfedede malkekøer og lave dem til hakkekød, som ender ude i køkkenerne. Der er dog også to andre spor. Det ene er at slagte opfedede stude. Det andet er at lade egentlige kødkvægsracer opskære. Studene og kødkvæget bliver normalt til de finere udskæringer. Altså for eksempel mørbrad, tyksteg og grydestege. Og det er produkter, hvor merprisen i forhold til de konventionelle kødvarer ofte er noget højere end ved den hakkede øko-oksekød. Ved produktion af kødkvæg bruger landmanden typisk racer, som fx limousine eller simmental, der fra naturens side er mere muskuløse og kødfulde end racerne hos mælkeproducenterne. Kødkvæg har ofte også fået foder, der mere målrettet kan omforme dem til møre, fedtmarmorerede bøffer.\nFAKTA OM KØD OG KVÆG »» Den samlede kvægbestand er på knap 1,6 millioner. Heraf er 664.000 køer, altså hundyr, der kan give mælk. »» 80 procent af køerne er fra mælkeproduktionen. De resterende 20 procent er fra kødkvægsproduktionen. »» Der slagtes årligt ca. 230.000 handyr og nogenlunde lige så mange hundyr. »» Kalvekød er fra dyr, som er højest tolv måneder gamle. »» Ungkvægkød er fra dyr, der er mellem 12 og 24 måneder gamle. »» Oksekød er fra dyr, der er ældre end 24 måneder.\nMidt i en simre-tid\nBindevævsrige udskæringer som oksebryst og -skank kræver en ekstra kærlig hånd. Den ekstra omsorg kan I yde ved at være rundhåndede med øllet eller de varme krydderier. Her er tips fra to koge- og krydderiglade køkkenfolk. Tekst: Peter Nordholm Andersen og Per Henrik Hansen\nBJØRNS ØL-BRAISEREDE OKSEBRYST Restauranten på kunstmuseet Aros i Aarhus, Aros Food Hall, køber sit oksekød som hele slagtekroppe. Derfor er køkkenchef Bjørn Madsen vant til at skulle bruge alle udskæringer på dyret. Også de mere vanskelige. De sværest brugbare dele kommer i kødhakkeren – men det gælder ikke brystet. Det bliver ofte langtidsforarbejdet, presset og skåret ud i regelmæssige stykker, inden det serveres for gæsterne. - Der er jo lidt mere bindevæv i brystet end i mange andre dele af dyret, så man skal bruge lidt flere ressourcer på det. Vi sous vide-behandler det gerne i 24 timer ved omkring 60\nFoto: Jacob Ehrbahn, Polfoto\nCAMILLAS KINESISKE SKANKE For kogebogsforfatteren og tv-kokken Camilla Plum er skankene ikke bare det sted, hvor alle de store muskler i benet er hæftet til. Nej, de ”ender i de lækreste, fine, tilspidsede muskelender, der nok er det mest smagsfulde sted på dyret”, som hun formulerer det i sin bog Abracadabra\ngrader, eller braiserer det i ovnen natten igennem ved 62 grader, fortæller Bjørn Madsen. Tilberedningen varierer fra gang til gang, blandt andet afhængig af årstiden. - Når vi braiserer, gør vi det gerne i en lage baseret på øl. Især hvedeøl er godt, for det giver ikke den bitterhed, som andre øltyper kan give. Øllet giver en meget dansk smag. Hvis du braiserer i vin, får du en mere fransk smag, mener han. Lagen er gerne krydret med laurbær, enebær og lidt peber. Ved sous vide-tilberedning bruges samme krydderier, men i mere forsigtigt omfang, da vakuumindpakningen indkapsler og dermed forstærker smagen.\nEfter den lange varmebehandling lægger fagfolkene på Aros som regel brystkødet i pres, så det færdige produkt får en fast masse, der kan skæres regelmæssige stykker af. - Især hvis vi laver mad til et selskab, er det godt, at stykkerne er nogenlunde ens, uddyber Bjørn Madsen. Garnituren til oksebryst a la Aros Food Hall afhænger af årstiden og det sæsongrønt, der aktuelt er tilgængeligt. Om efteråret kan det for eksempel være svampe, bær, rødbeder og andre rodfrugter, der er i sæson. - Rødbeder er lækkert til røde bær. Så har vi også en ret, der farvemæssigt passer til den mørkere årstid, siger Bjørn Madsen.\n– 1001 ret fra Camillas krydrede køkken. Camilla Plum minder om en ting, inden man overhovedet går i gang med en ret med skanke: Husk at snitte igennem det ydre lag hinder, der holder sammen på skanken, en fire-fem steder hele vejen rundt om kødet. Ellers får man de særeste, runde kødbolde, hvor marven skvatter ud, fordi hinderne trækker sig sammen i varmen, og det gør kødet ikke. Camilla Plum påpeger, at skankene skal koge så længe, at kød og sauce når at finde hinanden: ”Det gelantinelag, bindevæv og fedt, som kødet er gennemvævet med, sørger på smukkeste vis for, at kødet bevarer sin saftighed igennem de mange timer i gryden. Hvis det vel at mærke befinder sig nede i en sauce. Men det hænger jo ikke sammen med, at man også gerne vil have en reduceret sauce. Det løses ved, at man sørger for at fylde\nvæske på fra begyndelsen, til det står lige over kødet, og fylder mere på undervejs, når det fordamper. Hvis saucen så er lidt slasket, når kødet er mørt, tager man bare kødet op og koger saucen ind, til den er meget kraftig”. Skanke deler ifølge kogekonen en egenskab med haler, en ”skøn klistrethed”, som kommer fra bindevævet. Krydderimæssig trænger de også til et friskt modspil, som kan være i form af en gremolata, en italiensk krydderiblanding: Duftende, hakkede urter, citrusskal og hvidløg. Gremolataen behøver ikke være med persille, det kan være dild og mynte, koriander og basilikum, mexicansk estragon, kørvel og rucola i et mylder af kombinationer. Gremolata går godt sammen med støvlelandets osso buco-retter, og i opskriften på næste side henter hun også inspiration fra det kinesiske køkken.\nTIL 4-5 PERSONER – KAN NATURLIGVIS SKALERES OP\n2 kg kalve-/okseskank 3 store løg i kvarter 2 spsk. gærede, sorte sojabønner 1 helt pillet hvidløg Kanel, 4 stykker á ca. 5 cm 3 stjerneanis 1 spsk. hel (sichuan)peber 1 rød, tørret chili 1 stor spsk. skåret lakridsrod ½ dl jordnøddeolie 4 spsk. ketjap manis (eller anden soya-sauce) 4 spsk. soja 6 spsk. østerssauce 4 spsk. brunt sukker 3-4 cm frisk ingefær, i tynde skiver Frisk limesaft, til at smage til med\nGremolata: •\tMynte •\tKoriander •\t(Kinesisk) purløg •\tForårsløg •\tTynd skal af 1 øko-lime\nBland det hele i en stor gryde eller stegeso, som kan gå i ovnen. Brun det ved 200 grader, til alt er brunet og skønt. Der skal vend-es ofte. Hæld vand på, til det dækker kødet. Læg låg på, og bag retten ved 175 grader, til kødet er helt mørt. Vend rundt i det en gang imellem. Hæld saucen over i en gryde, og kog den ind, til den er tyk og dejlig. Smag til med østerssauce, sukker, de to slags soja og limesaft, til saucen har en perfekt balance mellem salt, sødt og syrligt. Alle ingredienserne til gremolataen hakkes meget fint og drysses over den færdige ret. Serveres med jasminris og en stor skål rå grøntsager skåret i smukke stykker.\nDet er på grænsen af det uetiske at slå en tyrekalv ned lige efter, at den er født. - Mikkel Juhl Nielsen, Økologisk landmand\nRASKE TYREKALVE SKAL HAVE LOV TIL AT LEVE Økologen Mikkel Juhl Nielsen gør gerne et stykke ekstra arbejde for at undgå at slå sine jerseytyrekalve ned. Hos økologerne er der ellers aflivet 839 nyfødte tyrekalve inden for et år, fordi de er for dyre at fede op. Men nu er øko-branchen på vej med en næsten-løsning på dilemmaet. TEKST: Peter Nordholm Andersen // FOTO: Lykke Rump Mikkel Juhl Nielsen peger ned på et særsyn i dansk landbrug. En levende tyrekalv af racen jersey. Nede i staldbåsen slænger den cirka tre måneder gamle tyrekalv sig i træflisen. I øret dingler et gult skilt. Nummer 2914, står der. De store øjne kigger nysgerrigt op.\n- Ja, du kan se klokkeværket dernede. Det er en af de omtrent 60 tyrekalve, vi hvert år får, og som vi giver et liv i stedet for en boltpistol. Som fagmand synes jeg, at er synd at slå et dyr med potentiale ned. Ja, det er ikke bare synd. Det er på grænsen af det uetiske at\nslå en tyrekalv ned lige efter, at den er født. Det er både forkert og spild at aflive raske dyr, fastslår landmanden på den økologiske mælkebedrift Karensminde. Gården har 100 jerseykøer og ca. 165 hektar tilhørende jord. Ved siden af den østjyske økolog står\nOKSEKØD & DYREETIK\nAnne Hjernøe og Mikkel Juhl Nielsen besøger malkekøerne, der både har havudsigt og skal på græs mindst seks timer om dagen hele sommerhalvåret. Kun det sidste er dog en del af økologiens regelsæt.