Kanslergadeforliget.dk — lovgivningen\nKanslergadeforliget.dk - lovgivningen\nLov Nr. 17 Forlængelse af overenskomsterne\nLov om Forlængelse af Overenskomster mellem Arbejdsgivere og Arbejdere og om Forbud imod Arbejdsstandsninger.\nVi Christian den Tiende, af Guds Naade Konge til Danmark og Island, de Venders og Goters, Hertug til Slesvig, Holsten, Stormarn, Ditmarsken, Lauenborg og Oldenborg,\nSamtlige mellem en Arbejderorganisation paa den ene Side og enten en Arbejdsgiverorganisation eller en Enkeltvirksomhed (Enkeltmand, Firma, Aktieselskab) paa den anden Side, om Arbejdsforhold indgaaede Overenskomster, der er opsagt eller kan opsiges til Ophør inden 1. Februar 1934, forbliver, for saa vide der ikke forinden mellem Parterne er opnaaet Enighed om ny Overenskomst, i Kraft som gældende indtil nævnte Tidspunkt.\nEr ny Overenskomst ikke tilvejebragt inden 1. Februar 1934, men ønsker nogen af Parterne desuagtet, at den gældende Overenskomst skal ophøre den nævnte eller en senere Dato, maa de overenskomstmæssige Regler om Opsigelse m. v. iagttages.\nI Tiden indtil 1. Februar 1934 skal Iværksættelse af Lockout eller Strejke være forbudt.\nOvertrædelser heraf kan efter Begæring af en af Parterne eller efter Bestemmelse af den faste Voldgiftsret optages til Behandling af nævnte Ret til Afgørelse efter Reglerne om ulovlige Arbejdsstandsninger i Lov Nr. 536 af 4. Oktober 1919.\nDer nedsættes under Statsministerens Ledelse et Udvalg, hvori Socialministeren, Formanden for den faste Voldgiftsret, Repræsentanter for Rigsdagen, for Arbejdsgivere og Arbejdere samt for Forligssituationen skal have Sæde. Dette Udvalg skal foretage en Gennemgang af de bestaaende Love og Regler for Bilæggelse af Arbejdsstridigheder og tilvejebringe Forslag til Forelæggelse for Rigsdagen i Oktober 1933, hvorved Samfundets Interesse under Konflikter vedrørende Arbejdsforhold paa behørig Maade sikres.\nHvorefter alle vedkommende sig have af rette.\nGivet på Amalienborg, den 31. Januar 1933.\nLov Nr. 39 Statstilskud til Vinterhjælp\nLov om Statstilskud til Kommuners Udgifter til Vinterhjælp til kriseramte Personer.\nStk. 1. I Resten af Regnskabsaaret 1932-33 kan Kommunalbestyrelserne uden Samtykke af højere Myndighed træffe Foranstaltninger til Fordel for de Personer i Kommunen, hvis Trang skyldes Arbejdsløshed eller paa anden Maade er en Følge af den herskende Erhvervskrise, ved at yde disse Hjælp til Brændsel, Belysning, Beklædning og Bolig. Hvis paagældende oppebærer eller har oppebaaret Fattighjælp, hvis Virkning ikke er bortfaldet, er det dog en Forudsætning for at faa Hjælp efter nærværende Lov, at Kommunalbestyrelsen skønner, at Fattighjælpen er foranlediget af Trang, der skyldes Arbejdsløshed eller paa anden Maade er en Følge af den herskende Erhvervskrise.\nStk. 2. For saa vidt angaar Vinterhjælp til en Person, der oppebærer Understøttelse i Henhold til Lov Nr. 181 af 23. Juni 1932 om midlertidigt Statstilskud til Kommunerne i Anledning af Hjælp til arbejdsløse, er det derhos en Forudsætning, for at Kommunen kan opnaa Statstilskud i Henhold til nærværende Lov, at Adgangen til at yde ham, Understøttelse efter Loven af 23. Juni 1932 fra nærværende Lovs Ikrafttræden udnyttes fuldt ud.\nStk. 1. Til de i § 1 omhandlede Foranstaltninger kan Kommunalbestyrelserne i København, paa Frederiksberg, i Købstæderne og Marstal samt i Landkommuner med en bymæssig Bebyggelse, i hvilken der ved sidste almindelige Folketælling var mindst 1 500 Indbyggere, anvende indtil 85 Kr. og i de øvrige Kommuner indtil 50 Kr. gennemsnitlig pr. understøttet Person. Udgifterne kan dog, for saa vidt angaar København, Frederiksberg, Købstæderne og Marstal samt de fornævnte Landkommuner med bymæssig Bebyggelse, ikke overstige 6 Kr. og, for saa vidt angaar de øvrige Kommuner, 4 Kr. pr. Indbygger efter det i Kommunen senest afholdte Mandtal.\nStk. 2. Kommuner, af hvis Beboere et i Forhold til Befolkningstallet særlig stort Antal er vanskelig stillet af de i § 1, Stk. 1, nævnte Grunde, kan, saafremt Forholdene gør det paakrævet, med Socialministerens Samtykke træffe Foranstaltninger ud over de i Stk. 1, Pkt. 2, nævnte Maksimumsbeløb, dog saaledes, at det samlede Beløb til de omhandlede Foranstaltninger ikke maa overstige henholdsvis 8 og 6 Kr. pr. Indbygger for de i Stk. 1 omtalte 2 Grupper af Kommuner.\nStk. 1. Statskassen refunderer 3/4 af en Kommunes Udgifter i Henhold til denne Lov.\nStk. 2. Udgifterne opføres som en særskilt Post paa Kommuneregnskabet; naar dette Regnskab paa sædvanlig Maade er blevet revideret og decideret, bliver en Afskrift af vedkommende Regnskabspost at tilstille Amtet, der efter at have gennemgaaet og om fornødent berigtiget det saaledes modtagne indberetter til Socialministeriet, hvad der af hver enkelt Kommune er anvendt i ovennævnte Tidsrum. I København indsendes Regnskab og Indberetning af Magistraten til Socialministeriet.\nStk. 3. Socialministeren foranlediger, at de Kommunerne tilkommende Godtgørelser anvises dem snarest muligt, efter at Indberetningerne er modtaget. Der skal efter Socialministerens nærmere Bestemmelse af Statskassen ydes Kommunerne passende Forskud paa den dem tilkommende Refusion.\nStk. 1. De i denne Lov omhandlede Foranstaltninger medfører ikke de med Modtagelse af Fattighjælp forbundne Virkninger og har ingen Indflydelse paa Modtagerens Erhvervelse af Forsørgelsesret.\nStk. 2. En Kommunes Udgifter ifølge denne Lov er ikke Genstand for Refusion fra Forsørgelseskommunen.\nGivet på Amalienborg, den 8. Februar 1933.\nLov Nr. 42 Fordeling af Oksekød til kriseramte Personer\nLov om Fordeling af Oksekød til kriseramte Personer.\nStk. 1. Der stilles fra Statskassen 1,2 Mill. Kr. til Raadighed for Socialministeren til Brug indtil Udgangen af April 1933 ved Fordeling af Oksekød til Personer, der kan erholde Hjælp i Medfør af Loven om Statstilskud til Kommuners Udgifter til Vinterhjælp til kriseramte Personer.\nStk. 2. Beløbet fordeles mellem Kommunerne i Forhold til deres Udgifter til den omhandlede Uddeling af Kød, dog saaledes, at en Kommune ikke kan erholde et større Beløb refunderet af Staten end\nfor København, Frederiksberg, Gentofte ..... 7 Kr.,\nfor Købstæderne ............................ 6 - ,\nfor andre Kommuner ......................... 5 -\nfor hver Person indenfor Kommunen, der den 10. Februar 1933 stod tilmeldt som arbejdssøgende ved et offentligt Arbejdsanvisningskontor. De Udgifter ved Fordelingen af Oksekød, der ikke dækkes gennem det fra Staten modtagne Beløb, afholdes af vedkommende Kommunes Kasse.\nStk. 3. Der maa kun udleveres Oksekød, der er godkendt af en Dyrlæge. Kommunerne kan selv afgøre, hvorvidt de vil opkøbe Kreaturer eller Oksekød og fordele dette mellem fornævnte Personer, eller de vil overlade til de paagældende selv af købe den dem tildelte Ration Oksekød. I sidstnævnte Fald maa Oksekødet kun købes i Slagterbutikker eller, hvor saadanne ikke findes, hos de af Kommunen godkende Forhandlere.\nStk. 1. Socialministeren fastsætter de til Ordningens Gennemførelse fornødne Bestemmelser.\nStk. 2. Udgifterne opføres som en særskilt Post paa Kommuneregnskabet; naar dette Regnskab på sædvanlig Maade er blevet revideret og decideret, bliver en Afskrift af vedkommende Regnskabspost at tilstille Amtet, der efter at have gennemgaaet og om fornødent berigtiget det saaledes modtagne indberetter til Socialministeriet, hvad der af hver enkelt Kommune er anvendt i ovennævnte Tidsrum. I København indsendes Regnskab og Indberetning af magistraten til Socialministeriet.\nStk. 3. Socialministeren giver snarest muligt de enkelte Kommunalbestyrelser Meddelelse om Størrelsen af det Beløb, Kommunen kan faa refunderer fra Staten i Medfør af §1, Stk. 2, hvorhos der efter Socialministeren nærmere Bestemmelser af Statskassen ydes Kommunerne passende Forskud paa den dem tilkomne Refusion. Socialministeren foranlediger, at de Kommunerne tilkommende Resttilskud anvises dem snarest muligt, efter af Indberetningerne er modtaget.\nStk. 1. Overtrædelse af de i Medfør af denne Lov fastsatte Bestemmelser straffes med Bøder ikke under 20 Kr., i Gentagelsestilfælde ikke under 40 Kr. Bøderne tilfalder Statskassen.\nStk. 2. Bøderne kan paalægges af Socialministeren indenfor et Beløb af 2 000 Kr. Det staar den paagældende frit inden for 14 Dage, efter af Socialministerens Afgørelse er tilgaaet ham, at forlange Sagen undergivet Domstolenes Afgørelse, hvilket da foranlediges af Socialministeren. En indledet Sag bortfalder dog, naar Socialministeren tager sin Paastand om Bøde tilbage, eller naar den tiltalte, som har begæret Domstolenes Afgørelse, frafalder samme. En af Socialministeren truffen Afgørelse har Gentagelsesvirkning i samme Grad som en Retsafgørelse.\nGivet på Amalienborg, den 11. Februar 1933.\nLov Nr. 52 Regulering af Svineproduktionen\nLov om Regulering af Svineproduktionen.\nLandbrugsministeren kan med Tilslutning af Landbrugsraadet træffe Foranstaltninger, der tager Sigte paa at regulere Størrelsen af Svineslagtningerne samt paa at begrænse Svineproduktionen.