SPIRI-MARX. Kritisk Psykologi Kalle Birck-Madsen Gaderummet\n- Praktisk Regnbue-oplæg 7.december 1987.\n- Af Kalle Birck-Madsen, cand.psych.\nDette oplæg refererer en konkret massage-weekend, der som præmis havde, at det var arbejde med en allerede etableret gruppe, som alle kendte hinanden fra fælles virksomhed; næsten alle kendte også til området i forvejen. Oplægget er desuden udbygget med tanker gjort bagefter - tanker der blev produceret på weekenden i kraft af selvsamme gruppe.\nLØRDAGEN. 3 START MED TEORETISK OM PSYKE-SOMA-FORHOLDET\nSkitse o: Almen samfundsmæssig personlig-kollektiv udvikling. 4\nSkitse o/a-c: Almen nødvending indenfor begrænsede betingelser. 5\nSkitse l: Ideologisk subjektion. 6\nSkitse 2: Energiflow. 7\nSkitse 3: Healing-mennesket. 8\nSkitse x: En fænomenologisk fejltagelse. 10\nSkitse 4: Spiri-Marx. 13\nVidere til genstanden: personaliseringsprocesser. 15\nEnergicirkel; og krop-afspænding. 19\nFysisk kontakt og diagnostik. 21\nSØNDAGEN. 22TEORETISK OM PERSONLIGHEDSPSYKOLOGISK-ENERGIARBEJDE22\nSkitse 5: Skizofreniklemmen: den ikke-magten egen ideologiske subjektion. 25\nEn marxistisk meditation. 28\nDet videre. 29\nMASSAGEWEEKEND MED REGNBUEN. 31\nI Regnbuen har vi holdt en massage-weekend med det formål at få et indblik i området af meditation, massage og kropoplevelse/bevidsthed. Her igennem ville vi søge, dels at tilgodese/prioritere os selv som personer, og dels at oparbejde noget kompetence på området af rådgivning/terapi, der relaterer sig specifikt til den kropslige egenoplevelse af sig selv.\nI tilgift fik vi med weekenden også en god gruppeoplevelse. Tilbage er, hvordan vi fremover mere systematisk kan få de på weekenden bearbejdede forhold med i fremtidigt udviklede dagligdage, og også hvordan vi ligeså systematisk kan arbejde med disse virkelighedsdimensioner indenfor Regnbuens generelle virke.\nDet følgende, som i store træk er en udskrift - lidt forkortet nogen steder, groft udvidet andre steder - af, hvad der blev formidlet teoretisk som praktisk på weekenden, skal derfor tjene til at fastholde det, som vi har søgt at arbejde med indenfor området. Og forhåbentlig kan det også inspirere andre til at gå med i en teoretisk som praktisk videreudvikling af det.\nDet sidste om en "videre"-udvikling er påtrængende, idet området er meget bredt - det er svært blot med nogen præcision at bestemme det som fænomen, hvilket omvendt er en forudsætning for den nødvendige historisk-logiske oparbejdning/teoretisk gennembrydning - og endvidere er de til området knyttede koncepter stort set alle metafysiske om en hals. Den praktiske brug heraf , såvel teknisk som tolkningsmæssigt, behøver derfor langt fra at føre til udvidet værensfylde i den praktiske livsproces; og selvom det skulle gøre, hvordan så bevidst videreudvikle denne, når det er uklart, hvilket virkelighedsforhold, der gribes og gribes ind i. Brugen af eksisterende - metafysiske - koncepter kan derfor styrke den fremmedgørelse, der allerede er eksisterende - og herigennem virke forførende og reaktionært tilpasningsaktive i deres formidling.\nSelve weekenden - bestående af to gange 5 timer til teori om området, afslapningsøvelser, (aura-)meditation, massage mv. - slap heller ikke fri af ovenstående fare. Områdets mangelfulde duelige oparbejdning muliggjorde ikke en historisk-logisk fremstilling af de væsentligste indholdsmæssige aspekter i deres udviklingsmæssige sammenhæng. Hvad der derimod blev søgt formidlet var alene en slags foreløbig teoretisk før-bestemmelse (:en fænomenologisk genstandsindkredsning) af soma-psyke-dimensionen ud fra eksisterende - overvejende spirituel - teori indplaceret i et marxistisk koncept om kollektiv-personlig udvikling. I praktisk forstand blev der videregivet teknikker til udvidet oplevelsesmæssig vandring i verden, og til håndtering af kropsmassage-arrangementer. Endelig blev der også arbejdet med nogle øvelser til samling af en gruppes energi.