\nAnne Hjernøe. Hun er med for at se et godt eksempel på, hvordan hakket oksekød med Ø-mærke bliver produceret. Tv-kokken med journalistbaggrund er meget enig: - Det er et stort etisk problem at have en mælkeproduktion, hvor der kun er nogle dyr, der duer. Det er virkelig ikke fedt, at det er nødvendigt at slå kalvene ned. Det er meget vigtigt at få fokus på det her, siger hun. STORT PROBLEM – ISÆR HOS ØKOLOGER I flertallet af de danske mælkeproduktioner er jersey-tyrekalvene desværre blevet et systematisk restprodukt. Kun en ud af fem jersey-tyrekalve får lov til at leve. Det skyldes, at en ko skal føde omtrent en gang årligt for at holde sin mælkeproduktion i gang. Kviekalvene får lov til at vokse op og blive til køer, der kan producere mælk, men deres brødre bliver som hovedregel kasseret: Lige efter fødslen får de en boltpistol i panden og et snit i halsen, så de bløder af. Ingen landmænd nyder at aflive en rask tyrekalv, men det kan ganske enkelt ikke betale sig for dem at fede jerseykalvene op. Racen er både lille og ret langsom til at stige i vægt. Kalvene tager kun ca. 900 gram på om dagen mod 1200-1300 gram hos sortbrogede køer. Og de spiser vel at mærke nogenlunde den samme mængde foder. Samtidig er den hurtigere vækst noget, som slagteriernes afregning og EU’s præmiesystem belønner. Og i det system taber jerseykalvene på vægten.\nRelativt set er problemet mindre hos økologerne end hos de konventionelle kollegaer. I øko-besætningerne som helhed undgår næsten 60 procent af tyrekalvene boltpistolen, mens kun 16,3 procent får lov til at leve videre efter fødslen i de konventionelle stalde. Men selv om problemet relativt set er mindre hos økologerne, så er der trods alt slået 839 nyfødte jersey-tyrekalve ned i øko-besætningerne i løbet af det sidste år. Samtidig er det måske et endnu større etisk dilemma for økologerne, da branchen markedsfører sine mejeri- og kødprodukter på en bedre dyrevelfærd og højere etik – og deraf højere priser. SAMARBEJDE MED LANDBRUGSSKOLE Mikkel Juhl Nielsen på Karensminde er en af de økologer, der handler på sin klare holdning til dilemmaet. Et levende eksempel er tyrekalven med nummer 2918 i øret, som Mikkel har udpeget for Anne Hjernøe. Nr. 2918 og 20-25 af gårdens andre tyrekalve skal fragtes til den nærliggende Kalø Økologisk Landbrugsskole, når de er blevet\nomtrent et halvt år gamle. Her hjælper eleverne med at passe og opfede dem frem til slagtetidspunktet, når kalvene er omtrent et år gamle. Mikkel Juhl Nielsen forklarer, at det en dag gerne skulle kunne lade sig gøre at afsætte kødet fra Kalø-kalvene til en merpris. - Vi ved fra flere mørhedstests og kokke, der har arbejdet med jersey-kød, at det har nogle korte muskelfibre, og at fedtet er indlejret i musklerne. Det giver en god spisekvalitet. Det håber vi, at forbrugerne en dag får øjnene op for. Det har de dog ikke helt endnu, og derfor får vi næsten det samme for dyrene, som de har kostet os i foder. Så indtil videre er mit samarbejde med skolen mest en fritidshobby for mig, konstaterer økologen med et smil. SEJT TRÆK FOR LANDMANDEN Mikkel Juhl Nielsen viser Anne Hjernøe ud af stalden. I en lille indhegning går en flok stude (kastrerede tyrekalve, red.) og et par kalve. Et par af dem er større end jerseykalvene. - De sorte, der går derovre, er krydsningskalve. Sådan i lille skala forsøger jeg at krydse jerseykøerne med en kobe-race, der er kendt for gode kødkvaliteter. Det er jerseykøerne også, og så tænker jeg, at et plus et er to. Det er sådan en drøm for mig, at det kunne virke, og at forbrugerne vil få øjnene op for det. De årligt omkring 20 stude fra Karensminde er der en anden økolog, der aftager. Ud over det, så opfeder Mikkel Juhl Nielsen selv 5-6 kalve, som han afsætter i lokalområdet. Så sammenlagt er der ingen raske tyrekalve, der aflives på Karensminde. - Ja, vi prøver lidt forskelligt for at få det til at lykkes med at få en merpris – og dermed løse problemet med tyrekalvene. Jeg ved ikke rigtig, om jeg kan anbefale det, jeg gør, til andre økologer. Det er et langt træk at starte det op, men jeg prøver da at gøre et eller andet\nØKOLOGISKE KØER FÅR TI GANGE MERE GRÆS Om sommeren er andelen af friskt kløvergræs 28,3 procent hos de økologiske køer. Dermed adskiller deres foder sig radikalt fra den sommermenu, de konventionelle køer får tilbudt. Cirka 84 procent af de konventionelle køer lever hele livet inde i stalden, og de får derfor blot 2,7 procent friskt græs i deres sommerfoder. Hos økologerne får de altså over ti gange mere frisk kløvergræs. Øko-køer skal på græs mindst seks timer hver dag i hele sommerhalvåret.\nAnne Hjernøe hilser på kalvene i en bås på Karensminde. Økologiske småkalve kan opstaldes indendørs, indtil de er fire måneder gamle. Kalve på 4-6 måneder skal have adgang til at komme på græs i perioden 1.5 til 1.9.\nfor at lave noget bedre kød. Og så skal vi være gode til at fortælle historien om arbejdet med tyrekalvene til forbrugerne, hvis vi skal have en højere pris i sidste ende, siger økologen. KÆMPE SYSTEM SKAL FLYTTES Mikkel og Anne har sat kursen ud mod markerne for at se køerne græsse. Ifølge det økologiske regelsæt skal de græsse mindst seks timer om dagen hele sommerhalvåret. Rallet knaser under skoene ude på gårdspladsen, mens Anne Hjernøe påpeger, at rigtig mange forbrugere går efter prisen, især når de køber kød. Men hun er også sikker på, at bevidste forbrugere gerne vil betale ekstra for at afhjælpe problemet med aflivningerne. - Du kan bare se, hvor meget der er rykket ved æg fra burhøns de sidste par år. Der sker altså noget, hvis vi bliver ved med at tale om dyreetik i landbruget. I sidste ende er det forbrugerne, der skal gøre supermarkederne mere bevidste om, hvad de sælger, siger Anne Hjernøe, mens Mikkel nikker. Hun fortsætter: - Det kan jo være nemt for os, der bor inde i byen, at råbe op. En landmand som dig skal jo levere til mejeriet, slagteriet og banken. Vi glemmer ofte, at det er et kæmpe system, der skal flytte sig, før vi kan løse dilemmaerne. MEJERIER GÅR FORAN MED LØSNINGER Flere af de økologiske mejerier har længe ar-\nbejdet på at løse udfordringen. For eksempel, så skriver Naturmælks producenter under på, at de ikke må aflive tyrekalvene. Dog er Thise det mejeri, der har ført an i markedsføringen af mælk fra jersey-køer. Mælken har nemlig et godt miks af fedtsyrer og, vil nogle mene, en kraftigere smag. Tyrekalvene har derfor været lidt af en sten i skoen for Mogens Poulsen, der som marketingsansvarlig har været et markant ansigt udadtil i over 20 år hos det økologiske mejeri. - Vi har i mange år følt os i et etisk dilemma. På den ene side har vi brandet os på jerseymælkens gode kvaliteter. Bagsiden af medaljen er så, at tyrekalvene bliver aflivet. Det dilemma SKULLE vi virkelig finde en løsning på. Derfor satte vi os ned sammen med Irmas folk. Og nu har vi givet hinanden håndslag på, at det her problem – det løser vi. KØDKONCEPT PÅ VEJ I SUPERMARKEDER Mogens Poulsen oplyser, at de sammen med den sjællandske supermarkedskæde har udviklet et kødkoncept, hvor jerseykødet skal markedsføres i butikkerne. På landbrugssiden er håbet, at de 600-700 tyrekalve, der hvert år slås ned hos Thises leverandører, fremover får lov til at leve. - Vi har fundet landmændene, der vil gå i gang med at fede dem op. Mit håb er, at det kører inden for et år, og at problemet dermed\nikke mere findes hos vores leverandører, siger Mogens Poulsen fra mejeriet i Thise. Han fastslår, at forbrugerne skal forvente en lidt højere pris for jerseykødet. Ligesom Mikkel Juhl Nielsen påpeger Thise-manden, at det vil opvejes af en bedre kvalitet, som for eksempel at fedtet er indlejret i musklerne, og at mange kokke derfor roser konsistensen