\nBemyndigelsen omfatter ogsaa Ret til at ansætte forskellige Noteringer, hvorved Leverandørerne kan afregnes med een Pris for et bestemt Antal Svin og en lavere Pris for det overskydende Antal, Ret til at paabyde, at der i Kommuner, hvor der ikke er paabudt Kødkontrol, bortset fra Slagtning paa et Eksportsvineslagteri, kun maa foregaa Slagtning til Forhandling af Svin med en levende Vægt af 50 kg og derover, Avlssøer og Orner dog undtagne, saafremt Kødet godkendes og stemples med et af Landbrugsministeren paabudt Mærke af en af vedkommende Kommunalbestyrelse antagen og af Landbrugsministeren godkendt Dyrlæge, Ret til at opkræve en Afgift pr. leveret Svin til Fremme af Afsætningen af Svin og Flæsk og til Dækning af de med den heromhandlede Ordning forbundne Udgifter samt Ret til Nedsættelse af Kommunenævn til at bistaa ved Ordningens Gennemførelse.\nOvertrædelse af de i Medfør af denne Lov fastsatte Bestemmelser straffes med Bøder ikke under 20 Kr., i Gentagelsestilfælde ikke under 40 Kr. Bøderne tilfalder en under Landbrugsministeriet sorterende Fond, hvis Midler anvendes til Ordningens Fremme.\nBøderne kan paalægges af Landbrugsministeren. indenfor et Beløb af 2 000 Kr. Det staar den paagældende frit for inden 14 Dage, efter at Landbrugsministerens Afgørelse er tilgaaet ham, at forlange Sagen undergivet Domstolenes Afgørelse, hvilket da foranlediges af Landbrugsministeren. En indledet Sag bortfalder dog, naar Landbrugsministeren tager sin Paastand om Bøde tilbage, eller naar den tiltalte, som, har begæret Domstolenes Afgørelse, frafalder samme. En af Landbrugsministeren truffen Afgørelse har Gentagelsesvirkning i samme Grad som en Retsafgørelse.\nDenne Lov, der ikke gælder for Færøerne, træder straks i Kraft og har Gyldighed indtil l. Maj 1934.\nGivet på Christiansborg, den 21. Februar 1933.\nLov Nr. 55 Fremme af Afsætning af Kvæg og Oksekød\nLov om Foranstaltninger til Fremme af Afsætning af Kvæg og Oksekød.\n1. Til Fremme af Afsætningen af Kvæg og Oksekød bemyndiges Landbrugsministeren til med Tilslutning af Landbrugsraadet af træffe hertil egnede Foranstaltninger, bl.a. ved Destruktion af Udsætterkøer og eventuelt andre Kreaturer af lignende Kvalitet.\n2. Til Dækning af de hermed forbundne Udgifter stilles der af Statskassen til Raadighed for Landbrugsministeren 250 000 Kr., hvorhos Landbugsministeren bemyndiges til at lade opkræve en Afgift af 10 Kr. pr. Stk. Kvæg, der ved Slagtning til Forhandling godkendes til Menneskeføde. For Spædekalve skal dog ikke opkræves Afgift. Landbrugsministeren kan paabyde, at Afgiften skal erlægges af den paagældende Slagter til vedkommende Kommunalbestyrelse, til hvilken den ved Slagtningen kontrollerende Dyrlæge ugentlig skal indsende skriftlig Indberetning om Antallet af Dyr, hvis Kød han har kontrolleret, og for hvilke Afgift skal svares.\n3. Landbrugsministeren kan paabyde, at Oksekød ikke maa forhandles, medmindre det er godkendt og stemplet af en Dyrlæge. I Kommuner, hvor der ikke er paabudt Kødkontrol, skal Oksekødet i saa Fald godkendes og stemples med et af Landbrugsministeren paabudt Mærke af en af vedkommende Kommunalbestyrelse antagen og af Landbrugsministeren godkendt Dyrlæge.\n4. Landbrugsministeren fastsætter de til Ordningens Gennemførelse fornødne Bestemmelser.\n1. Overtrædelser af de i denne Lov indeholdte eller i Medfør af denne Lov fastsatte Bestemmelser straffes med Bøder ikke under 20 Kr., i Gentagelsestilfælde ikke under 40 kr. Bøderne tilfalder en under Landbrugsministeriet sorterende Fond, hvis Midler skal anvendes til Dækning af de med denne Lov forbundne Udgifter.\n2. Bøderne kan paalægges af Landbrugsministeren indenfor et Beløb af 2000 Kr. Det staar den paagældende frit inden for 14 Dage, efter af Landbrugsministerens Afgørelse er tilgaaet ham, at forlange Sagen undergivet Domstolenes Afgørelse, hvilket da foranlediges af Landbrugsministeren. En indledet Sag bortfalder dog, naar Landbrugsministeren tager sin Paastand om Bøde tilbage, eller naar den tiltalte, som har begæret Domstolenes Afgørelse, frafalder samme. En af Landbrugsministeren truffen Afgørelse har Gentagelsesvirkning i samme Grad som en Retsafgørelse.\nDenne Lov, der ikke gælder for Færøerne, træder straks i Kraft og har Gyldighed til Udgangen af April Maaned 1933.\nGivet på Amalienborg, den 24. Februar 1933.\nLov Nr. 90 Oprettelse af mindre Landbrug\n25. Marts 1933\nLov om Oprettelse af mindre Landbrug.\nLov Nr. 81 af 29. Marts 1924 om Oprettelse af Husmandsbrug skal være gæl- dende i Finansaarene 1933-34 og 1934-35.\nTil Udlaan til Oprettelse af nye Husmandsbrug i Henhold til Loven af 29. Marts 1924 og til Supplering af smaa Ejendomme, hvis Grundværdi ikke overstiger 3 000 Kr., jfr. § 4 i Lov Nr. 149 af 1. Juli 1927, kan der i Finansaarene 1933-34 og 1934-35 an vendes et Beløb af indtil 4 Mill. Kr., hvoraf dog indtil 1 Mill. Kr. kan anvendes til Udlaan til Oprettelse af mindre Gaardbrug i Henhold til Lov Nr. 107 af 4. April 1928.\nTil Tillægslaan i Henhold til Loven af 29. Marts 1924 § 13 kan der i Finansaarene 1933-34 og 1934-35 anvendes et Beløb af indtil 5,00 000 Kr. Tillægslaanet kan ikke overstige det Beløb, der svarer til Forskellen mellem 12 000 Kr. og tidligere modtagne Laan.\nTil Laan til Erhvervelsen af Lejehuse som Husmandsbrug i Henhold til Loven af 29. Marts 1924 § 12 kan der i Finansaarene 1933-34 og 1934-35 anvendes et Beløb af indtil 200 000 Kr.\nLandbrugsministeren bemyndiges til i Finansaarene 1933-34 og 1934-35 at anvende et Beløb af indtil 7 Mill. Kr. af Jordfondens Midler til Indkøb af Jord til Udstykning efter Reglerne i Lov Nr. 557 af 4. Oktober 1919 om Vilkaar for Bortsalg af Jorder i offentligt Eje med tilhørende Tillægslove. De indkøbte Jorder kan, saafremt de ikke udstykkes, bortforpagtes for et Tidsrum af indtil 5 Aar efter Indstilling af Statens Jordlovsudvalg.\nHvis en Parcelkøber fremsætter Ønske derom, kan Parcellen afhændes efter Reglerne i Lov Nr. 81 af 29. Marts 1924 med Tillægslove. Købesummen for Parcellen skal i saadanne Tilfælde betales Jordfonden og beregnes efter den af Jordfonden er lagte Pris for Jorden, dog ikke under Jordværdien, med et af Statens Jordlovsudvalg fastsat passende Tillæg for Fondens Udgifter til Grundforbedringer og Vejanlæg.\nLov Nr. 132 af 15. April 1930 om Tillæg til Lov Nr. 137 af 1. Juni 1929 om Foranstaltninger til Fremme af Udstykningen i de sønderjydske Landsdele, hvilken Lovs Gyldighed ophørte med Udgangen af Finansaaret 1930-31, sættes i Kraft for Finansaarene 1933-34 og 1934-35.\nDen, der i Henhold til denne Lov eller i øvrigt paa Præstegaardsjord eller anden Jord i offentligt Eje i Løbet af Finansaarene 1933-34 og 1934--35 eller i Medfør af en for disse Finansaar given Bevilling opretter et mindre Landbrug, herfra dog undtaget Gaardbrug i Henhold til Lov Nr. 107 af 4. April 1928, kan ved Brugets Overtagelse vælge, om han vil svare Renter efter de hidtidige Bestemmelser eller en for Halvaaret 11. December 1932 til 11. Juni 1933 beregnet konjunkturbestemt Rente paa de i Lov om Statshusmænds Rentebetaling fastsatte Vilkaar.\nDe særlige Begunstigelser med Hensyn til Stempel og Tinglysningsafgifter, der er hjemlet ved de forannævnte Love, opretholdes med Tilføjende, at Entreprisekontrakter ved Bebyggelse af Brug i Henhold til denne Lov kan udfærdiges uden Stempel.\nGivet på Christiansborg, den 25. Marts 1933.\nLov Nr. 115 Midlertidig Sukkerordning\n31. Marts 1933\nLov om en midlertidig Sukkerordning.\nFremstilling og Raffinering af Sukker her i Landet maa, saa længe denne Lov er gældende, kun finde Sted i henhold til dertil af Ministeren for Handel og Industri meddelt Tilladelse. Saadan Tilladelse kan kun meddeles bestaaende Fabrikker ag Raffinaderier.\nTil Ind- og Udførsel af Sukker og Sirup udkræves Tilladelse af Ministeren for Handel og Industri.\nVed Sukker forstaas i denne Forbindelse Roe- og Rørsukker i enhver Form, uraffineret og raffineret, og ved Sirup forstaas enhver Opløsning af Roe- eller Rørsukker, ogsaa med Indhold af andre Sukkerarter.\nDen Pris, der af Fabrikkerne vil være at yde Roedyrkerne pr. leveret Dobbeltcentner Roer, fastsættes til 180 Ø.\nStørrelsen af de Arealer, der efter Aftaler imellem Roedyrkerne og Fabrikkerne anvendes til Levering af Roer med Sukkerfabrikation for Øje, er Ministeren for Handel og Industri bemyndiget til at reducere.\nDen Pris, der af Fabrikkerne vil være at notere pr. kg. Melis fastsættes indtil videre til 33 Ø. ministeren for Handel og Industri kan, for saa vidt hensynet til Fabrikkernes Drift og Udbytte af Roearealerne (pr. Arealenhed) maatte findes af begrunde dette, forhøje den noterede Pris i fornødent Omfang, dog saaledes at Prisen ikke maa overstige 38 Ø. pr. kg Melis.\nDet Overskud, der opnaas ved Fabrikkernes Salg af Sukker paa Grundlag af den i Henhold til 1ste Stykke fastsatte Pris, fordeles imellem Roedyrkerne, Fabrikkerne og Staten i Henhold til Regler, der fastsættes af Ministeren for Handel og Industri.\nFor saa vidt Verdensmarkedets Prisnoteringer maatte betinge en højere Pris pr. kg Melis end i Henhold til § 4 fastsat, kan Ministeren for Handel og Industri bestemme, at Forskrifterne i § 4 ikke finder Anvendelse i det Tidsrum, for hvilket den højere Pris noteres. Ministeren kan i saa Fald yderligere træffe Bestemmelse om en hertil svarende Ændring i den i § 3 fastsatte Pris for de til Fabrikkerne leverede Sukkerroer, eventuelt saaledes, at dette Spørgsmaal henvises til Afgørelse ved Voldgift.\nMinisteren for Handel og Industri bemyndiges til at fastsætte Engrosprisen for indført Sukker og om fornødent de betingelser, under hvilke indenlandsk Roesukker skal afleveres til Raffinering, samt Detailprisen paa Sukker.