\nDet følgende følger dagene, som de fra min side blev grebet og formidlet. Det følger ikke helt programmet, og der er ikke noget med om de enkeltes erfaringer og oplevelser med weekenden - men jeg vil opfordre de, der var med, til selv at fremstille og offentliggøre dem; og dette også ud fra, at den eneste, der er kompetent til at vurdere oplevelser og erfaringer er den enkelte selv - men da der omvendt ikke findes oplevelser og erfaringer i sig selv, men kun erfaringer indenfor bestemte sociale situationer og sammenhænge, er det ligeså vigtigt sammen/kooperativt at få afdækket de bestemte formidlingsforhold her imellem, da kun grebet om disse formidlingsforhold muliggør greb om "den sig udviklende" praksis - og her igennem den bevidst formidlede forbedring heraf.\nOG START MED TEORETISK OM PSYKE-SOMA-FORHOLDET.\nSiddende ved kaffebordet med den nødvendige smøg - alle var vi rygere! - kom den første indledende kommentar, om vi ikke skulle gå i gang. Det mere "rationelle" - i betydningen det verbale - blev taget; det var ellers udskudt til senere.\nMed udgangspunkt i en del af formålet med weekenden - psyke-soma-dimensionen - blev det fremført, at det er muligt at opnå en slags "ren" oplevelse af denne på mange måder: via stoffer, ved at løbe, elske, når man presses og stresser op vedvarende uden at kunne undslippe denne tilstand, når man overbelastes og handler sig ind i sygdom osv. osv.. Alt sammen tilstande, hvor den personlige virksomheds middelbare formidling med det kollektivgruppemæssige umiddelbart er overlejret med den individuelle aktivitet som relativt selvbestemt i sin egenbevægelse. Det er tilstande af momentvis eufori, fysiske som psykiske smertetilstande oa., der dominerer over den bevidst formidlede udvikling af væsentlige praktiske modsigelser. Den personlige virksomhed er i disse tilstande relativt selvstændiggjort overfor de kollektive arbejdsprocesser - hvilket kan være intenderet af subjektet selv, eller tvangsmæssigt fremtvunget gennem mangelfulde/begrænsede kollektive betingelser, hvor fælles utilstrækkeligheder bliver et individuelt anliggende. I den senere integration/overvindelse af sådanne psyke-soma aktivitetstildragelser gennem udvikling af den personlige virksomhedsform er det muligt, at subjektet må svare igen med udvikling på trods heraf, udenom eller ved siden af eller simpelt henover, hvorved aktivitetstildragelsen efterlades ubearbejdet, ikke-integreret; - Men da den ikke hermed forsvinder, må den vedblivende være i det biografiske bagland som en fysisk kerne (:psykosekerne) af et specifikt kognitivt-emotionelt virkelighedsforhold, der som aspekt ved handleevnen medbestemmer denne, og dette også ved at kunne træde frem som dynamisk aktiv under bestemte betingelser.\nDet hævdes ofte, at psyke-soma - eller i holistisk forstand: krop og sjæl - er en enhed, og uadskillelige aspekter af det menneskelige væsen. I Østen har man så i årtusinder forfægtet dette standpunkt, medens Vesten har opereret med en opsplitning mellem krop og sjæl. I samme åndedrag fremmanes den vidtrækkende betydning, som den fænomenale integration af østlig erfarings- og vestlig eksperimentalvidenskab har og vil få for livet på denne klode. Og det er da i en vis forstand plausibelt nok! Men hvilken betydning? Hvilken enhed er psyke-soma-dimensionen da udtryk for? Er den en bestemmende enhed - den bestemmende dimension - der karakteriserer os som samfundsmæssige væsener; eller er den tvært imod den enhed/dimension, der træder frem som specifik bestemmende i de livssituationer, hvor den menneskelige personlighed - indenfor dens særlige kollektivgruppemæssige betingelser - betinges somatisk og/eller fremmedbestemmes psykisk. Den sidste bestemmelse skal forfægtes her - for kun ved betingede respektivt fremmedbestemte subjektive bearbejdningsforhold kan det menneskelige individ opleve og erfare sig på afstand og i modsætning til dele af sig selv. Ved sådanne bearbejdningsforhold er det ikke personlighedsudvikling - som almen samfundsmæssig udvikling - der er på tale, selvom det måske kan ende med at blive det; snarere er der tale om, at personligheden står overfor en indre udviklingskonflikt: den skal både på samfundsmæssig vis gribe sit eget personlige livsperspektiv og dets tilsvarende kollektivmæssige standpunkt og udholde pressende, stressende og smertende individuelt-sociale begrænsninger. Ved en sådan indre udviklingskonflikt er der tale om et symptombåret formidlingsforhold mellem person og kollektivgruppe, der udvikler sig i stagnativ retning i den grad, det ikke er muligt for den enkelte at tage vare på alene sig selv i kraft af omsorgen i andres aktiviteter.