og smagen af jerseykødet. RACE MED GODT GEMYT Mikkel Juhl Nielsen går gennem kløvergræsset ud mod køerne. De græsser fredeligt på de kuperede marker med udsigt til Kalø Vig. - Jeg synes, at det er et dejligt syn. Det er altså det mest naturlige for en ko at være på græs, men det er efterhånden et sjældent syn hos mine konventionelle kollegaer, siger Karensmindes landmand. Hvert år er gårdens køer med i eventen Økodag, hvor øko-køerne kommer på græs efter en lang vinter i stalden. Og der plejer de livlige, løbende og endda ofte bukkespringende jerseykøer at levere varen over for de tusindvis af forbrugere, der møder op for at fejre køernes befrielsesdag. Men hvorfor kan du ikke vælge en anden race – og så undgå tyrekalveproblemet? - Min far startede med racen, før jeg overtog gården, og hele staldsystemet er jo stillet ind til dem. Der er bestemt også fordele ved, at racen er mindre – der går for eksempel mindre halm til at holde tørt ved dem i staldene. Mikkel kan også godt lide koracens gemyt. De er sociale og nysgerrige, ligesom geder. - Der er ligesom mere spræl i dem. Så når nogle vil drille mig, så kalder de mine jerseykøer for store malkegeder. Mikkel Juhl Nielsen får et smil på læberne: - Da jeg gik på landbrugsskolen, så kunne mine studiekammerater finde på at sige: ”Nå? Har du sådan nogle turbogeder?”\nSÅ MANGE JERSEY-TYREKALVE FÅR LOV AT LEVE KONVENTIONELLE LANDBRUG\nFÅR ET LIV\nFra 1.8 2015 - 31.7 2016 blev 30.660 tyrekalve født. 25.677 blev slået ned.* 4983 = 16,3 % fik altså lov til at leve videre.\nFra 1.8 2015 - 31.7 2016 blev 2080 tyrekalve født. 839 blev slået ned.* 1241 = 59,7 % fik altså lov at leve videre.\nANDRE RACER 7 % RØD DANSK MALKERACE 8 %\nJERSEY 13 %\nDANSK HOLSTEIN 72 %\nsådan fordeler de danske malkekøer sig\nFLERE OG FLERE JERSEYKØER\n* Blandt tyrekalve, der slås ned, tæller også alvorligt syge dyr. Til sammenligning blev der blandt kvierne slået 1,5 pct. ned lige efter kælvningen hos de konventionelle, og 0,7 pct. hos økologerne.\nDet samlede antal af malkekøer i landbruget er faldet fra 531.561 i 2010 til 515.460 i 2015, men andelen af jersey-køer stiger. I 2010 var den 12,4 procent, og nu udgør jerseykøerne 13,2 procent af alle malkekøer. Alene i butikkerne hos Coop har man oplevet en tredobling af salg-et af jerseymælk 0,5 procent i løbet af de seneste fire år. Kilder: Landbrug & Fødevarer samt foreningen Dansk Jersey\nFORSKELLEN KAN MÆRKES Frikadeller med kartofler og en salat. En ret, de fleste danskere jævnligt sætter spiser. Men hvilken forskel gør det egentlig, når et køkken vælger at lave retten af enten konventionelle eller Ø-mærkede råvarer? Det får I nogle konkrete bud på her. Tekst: Peter N. Andersen // Foto: Lykke Rump\nÆBLERNE De knasende, sprøde æbler er den råvare, der forsyner danskerne med suverænt flest rester af pesticider. Det skyldes, at vi er glade for æbler, spiser dem året rundt, og at afgrøden sprøjtes hyppigt. Faktisk leverer konventionelle æbler omkring 30 procent af alle de pesticidrester, som vi indtager gennem vores kost. Blandt pesticiderne er en insektgift, som en professor i miljømedicin advarer skarpt imod. Læs mere på side 22-23.\nCITRUSFRUGTERNE Fødevarestyrelsen finder rester af sprøjtemidlet chlorpyrifos på rundt regnet hver anden citrusfrugt solgt i Danmark. Et pesticid, der især findes i skrællen. Chlorpyrifos er en insektgift, som professor Philippe Grandjean kalder for ”hjernegift”, fordi den desværre også giver skader på vores skrøbelige hjerner i fostertilstanden. Læs mere om professorens betænkeligheder ved chlorpyrifos i artiklen om æbler på side 22.\nOKSEKØDET Frikadellerne, du ser her, er lavet af hakket oksekød. En råvare, der stort set altid stammer fra køer i mælkeproduktionen. Mens økologiske malkekøer skal på græs hele sommerhalvåret, så lever cirka 84 procent af de konventionelle hele livet i stalden. Udelivet med masser af græs giver koen motion, og det sikrer os kød med et sundere miks af fedtsyrer.\nRØDVINEN Konventionelle vindruer sprøjtes intenst. I Frankrig udgør vinmarkerne 3,7 procent af landbrugsarealet, men modtager omkring 20 procent af hele landbrugets pesticidforbrug. På vindruer solgt i Danmark er der fundet hele 29 forskellige typer pesticider, mens rødvine byder på 15 forskellige gifttyper. I de økologiske produktioner er pesticiderne slet ikke tilladt.\nKARTOFLERNE Her har du den mest sprøjtede hovedafgrøde i dansk, konventionelt landbrug. Pesticiderne ender ikke særlig ofte på knoldene, da det er planterne over jorden, der sprøjtes. Men geologer har fundet spor af sprøjtegifte i 37 procent af vores grundvand. For hver gang et storkøkken anvender et kilo økologiske kartofler, sparer I 60 liter grundvand for mødet med pesticidrester.\nSe opskriften på næste side . . Økologi - I STORE GRYDER\nMan kan minimere sit aftryk på miljøet ved at bruge mindre kød og mere grønt i en fars eller en simreret. Bare der også er en smagsmæssig gevinst ved det. - Anne Hjernøe\nSPAR PÅ KØDET\nog skru op for det grønne Hakket øko-oksekød er dyrere end det konventionelle, og begge produktionsformer har et kraftigt klimaaftryk. Derfor har vi spurgt tv-kokken Anne Hjernøe: Hvordan kan man strække oksekødet med grøntsager, der både er billigere og mere klimavenlige? Tekst: Anne Hjernøe / Foto: Lykke Rump\nSådan får I mere grønt i kødet\n5 TIP FRA HJERNØE\nTIP 3: FYLD KÅL I FRIKADELLERNE Fyld fintrevet hvidkål eller spidskål i jeres frikadeller. Der sker virkelig noget med konsistensen, når I tilsætter kålen. Jeres færdige frikadelle får en mere crunchy overflade og bliver alligevel blød og saftig indeni. At frikadellerne så også mætter mere og er sundere, er en god sidegevinst.\nTIP 1: GRØNT MED BID ER GODT I SIMRE-MAD Lav en simregryderet, hvor I kun steger nogle af grøntsagerne med i starten. Gem resten og tilsæt dem ti minutter, før retten er færdig. Så er der friske grøntsager med bid i retten, og den føles mere nylavet.\nTIP 2: SVAMPE OG AUBERGINER ER SOM KØD Svampe og auberginer er begge kødagtige i konsistensen. Det kan faktisk være svært at mærke forskel på, hvad der er kød, og hvad der er svampe og auberginer. Så det er en supergod måde at få mere grønt på.\nTIP 4: EN STEG, FLERE MÅLTIDER Laver I en hel oksesteg, så brug resterne til at lave en selvstændig ret dagen efter. Så føler I ikke, at I serverer rester: Skær det sidste af stegen ud i papirtynde skiver, og put dem i en sød-syrlig-thai beef salad. I kan også vælge at bruge noget af kødet til en vitello tonnato: Kalv med tunsauce.\nTIP 5: SPAGHETTI MED GRØNT KRYDDERI Lav en ekstra sund spaghetti Bolognese: Kør en masse grønt, gulerødder, kål og selleri på en foodprocessor. Det kan let blandes ned i kødet og går nærmest i ét med det, så man ikke oplever det som grøntsager. Giver også en fantastisk smag. Husk: Brun kød og grøntsager hver for sig.\nOPSKRIFT: RØD RÅVARE MED GRØNT FYLD\nmed løg & blomkål\n400 g hakket oksekød 1 stor tsk. flagesalt Masser af friskkværnet sort peber 1 stort æg 2 spsk. rasp 1½ dl mælk Et lille bundt frisk timian 1 stort revet løg 2 dl revet blomkål Koldpresset jomfruolivenolie\n750 g små kartofler Flagesalt\nRør kødet sejt med salt, og tilsæt derefter masser af friskkværnet sort peber, æg, rasp og mælk. Rør farsen godt sammen, og kom derefter finthakket timian, revet løg og blomkål i. Lad farsen hvile tildækket på køl, mens du laver resten af retten. Når tiden er inde, steger du frikadellerne i lidt olivenolie på panden, indtil de er gyldne og sprøde.\nKog kartoflerne i letsaltet vand i syv minutter. Sluk for blusset, og lad dem trække yderligere 7-10 minutter i kogevandet, alt efter størrelse. Kom alle ingredienserne til persillecremen i en foodprocessor. Kør den til du har en grov, grøn sauce. Servér saucen til frikadellerne, de kogte kartofler og gerne et drys flagesalt.