\nMinisteren for Handel og Industri kan foreskrive, at eksporterende Industrier, i hvis Produktion Sukker indgaar som Materiale i et saadant Omfang, at Sukkerprisen er af Betydning for Eksportmuligheden, til Fremstilling af deres Eksportvarer skal kunne købe Sukker til en lavere Pris end den i Henhold § 4 fastsatte, dog ikke lavere, end hvad der svarere til Verdensmarkedets Prisnoteringer. Det samme galder Industrier, der fremstiller Varer til Forbrug her i Landet, for saa vidt Sukker indgaar som Materiale i en saadant Omfang, at Sukkerprisen er af Betydning i Konkurrencen med udenlandske Varer af samme eller Tilsvarende Art, jfr. herved Bestemmelserne i § 2, 1ste Stykke.\nMinisteren for Handel og Industri afgør endeligt, hvilke Industrier der omfattes af Bestemmelserne i nærværende Paragraf.\nDe nærmere Regler for Gennemførelsen af nærværende Lov fastsættes af Ministeren for Handel og Industri efter stedfunden Forhandling med de interesserede Parter.\nDet paahviler derhos Ministeren af føre Tilsyn med Overholdelsen og Virkningen af den ved nærværende Lov indførte Ordning.\nMinisteren for Handel og Industri bemyndiges til at afholde de med Lovens Gennemførelse og Administration forbundne Udgifter.\nOvertrædelse af denne Lov og de i Medfør af samme afsluttede Overenskomster og trufne Bestemmelser straffes med Bøder. Bøderne tilfalder Statskassen.\nUdbytte, der indvindes ved Handlinger, som er i Strid med Bestemmelserne i denne Lov samt de i Medfør af denne afsluttede Overenskomster og trufne Bestemmelser, kan ved Dom inddrages i Statskassen, ligesom den, der findes skyldig i saadan Forseelse, ved dom kan frakendes Ret til at drive Næring.\nDenne Lov, der ikke gælder for Færøerne, træder i Kraft den 1. December 1933 og har Gyldighed til 30. November 1934.\nGivet på Christiansborg, den 31. Marts 1933.\nLov Nr. 136 Hjælp til arbejdsløse\nLov om midlertidig Hjælp til arbejdsløse.\nStk. 1. Til arbejdsløse Medlemmer af statsanerkendte Arbejdsløshedskasser, der har opbrugt deres Understøttelse saavel fra Arbejdsløshedskassen som fra Fortsættelseskassen eller er uden Ret til Understøttelse, fordi denne er ophørt eller endnu ikke indtraadt, eller fordi Arbejdsløshedskassen som Følge af særlig Vedtægtsbestemmelse er lukket for Udbetaling, ydes der i Tiden fra 1. Maj til 30. September 1933 Hjælp af vedkommende Opholdskommune.\nStk. 2. Hjælpen kan ikke ydes til Medlemmer, hvid Indmeldelse i en statsanerkendt Arbejdsløshedskasse har fundet Sted efter 15. Februar 1933, og er betinget af, at vedkommende ikke som Følge af Bestemmelserne i Lov Nr. 179 af 23. Juni 1932 om Arbejdsanvisning og Arbejdsløshedsforsikring m. m. § 11, § 15, Stk. 6 og 7, § 16, Stk. 5-7, og § 17 vilde være afskaaret fra at oppebære Understøttelse fra en statsanerkendt Arbejdsløshedskasse.\nStk. 3. Naar samlevende Ægtefæller begge opfylder de i Stk. 1 og 2 fastsatte Betingelser, kan Hjælpen kun ydes til den af Ægtefællerne, der yder det væsentligste Bidrag til Familiens Underhold; saafremt denne har Arbejde eller oppebærer vedtægtsmæssig Arbejdsløshedsunderstøttelse, kan den anden Ægtefælle ikke oppebære Hjælp i Henhold til denne Lov. ugifte Medlemmer, der ikke er Forsørgere, og som opholder sig i deres Hjem, kan ikke oppebære Hjælp, saa længe de maa antages at kunne underholdes af Forældrene, uden at sidde selv kommer til at savne det nødvendige til deres Underhold.\nStk. 4. Til arbejdsløse, der oppebærer Hjælp i Henhold til denne Lov, kan der - bortset fra Sygdom eller store Forsørgerpligter - kun i særlige Tilfælde ydes Hjælp af de kommunale Hjælpekasser.\nStk. 1. Den ugentlige Hjælp ydes til Forsørgere med et Beløb, der svarer til tre Fjerdedele, og til Ikke-Forsørgere med et Beløb, der svarer til Halvdelen af den ugentlige Understøttelse, som paagældende vilde kunne kræve af Arbejdsløshedskasser, dog ikke under 1. Kr. pr. Dag.\nStk. 2. Hjælpen medfører ikke for Modtageren de med Modtagelse af Fattighjælp forbundne Retsvirkninger og har ingen Indflydelse paa den paagældende Erhvervelse af Forsørgelsesret i Kommunen.\nStk. 3. Hjælpen er ikke Genstand for mellemkommunal Refusion.\nStk. 1. Begæring om Understøttelse i Henhold til § 1 indgives til vedkommende Opholdskommune paa dertil af Socialministeren godkendte Skemaer, der skal affattes saaledes, at de i videst muligt Omfang dokumenterer, at Ansøgeren opfylder de i foranstaaende Paragraffer fastsatte Betingelser for at oppebære Understøttelsen. Begæring skal inden Indgivelsen være attesteret af vedkommende Arbejdsløshedskasse.\nStk. 2. Socialministeren fastsætte almindelige Regler for Kontrollen med, at de under støttede Personer vedvarende er arbejdsløse of arbejdssøgende. I disse Regler skal fastsættes, at Kontrollen som Regel skal bestaa i, at den arbejdsløse ved at give Møde paa et bestemt Tidspunkt af Dagen i den almindelige Arbejdstid dokumenterer stadig af være arbejdsløs, og i øvrigt skal Kontrollen mindst svare til den, der af Arbejdsløshedskasserne skal føres med understøttede Medlemmer, jfr. herved Arbejdsløshedslovens § 22, Stk. 4.\nStk. 3. De nærmere Regler vedrørende Fremgangsmaaden ved Begæring om Hjælpen og dennes Udbetaling, Kontrol m. v. fastsættes af Kommunalbestyrelsen, i København Magistraten. Kommunalbestyrelsen (Magistraten) kan overlade Kontrol og Udbetaling til de statsanerkendte Arbejdsløshedskasser efter overenskomst med disse.\nStk. 4. Klager over, at en Kommunalbestyrelse har nægtet Understøttelse i Henhold til § 1, eller over Størrelsen af en tilstaaet Understøttelse afgøres af vedkommende Amtmand, for Københavns Vedkommende af Socialministeren; dog afgøres Klager over, at Hjælpen er nægtet i Henhold til de i Arbejdsløshedslovens § 17 fastsatte Bestemmelser, af Arbejdsnævnet. Amtmandens og Arbejdsnævnets Afgørelse kan indenfor et Tidsrum af 14 Dage indankes for Socialministeren. De af Socialministeren trufne Afgørelser er endelige.\nStk. 1. Udgifter, der afholdes til Hjælp i Henhold til § 1, bæres af vedkommende Opholdskommune, der dog faar Refusion af Udgifterne efter følgende Regler:\na) De efter Ulykkesforsikringsloven forsikringspligtige Arbejdsgivere, der ifølge Arbejdsløshedslovens § 28 skal udrede Arbejdsgiverbidrag til Arbejdsløshedsfonden, betaler et Beløb af 1 Kr. 50 Ø. pr. forsikret Arbejder; Beløbet afkræves sammen med Bidraget til Arbejdsløshedsfonden i førstkommende Betalingstermin efter 1. Maj 1933 og indbetales snarest derefter af vedkommende Ulykkesforsikringsselskab til Arbejdsdirektoratet, der indbetaler Beløbene til Statskassen.\nb) De statsanerkendte Arbejdsløshedskasser betaler i Tiden fra 1. Maj til 30. September 1933 et Beløb af 30 Ø. ugentlig pr. arbejdende Medlem. Beløbene indbetales efter Periodens Udløb til Arbejdsdirektoratet, der indbetaler det samlede Beløb til Statskassen senest 1. Februar 1934.\nc) De i Henhold til Pkt. a og b opkrævede Beløb fordeles mellem Kommunerne i Forhold til disses udgifter til Hjælp i Henhold til § 1.\nd) Af Kommunernes herefter udækkede Udgifter refunderes Statskassen Kommunerne de to Trediedele. Ved Opgørelsen af Kommunernes Udgifter medregnes Renten af eventuelle Laan i Henhold til Stk. 2.\nStk. 2. Til Afholdelse af Kommunernes løbende Udgifter til Hjælp i Henhold til § 1 kan der at Statskassen ydes Kommunerne Laan i Medfør af Lov af Loven om Oprettelse af en Krisefond og om Nedsættelse af Renten for Bank- og Sparekasseindskud m. v.\nKommunerne aflægger efter Lovens Ophør særligt Regnskab for Understøttelser i Henhold til § 1; de nærmere Regler for Affattelsen af disse Regnskaber og for Anvisningen af de Kommunerne tilkommende Refusion fastsættes af Socialministeren.\nStk. 1. Der stilles fra Statskassen 2,1 Mill. Kr. til Raadighed for Socialministeren til Brug i Tiden fra 1. Maj til 30. September 1933 ved fordeling af Oksekød til arbejdsløse, der modtager Hjælp i Henhold til § 1.\nStk. 2. Beløbet fordeles mellem Kommunerne i Forhold til deres Udgift til den omhandlede Uddeling af Kød, dog saaledes, at en Kommune ikke ken erholde et større Beløb refunderet af Staten end\nfor København, Frederiksberg, Gentofte ................. 60 Kr.\nfor Købstæderne, Marstal og Landkommuner med en by-\n-mæssig Bebyggelse, i hvilken der ved sidste alminde-\n-lige Folketælling var mindst 1 500 Indbyggere ......... 50 -\nfor andre Kommuner ..................................... 40 -\nfor hver Person indenfor Kommunen, der paa en af Socialministeren fastsat Dato ved et offentligt Arbejdsanvisningskontor stod tilmeldt som ledigt Medlem af en statsanerkendt Arbejdsløshedskasse og er berettiget til Understøttelse efter denne Lov.\nStk. 3. Ved Fordelingen gælder i øvrigt de i § 1, Stk. 2, sidste Punktum, og Stk. 3, samt i §§ 2, 3 og 4 i Lov af 11. Februar 1933 om Fordeling af Oksekød til kriseramte Personer fastsatte Regler.\nStk. 1. For Tiden fra 1. April til 30. September 1933 stilles der et Beløb af 1½ Mill. Kr. til Raadighed til Fordeling mellem Kommunerne i Forhold til disses udgifter for nævnte Tidsrum til Hjælpekasserne.\nStk. 2. Kommunalbestyrelserne kan i Tiden indtil 30. September 1933 udover den i § 6 omhandlede Fordeling uddele Oksekød til trængende, der ikke omfattes af den i § 6 omhandlede ordning. Som Bidrag til Kommunernes Udgifter i denne Henseende stiller fra Statskassen et Beløb paa 1 Mill. Kr. til Raadighed for Socialministeren. Beløbet fordeles mellem Kommunerne i Forhold til deres faktiske udgifter til denne Køduddeling, dog saaledes, at ingen Kommune kan faa refunderet et større Beløb end 10 pCt. af Kommunens samlede Udgift til den kommunale Hjælpekasse i Regnskabsaaret 1932-33 bortset fra Statstilskuddet.