\nNår formidlingsforholdet mellem person og kollektivgruppe er symptombåret - hvilket udtrykker sig i nedsat handleevne og forstyrret livsfylde - er der tale om eksistensen af atypiske modsætningsforhold mellem det psykiske og det somatiske på den ene side, og på den anden side mellem det psykiske og det sociale; atypiske modsætningsforhold der gensidigt betinger og/eller fremmedbestemmer hinanden i kraft af uudviklede kollektivt-personlige strukturer.\nI skitse o og o/a-c er ovenstående udvikling skitseret\nSkitse 0. Almen samfundsmæssig person-kollektiv udvikling\nSkitse 0/a-c: Almen nødvending indenfor begrænsede betingelser\nA: Energimobilisering til nødvending: produktiv motivation; ingen løsning -> stress\nB: Ingen muligheder for at komme omkring stressen ved at tage vare på alene sig selv i kraft af omsorgen i andres aktiviteter via fremskaffelse af nye/specifikke ressourcer (:interesser, midler og genstande)\nC: Udvikling på trods / ingen duelige samfundsmæssige muligheder\nStillet overfor ikke-løselige problemer - konflikter - hvor forholdet mellem person og kollektiv er symptombåret, som udtryk for misforhold herved, så ligger symptombehandling lige for, men vil ikke i længden ophæve betingelserne for de atypiske modsætningsforhold, og disses stagnative indflydelse for helheden. Tvært imod vil alene symptombehandling kunne destruere helhedens reale udviklingsevne på irreversibel vis.\nDet er også muligt at prøve at omgå symptomerne - fremfor at søge at få skovlen under dem - men livsprocesserne her indenfor må så subjektivt søges bemestret gennem kontrolbestræbelser ift. psyke-soma-modsætningsforholdet, hvilket implicerer et herskabsforlangende overfor det sociale, da kontrol ellers ikke er mulig; - Eller omvendt: gennem kontrolbestræbelser ift. modsætningen mellem det psykiske og det sociale kan der søges herskab over det somatiske. Hvad der her kommer til syne gennem forsøg på at omgå symptomer indenfor de eksisterende praktiske begrænsninger er to - lige restriktive - livsstile: i den første forsøges til stadighed en egenreparation af sig selv, for så senere (måske) at kunne gøre noget andet ("Sundhedsflipperne"); i den anden løber man stærkt indenfor etablerede rammer, for så senere (måske) at kunne gøre noget for sig selv ("karrierestrisserne"). Men i begge tilfælde vil det "senere" næppe blive nået, og man vil brænde op indvendigt hen ad vejen - hvis ikke den tilgrundliggende uudviklede kollektivt personlige struktur på een eller anden måde bliver gjort til arbejdsgenstand for den personlige virksomhed.\nTil grund for ovenstående værensstrategier - ren symptombehandling eller forsøg på omgåelse af symptomer - ligger ideologisk subjektion: magtbestemt kollektiv-personlig formidling, hvor livet leves med `noget inde/nede i sig` og `noget udenfor sig`, som gensidigt suger energi og tiltrækker sig opmærksomhed, samtidig med at subjektet herfor lever forskudt herfra (altså væk fra den reale grund), hvorved udviklingen af det bevidst formidlede greb om udviklingsforholdet mellem personligt livsperspektiv og kollektivt eksistensstandpunkt tilstadighed (må) forbigås (skitse l).\nSkitse l: Ideologisk subjektion\n(skitse o/c i "ren form").\nVed ideologisk subjektion står personligheden hele tiden overfor at krakelere - hvad subjektet omvendt også kan beslutte sig til at gøre fra tid til anden, hvorved der så at sige gives luft. Spørgsmålet er dog, hvordan den ideologiske subjektion gøres til den arbejdsgenstand, der også er duelig for samfundsmæssiggørelse.