\n3 dl creme fraiche 3 spsk. god mayonnaise 1 tsk. hvidløgspulver Revet skal fra 1 citron Saft fra ½-1 citron, efter smag Flagesalt og friskkværnet peber Et lille bundt bredbladet persille\nServér en salat med babyspinat til retten. Vend æbler og revet citrusfrugt i en dressing af sirup, citronsaft og citronmelisse og fordel blandingen over salaten.\nPesticiderne har alvorlige effekter på, hvordan vores hjerne udvikler sig, og hvordan vi selv fungerer. - Philippe Grandjean, professor i miljømedicin\nÆBLER ER RIGE PÅ PESTICIDER Æbler forsyner danskerne med hele 30 procent af alle pesticider i vores kost. Et af dem er en insektgift med navnet chlorpyrifos, som professor i miljømedicin, Philippe Grandjean, direkte advarer navnlig gravide mod at indtage. TEKST: Peter Nordholm Andersen\nudtalt, at pesticiderne ikke er skadelige. Styrelsens embedsfolk understreger, at pesticider er nogle af de mest undersøgte kemikalier, og med al den viden, der er om dem, så er de ikke skadelige i de mængder, de er tilladt i.\nSkulle du vælge én afgrøde, du altid spiste økologisk, så er æbler et godt bud. Æblerne indtager suverænt førstepladsen over de afgrøder, der forsyner danskerne med flest pesticidrester. Årsag: Vi spiser dem året rundt i store mængder, og æbler sprøjtes hyppigt. Faktisk tegner æbler sig for 30 procent af alle de pesticidrester, danskerne indtager. Det tal stammer fra en undersøgelse, hvor Fødevarestyrelsen har analyseret i alt 17.309 prøver af fødevarer, som blev undersøgt for 249 forskellige pesticider i årene 2004-2011. Fødevarestyrelsen har ved flere lejligheder\nFORSKER: GIFTE SKADER FOSTERHJERNEN Den vurdering er Philippe Grandjean slet ikke enig i. Han er professor i miljømedicin ved Syddansk Universitet og meget kritisk over for blandt andet de pesticider, der findes på konventionelle æbler fra udlandet. Ikke mindst chlorpyrifos. Det er en insektgift, som Fødevarestyrelsen har gjort 21 fund af i perioden 2010-2014 blandt i alt 172 stikprøver af udenlandske, konventionelle æbler. Styrelsen fandt altså rester af chlorpyrifos i omtrent hvert ottende æble fra konventionelle frugtplantager i udlandet. - Kemikalier som chlorpyrifos, der angriber nervesystemet hos skadedyr, er uhyre effektive, fordi de lammer insekternes hjerner. Det smertelige problem er bare, at den menneskelige hjerne er mindst lige så sårbar, især i fostertilstanden, siger Philippe Grandjean. VI MISTER VIGTIGE IQ-POINT Undersøgelser, han har lavet sammen med\nsine kollegaer, viser, at danske kvinder hyppigt har reststoffer fra chlorpyrifos i urinprøver, måske fra importeret, konventionel frugt. - Pesticiderne har alvorlige effekter på, hvordan vores hjerne udvikler sig, og hvordan vi selv fungerer, understreger professoren. - Samlet set giver chlorpyrifos og lignende pesticider skader på danske børn, der svarer til, at vi ved hver eneste fødsel mister knapt et iq-point. Points som de fleste kun har omkring 100 at give af, og som er afgørende for vores tilværelse og talenter, fortsætter han. GRAVIDE BØR SPISE ØKOLOGISK Philippe Grandjean nævner, at EU ganske vist for nylig har sænket grænsen for, hvor meget chlorpyrifos, vores fødevarer må indeholde. - Men EU ”glemte” at sænke grænsen for methyl-chlorpyrifos, som nok vil blive brugt i stedet. Og da jeg regner de to stoffer for lige giftige, så er vi altså ikke bedre beskyttet i dag, end vi var tidligere, siger han. Miljøprofessoren rådgiver derfor altid gravide kvinder og familier med små børn til at spise økologisk. Især bør man undgå importeret frugt og bladgrønt, hvor der måske er brugt chlorpyrifos eller andre af de pesticider, der kan skade vores hjerner tidligt i livet.\nSÅ MANGE SPRØJTEGIFTE ER DER I… UDENLANDSKE ÆBLER\nFødevarestyrelsen undersøgte 172 æbler fra 2010 til 2014. 119 af dem indeholdt rester af sprøjtegifte, altså 69,2 procent. Der blev gjort 209 fund af pesticider – det giver gennemsnitligt 1,76 forskellige gifte i hver af æblerne med restfund. Et enkelt fund var over grænseværdien for pesticidet.\nStyrelsen fandt 31 forskellige pesticider: Acetamiprid, Bifenthrin, Boscalid, Bupirimat, Captan+folpet (sum), Carbendazim (incl. benomyl), Chlorpyrifos, Cyhalothrin lambda-, Cyprodinil, Dimethoat+omethoat (sum), Dinocap (sum), Diphenylamin, Dithiocarbamater, Etofenprox, Fenazaquin, Fludioxonil, Flufenoxuron, Iprodion, Phosmet (sum), Pirimicarb (sum), Propargit, Pyraclostrobin, Pyrimethanil, Tebuconazol, Tebufenozide, Tebufenpyrad, Thiabendazol, Thiacloprid, Thiophanat-methyl, Trifloxystrobin og Triflumuron.\nFødevarestyrelsen undersøgte 118 æbler fra 2010 til 2014. 36 af dem indeholdt rester af sprøjtegifte, altså 31 procent. Der blev gjort 47 fund af pesticider – det giver gennemsnitligt 1,3 forskellige gifte i hver af æblerne med restfund. Alle fund var under grænseværdien.\nStyrelsen fandt 10 forskellige pesticider: Acetamiprid, Bitertanol, Boscalid, Cyhalothrin lambda-, Cypermethrin, Dithiocarbamater, Hexythiazox, Pirimicarb (sum), Prosulfocarb og Pyraclostrobin.\nFødevarestyrelsen undersøgte 49 øko-æbler fra 2010 til 2014, både fra ind- og udland. Ingen af æblerne indeholdt rester af sprøjtegifte.\nKilde: Rapporterne ”Pesticidrester i fødevarer” fra 2014, 2013, 2012, 2011 og 2010. Udgivet af DTU Fødevareinstituttet/Fødevarestyrelsen.\nAnnemette Feldbæk Ejer af Århus-cafeen Stuen th. med spisemærke i sølv. Det kræver en økologiprocent på mindst 60, og aktuelt er caféen på 64 pct. Se de over 1800 andre økologiske spisesteder på www.oekologisk-spisemaerke.dk.\nVi er en ret nyåbnet café, der fejrer et års fødselsdag i år. Vi gik fra starten efter at blive økologisk certificerede, da der er mange øko-bevidste beboere her i lokalområdet. Vi laver al maden frisk fra bunden og følger årstiderne, når vi køber vores, helst danske, råvarer. Vi bager langtidshævet grovbrød hver morgen, mens øko-caféen Ganefryd bager rugbrød til os. Vi laver ikke ret store mængder mad ad gangen og gør mange af råvarerne klar til vores retter på forhånd. Sådan undgår vi madspild med millimeter-præcision, og det giver luft i budgettet til at købe flere økologiske råvarer.\nSÆSONENS STYRKE Efteråret er den bedste tid på året, hvor der er så mange farver at gøre godt med. Dybrøde rødbeder. Grøn og lilla kål. Sprøde, danske æbler i rødt og gult. Vi arbejder rigtig meget med den måde, vi anretter på, og lige nu har vi hele farvepaletten til vores rådighed i køkkenet - og på tallerkenen.\nRødbeden er et pivlækkert produkt, som er meget let at have med at gøre. Vi bruger den typisk i revet, rå tilstand. Sammen med en vinaigrette er den virkelig vidunderlig. Noget af det, der gør rødbeden så dejlig, er, at den let kan skrælles på forhånd. I en plasticpose kan den holde sig sprød og frisk i køleskabet i en uge. Lav gerne et ”hjemmevacuum”, hvor du suger luften ud af posen, før du lukker den, så holder den sig endnu længere. Du kan også rive rødbede fint og fryse den ned i 250 grams portioner, der er lige til at hælde i en chokoladekagedej. 250 gram passer til én portion til to springforme. Den revne rødbede gør kagen mere luftig og spiller godt sammen med smør og mørk, smeltet chokolade.\nSÆSONENS OPSKRIFT Farverig rødbedesalat Til 4 personer: 3 store rødbeder (ca. 1 kg) 1 fennikel 2 æbler Dressing: 1 dl olivenolie 4 spsk. æblecidereddike 2 spsk. honning 2 spsk. fin dijonsennep Salt og peber Pynt: Fetaost, græskarkerner, bredbladet persille og rødbedeblade Skræl og riv rødbederne fint. Skær æbler i både og fennikel i tynde snit. Bland ingredienserne til dressingen, og vend salaten i den. Læg det på en bund af rødbedeblade eller andet småbladet salat. Drys med bredbladet persille, smuldret fetaost og ristede græskarkerner. Drys kan erstattes af for eksempel fintsnittet purløg, parmesan og hakkede mandler. Smag til med salt og peber.\nFoto: Peter Nordholm Andersen\nØkologi i store gryder Vinter 2016\nMagasin om øko-omstillinger i storkøkkener. Tema med mange tips om en af de svære opgaver: At omlægge kødet.