\nStk. 3. For Fordeling af Oksekød i Henhold til denne Paragraf gælder i øvrigt de i § 6, Stk. 3, anførte Bestemmelser.\nGivet på Sorgenfri Slot, den 30. April 1933.\nLov Nr. 170 Lov om en Kartoffelmelsordning\n15. Maj 1933\nLov om en Kartoffelmelsordning og om Foranstaltninger til Fremme af Avl og Anvendelse af Kartofler til industrielt Brug.\nFremstilling af Kartoffelmel og al Slags Stivelse samt Sprit og Brødgær maa, saa længe denne Lov er gældende, kun finde Sted i henhold til en af Ministeren for Handel og Industri paa nærmere fastsatte Vilkaar meddelt Tilladelse.\nDe Kontrakter om Levering af Kartofler m. v., som for hvert Høstaar vil være at oprette mellem Leverandørerne af Kartofler og de Fabrikker, til hvis Virksomhed Tilladelse efter § 1 foreligger, skal godkendes af Ministeren for Handel og Industri, der endvidere fastsætter Prisen ab Fabrik for her i Landet fremstillet Kartoffelmel og Stivelse samt Sprit og Brødgær og kan fastsætte en højeste Detailpris for de paagældende Produkter.\nLeveringsprisen for Kartofler med et Stivelsesindhold af 17 pCt. vil være at fastsætte til ikke under 300 Ø. pr. 100 kg, saaledes af Prisen forhøjes eller nedsættes, i samme Forhold som Stivelsesindholder forøges eller formindskes.\nTil Ind- og Udførsel af Kartoffelmel og al Slags Stivelse, Sago, Drue- og Stivelsessukker og -sirup, Dextrin, Klister, Appretur- og Slettepræpareter og lignende Produkter af Mel eller Stivelse samt Sprit og Brødgær udkræves Tilladelse af Ministeren for Handel og Industri, hvem det ogsaa paahviler at føre Kontrol med, at den i Henhold til nærværende Lov indførte Ordning overholdes.\nAndragender om Tilladelse til Fremstilling af Kartoffelmel og Stivelse behandles i et af Ministeren for Handel og Industri nedsat Udvalg, i hvilket de interesserede Parter samt fornøden Sagkundskab repræsenteres. Det paahviler ligeledes Udvalget at bistaa Ministeren med Hensyn til de i Forbindelse med Kartoffelmels- og Stivelsesordningens\nForinden Ministeren tager endelig Stilling til, hvor Kartoffelmelsfabrikkerne bør ligge, vil Ministeren have at forhandle med et af Rigsdagen i Henhold til Grundlovens § 45 valgt udvalg paa 4 Medlemmer.\nOvertrædelse af denne Lov og de i Medfør af samme afsluttede Overenskomster og trufne Bestemmelser straffes med Bøder. Bøderne tilfalder Statskassen. Udbytte, der indvindes ved Handlinger, som er i Strid med Bestemmelserne i denne Lov samt de i Medfør af denne afsluttede Overenskomster og trufne Bestemmelser, kan ved Dom inddrages i Statskassen, ligesom den, der findes skyldig i saadan Forseelse, ved dom kan frakendes Ret til at drive Næring.\nMinisteren for Handel og Industri bemyndiges til at afholde de med Lovens Gennemførelse og Administration forbundne Udgifter, der for saa vidt ikke dækkes af vedkommende Virksomhed, vil være at bevilge paa Finansloven.\nDenne Lov, hvis Bestemmelser angaaende Fremstilling, Forhandling samt Ind- og Udførsel af Sprit og Brødgær bortfalder med Udgangen af December 1933, træder i Kraft straks.\nGivet på Amalienborg, den 15. Maj 1933.\nHandelsoverenskomsten med UK\nNr. 177 April 1933\nForslag til Rigsdagsbeslutning\nen under 24. April 1933 i London mellem Kongeriget Danmark og det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland afsluttet Handelsoverenskomst med dertil hørende Protokol.\n(Af Udenrigsminister P. Munch).\nAnmeldt i Folketinget og i Landstinget den 26. April 1933.\nRigsdagen meddeler sit Samtykke til den under 24. April 1933 i London mellem Kongeriget Danmark og det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland afsluttede Handelsoverenskomst med dertil hørende Protokol.\nBemærkninger til foranstaaende Forslag.\nStorbritanniens Opgivelse af Guldmøntfoden og Dannelsen af den nationale Regering i Storbritannien i Efteraaret 1931 medførte en handelspolitisk Nyorientering, der indledet med to midlertidige Toldlove af November og December s. A. tog fast Form ved Toldloven af 29. Februar 1932 („Import Duties Act"), som efterhaanden er blevet udbygget ved de i Henhold dertil udstedte Bekendtgørelser om Tillægstold („Additional Import Duties Orders"). Dette medførte, at Danmarks Udførsel til Storbritannien blev føleligt ramt (i 1930 var efter Værdi 99,9 pCt. af Storbritanniens Indførsel fra Danmark toldfri, nu derimod kun 51,7 pCt.). Den ved Toldloven af Februar 1932 indførte almindelige 10 pCt. Værditold ramte saaledes med Undtagelse af Bacon og Skinker samtlige Danmarks Hovedudførselsvarer til Storbritannien, der hidtil var indgaaet toldfrit dèr, nemlig Smør, Æg, kondenseret Mælk og Fløde samt Fisk. Ved den videre Udbygning af det nye engelske Toldsystem, der gennem Tillægstold tog Sigte paa en ensartet Beskyttelsestoldsats paa 20 pCt. af Værdien, ramtes en Række danske Industrivarer med en Told af denne Størrelse.\nDe danske Konkurrencebetingelser paa det britiske Marked blev saa meget des haardere, som det i „Import Duties Act" blev fastsat, at Varer ikke blot fra de britiske Kolonier, men ogsaa fra Dominions skulde være fritaget for saavel den almindelige Værditold som Tillægstold. Foreløbig gjaldt Toldfriheden (Præferencestillingen) dog kun indtil 15. November 1932, men der var i Loven aabnet Muligheder for, at den kunde forlænges ud over denne Dato, og dette blev da ogsaa Tilfældet.\nVed nævnte „Import Duties Act" blev det imidlertid samtidig fastslaaet, at den almindelige Værditold og Tillægstold kunde bortfalde eller nedsættes overfor bestemte Lande, ligesom der fra Regeringens Side under Behandlingen af Loven i Parlamentet var blevet fremsat Udtalelser om, at Storbritannien var villig til at forhandle med Udlandet paa Basis af Gensidighedsprincipet.\nForhandlinger med Udlandet vilde dog ikke kunne finde Sted før efter den da allerede planlagte Imperiekonference i Ottawa, hvor der skulde træffes en Ordning vedrørende Handelsforbindelsen med Rigsdelene.\nOttawa-Konferencen, der fandt Sted i Dagene fra den 21. Juli til den 20. August 1932, resulterede bl. a. i, at der mellem Moderlandet og de enkelte Rigsdele: Dominions (den Irske Fristat dog undtaget), Indien og Syd-Rhodesia som ligeberettigede Parter afsluttedes tosidede Præference- og Tarifoverenskomster, hvorved der skabtes et Kompleks af „Imperial Agreements", hvilende paa Princippet: noget for noget.\nVed disse Aftaler, der er afsluttet for 5 Aar, tilsikredes der de nævnte Rigsdele Toldfrihed som hidtil i Henhold til „Import Duties Act" samt Toldpræference for en Række Varer (jfr. nedenfor). For Æg, Smør og andre Mejeriprodukter fastsattes Toldfriheden dog kun for 3 Aar, idet den engelske Regering forbeholdt sig efter Udløbet af dette Tidsrum at revidere Grundlaget for Præferencen for disse Varer, enten ved at paalægge Importen fra de ommeldte Lande en Told med Opretholdelse af den eksisterende Præference-Margin eller ved — efter Raadslagning med de paagældende Dominions — at indføre en kvantitativ Begrænsning af Importen til Storbritannien af disse Varer.\nEndvidere forpligtede den engelske Regering sig til at forhøje Tolden for en Række Varer af ikke-britisk Oprindelse, herunder for nogle af de vigtigste danske Eksport-varer, saasom Smør (fra 10 pCt. til 15 sh. pr. cwt.); Ost (fra 10 til 15 pCt.); Æg (fra 10 pCt. til henholdsvis 1 sh., 1 sh. 6 d eller 1 sh. 9 d pr. great hundred, alt efter Vægten); kondenseret Sødmælk, sukret (fra 10 pCt. til 5 sh. pr. cwt., i begge Tilfælde plus Sukkertold); usukret (fra 10 pCt. til 6 sh. pr. cwt.); Mælkepulver og anden præserveret, usukret Mælk (fra 10 pCt. til 6 sh. pr. cwt); visse vegetabilske Olier (fra 10 til 15 pCt.). Med andre Ord: Toldsatserne forhøjedes med fra 30 til 50 pCt. og for Æg endda noget mere, regnet efter de daværende Priser.\nDernæst forpligtede den engelske Regering forsaavidt angaar en Række nærmere specificerede fremmede Varer sig til ikke uden de interesserede Rigsdeles Samtykke at nedsætte den almindelige 10 pCt. Told. Denne Forpligtelse til ikke at nedsætte 10 pCt. Tolden omfattede bl. a. Fisk, Fiskekonserves, Hvalolie, Læder, Talg, Kødkonserves, Fjerkræ, Tarme, Byg, Græsfrø og Kartofler.\nEndelig fremgik det af Aftalerne, at det var den engelske Regerings Hensigt at indføre en kvantitativ Begrænsning af Indførslen af Kød, herunder Bacon og Skinker. I Overenskomsten med Canada tilsikredes der denne Dominion fri Indførsel af indtil 2,5 Mill. cwts. Bacon og Skinker af god Kvalitet, ligesom New Zealand fik Tilsagn om en rimelig Andel af den Udvidelse, der blev muliggjort ved Begrænsningen af Importen fra Udlandet.\nAfsluttelsen af Ottawa-Aftalerne medførte saaledes en Begrænsning i Storbritanniens Muligheder for at give Udlandet Toldnedsættelser. Indførselsværdien af de Varer, for hvilke Storbritannien gav Dominions Tilsagn om ikke at nedsætte Tolden paa fremmede Varer, udgjorde ca. 28 pCt, af den samlede Værdi af Storbritanniens Indførsel. For Danmarks Vedkommende berørte denne Bestemmelse over 40 pCt, af Udførslen til Storbritannien (efter Værdi).