\nTil dette spørgsmål har området af meditation, massage, afspænding mm. sine bud. Og følger vi det typiske bud, der er ved at almengøre sig indenfor dette område, så tager det sit udgangspunkt i at betragte mennesket - og alt i verden - som strukturer af energier.\nDer er mange måder at afbilde disse på, hvad angår mennesket: de kan bestemmes som lag uden om os, eller som lag i os; eller begge dele: at vi sidder i et slags æg med energilag i os og uden for os med huden som skæringspunkt; der er også den at se os siddende i en cirkel, hvor hovedet træder særskilt frem overfor cirklen som udtryk for åndelig bevidsthed; og endelig er der også at se os som spændt ud i et vibrerende energifelt, som der er meditativ kontakt med (Jes Bertelsen billeder). Der er dog ingen af disse bestemmelser, jeg oplever som dækkende på det almene plan. Men jeg har heller ikke selv noget præcist billede på, hvad en bestemmelse så kan være. Det tætteste, jeg kan komme det, er at se os som en tredimensionel spiral, der roterer mod uret (skitse 2).\nSkitse 2: Energiflow.\nRotation "mod uret" kommer fra den konstaterbare spændingsforskel mellem venstre/højre side i kroppen, mellem bagside/forside og mellem fødder/isse, med førstnævnte sider som negative og sidstnævnte som positive.\nLigesom strukturen kan bestemmes på forskellig vis, er der også et hav af måder at inddele den på i distinkte (del-)systemer af energier. Nogen opererer med 4 energisystemer, andre med 5 eller 6 - og endelig er der inddelingen i 7 delsystemer, som det nok mest almindelige i vesten indenfor en spirituel indfaldsvinkel. Til hvert energisystem hævdes det også, at der er et fysisk lokaliserbar center, de såkaldt chakraer (skitse 3).\nI skitse 3 er også tilføjet et bud på de forskellige kvaliteter, som de enkelte chakra repræsenterer, lige såvel som kvaliteterne ved kropsakserne er søgt bestemt.\nSkitse 3: Healing-mennesket.\nSådanne kvaliteter og deres placering - hvilket også gælder for andre(s) bestemmelser heraf - er typisk udviklet indenfor særlige samfundsmæssige sammenhænge og positioner: fra klostre i (og udad) det asiatiske klassesamfund til nutidens karismatiske privatinstitutioner under statskapitalismen; det er rum, hvor man er stillet eller har stillet sig udenfor/over i kraft af magt eller qua magtbestræbelser. Og der er derfor al mulig grund til at være varsom med og mistænksom overfor deres funktionelle værdi for udvidet værensfylde - indtil nogen tager sig sammen og udvikler de almene samfundsmæssige bestemmelser for den kropshistoriske fylogenese, der er deres rekonstruktionsgrundlag og videnskabelige målestok.\nBliver vi ved en ren energimæssig betragtning, så kan det umiddelbart siges, at en struktur kan komme i ubalance; der kan komme energiophobninger nogen steder indenfor enkelte systemer, underskud andre steder; og som følge heraf kan der dannes energiforbindelser mellem systemer, der ift. den grundlæggende egenart af strukturens selvudvikling er af ren stagnativ karakter. Energi kan hermed være bundet, fraspaltet og fordoblet - hvilket funktionelt kan forhindre en struktur i at komme i ligevægt respektivt udvikle sig. Princippet i healing vil derfor kunne beskrives som åbning, integrering og opløsning af de ikke-funktionelle energisystemer/-felter, så energien i den helhedsmæssige struktur flyder frit.\nNår der arbejdes på et rent energimæssigt niveau, så vil der i healingsmæssig forstand kunne hentes legitimation for sine overvejelser i kvantefysikken. Til den objektivisme, der her igennem kommer til syne, kan man tilføje, at kvantefysikken selv havner i en subjektivisme, når det forbigås at tage udgangspunkt i en bestemmelse af den særlige form for materie - den kvalitative egenart - man har med at gøre.