De bedste grafikkort til prisen: November 2012 - AfterDawn: Guides\nAfterDawn > De bedste grafikkort til prisen: November 2012\nDer har ikke været de store grafikkortlanceringer den seneste måned, men priserne har rykket sig lidt og det har haft indflydelse på vore anbefalinger i denne måned. Vi kan godt lide når vore favoritprodukter falder i pris, så læs videre for at få de slibrige detaljer.\nOpdateringer for november\nNvidia har sendt de sidste Kepler-baserede grafikkort på markedet, så de nu har en komplet portefølje i 600-serien. Derfor forventer vi ikke nogle nye kort fra dem lige foreløbigt. AMD derimod har ikke udsendt nogle nye grafikkort længe og vi ved ikke nøjagtigt hvornår vi kan forvente deres næste generation "Sea Islands"-baserede Radeon HD 8000 kort. Uden nogle nye grafikkort i horisonten må vi tage til takke med det udvalg der er og så ellers vente på næste generation.\nPriserne på enkelte grafikkort er faldet en smule og selvom det ikke er alverden, så er det alligevel nok til at få indflydelse på vore anbefalinger. Eksempelvis er GeForce GTX 650 Ti faldet til en pris på ca. 1.100 kroner og det resulterer i en prisforskel på 200 kroner op til Radeon HD 7850 1 GB. Det fortjener en fuld anbefaling.\nNvidias GeForce GTX 670 er ligeledes faldet i pris og det resulterer ligeledes i en fuld anbefaling. Radeon HD 7970 er ca. 200 kroner dyrere mens GHz Edition udgaven får anbefalingen som det hurtigste single-GPU grafikkort til prisen.\nUdover de få prisændringer er der ikke sket det helt store på markedet. Tjek tilbage i næste måned for at se hvad der rører sig og for at se hvilke grafikkort vi vil anbefale.\n1. De bedste grafikkort til prisen: November 2012


Helhedsorienteret skoleudvikling | Komponent - Kommunernes udviklingscenter\nHos os har vi arbejdet med helhedsorienteret skoleudvikling med flere end 10.000 ledere og medarbejdere i 13 kommuner. De erfaringer har vi brugt til at videreudvikle nye perspektiver på det, vi kalder et næste niveau for helhedsorienteret skoleudvikling.\nNedenfor beskriver vi konkrete kompetenceudviklingsforløb ud fra de elementer, som vores erfaring har vist os er særligt relevante at have opmærksomheden rettet mod i forhold til at træne, vedligeholde og udvikle et fælles skærpet blik på skoleudviklingen:\nPraksisnær og pædagogisk ledelse\nElementerne kan ses som byggeklodser. Der kan arbejdes med dem enkeltvis, eller de kan kombineres til et sammensat forløb efter behov.\nDet endelige forløb skabes naturligvis i tæt dialog med den konkrete kommune, for vi ved, at effekten af et fælles kompetenceforløb afhænger af, at ledelsen på både forvaltnings- og skoleniveau prioriterer og synliggør hvilke indsatser, der skal arbejdes med. Den helhedsorienterede skoleudvikling sker hos jer, derfor er den lokale tilpasning og et tæt samarbejde med forvaltningen/ledelse et vigtigt element undervejs i forløbene.\nLær at fastholde en systematik og en forpligtigelse i samarbejdet, så det skaber læring for alle elever og de voksne.\nAmbitionen med forløbet er:\nAt skoleledelsen bliver bevidste om, hvordan de leder pædagogisk og praksisnært\nAt skoleledelsen får konkrete redskaber til at fastholde en systematik og forpligtigelse i skolens professionelle læringsfællesskaber herunder udarbejdelse af en taksonomi.\nOver to dage sætter vi fokus på:\nHvordan vi skal forstå praksisnær pædagogisk ledelse og dets betydning for vores ledelsespraksis\nHvordan professionel kapital skal understøtte stærke læringsfællesskaber\nUdarbejdelse og beskrivelse af en taksonomi for at arbejde systematisk og forpligtende i et lærende professionelt fællesskab. Taksonomien skal understøtte en fælles forståelse for og et fælles billede af, hvilke tegn du som leder skal “lede” efter og skærpe opmærksomheden på, når du skal understøtte og udfordre medarbejderteams i deres kompetenceudvikling.\nKonkrete redskaber til, hvordan du skaber og leder effektive møder med fokus på før, under og efter mødet\nHvordan du som leder er med til at fastholde systematikken og forpligtigelsen i det professionelle læringsfællesskab gennem aktionslæring informeret af data fra praksis og forskning.\nHvordan du som leder skaber den gode kommunikation omkring data og udvikler vedvarende feedbackstrukturer fx gennem dit samarbejde med dine teamkoordinatorer.\nForløbet er for skoleledelser (ledelsesteams)\nVi har vi arbejdet med, uddannet og undervist omkring 1.500 teamkoordinatorer fra hele landet. På den baggrund har vi designet en unik uddannelse til de teamkoordinatorer, der koordinerer og står i spidsen for skolens udvikling sammen med skoleledelsen.\nTeamkoordinatoruddannelsen er en praksisnær uddannelse, som giver deltagerne mulighed for at arbejde direkte med opgaver og processer fra egen praksis og på den baggrund bidrage med værdiskabelse og forandring i praksis på egen skole.\nForløbet udbydes både som åbne forløb og som forløb i egen kommune.\nMed uddannelsen sætter vi fokus på teamkoordinatorens rolle og funktion gennem fem temaer:\nRollen som teamkoordinator\nTeamet som professionelt læringsfællesskab\nMødeledelse, proces- og projektledelse\nTeamets arbejde med data.\nForm og deltagere: Forløbet tilbydes som et åbent kursus eller et rekvireret forløb, hvor form og indhold aftales nærmere med den enkelte skole/ kommune. Dette gælder også i forhold til målgruppe, da vi har erfaring for, at forløbet er relevant for alle medarbejdere, der har en særlig rolle/opgave på skolen.\nLæs mere om teamkoordinatoruddannelsen\nEkstra forløb for ledelsesteams\nHvad betyder det for ledelsesteamets ledelsesrum at lede og samarbejde med teamkoordinatorer og andre ressourcepersoner på skolen omkring skoleudviklingen?\nVi har erfaring for, at det har stor betydning for skoleledelsesteamet at få svaret på ovenstående spørgsmål i fællesskab, således at der er klare og tydelige forventninger i samarbejdet i ledelsesteamet og mellem ledelsen og teamkoordinatorerne/ ressourcepersonerne på skolen.\nDerfor tilbyder vi også et seminar med hele ledelsesteamet.\nAt alle får en koordineret forståelse af, hvad distribueret ledelse er\nAt alle får mulighed for at kigge ind i egen organisation og skabe sig et overblik over, hvordan der bedrives distribueret ledelse i forhold til medarbejdere, opgaver og funktioner\nAt alle får mulighed for at analysere og vurdere den eksisterende strategi for distribueret ledelse på skolen og vurdere, hvilke tiltag der evt. skal ske fremadrettet for at skabe størst mulig værdi for alles opgaveløsning.\nEt enkelt ledelsesteam eller flere af kommunens ledelsesteams.\nDatainformeret ledelse skal kvalificere vores beslutninger om hvilke indsatser, der skal igangsættes, og hvor skoleudviklingen skal bevæge sig hen. Data kan både hentes fra forskning og praksis. På skoleområdet er der et væld af data at gribe fat i, så øvelsen er faktisk at blive god til at vurdere, hvilke data der er relevante hvornår, og hvilke data der evt. skal “rejse videre”.\nAt lede datainformeret skal altså ses som et redskab til at forbedre skolens undervisningspraksis og dermed elevernes læring gennem viden fra praksis og forskning. Heri ligger kompetence til at læse, arbejde med, analysere og argumentere med data samt give feedback.\nOver to dage arbejder vi med:\nHvordan kan data indgå som et aktivt ledelsesredskab, der kvalificerer beslutninger om de næste indsatser og skolestrategiens retning?\nHvilke data har vi allerede, der kan understøtte vores skoleudvikling?\nHvornår er det relevant at supplere med andre data? Hvordan kan data fra forskning give værdi og anvendes i forhold til udvikling af praksis?\nHvordan fremlægger jeg data over for medarbejdere, forvaltning og forældre?\nHvordan kan vi som skole udvikle dataliteracy-kompetencer, altså evnen til at læse, arbejde med, analysere og argumentere med data samt give feedback.\nUdvikling af fælles taksonomi: et fælles udgangspunkt for individuel og kollektiv refleksion over mål og progression for færdigheder, viden og kompetencer i forhold til at arbejde datainformeret. Formålet med taksonomien er at udvikle et fælles sprog, fælles ’tegn’ og et fælles udgangspunkt for at identificere individuelle kompetenceudviklingsbehov og for at monitorere progression i læring og kompetenceudvikling for såvel den enkelte som det samlede skolevæsen.\nForløbet er for ledere og evt. teamkoordinatorer og andre ressourcepersoner\nDe kommunale ressourcepersoner er et vigtigt bindeled mellem skoler og forvaltning og har en særlig rolle ift. skolernes udvikling af de fagprofessionelle.\nVi har udviklet et seminar for ressourcepersoner, der skal understøtte teamets arbejde med at øge elevernes læring og trivsel, som et element i en helhedsorienteret tilgang til skoleudvikling.\nForløbet tilrettelægges i egen kommune eller i samarbejde med andre kommuner med henblik på at koble til jeres egne udviklingsprocesser og høste fordelen af at opbygge et netværk, der samtidig styrker relationen til hinanden og forståelsen af fælles mål og opgaver.\nAt ressourcepersonerne får indsigt i, hvordan data og resultater kan danne udgangspunkt for pædagogisk udvikling\nAt ressourcepersonerne kan analysere og systematisere data og iværksætte relevant intervention på baggrund heraf\nAt ressourcepersonerne kan yde sparring til lærere, pædagoger og skoleledelse ift. udvikling af professionelle læringsfællesskaber\nAt ressourcepersonerne styrker deres legitimitet ift. den nye rolle som sparringspartner.\nMed forskudte undervisningsdage får deltagerne mulighed for at afprøve de metoder og redskaber, vi arbejder med første dag.\nMedarbejdere fra PPR og andre forvaltninger, der har en rolle på skolerne som sparrings- og samarbejdspartner.\nViden og forskellige perspektiver på begrebet forandring og om, hvordan du kan lede forandringer og udvikling.\nViden om, hvorfor og hvordan mennesker reagerer på forandringer og redskaber til at håndtere dette.\nViden om roller, positioner og relationers betydning i processer.\nViden om og redskaber til din ledelseskommunikation, når processer skal ledes - før, under og efter.\nForskellige perspektiver på og redskaber til at håndtere konflikter.\nKonkrete redskaber til at lede og facilitere forandringsprocesser og møder, så de opleves effektive, relevante og motiverende.\nForløbet rekvireres af kommunen og kan inden for de overordnede rammer tilpasses den enkelte kommunes praksis og behov.\nOver tre dage sætter vi fokus på:\nAt indgå i professionelle samtaler og relationer – herunder betydningen af motivation, læring og kompetenceudvikling\nProcesledelse af udviklings- og læringsforløb mhp. at styrke medarbejdernes læring og faglige udvikling\nForskellige modeller om forandrings- og udviklingsledelse\nPersonaleledelse som et centralt element i forandringsprocesser\nBetydningen af dine kommunikative handlekompetencer\nBetydningen af kapacitet og kultur i forandrings- og udviklingsprocesser.\nForløbet retter sig mod ledere med personaleansvar i skolen.\nHvis du har spørgsmål til et eller flere forløb – eller vil høre mere om, hvordan vi kan designe et forløb, der matcher jeres behov, så kontakt os i dag:


Udnyt billedets potentiale maksimalt! Bliv en endnu bedre billedkommunikatør. Start med at læse Bo Bergströms tekst, tanker og gode råd om visuel kommunikation. Tillæg dernæst vores snak med Blomquist, bureauet som ofte anvender billeder i sine opgaver for deres forskellige kunder. Vi lover, du vil finde guldkorn, som du kan anvende rent praktisk i dit faglige liv.\nSÅDAN GØR DU: ENKLE TRIN GIVER EFFEKTIV BILLEDKOMMUNIKATION\nBo Bergström, kreativ direktør, forfatter, foredragsholder og guldäggsvinnare (kreativ, svensk pris) inspirerer og giver dig hands-on råd om, hvordan du bliver en smartere billedkommunikatør.\nTÆNK IKKE BARE BILLEDE, TÆNK OGSÅ BUDSKAB\n(Du kan også downloade Bo Bergströms tekst som pdf lige her!)\nAlle kommunikatører ønsker jo at nå frem med deres budskab, uanset om det gælder information, nyhedsformidling eller reklame. Og det er uden tvivl billedet - hvad enten det er et fotografi, en film eller en illustration, der gør det største og vigtigste arbejde for at fange den interesse, der påvirker mest og får mest indflydelse.\nVælg korrekt billede til rigtigt budskab\nEt billedsamarbejde indledes med, at en projektleder, redaktør eller tekstforfatter har formulerat et budskab præciseret til en bestemt målgruppe. Herefter skal dette budskab layoutes med tilhørende tekst, form og farve, men først og fremmest et billede.\nOfte - og særligt i reklame - vil to typer budskaber komme til anvendelse: Den første type lover en problemløsning. Den anden et velbehag.\nLæs hele Bo Bergströms tekst\nHvis du fx vil informere om en indbrudsalarm, som løser problemet med tilbagevendende villaindbrud i et område, bør du måske søge et mørkt, dramatisk nattebillede af et hus. Et sådant billede kan beskueren identificere sig med eller måske skræmmes af og dermed tage budskabet til sig - og resultatet bliver forhåbentligt et køb. Billedet formidler med andre ord et løfte om problemløsning.\nI en anden sammenhæng ønsker du fx at formidle et budskab, som lover velbehag, nydelse og sammenhold. En dugvåd flaske danskvand med kulsyre skaber hyggeligt samvær for en gruppe mennesker rundt om et havebord. Skildrer du dette i et lyst, blødt og skinnende fotografi, vækker du et ønske, og snart står vi klar til køb foran køledisken i forretningen. Billedet formidler med andre ord et løfte om velbehag.\nFå hjælp fra billedkategorisering\nBilledvalgene herover var måske enkle og givne, men sådan er det ikke altid. Ofte kræver det lange diskussioner om, hvilket eller hvilke billeder, som skal understøtte budskabet. Men opdeler du i to kategorier, kan det komme dig til undsætning.\nDen første kategori kaldes for vinduesbilleder, og de omfatter fotografier, film og illustrationer, som på en direkte, ukunstig og sandfærdig måde forsøger at gengive virkligheden, fx ved en person på en græsplæne eller en farverig drage på himlen. Fotografen har åbnet sit kamera mod omverdenen på samme måde, som når man åbner et vindue. Miljøet derude kan man ikke påvirke i særlig høj grad, og når fotografen tager sit billede, indebærer det en objektiv skildring af motivet.\nDen anden gruppe kaldes spejlbilleder - fordi disse afspejler ophavsmanden bag kameraet. Det handler om en arrangeret tilgang til motivet, som dermed bliver skildret på en subjektiv måde. Forestil dig fx et tankevækkende ansigt i bevægelse og med en let uklarhed, der dog fortæller om beslutsomhed og engagement. Fotografer udtrykker normalt deres arbejde med spejlbilleder, som når de føler, det de ser - og ikke bare fotograferer det .\nKomponér med en god gestalt\n"So far, so good" mht budskab og kategorisering. Så nu til spørgsmålet om, hvordan vi billedbeskuere opfatter billederne i det konstante flow omkring os. Nu handler det nemlig om billedkomposition.\nVores hjerne er begavet med en slags ordenssans, som hjælper os med at bringe orden i den ofte kaotiske verden, vi lever i. Vi forsøger at sammensætte alle signaler fra omverdenen til håndtérbare og begribelige figurer eller helheder ud fra vores evne til at se former og mønstre.\nDer findes dårlige figurer og former, men også gode i både omverdenen og i fotografierne. De dårlige forkaster vi, eftersom de er svære at få greb om, når øjet flakker planløst omkring blandt fuldstændigt diffuse billedelementer.\nDen gode form derimod kendetegnes såvel af enkelt- og tydelighed - som af kontrast og dominans - og fanger os derfor med det samme. Den kan beskrives som en figur, et slags blikfang, som mere eller mindre tydeligt tager et trin henimod os og aftegner sig mod billedets baggrund. Denne figur, pigen, cyklen eller huset afbilleder en indgang i fotografiet og fortæller betragteren, at hér begynder man at kigge på samme måde, præcis som en dør i et hus fortæller om, at det er hér, man går ind. Denne visuelle indgang fremmer naturligvis muligheden for at nå ind til beskueren.\nSæt billederne effektivt sammen\nNår billedet eller billederne med de spændende og dominante elementer er valgt, findes der naturligvis gode grunde til at sammensætte dem på tiltalende vis. Men hvordan gør man det? Jo, der er to måder.\nDen første kan vi kalde for den varierende eller overraskende - og den går ud på at forstærke interessen fra betragterens side ved at sætte billederne op som kontraster mod hinanden, næsten så de kolliderer. Dette kan lade sig gøre, når billederne gengives på et opslag i et katalog, men også når de skal optræde på side efter side som fx på en hjemmeside eller i et magasin.\nDet gælder om at modvirke det forudsigelige ved lokkende at placere lyse billeder op mod mørke, udnytte farve mod SH, nærhed mod afstand, diagonal mod horisontal, symmetri mod asymmetri, dramatisk mod noget udramatisk. Denne arbejdsmetode skaber nysgerrighed hos beskueren, som således bliver stimuleret og hellere end gerne leder videre i materialet.\nDen anden måde kaldes for den kontinuerlige, og hér anvendes ingen stærke kontraster eller kollisioner - men kun billeder med samme karakter, der hægter sig på hinanden på en blød og ensartet måde. Men også hér bliver betragteren stimuleret til at gå videre i materialet, fordi der bliver skabt en slags filmisk effekt.\nLad tekst og billede spille sammen\nEt billede siger mere end tusind ord. Ja, du har hørt udtrykket tusindvis af gange. Men hånden på hjertet, er det ikke bare en gammel skrøne? Lad os i så fald aflive den med følgende argumentation:\nLige så lidt som et billede siger mere end tusind ord, siger tusind ord mere end et billede. Tusind æbler smager ikke af mere end en pære, og tusind pærer smager ikke af mere end et æble. Æbler smager af noget andet end pærer - uanset hvor mange der er. Tusind ord siger noget andet end et billede.\nOrd og billede siger tilsyneladende forskellige ting, men på trods (eller måske netop på grund af) det, synes de konstant at blive tiltrukket af hinanden, og således vil der altid ske noget. De arbejder sammen, de støtter hinanden, og de interagerer for at få budskabet til at stå frem.\nOg dette samspil kan også ske på to måder:\nI harmoni, hvilket indebærer, at tekster og billeder sådan cirka siger det samme. Denne harmoni passer fint til informative og pædagogiske sammenhæng fx i en kogebog. For at vi skal kunne lave en herlig fiskesuppe, skal tekst og billede spille tæt sammen. "Filér fisken med en skarp kniv og start sådan hér â€¦" skriver tekstforfatteren, og fotografen viser herefter det samme med fisken og kniven ...\nMen harmonien fungerer dårligere i nyhedsformidling og reklame, fordi det næsten kan blive forstyrrende tydeligt, når tekst og billede gentager sig selv. Til et billede af en sommerkjole siger overskriften "sommerkjole." Uinteressant eller hvad? Der skal derfor et andet samspil til med disharmoni.\nI disharmoni siger tekst og billede noget forskelligt, og en kommunikativ afstand eller et gap opstår. Dette gap får os til nysgerrigt at føje teksten og billedet sammen for at forstå budskabet. Resultatet bliver delagtighed og engagement, hvilket er nødvendigt i al kommunikation. Til et billede af et øre siger overskriften "Læs en bog." Men det stemmer jo ikke, tænker betragteren. For hvad har øret og læsningen med hinanden at gøre? Meget snart indser hun eller han, at budskabet handler om en lydbog. Og til billedet af sommerkjolen herover er overskriften nu blot "25°".\nI kommunikation opstår der ikke bare et møde mellem billedet og teksten, men også mellem billedet og stedet, hvor det bliver gengivet.\nOfte påstås det, at billedet ejer det universelle sprog, som passerer over både geografiske, politiske og sproglige afstande, men helt sådan er det vel ikke - med undtagelse af helt enkle billeder af fx en kat eller et træ?\nNej, det gælder om at inddrømme, at et fotografi, en filmsekvens eller en illustration bliver oplevet og opfattet på helt forskellig vis i Los Angeles, Singapore, Nairobi, Kabul og Berlin. Forskellene kan være himmelvide. Det, som adskiller det, er givetvis afhængig af kultur, religion, love og regler, der påvirker oplevelsen stærkt. Det står helt klart, at hvert eneste billede bliver tolket på sin egen måde dér, hvor det bliver gengivet geografisk.