\nGennemførelsen af de nævnte Aftaler ramte yderligere Danmarks Eksport til Storbritannien. Før Ottawa blev 48,2 pCt. af Importen til Storbritannien efter Værdi fra Danmark ramt af „Import Duties Act", heraf var de 46,7 pCt. underkastet en 10 pCt., Told og kun 1,5 pCt. en højere Told (11-20 pCt.). Efter Ottawa blev Forholdet det, at 5,9 pCt. af Indførslen fra Danmark er underkastet en 10 pCt. Told, medens 42,3 pCt. en Told paa 11-20 pCt. (for Størstedelen 15 pCt.). Hertil kom den Nedgang i Eksporten til Storbritannien af Danmarks vigtigste Udførselsvarer: Bacon og Skinker (1931: 417 Mill. Kr. eller ca. 48 pCt. af Danmarks samlede Udførsel til England), som den engelske Baconordning vilde bringe.\nImidlertid havde den engelske Regering ved forskellige Lejligheder ladet for staa, at den efter Ottawa-Konferencen vilde være rede til at drøfte det handelspolitiske Forhold med Danmark, og fra dansk Side maatte man ganske naturligt være interesseret i at forbedre Afsætningsmulighederne for danske Varer i England eller i alt Fald at sikre sig, at en Udvikling som den ovenfor beskrevne ikke fortsattes til Skade for vor Udførsel.\nFra engelsk Side var man under Hensyn til Uligheden i Handelsbalancen (Udførselen fra Danmark til Storbritannien 1931 var 815 Mill. Kr. mod en Indførsel derfra paa 219 Mill. Kr.) interesseret i et forøget Salg i Danmark af engelske Varer, navnlig Kul, Koks, Jern og Staal samt Jute m. m.\nTil Forhandling med den engelske Regering blev der udnævnt en dansk Forhandlingsdelegation med Repræsentanter for Regeringen, Landbruget, Industrien, En-Groshandelen, Søfarten og De samvirke Fagforbund.\nForhandlingerne, der paabegyndtes i London i December Maaned f. A., og som med to Afbrydelser stod paa indtil den 13. April d. A., resulterede i, at der opnaaedes Enighed om Hovedlinierne i en Handelsoverenskomst.\nDerefter blev Udformningen af Overenskomstens endelige Ordlyd udarbejdet, og undertegnelsen fandt Sted i London den 24. April d. A.\nOverenskomsten, hvis Tekst findes i Bilaget, hviler paa Princippet: gensidige indrømmelser og gaar i Hovedtræk ud paa følgende:\nEngelske Indrømmelser overfor Danmark.\nDanmark faar i de tre Aar, Overenskomsten skal vare, Sikkerhed for at kunne fortsætte med Udførslen af sine vigtigste Eksportprodukter til det Forenede Kongerige under de hidtidige toldmæssige Betingelser, idet den britiske Regering binder dels Toldfriheden for Bacon og Skinker, dels den gældende engelske Told paa Smør, Æg, Fisk, hermetisk Fløde, Kokosolie, Hvalolie, visse Græsfrøsorter, visse farmaceutiske Præparater, Osteløbe samt Oste- og Smørfarve (jfr. Art. 2 og Bilag II). Endvidere garanteres der Danmark Ret til Levering af mindst 62 pCt. af Storbritanniens Totalindførsel af Bacon og Skinker fra ikke-britiske Lande, hvilket svarer til Danmarks gennemsnitlige procentvise Andel af nævnte Indførsel i Aarene 1929-31 (jfr. Art. 4). I Tilfælde af, at den engelske Regering maatte skride til en Kontingentering af Indførslen af Smør, Æg og Fisk, skal Danmark have Ret til Levering af et aarligt Miniumumskvantum af disse Varer, nemlig mindst 2,3 Millioner cwts. Smør (jfr. Art. 4), hvilket svarer til Danmarks Smørudførsel til det Forenede Kongerige 1930, mindst 5½ Million great hundreds Æg (jfr. Art. 4) - svarende til Danmarks Udførsel 1929 - og mindst 412 000 cwts. Fisk, et Kvantum som ifølge engelsk Statistik vil svare til en Nedskæring paa ca. 10 pCt. (jfr. Art. 5). Hvis det Forenede Kongerige noget Aar tillader en samlet Indførsel af Smør paa mere end 8,1 Mill. cwts., skal Danmark have sin Andel af den Mængde, hvormed Indførslen overstiger dette Kvantum. For Ægimportens Vedkommende tages der fra britisk Side det Forbehold, at man i Tilfælde af, at Opretholdelsen af lønnende Ægpriser maatte nødvendiggøre en yderligere Begrænsning af Indførslen fra ikke-britiske Lande, efter Forhandling med den danske Regering skal kunne indføre en yderligere Deduktion. Den danske Andel skal dog i hvert Tilfælde ikke være mindre end 38 pCt. af Totalindførslen fra ikke-britiske Lande (jfr. Art. 4).\nEndelig opnaar Danmark Nedsættelse fra 20 pCt, til 15 pCt. ad valorem af den engelske Told paa Kakkelovne, visse Mejerimaskiner, Mælketransportspande og Sæbespaaner samt Indførelse af Vægttold i Stedet for Værditold for Gær og Binding af Toldfriheden for visse Skibsmaskiner indført til Skibsværfter (jfr. Art. 2 og Bilag II).\nDanske Indrømmelser overfor\ndet Forende Kongerige.\nTil Gengæld for de ovennævnte Rettigheder indrømmer Danmark det Forenede Kongerige forskellige Toldlettelser, nemlig i Nedsættelse og Binding af forskellige af de nugældende danske Toldsatser (jfr. Art. 1, 1. Stk. og Bilag I, Afsnit L). Toldnedsættelserne omfatter bl. a. Cider, Marmelade, Pickles, Saucer, Kiks, Filthatte, visse Kunstsilkevarer, Gulvtæppetøjer, Lystfartøjer og Automobiler, og Bindingerne omfatter Toldfriheden for Kul, Koks og Cinders, Jern og Staal, Vinsten, Vitriol, saltede Tarme, kunstig Asfalt, Tagskifer, visse Jutevarer og Symaskiner samt Toldsatserne for Whisky Bananer, Mønnie, Grammofoner, Badekar m. m., Linoleum, Garn, Landbrugstraktorer uden Motorplove, Ledboltkæder, Skrivepenne, File, Motorcykler og Flyvemaskiner. Endvidere indrømmer Danmark det Forenede Kongerige Toldnedsættelser og Toldbindinger for visse Tekstilvarer, men med det Forbehold, at ifald Indførslen af de paagældende Varer til Danmark fra andre Lande end det Forenede Kongerige i Løbet af 6 Maaneder kvantitativt forøges med mere end 30 pCt. sammenlignet med Indførslen af saadanne Varer fra disse Lande i de nærmest foregaaende 6 Maaneder, og saafremt Indførslen samtidig overskrider Gennemsnitsindførslen fra de samme Lande i den tilsvarende Periode af Aarene 1932, 1933 og 1934, skal de to Landes Regeringer drøfte ethvert Forslag, som den danske Regering maatte ønske at stille med det Formaal at bevare eller genoprette lønnende Priser. Hertil sigtende Foranstaltninger skal dog ikke kunne sættes i Kraft før 1. Juli 1935 (jfr. Art. 1. 2. Stk. og Bilag I, Afsnit II).\nUnder Hensyn til den Ulighed, der er i Handelssamkvemmet mellem Danmark og det Forenede Kongerige, idet Danmark i 1932 har udført for ca. 725 Mill. Kr, til det Forenede Kongerige, men kun indført for ca. 250 Mill. Kr. derfra, er der i en til Overenskomsten knyttet Protokol optaget i visse Bestemmelser, som tager Sigte paa en Forøgelse af Danmarks Indkøb i det For i det forenede Kongerige af Kul, Jern og Staal, Jute, Salt, Salpeter og vegetabilsk Pergament.\nFor Kulindkøbenes Vedkommende er Sagen ordnet saaledes, at den britiske Regering skal have Ret til at opsige Overenskomsten med 3 Maaneders Varsel, hvis Danmark i Løbet af et Aar tager mindre end 80 pCt. af sin Kulindførsel fra det Forenede Kongerige. Denne Ret skal dog være betinget af, at de britiske Leverandører opfylder visse Betingelser med Hensyn til Pris, Kvalitet m. m. (jfr. Protokollen, Afsnit II). Forsaavidt angaar Jern og Staal tager de to Regeringer til Efterretning de Samtaler, som — i Betragtning af den nuværende Ulighed i Handelssamkvemmet mellem de to Lande — har fundet Sted med Henblik paa Forøgelse af Salget af engelsk Jern og Staal i Danmark (jfr. Protokollen, Afsnit I, Stk. 2 )\nEndvidere tager de to Regeringer til Efterretning de Overenskomster, som er afsluttet mellem danske Erhvervsorganisationer paa den ene Side og engelske Salgsorganisationer paa den anden Side angaaende Indkøb af engelsk Salt, Salpeter og Jutestof, som anvendes ved Behandlingen og Emballeringen af danske Landbrugsprodukter, der udføres til Storbritannien (jfr. Protokollen, Afsnit I, Stk. 3, 4 og 5). De to Regeringer tager yderligere til Efterretning den Ordning, som er truffet m. H. t. Indkøb af Pergament (jfr. Protokollen, Afsnit I, Stk. 6).\nEndelig giver Danmark det Forenede Kongerige visse Indrømmelser med Hensyn til Handelsrejsende bl. a. ved at indføre Adgangsbeviser for 15 Dage til et Gebyr af 40 Kr. (jfr. Art. 6).\nOverenskomsten indeholder endvidere Bestemmelser om Oprindelsescertifikater (Art. 3), Voldgift (Art. 8), det sædvanlige danske Forbehold med Hensyn til Grønland (Art. 9) og Island (jfr. Protokollen, Afsnit IV). Overenskomsten gør ikke Indgreb i de mellem Danmark og Storbritannien gældende Mestbegunstigelsestraktater af 1660/61, 1670 og Konventionen af 1824, jfr. Art. 7, hvor det bekræftes, at danske Varer i det Forenede Kongerige og britiske Varer i Danmark i enhver Henseende skal nyde Mestbegunstigelsesbehandling.\nOverenskomsten skal træde i kraft ved Udvekslingen af Ratifikationerne, hvilket skal ske snarest i København. Den er afsluttet for et Tidsrum af 3 Aar. De to Landes Regeringer skal før Udløbet af dette Tidsrum optage Drøftelser med det Formaal at træffe Beslutning om, hvorvidt Overenskomsten skal løbe videre, og i bekræftende Fald paa hvilke Betingelser dette skal ske (Art. 10).\nmellem Kongeriget Danmark og det\nForenede Kongerige Storbritannien og\nDen danske Regering og det Forenede Kongerige Storbritanniens og Nordirlands Regering, der i Betragtning af det nære Venskabsforhold, som gennem lange Tider har bestaaet mellem de to Lande, og under Hensyn til Handelsbalancen dem imellem nærer Ønske om yderligere at fremme og udvide Handelsforbindelsen mellem Kongeriget Danmark og det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, er blevet enige om følgende:\nDe i Bilag I til nærværende Overenskomst opregnede Varer, som er frembragt\neller tilvirket i det Forenede Kongerige, skal, uanset hvorfra de kommer, ved Indførsel til Danmark ikke være underkastet andre eller højere Afgifter eller Byrder end de i Bilaget angivne.