\nDet vil derfor kræve nøje research, mange undersøgelser og ikke mindst fingerspidsfornemmelse for at undgå en kommunikativ katastrofe, når man skal vælge det rette billede.\nDer er således meget, der påvirker oplevelsen og fortolkningen af billeder. Hertil hører også tiden i den forstand, hvad der sker i det offentlige rum. Dette rum bliver jo fyldt af mange stemmer i samtale og diskussioner mellem mennesker over caféborde eller i debatprogrammer i tv. Dette betyder, at fortolkningen af visuelle udtryk vil forandre sig.\nDet tager smag af tidsånden, kan man sige, og det gælder særligt, når der er gået lang tid mellem produktion af et billedmateriale og brugen af det. Sætter vi et på spidsen, kan vi sige, at tiden tygger betydninger i sig og spytter nye ud. Et fotografi fra 50'erne kan i dag sende direkte uhensigtsmæssige og farlige signaler om budskabets perpektiv, fx når det drejser sig om kønsroller.\nTolkning på to niveauer\nAt fortolke et billede indebærer at læse det og være i stand til at udtrykke indholdet i det. Beskueren får ofte hjælp af en tekst, som er placeret ved siden af billedet, men trods dette kan der ske en fejlfortolkning, og budskabet når derfor ikke frem.\nDet er indlysende, at beskueren skaber og nærer sit eget billede. Øje og hjerne er præget af erfaringer, minder, viden, forventninger, fordomme, krav og naturligvis også af den situation og sammenhæng, som beskueren befinder sig i. Fortolkningsmulighederne bliver således mange og generøse.\nBilledet af en cykel fremkalder adrenalin og kampgejst hos en konkurrencecykelrytter, mens en kultursociolog bliver fascineret af, at cykeltransport bygger på én af menneskehedens vigtigste og tidligste opfindelser.\nMen der er vel en eller anden form for orden i billedets verden? Ja, og den viser sig igen på to fortolkningsniveauer:\nDen første omfatter en kerne- eller grundbetydning. Dette refererer til den praktiske betydning, som de fleste i en gruppe af billedbeskuere i en form for overenskomst tolker på cirka den samme måde. Billedet bliver entydigt, og billedkommunikationen har dermed store muligheder for at lykkes. En stol i et fotografi bliver helt enkelt fortolket som en stol.\nMen nu bliver det imidlertid straks sværere. Hvis gruppen af beskuere går videre og dybere ind i fortolkningsarbejdet, vil de snart mærke, at diskussionen både bliver længere og mere intensiv.\nVi nærmer os billedets tillægs- eller bibetydning, som stærkt bliver præget af beskuerens associationer og erfaringer. Fotografiet bliver tvetydigt, og mulighederne for kommunikation kan gå tabt.\nBibetydningen kan også være kulturelt betinget, og derfor deles af forskellige grupper med lignende baggrunde og værdier. En afgrænset gruppe har således - så at sige - kommet overens om en bestemt fortolkning.\nVed diskussioner og analyser af imaginære billeder gælder det om at forsøge at give sig i kast med disse to niveauer og beslutte sig for, om man skal fortolke fotografiet eller filmsekvensen på den måde, som er i overensstemmelse med hensigten.\nKrydderier og høst\nHvordan bliver man så en god billedkommunikatør? Det er du sikkert allerede. Men generelt gælder det om at følge rådene og forstå tilgangene herover - for så er vi kommet langt hen ad vejen i kommunikationens svære kunst. Det skader dog ikke at tillægge noget mere og noget ekstra.\nSøg krydderiet i billederne. Gransk fotografier og filmsekvenser, som tilfører personlighed eller en ekstra portion ærlighed, en teskefuld finurlighed, godt med menneskelig varme, en del bekymring og til slut måske krydret med humor, der øjeblikkeligt vil skabe sympati.\nSnart kan du høste effekterne af det gode billedvalg. Og det bedste resultat får du, hvis du tænker mindre på billedet og mere på budskabet.\nBo Bergström er forfatter, lærer, foredragsholder og kreativ direktør. Han har arbejdet på nogle af de bedste reklamebureauer i Stockholm, Sverige og er prisbelønnet flere gange, bl.a. med den svenske pris "Guldäggsvinnare".\nBergström har skrevet ca. 10 fagbøger om visuel kommunikation og billedkommunikation. Bøgerne er kursuslitteratur i en mængde forskellige sammenhæng. Standardværket, 'Effektiv visuell kommunikation', er også udgivet på engelsk samt på seks andre sprog over hele verden (senest på kinesisk). Han foredrager, uddanner og leder workshops på universitet og på højskoler i sit hjemland, men også i udlandet, på reklame- og designskoler samt i forretningslivet.\nBo Bergström uddanner også billedkommunikatører og fotografer på de fleste af Sveriges fotoskoler indenfor nyhedsformidling, reklame og information. Han er herudover "Fil. Kand." i kunst og litteratur samt pædagogik og "Første Vice Preses" i "Bild & Ord Akademin".\nSÅDAN GØR VI: Vi ringede til Blomquist - ét af Sveriges skarpeste kommunikationsbureauer (som af kunderne er blevet valgt til tops de seneste fem år) for at tale visuel kommunikation.\nHej Anders Wirström, erfaren AD'er på Blomquist!\nFortæl hvordan processen forløber, når du beslutter dig for, hvilket billede du er på jagt efter? Og hvad der egentligt er et godt billede for jer?\n– Jeg har altid en idé om, hvad der kan passe, men jeg forsøger også altid ikke at låse mig fast ved den uden at se mulighederne i alle de andre billeder, som også dukker op. Et søgeord leder tit til et andet, så man til slut ikke ved, hvor man begyndte. En søgning, der lykkes, giver mindst 5-6 alternativer til at lede igennem og som trækker i vidt forskellige retninger.\n– Hvad der er et godt billede kan heller ikke siges uden at tage hensyn til sammenhængen. Det kan være uskarpt pga bevægelse, det kan være taget på skrå, eller det kan være overeksponeret - men det er sammenhængen, der afgør det. Specielt i dag, hvor vi har vænnet os til at fotografere billeder med en ringere teknisk kvalitet - men med et højere nærvær - med alle vores mobiltelefoner, som nu er blevet en stor del af vores liv. Hvad billedet fortæller styrer på en helt anden måde i dag: Det må gerne se amatøragtigt ud i større udstrækning end før.\nHvad kan være en udfordring i arbejdet med at illustrere en tekst?\n– Det er et lidt kedeligt ansvar, man har mht ikke at forstyrre teksten. Billedet skal hjælpe og fremhæve noget, lokke til at læse, have en attitude! Billedet styrer meget, det bliver som en persons kropssprog, som man tolker, inden teksten overhovedet er begyndt at tale til en.\n– En anden udfordring er at leve sig ind i opdragsgiverens forestillinger om, hvad der er et godt billede og parallelt med billedsøgningen formulere et argument om, hvorfor de skal vælge lige præcist dette billede.\nHvilken rolle synes du, at billedet spiller i kommunikationen?\n– Vi lever i en fortættet billedverden i dag, så selvfølgelig er billedet vigtigt i kommunikationen. Folk er meget bedre til at tolke billeder efterhånden og til at have meninger om dem, så man må gøre sig mere umage i dag - og det er sjovt. Men samtidigt kan en god overskrift og intet billede fange mig lige så meget som et budskab, der suverænt bygger på et billede. Det kan til og med være mere effektivt, fordi det skiller sig mere ud i dag.\nHvad plejer at afgøre valget mellem to billeder?\n– Det kan være alt muligt. Øjenkontakten er måske bedre i det ene, roen, rodet, farverne, tidspunktet når det er taget, tydeligheden, utydeligheden, hvor er det taget - men også prisen på billedet. Sammenhængen afgør det.\nHvad er dine bedste kneb, hvad angår billedvalget?\n– Vær impulsiv - er der noget bestemt ved et billede, som du ikke kan sætte fingeren på, så gem det! Tænk ikke! Du kender emnet, du har læst teksten, og du har en svag idé om, hvad du er ude efter. Herefter er det bare at fortabe sig i billederne, føle efter og gemme så mange som muligt. Fravalget er næste proces, så den kritiske del af hjernen må vente indtil da.\n– Jeg ville ønske, at jeg havde et konkret søgetips, men jeg har det lidt svært med søgeordene. Nu og da må jeg ind flere gange, før jeg fundet det, jeg leder efter. Alle mine kunder er svenske, og derfor skriver jeg altid Sverige i søgeordene, så jeg slipper for at bøvle med amerikanske fotos. At søge er mere at droppe det uvæsentlige end at finde det rigtige.\nTo eksempler fra Blomquists produktion, hvor billedet spiller en central rolle\n– Billedet med marken er faktisk en foldet medlemsbrochure, der startede i en A5-størrelse og voksede med hver ny fold for til slut at ende som en plakat, medlemmerne kan hænge op.\n– Billedet med hegnet er fra det svenske Lantbrukarnas Riksförbunds valgmateriale, som man kan forsyne alle aktive medlemmer med, så de selv kan skabe lokal valgpropanda for 2014.\n– Markbilledet er en montage, og i øvrigt har jeg billedbehandlet begge billeder ganske meget. Så vi arbejder altså også med billederne i dag.\nAlt hvad du behøver at gøre er at sende en e-mail til os med en motivation for, hvorfor det lige netop er dig, der skal vinde denne bog. Send din motivation senest den 3. September 2014 på info@johner.dk - held og lykke!\n(Juryen består af redaktionen på Johnérs nyhedsbrev, og juryens beslutning kan ikke gøres om. Vinderen får svar personligt.)\nTIP - Søg på en skønnere måde\nNyt visningsfelt, når du søger billeder!\nNu kan du selv vælge hvilken måde, du vil vise dit søgeresultat på nettet. Prøv fx vores nye "view collage", som viser billederne i et større miniatureformat og derfor giver dig et godt og hurtigt overblik - samtidigt med at billederne bliver præsenteret på en mere levende måde.\nDu vælger visningsalternativ, efter dit søgeresultat er kommet frem.\nFor at støtte navigeringen gennem siderne har vi også gjort knappen, hvor du bladrer frem eller tilbage i søgeresultatet, flytbar. Træk og slip den præcis, hvor du synes, det er bedst at have knappen!\nEr du gået glip af noget? Det hér er de mest læste artikler i vores tidligere nyhedsbreve:\nBilleder: IMA62937, Elliot Elliot - NAT007691, Sven Halling - IMA20724, Jonn - IMA78689, Jonas Ingerstedt - ETS7356, Anna Kern - IMA104052, Elliot Elliot - IMA110893, Fredrik Nyman - IMA86986, Conny Fridh - IMA06963, Alexander Crispin - IMA93829, Ulf Huett Nilsson - ETS05238, Lena Modigh - GLAGHI-SPENJ00311, Glasshouse Images - IMA95888, Alexander Crispin - IMA118547, Helena Christerdotter.


Mad | Kød & Kage\naf Knud | 30. april 2021 | Mad, Opskrifter\n30. april 2021 | Mad, Opskrifter\n29. april 2021 | Mad, Opskrifter\n12. juli 2020 | Mad, Opskrifter\nEr du også det? Så er du nok, ligesom os, hver sommer på jagt efter en ny opskrift, der kan forvandle de syrlige stænger til sukkersød nydelse. Jagten og kærligheden er for vores vedkommende kun tiltaget af, at vi denne sommer kan hive de labre røde stænger direkte op...\naf Kød og Kage | 29. april 2021 | Mad, Opskrifter\naf Cecilie | 12. juli 2020 | Mad, Opskrifter\naf Cecilie | 3. december 2019 | Mad, Opskrifter\naf Knud | 26. juni 2019 | Mad, Opskrifter\n© Kød & Kage 2019


Nye børnevenlige produkter beskytter dit barns krop - AMWAY Denmark\nPressemeddelelse • Jul 10, 2017&nbsp11:37&nbspCEST\nNu kan du vaske dit barns tøj og tænder med god samvittighed.\nAmways nye SA8™ Liquid koncentreret vaskemiddel til børnsamt nye tandplejeprodukter fra Glister™ kids er nemlig designet til at sikre maksimal beskyttelse til dit barn og naturen på én og samme tid.\nNaturlige ingredienser gør dit børnetøj rent\nMed SA8™ Liquid koncentreret vaskemiddel til børn (171 DKK) behøver du ikke længere at bekymre dig om snavs på tøjet eller ubehagelige reaktioner på dit barns hud.\nSA8™ Liquid koncentreret vaskemiddel til børn er dermatologisk testet, og det er dermed sikkert og trygt at bruge til baby- og småbørnstøj. Samtidig er vaskemidlet biologisk nedbrydeligt og indeholder ingen farvestoffer eller optisk hvidt.\nVaskemidlet indeholder naturlige ingredienser fra kokosnød og fermenteret korn. En unik formel, der gør tøjet helt rent og blødt på én og samme tid – selv i koldt vand ned til 15 grader.\nOverfladeaktive stoffer fra kokosnød gør, at spændingen mellem snavs og tøj bliver nemt opløst. Og de naturligt skabte enzymer fra fermenteret korn fjerner let og hurtigt pletter fra blandt andet mælk og babymad. Endelig virker fedtsyrerne fra kokosnød dejligt blødgørende på tøjet.\nSA8™ Liquid koncentreret vaskemiddel til børn indeholder ingen animalske ingredienser og er heller ikke testet på dyr.\nBeskyt tænder i udvikling\nNår dit barn har fået rent og nyvasket tøj på, vil Glister™ kids tandpasta (34 DKK) passe godt på dit barns mælketænder – samtidig med at tandbørstningen bliver en sjov oplevelse!\nDen nye Glister™ kids tandpasta er lavet til børn fra toårs-alderen og op. Det er en nænsom, sukkerfri gel, som bekæmper huller samt renser og beskytter mælketænderne med flour.\nTandpastaen består af den eksklusive REMINACT™-formel, som beviseligt er med til at genopbygge de essentielle, naturlige mineraler i tænderne såsom calcium og fosfor.\nTuben nem at skrue af og på og er udsmykket med den glade Panda ved navn Patches, som er med til at gøre tandbørstningen en positiv og sjov oplevelse for dit barn.\nFarverige og børnevenlige tandbørster\nKombinér gerne tandpastaen med den nye Glister™ kids oral care tandbørste (86/4 DKK), der kan fås i flere forskellige, glade farver og har et behageligt greb, som er perfekt designet til børns små hænder.\nBørstehovedet er rundt og med bløde hår, hvilket er anbefalet af tandlæger. Samtidig viser en farvet sektion på børstehovedet, hvor meget tandpasta der skal bruges.\nTandbørsten er fuldstændig fri for stofferne PVC (poluvinylchlorid), BPA (bisphenol A) og ftalater, som ofte sættes i forbindelse med hormonforstyrrende egenskaber, så du kan føle dig helt tryg og sikker, når du børster dit barns bisser!\nSA8™ Liquid koncentreret vaskemiddel til børner et AMWAY HOME™-produkt, som er et resultat af vores mangeårige videnskabelige erfaring i udvikling af de bedste rengøringsprodukter, der giver dig og din familie et sundere hjem og er skånsomme mod miljøet.\nAlle AMWAY HOME-produkter lavet på baggrund af en unik BIOQUEST FORMULA™, som anvender højaktive ingredienser fra naturen til at levere exceptionelle rengøringsresultater uden at skade miljøet.\nBIOQUEST FORMULA betyder at:\nAlle AMWAY HOME produktformler er fuldstændig bionedbrydelige.\nAMWAY HOME’s formler er koncentrerede og har et højt indhold af aktive ingredienser i stedet for fyldstoffer eller vand, da vi mener, at kunderne skal have noget for pengene.\nAMWAY HOME produktformler er blevet testet under kontrol af hudlæger for at være sikker på, at de er sikre og hudvenlige, og hverken vil forårsage allergi eller andre irritationer. Med SA8™ Liquid koncentreret vaskemiddel til børn er vi gået skridtet videre og har fået børnelæger til at teste formlen for at sikre, at det også er nænsomt over for ung, følsom hud.\nAmway har i over 50 år forsynet dig med miljøvenlige produkter, og vi har uafhængige certificeringer, der beviser det. Blandt andet The AISE Charter for Sustainable Cleaning(International Association for Soaps, Detergents and Maintenance Products), som er branchens officielle europæiske stemme.\nA.I.S.E. har certificeret, at vores produkter er i overensstemmelse med deres miljømæssige, sociale og økonomiske standarder. Som den officielle europæiske stemme for\nrengøringsbranchen er deres godkendelse en fantastisk anerkendelse af vores hårde arbejde for at fremstille effektive rengøringsprodukter, der har en positiv indvirkning på verden.\nFor mere info og vareprøver, kontakt:\n AMWAY HOME™-produkterne testes under dermatologisk kontrol, når muligt. SA8™ Liquid koncentreret vaskemiddel til børn er – som beskrevet tidligere – blevet testet under dermatologisk kontrol.


Ortler Garda, matte black | Find cykeltilbehør på nettet | Bikester.dk\nStelstørrelse * Vælg venligst 48cm (28")\nOrtler Garda med dyb trapezramme giver dig den ekstra kraft du søger i hverdagen og på weekendture.\nDen nye AEG ComfortDrive-centermotor med starthjælp er smart integreret i aluminiumrammen og understøtter rytteren ved hastigheder op til 25 km/t. Den nye AEG ComfortDrive-centermotor med starthjælp er også tilgængelig i en ny version. Det kraftfulde AEG-batteri er placeret bag rammens sadelrør omkring baghjulet. Således forbliver hjulets tyngdepunkt afbalanceret og bagagebæreren kan anvendes uforstyrret. Den oprejste siddeposition giver et overlegen overblik i bytrafik. Med den justerbare frempind finder alle sin foretrukne komfortposition. Den affjedrede sadelpind og forgaffel gør vejen glattere for rytteren, når cykelstien ikke er optimal. Et 7-speed Shimano Nexusnavdrev fuldender perfekt det elektriske drev i bykørsel. Kraftfulde hydrauliske Magura-bremser giver til enhver tid tilstrækkelig bremsekraft. Belysning, kædeskærm, støtteben, skærme og en rammelås er en del af den harmoniske pakke af Ortler Garda E-citybikes.\nMed AEG-app’en bliver din smartphone den perfekte følgesvend på dine elcykelture. App’en fortæller dig for eksempel til hurtigt du kører, hvor du skal køre, eller når elcykelbatteriet skal oplades. Hvis der er en defekt i din elcykel, ved app’en præcis, hvilken del der er berørt.\n- Intelligent elcykel\n- Kontrol via app\n- Alle omdrejningsfunktioner\nhydrauliske Magura-fælgbremser + fodbremse\nVis alle modeller fra serien Ortler Garda\nOpladningstid (timer): 6-8\nFjedervej (mm): 55 mm\nModel: KRG til centermotor Comfort Drive, længde: 170 mm\nType: HS11 Pure + fodbremse\nModel: City Tour, håndtagsklemme: 31,8 mm\nSemi-integrated, 1 1/8" Ahead\nModel: Shimano Nexus 7-speed med fodbremse\nalt godt, det gør, hvad det skal, har intet at klage over, kører godt.\ngod cykel, godt pakket, hurtig levering, god håndtering, enkel brugsanvisning\n'M meget tilfreds med Ortler Garda. Tåler min noget alt for let til kilo. Desværre, at kun én chip låse El. Lås det. Hvis du mister det er er nøje, fordi hjulet automatisk blokeres inden for 5 minutter. Men alt i alt kan jeg anbefale hjulet stærkt nok.