\nSaafremt Indførselen til Danmark fra andre Lande end det Forenede Kongerige af Varer af en af de i Bilag I, Afsnit II, opregnede Grupper i nogen Periode paa 6 Maaneder indenfor nærværende Overenskomsts Gyldighedsperiode i Mængde har været mere end 30 pCt. større end Indførselen af saadanne Varer fra de paagældende Lande i den nærmest forudgaaende 6-Maaneders Periode, og saafremt Indførselen samtidig overstiger Gennemsnitsindførselen fra de samme Lande i den tilsvarende Periode af Aarene 1932, 1933 og 1934, skal de to Regeringer i Fællesskab drøfte saadanne Forslag, som den danske Regering maatte ønske at fremsætte overfor det Forenede Kongeriges Regering i det Øjemed at opretholde eller paany tilvejebringe lønnende Priser. Foranstaltninger, som man i saadan Anledning maatte blive enige om, skal ikke kunne træde i Kraft forinden 1. Juli 1935.\nDe i Bilag II til nærværende Overenskomst opregnede Varer, som er frembragt\neller tilvirket i Danmark, skal, uanset hvorfra de kommer, ved Indførsel til det\nForenede Kongerige ikke være underkastet andre eller højere Afgifter eller Byrder end de i Bilaget angivne. Den danske Regering samtykker i at ville underkaste ethvert Forslag fra det Forenede Kongeriges Regering om at erstatte de i Bilaget angivne Værditoldsatser med specifike Toldsatser en velvillig Overvejelse.\nHver af de to kontraherende Regeringer vil, for at blive sat i Stand til at bestemme Oprindelseslandet for indførte Varer, kunne kræve, at saadanne Varer ledsages af Oprindelsescertifikater. Saadanne Oprindelsescertifikater vil kunne udstedes enten af Regeringsmyndigheder eller af Handelskamre eller andre Myndigheder eller Institutioner, som i dette Øjemed maatte blive anerkendt af Bestemmelseslandet.\n(1) I Tilslutning til de Forpligtelser vedrørende Indførselsafgifter og Byrder, som det Forenede Kongeriges Regering paatager sig i Henhold til nærværende Overenskomsts Artikel 2, forpligter nævnte Regering sig til ikke at regulere Indførselsmængden fra Danmark af Bacon og Skinker, Smør, Æg og Fløde, medmindre dette er nødvendigt for en effektiv Gennemførelse af en Organisationsplan eller Organisationsplaner vedrørende Regulering af Afsætningen af den indenlandske Produktion af disse Varer. I Tilfælde af, at en saadan Regulering af Indførselen gennemføres for alle eller enkelte af de nævnte Produkter, skal følgende Bestemmelser gælde, for saa vidt disse er anvendelige.\n(2) Ved Tildeling af Andele til de forskellige fremmede Leverandør-Lande vil Forenede Kongeriges Regering tage Hensyn til den Stilling, Danmark i de senere Aar har haft paa Markedet i det Forenede Kongerige som Leverandør af disse Produkter. Særligt bestemmes:\nDanmarks Andel af Bacon og Skinker skal være mindst 62 pCt. af den samlede tilladte Indførsel fra fremmede Lande.\nDanmarks Andel af Smørindførselen skal ikke kunne gaa ned under 2,300,000 cwts. aarlig. Hvis der i noget Aar tillades en samlet Indførsel af Smør paa mere end 8,100,000 cwts., skal Danmark have sin Andel af den Mængde, hvormed Indførselen overstiger dette Kvantum.\nDanmarks Andel af Ægindførselen skal ikke kunne gaa ned under 5½ Mill. great hundreds om Aaret. Det er dog en Forudsætning at saafremt en større Reduktion af den samlede Indførsel fra alle fremmede Lande end den, der svarer til ovennævnte Kvantum er nødvendig for at holde Priserne paa et lønnende Niveau, kan det Forenede Kongeriges Regering efter Forhandling med den danske Regering gøre Indførselen af Æg fra Danmark til Genstand for en saadan Nedskæring under 5½ Mill. great hundreds, som skønnes nødvendig for Formaalet. Danmarks Andel skal i hvert Fald være mindst 38 pCt. af den samlede tilladte Indførsel fra alle fremmede Lande.\nEn saadan Reduktion af Indførselen af Fløde fra Danmark, som maatte blive nødvendig, skal foregaa gradvis og saa jævnt som muligt.\n(3) I Tilfælde af, at det samlede Kvantum af noget af de ovennævnte Produkter, som tillades indført til det Forenede Kongerige fra fremmede Lande, øges indenfor en fastsat Reguleringsperiode, skal der tildeles Danmark en ekstra Andel. Skulde Danmark midlertidigt være ude af Stand til at\nlevere hele det tildelte ekstra Kvantum eller en Del heraf, skal dette ikke, for saa vidt angaar en efterfølgende Periode, kunne ændre de ovenfor givne Tilsagn til Skade for Danmark.\n(4) I Tilfælde af, at noget andet fremmed Leverandør-Land helt eller delvist opgiver eller fortaber Retten til sin Andel i Indførselen af noget af de ovennævnte Produkter, skal Danmarks Andel forøges i mindst samme Forhold som det, hvormed et hvilket som helst andet fremmed Lands Andel forøges.\n(5) Kontrollen med Udførselen til det Forenede Kongerige af de ovennævnte Produkter fra Danmark skal overlades til den danske Regering, saa længe det Forenede Kongeriges Regering er forvisset om, at Kontrollen er effektiv og i Overensstemmelse med den eller de Planer, der er gældende for Regulering af Indførselen.\nI Tilslutning til de Forpligtelser vedrørende Indførselsafgifter og Byrder, som det Forenede Kongeriges Regering har paataget sig i Henhold til nærværende Overenskomsts Artikel 2, forpligter nævnte Regering sig til ikke at regulere Indførselsmængden af tørret Fisk eller af Laks, Havørred, Aal eller Ferskvandsfisk af dansk Fangst. I Tilfælde af en Regulering af Indførselen af anden Fisk skal følgende Bestemmelser gælde:\nVed Tildeling af Andele til de forskellige fremmede Leverandør-Lande vil det Forenede Kongeriges Regering tage Hensyn til den Stilling, Danmark i de senere Aar har haft paa Markedet i det Forenede Kongerige som Leverandør af disse Produkter. Den samlede Mængde af fersk og vaadsaltet Fisk, som tillades indført fra Danmark, skal ikke kunne gaa ned under 412,000 cwts. om Aaret, heri ikke indbefattet Laks, Havørred, Aal eller Ferksvandsfisk. Af det samlede tilladte Minimumskvantum paa 412,000 cwts. skal mindst 20,000 cwts. bestaa af vaadsaltet Fisk.\nKontrollen med Udførselen af Fisk fra Danmark til det Forenede Kongerige skal overlades til den danske Regering, saalænge det Forenede Kongeriges Regering er forvisset om, at en saadan Kontrol er effektiv og i Overensstemmelse med den gældende Plan for Regulering af Indførselen. Det Forenede Kongeriges Regering vil samarbejde med den danske Regering ved Udøvelsen af den nødvendige Kontrol med Hensyn til direkte Landinger.\nGebyrerne for Adgangsbeviser for Handelsrejsende, der for engelske Selskaber eller Firmaer besøger Danmark, skal ikke overstige følgende Satser:\nAdgangsbeviser gyldige i 15 Dage.... 40\nAdgangsbeviser gyldige i 45 Dage.... 100\nAdgangsbeviser gyldige i 1 Aar...... 300\nDe tilsvarende Gebyrer for Tillægsbeviser, der berettiger Indehaveren til at repræsenterer yderligere Selskaber eller Firmaer, skal ikke overstige henholdsvis 20 Kr., 50 Kr., og 150 Kr.\nDirektører og ledende Funktionærer i Selskaber og Ledere af Firmaer, der driver Virksomhed i det Forenede Kongerige, skal være berettiget til, uden at løse Adgangsbevis for Handelsrejsende, at ledsage Selskabets eller Firmaets i Danmark bosiddende Repræsentant, naar denne aflægger Besøg hos Kunderne for at optage Ordrer forudsat at nævnte Repræsentant opfylder de i den danske Lovgivning fastsatte Betingelser herfor.\nIntet i denne Overenskomst skal anses at ændre de Rettigheder og Forpligtelser, om følger af Freds- og Handelstraktaten, undertegnet i Whitehall den 13. Februar 1660/1, Freds- og Handelstraktaten, undertegnet i København den 11. Juli 1670 eller Handelstraktat med den dertil knyttede særskilte Artikel og Tillægsartikel, undertegnet i London den 16. Juni 1824.\nDe kontraherende Regeringer er enige om, at Varer fra det Forenede Kongerige, der indføres til Danmark, og danske Varer, der indføres til det Forenede Kongerige, under Hensyn til Bestemmelserne i de ovennævnte Traktater af 1660/1 og 1670 i alle Henseender skal nyde en Behandling, der ikke er mindre gunstige end den, der tilstaas Varer, frembragt eller tilvirket i et hvilketsomhelst andet fremmed Land.\nDe kontraherende Regeringer er enige om, at enhver Tvistighed, som maatte opstaa mellem dem med Hensyn til den rette Fortolkning eller Anvendelse af en hvilken som helst af Bestemmelserne i nærværende Overenskomst eller i nogen af de i Artikel 7 nævnte Traktater, paa Forlangende af en af Parterne skal forelægges den faste Domstol for mellemfolkelig Retspleje, med mindre de kontraherende Regeringer i noget særligt Tilfælde bliver enige om at forelægge Tvistigheden for en anden Domstol eller at benytte en anden Fremgangsmaade til dens Afgørelse. I Tilfælde af at nogen Tvistighed forelægges den faste Domstol for mellemfolkelig Retspleje, skal Domstolen, med mindre de kontraherende Parter er enige om noget andet, anmodes om at fatte sin Beslutning i Overensstemmelse med den summariske Retsforhandling omtalt i Artikel 29 i Statuten for Domstolen.\nBestemmelserne i nærværende Overenskomst skal ikke finde Anvendelse paa\nIkke desto mindre skal Varer, frembragt eller tilvirket i Grønland, i det Forenede Kongerige nyde en Behandling, der i alle Henseender er lige saa gunstig som den, der tilstaas Varer, frembragt eller tilvirket i et hvilket som helst andet fremmed Land, og Varer, frembragt eller tilvirket i det Forenede Kongerige, skal i Grønland nyde en Behandling, der er lige saa gunstig som den, der tilstaas Varer, frembragt eller tilvirket i et hvilket som helst andet fremmed Land.\nNærværende Overenskomst skal ratificeres, og Ratifikationsdokumenterne skal\nudveksles i København saa snart som muligt. Den skal træde i Kraft umiddelbart\nefter Ratifikationsdokumenternes Udveksling og skal, under Forbehold af Bestemmelserne i nærværende Overenskomsts Protokol, Afsnit II, Stykke 1, gælde for en Periode af tre Aar fra Datoen for dens Ikrafttræden. De kontraherende Regeringer vil træde i Forbindelse med hinanden før Udløbet af denne Periode for at træffe Beslutning om, hvorvidt Overenskomsten fortsat skal være gældende og i bekræftende kald paa hvilke Betingelser.\nTil Bekræftelse heraf har de Undertegnede, der er behørigt bemyndigede dertil, undertegnet denne Overenskomst og forsynet den med deres Segl.\nUdfærdiget i London den fireogtyvende April Aar Nitten Hundrede og Tre og Tredive i to Eksemplarer paa dansk og engelsk, idet begge Tekster skal have samme Gyldighed.\n(sign.) P. F. Ahlefeldt-Laurvig.\n(sign.) John Simon.\n(sign.) Walter Runciman.\nToldsats, Kr. Ø.\nVinsten, raa og renset\nblaa Vitriol (Kobbersulfat)\nÆblecider (gæret Æblesaft):\nnaar Alkoholindholdet ikke overstiger 6 Rumfangsprocent\nnaar Alkoholindholdet overstiger 6 Rumfangsprocent, men ikke 9 Rumfangsprocent\n*) (med Tillæg af et Beløb svarende til den til enhver Tid gældende indenlandske Afgift).\nAnm. Ovennævnte Toldsatser kan kun finde Anvendelse paa Varer, der ifølge en af den paagældende Fabrikant udstedt og af et Handelskammer legaliseret Erklæring er fremstillet af friske Æbler og uden Tilsætning af Spiritus, Rosincider eller andre Bestanddele af Druer.\npr. l 0.10*)\npr. l 0.15*)\nex. 29 a.\nex. 29 b.\nWhisky og Gin paa Flasker, Glasbeholdere, Stendunke og Krukker af 2 Liters Rumindhold eller derunder:\nnaar Alkoholindholdet ikke overstiger 50 Rumfangsprocent efter Tralles Alkoholometer\nAnm. Ovennævnte Toldsats kan kun finde Anvendelse paa Whisky og Gin, hvis Alkoholstyrke (i Rumfangsprocent) er angivet paa Flaskens eller den paagældende Beholders Etikette.\n1 l 3.00\nWhisky og Gin paa Fustager - pr. Liter af 50 pCt. Styrke og derunder efter Tralles Alkoholometer\nAnm. Enhver Nedsættelse af Told eller Tillægsafgift paa Cognac, Rom, Arrak, Likør o. lign. Drikkespiritus af udenlandsk Oprindelse skal finde Anvendelse paa Whisky og Gin.\nex. 41 c.\nFarver, Lakker o. desl. —\nDe gældende Regler om Toldgodtgørelse ved Varernes Anvendelse til Nybygning eller Reparation af Skibe skal forblive i Kraft, saalænge Overenskomsten varer.\n1 kg 0.01\nex. 63 b\nMarmelade, fremstillet af\nOranger, Citroner, Abrikoser eller Grapefrugt.\nAnm. Ovennævnte Toldsats kan kun finde Anvendelse paa Marmelade, der ifølge en af den paagældende Fabrikant udstedt Erklæring er fremstillet af Oranger, Citroner, Abrikoser eller Grapefrugt.\nVed en Forhøjelse af Sukkerprisen i Danmark, der hidrører Regeringsforanstaltninger, kan ovennævnte Toldsats forhøjes med indtil 60 % af det Beløb, hvormed en gros Prisen for fineste Melis paa nævnte Maade er forhøjet.\n1 kg 0.24\nex. 65 b.\nPickles (blandede Grønsager, syltede i Eddike og/eller Sennep)\nex 72 b\n1 kg 0.20\nex. 108 b.\nFilthatte (af Uld eller andre animalske Haar):\nTolden maa ikke overstige\n1 Stk. 1.50\nex. 116 c.\nGrammofoner og Fonografer\nPudse- og Polermidler med Tilsætning af Fedtstoffer, flygtig Olie m. v., faste, dejgagtige eller flydende — i Pakninger af ikke over 1 kg brutto, naar Emballagens Toldsats er 10 Øre pr. kg eller derover\nBadekar, Vaskekummer, Klosetskaale, Urinaler o. desl. af saakaldt »fire clay«\n1 kg 0.04\nex. 132 c.\nBadekar, Vaskekummer, Klosetskaale, Urinaler o. desl. af Fajance, herunder ikke saakaldt »Vitrious china«\n1 kg 0.12½\nSennep, malet eller tilberedt\n1 kg 0.30\nKul, Koks og Cinders\nLinoleum, saafremt Stoffet bestaar alene af raa, ubleget Jute (eventuelt i Forbindelse med Papirgarn)\n1 kg 0.09\naf V. 35%\nfarvet Sytraad af Bomuld paa Træruller\n1 kg 0.25\nufarvet Kamgarn til Væveribrug\n1 kg 0.16\nuvarvet Jutegarn til Væveribrug\nufarvet Sygarn af Bomuld paa Træruller\n1 kg 0.10\nufarvet, to- eller flertraadet Linnedgarn til Væveribrug\nufarvet, enkelttraadet Linnedgarn til Væveribrug\nraa, ublegede, ufarvede Varer af Jute (Lærred, Wrappers og Sække)\nGulvtæppetøjer af Uld eller andre animalske Haar\nAnm. Ovennævnte Toldsats kan kun komme til Anvendelse paa Gulvtæppetøjer, hvis Bredde ikke overstiger 140 cm., og som indføres i Længder af mindst 10 m.\naf V. 20% dog mindst 1 Kr. pr. m2\nex. 219 c.\nStrømper og Sokker med haand- eller maskinbroderede Forsiringer af Kunstsilke, naar Silkeindholdet ikke overstiger 6 % af Stoffets Vægt\n1 kg 2.20\nex. 219 j.\nMetervarer af Bomuld og Kunstsilke, naar de vejer 100 g pr. m2 eller derover, og Silken hejst udgør 45 % af Stoffets Vægt, med Undtagelse af aabentvævede Varer samt Varer, der er mønstervævede eller afmønstrede med farvet Traad eller er forsynede med Haand- eller Maskinbroderi, trykkede, moirerede, gaufrerede eller mønsterpressede.\n1 kg 4.95\nDynamoer og elektriske Motorer:\nLandbrugstraktorer uden Motorplov\naf V. 5 %\nJern og Staal i Baand, Profiler og Stænger (af over 8 mm Tykkelse) samt Plader og Blik (sorte, fortinnede og forzinkede)\nLedboltkæder samt Led og Dele til saadanne Kæder\nStangjærnsnet — d. v. s. sammensvejset Gitterværk til Betonarbejde, fremstillet af Stænger eller Traad af ikke under 3 mm Tykkelse, og uden indflettet Traadnet:\n1 kg 0.03\nVinduessprosser af Bly med Staalkærne\nex. 293 a.\nLystfartøjer med eller uden Motor; Kanoer, Kajakker, Kaproningsbaade og lignende Rofartøjer til Sportsbrug.\nad V. 15 %\nMarmelade, fremstillet af Oranger, Citroner, Abrikoser eller Grapefrugt.\nVed en Forhøjelse af Sukkerprisen i Danmark, der hidrører fra Regeringsforanstaltninger, kan ovennævnte Toldsats forhøjes med indtil 60 % af det Beløb, hvormed en gros Prisen for fineste Melis paa nævnte Maade er forhøjet.\n1 kg 0.65\n1 kg 0.40\nex. 308 a.\nKager, Biskuits o. desl. med Undtagelse e af saadanne som helt eller delvist er overtrukket med Chokolade samt af Vafler.\nFlyvemaskiner og Luftskibe\nad V. 7½ %\nex. 354 a.\nex. 356 a og b.\nMotorvogne og Chassis'er til saadanne med Undtagelse af motordrevne Lastvogne, Varevogne, Omnibusser og lign. Vogne samt Chassis'er, som kun er anvendelige til Lastvogne, Omnibusser og lign. Vogne:\nb) naar Motorens Cylindervolumen ikke overstiger 1600 cm3\nc) naar Motorens Cylindervolumen overstiger 1600 cm3 men ikke 3000 cm3\nAnm. Motorvogne og Chassis'er til saadanne henføres herunder, selv om de ved Indførselen maatte mangle enkelte Bestanddele som Hjul, Motor m. v. Ved Indklarering af Motorvogne og Chassis'er dertil af ovennævnte Art skal Motorens Cylindervolumen angives. I modsat Fald, samt hvis Vognen indføres uden Motor, henføres den til Løbe-Nr. 356 d. For Motorvogne og Chassis'er, som henføres under Løbe-Nr. 356 d, skal Toldberegningsværdien i alle Tilfælde fastsættes efter Køretøjets Værdi i kørefærdig Stand, selv om der ved Indførselen maatte mangle enkelte hertil nødvendige Dele, medmindre det godtgøres, at de paagældende Motorvogne og Chassis'er indføres til Samling med her i Landet fremstillede Dele af den omhandlede Slags.\n1 kg 0.35\n1 kg 0.55\n1 kg 0.55 +15 % af V.\nUfarvet Bomuldsgarn til Væveribrug\nex. 206 b.\nTrykkede Metervarer af Bomuld\n1 kg 0.85\nMetervarer af Bomuld, Linned m. v., flerfarvede, ensfarvede mønstrede samt farvede eller ufarvede mønstervævede\nMetervarer af Bomuld, Linned etc., ensfarvede ikke mønstervævede\nMetervarer af Bomuld, ublegede:\nnaar Vægten ikke overstiger 100 g pr. m2, og naar 1 cm2 indeholder mindst 58 Traad tilsammen i Kæde og Skud\nMetervarer af Bomuld eller Linned, blegede\n1 kg 0.45\nex. 218 b.\nMetervarer af Uld:\nmed en Vægt af 750 g eller derover pr. m2.\nmed en Vægt af 250 g til 750 g pr. m2\nmed en Vægt af under 250 g pr. m2.\n1 kg 1.20\n1 kg 1.30\nex. 220 a.\nUldne, ikke fløjlsvævede Klædningsstoffer (Metervarer) indeholdende Silke, naar de vejer 250 g eller derover pr. m2, og Silken højst udgør 6 % af Stoffets Vægt\nEksplosionsmotorer for Petroleum og\nDynamoer og Elektromotorer, Elektrisk Dækmaskineri (Skibsspil, Styremaskiner, Capstanspil og Trawlerspil),\nder er konsigneret til et hos the Commissioners of Customs and Excise registreret Skibsværft, og som vil blive anvendt til Nybygning, Reparation eller Nyudstyrelse af Skibe paa det paagældende Værft\n15 sh. per cwt.\nÆg i Skal\n(a) naar Vægten ikke overstiger 14 lb. per great hundred\n(b) naar Vægten overstiger 14 lb., men ikke overstiger 17 lb. per great hundred\n(c) naar Vægten overstiger 17 lb. per great hundred\n1 sh. per great hundred.\n1 sh. 6 d. per great hundred.\n1 sh. 9 d. per great hundred.\nFisk, fersk eller saltet, herunder ikke Skaldyr.\n10 % af Værd.\nFløde i hermetisk tillukkede Beholdere.\n15 % af Værd.\n4 sh. per cwt.\nGræsfrø af følgende Sorter:\nHundegræs, Engsvingel, almindelig Rapgræs\nKakkelovne til Opvarmning med ikke-flydende Brændsel\nMejerimaskiner af følgende Slags\nSæbespaaner, herunder ikke Sæbepulver\n(undtagen syntetisk organiske Kemikalier, analytiske Reagenser, alle andre fine Kemikalier og Kemikalier, fremstillet ved Gæringsprocesser, saaledes som nævnte i Bilaget til the Safeguarding of Industries Act, 1921)\nVed Undertegnelsen af Handelsoverenskomsten af Dags Dato mellem det Forenede Kongerige Storbritanniens og Nordirlands Regering og den danske Regering erklærer Undertegnede, behørigt bemyndigede dertil, at de er blevet enige om de i nedenstaaende Protokol indeholdte Bestemmelser, som skal udgøre en integrerende Del af ovennævnte Overenskomst.\n1. Ved Gennemførelsen af de i Overenskomsten indeholdte Bestemmelser vil de kontraherende Regeringer holde sig Handelsbalancen mellem de to Lande for Øje.\n2. De kontraherende Regeringer tager visse Samtaler til Efterretning, som har fundet Sted under Hensyn til den nuværende ulige Handelsbalance mellem det Forenede Kongerige og Danmark, og som vedrører Foranstaltninger til Forøgelse af Salget i Danmark af Jern og Staal tilvirket i det Forenede Kongerige.\n3. De kontraherende Regeringer tager til Efterretning, at en Overenskomst er afsluttet imellem „De samvirkende danske Andelsslagteriers Fælleskontor” i København og Handelskammeret i Dundee, i Henhold til hvilken de danske Slagterier, forpligter sig til, forsaavidt angaar Bacon og Skinker, som udføres til det Forenede Kongerige, udelukkende at anvende Wrappers, forfærdiget af Jutelærred vævet i det Forenede Kongerige af Garn spundet sammesteds. Den nævnte Overenskomst er indgaaet for et Tidsrum af tre Aar.\n4. De kontraherende Regeringer tager til Efterretning, at en Overenskomst er afsluttet imellem „Grosserer Societetets Komite” i København paa den ene Side og „The Salt Manufacturers Association”, Liverpool, paa den anden Side, hvorefter den nævnte danske Organisation paatager sig at sørge for, at der hvert Aar til Danmark indføres et i det Forenede Kongerige tilvirket Kvantum Salt, ikke mindre end det det Kvantum, der forbruges af danske Slagterier og Mejerier til Fremstilling af Bacon, Skinker og Smør, bestemt til Udførsel til det Forenede Kongerige. Den paagældende Overenskomst er indgaaet for et Tidsrum af tre Aar.\n5. De kontraherende Regeringer tager til Efterretning, at en Overenskomst er afslutter imellem »De samvirkende danske Andelsslagteriers Fælleskontor« i København paa den ene Side og »The London Chamber of Commerce« paa den anden Side, hvorefter den nævnte danske Sammenslutning paatager sig at sørge for, at der hvert Aar til Danmark indføres et i det Forenede Kongerige raffineret Kvantum Salpeter, ikke mindre end det Kvantum, der forbruges, af de danske Slagterier til Fremstilling af Bacon og Skinker, bestemt til Udførsel til det Forenede Kongerige. Den nævnte Overenskomst er indgaaet for et Tidsrum af tre Aar.\n6. De kontraherende Regeringer tager den Henstilling til Efterretning, som Landbrugsraadet, København, har rettet til de danske Mejerier om ved Pakning af Smør, som udføres til det Forenede Kongerige, udelukkende at benytte Pergamentpapir, der er tilvirket i det Forenede Kongerige.\n1. Det Forenede Kongeriges Regering skal have Ret til at opsige Overenskomsten med tre Maaneders Varsel, hvis Danmarks Indførsel af Kul, produceret i det Forenede Kongerige, ifølge den officielle danske Statistik i noget Aar er mindre end 80 pCt. af Danmarks Totalindførsel af Kul i det paagældende Aar. Overenskomsten skal ikke kunne bringes til Ophør i Kraft af denne Bestemmelse, hvis Danmark i den Periode, der ligger imellem Opsigelsesdatoen og den Dato, paa hvilken Overenskomsten vilde ophøre, indfører tilstrækkelige Mængder Kul, produceret i det Forenede Kongerige, til at dække det for lidt indførte Kvantum.\n2. Det Forenede Kongeriges Regering forpligter sig til ikke at opsige Overenskomsten i Overensstemmelse med det i det foregaaende Stykke indeholdte, førend den har givet den danske Regering Lejlighed til en Drøftelse af Sagen. Den danske Regering forpligter sig til at sende Repræsentanter til det Forenede Kongerige med 14 Dages Varsel for at optage en saadan Drøftelse.\n3. De kontraherende Regeringer tager Indholdet af et Brev til Efterretning, som er tilstillet den danske Generalkonsul i London, er dateret Dags Dato og underskrevet paa det Forenede Kongeriges Kulindustris Vegne af Formanden for »The Central Council of Colliery Owners« og Formanden for »The British Coal Exporters' Federation«. I dette Brev har de paagældende Formænd udtrykt deres Ønske og faste Beslutning om ved alle til Raadighed staaende Midler at imødekomme de danske Køberes og Kulforbrugeres Krav; i dette Øjemed har de til de danske Købere og Forbrugere i Brevet afgivet Forsikringer angaaende Priser, Kvaliteter, til Raadighed staaende Forsyninger samt andre Spørgsmaal. Det Forenede Kongeriges Regerings Ret til, som ovenfor anført, at bringe Overenskomsten til Ophør med tre Maaneders Varsel under de angivne Forhold, er afhængig af, at disse Forsikringer opfyldes.\n4. Det Forenede Kongeriges Regering forpligter sig til ikke at opsige Overenskomsten i Henhold til Stykke 1 i denne Protokols Afsnit II, hvis et tilstrækkeligt Kvantum Kul, produceret i det Forenede Kongerige, af en Kvalitet egnet for de paagældende danske Køberes Behov, ikke har været disponibelt paa Grund af Strejke eller Lockout eller paa Grund af den Kendsgerninger, at Is eller andre Forhold har forhindret Transporten fra det Forenede Kongerige til den danske Bestemmelseshavn, eller hvis de paagældende Købere har været ude af Stand til fra det Forenede Kongerige at faa enten den Kulsort, de har Brug for, eller en passende Erstatning til en tilsvarende Pris. I alle saadanne Tilfælde forpligter det Forenede Kongeriges Regering sig til ved Anvendelsen af Bestemmelserne i Stykke 1 i Protokollens Afsnit II at tage saadanne Kvantiteter af Kul, som er blevet indkøbt andetsteds, tilbørligt i Betragtning. Ligeledes vil svigtende Forbrug af Kul paa Grund af vedvarende Strejker eller Lockouts indenfor de Grene af dansk Industri, hvor Kul fra det Forenede Kongerige forbruges i betydelige Kvantiteter, blive taget tilbørligt i Betragtning. Indrømmelser i Henhold til nærværende Stykkes ovenstaaende Bestemmelser skal kun finde Sted (a) efter Aftale mellem den danske Komite, der vil blive nedsat i Henhold til Stykke 5 i dette Afsnit af Protokollen; og det Forenede Kongeriges Regerings Mines' Department eller (b) i Mangel af en saadan Aftale, efter Forhandling mellem og Afgørelse af de kontraherende Regeringer.\n5. Saasnart Overenskomsten træder i Kraft, skal der nedsættes en Komité i Danmark med det Formaal:\n(a) at behandle enhver Klage, der indløber fra danske Købere og Forbrugere af Kul produceret i det Forenede Kongerige, og som angaar Pris, Kvalitet, Levering o. lign., forsaavidt saadanne Klager angaar Spørgsmaal, med Hensyn til hvilke Kulproducenterne og Kuleksportørerne i det Forenede Kongerige har afgivet Forsikringer;\n(b) at behandle de i Stykke 4 i denne Protokols Afsnit II omhandlede Spørgsmaal, naar saadanne opstaar;\n(c) at træde i Forbindelse med det Forenede Kongeriges Regerings Mines' Department, hvor dette skønnes nødvendigt, angaaende Spørgsmaal, omhandlet under de ovenfor anførte Punkter (a) og (b), naar saadanne Spørgsmaal opstaar.\n6. Da det er de kontraherende Regeringers Haab, at det Forenede Kongerige skal bevare den Andel, det for Tiden har i Indførselen af Koks til Danmark, vil de om fornødent træde i Forbindelse med hinanden for at drøfte, hvorledes denne Tilstand kan opretholdes.\n1. Det Forenede Kongeriges Regering haaber, at en saadan Regulering af Indførselen af Landbrugsprodukter til det Forenede Kongerige, som maatte anses for nødvendig, kan ske ved frivilligt Samarbejde mellem det Forenede Kongeriges Regering paa den ene Side og Regeringerne i de Lande, som leverer disse Produkter til det Forenede Kongerige, paa den anden Side. Det Forenede Kongeriges Regering vil for sit Vedkommende bestræbe sig for, at enhver Regulering af Indførselen af Landbrugsprodukter til det Forenede Kongerige fra Danmark gennemføres paa denne Maade.\n2. For at sikre en effektiv Gennemførelse af Kontrollen med Udførselen til det Forenede Kongerige af Bacon og Skinker fra Danmark, vil det Forenede Kongeriges Regering bestræbe sig for at fastslaa og saa tidligt som muligt hvert Aar at meddele den danske Regering hvilket Kvantum Bacon og Skinker, der kan tillades indført til det Forenede Kongerige fra Danmark i det følgende Aar. Saadan Oplysning vil om muligt blive meddelt seks Maaneder før Begyndelsen af det paagældende Aar.\nDet Forenede Kongeriges Regering erklærer, at den ikke vil gøre Krav paa Begunstigelser, som den danske Regering maatte have tilstaaet Island alene.\nUdfærdiget i London den fireogtyvende April, Aar Nitten Hundrede og Tre og Tredive, i to Eksemplarer paa dansk og engelsk.


Havreklid er en kornsort, hvor kernerne tages fra havrens ydre skal.\nDet menes at være fremragende til at berolige og pleje huden, mens det hjælper med at eksfoliere døde hudceller og dermed fremme udviklingen af nye hudceller.\nDet ydre lag af havrekernen er en fast kilde til kostfibre, en fremragende naturlig eksfolierende ingrediens og absorberer talg fra overfladen.\nHavrekernemel er kendt for sine antiirriterende og antiinflammatoriske egenskaber.\nPimpsten er en sten af vulkansk oprindelse udformet med silikater af aluminium og alkalimetaller og bruges som slibende ingrediens og fyldemiddel.\nDenne naturlige eksfolierende ingrediens hjælper med at fjerne død og ru hud, så hudoverfladen føles glattere og friskere.