\nNår det i dette tilfælde drejer sig om mennesket som samfundsmæssigt væsen, så er det centrale, at man ikke kan forstå udviklingen af dette - denne kvalitative egenart af materie, og reproduktionen af det menneskelige samfund - uden at operere med bevidst formidlet praksis indenfor en kollektiv-personlig værenssammenhæng. At denne struktur så selv historisk senere er kommet i ubalance, er blevet splittet og fordoblet i hoved og røv spiller ingen afgørende rolle for argumentationen, men kræver dog, at den selv følges i sin samfundshistorie. Dette skal ikke gøres her; - Men konstateres skal den slående lighed mellem samtlige healingsystemer og de samfundsmæssige strukturer, hvor centralismen er overregional med decentralt selvstyre: det er samfundshistorien fordoblet i en verdensstat over et verdenssamfund under - fremfor selvforvaltning gennem de forenede producenters verdenshistorie. Healingsystemers "rationelle" kerne er derfor, at de arbejder med mennesket som generelt klasse-individ, fremfor med det faktisk forefundne privatindivid, netop det individ, der som klasseindivid, ikke har andet at miste end dets lænker som personlighed, men som dog også må krænge disse af sig, for som personlighed generelt at kunne hævde sig som menneskeligt individ, få sin menneskelige ret (Marx).\nAf ovenstående kan to ting konstateres.\nFor det første at healingsystemer kan bringe den menneskelige personlighed tættere på sig selv under splittede og spaltede samfundsmæssige forhold, men de kan aldrig nå den! Hverken i praksis eller i teorien. Et argument herfor ligger også implicit i healingteorier - og også indenfor den såkaldte "dybdepsykologi" - når deres udviklingstankegang/-forståelse bringes frem i lyset: at først var bevidsthedstilstanden fælles ubevidst, så noget dyrisk ubevidst, herefter jeg-dannelsens bevidsthed, og endelig højere bevidsthed (:jeg-trancendent bevidsthed) i dens jordiske mentale, spirituelle og kosmiske former (4.-6. chakra), og for den mulige åndelige nirvanske form (7.chakra). Forbigået/udgrænset er her, at den menneskelige personlig ikke kun er en indre individuel udviklingsforudsætning, men primært et resultat af samfundsmæssig-menneskelig udvikling (Leontjev). Personlighedens dannelse er af samfundsmæssig art, og derfor kan den ikke konciperes/bestemmes abstrakt individual-historisk, men kun ud fra dens konkrete arbejdsvirksomhedsformer.\nFor det andet at healing-systemer nok kan fange forhold/kvaliteter ved mennesket som person, men det er uspecifikke (sekundært) bestemmende forhold, som kun under særlige betingelser kan træde frem i ren form - og da kun under suspension af det indholdsmæssigt væsentlige. Et argument herfor findes endvidere indenfor den healingmæssige/spirituelle platform selv: nemlig at til og med det 6.chakra er det muligt at gå teknisk til værks omkring trancendering af bevidsthedstilstande, men i forhold til det 7.chakra - helhedsværen - kan man kun stille sig åben. Enkelt nok! For dette - denne endelige integration med/af helheden selv individuelt - er jo netop niveauet af personligheden, hvor al teknik i sig selv hører op, da det her væsentligst er udviklingsforhold af arbejdsvirksomhed, der er logos. Dette niveau er meget mere og andet end "ren bevidsthed", som en healingmæssig tilgang hertil vil afsløre; det er snarere den "bevidste væren" (Marx) i dets betingelsers indbundethed, hvorfor den eneste "trancendering" heraf er den praktiske udvikling af kollektive modsætningsforhold. En sådan udvikling behøver dog ikke nødvendigvis at være af almen samfundsmæssig karakter - hvad der senere skal gås ind på - men den kan (for)blive af "privat" individuel-social art.\nIndtil nu synes der at være ræson i det indtryk, at healing er godt nok - meget godt endda - hvis bare man gør sig klart, at det er niveauer under personlighedens procesplan, der fanges og arbejdes med. Altså en fænomenologisk integration således:\nSkitse x: En fænomenologisk fejltagelse.\nDer er bare den hage ved ovenstående skitse x, at healing ikke finder sted/udføres udenfor eller så at sige frakoblet det samfundsmæssige. Desuden er fremtiden et kvalitativt aspekt ved nutidens - og fortidens - personlighed. Heraf følger derfor, at healing-mennesket hører hjemme i personlighedens procesplan. En fænomenologisk integration på grundlag af dette er markeret i skitse y.\nMed ovenstående er der kommet en modsætning frem: healing-mennesket hører hjemme både under og i personlighedens procesplan uden at være integreret heri. Den eneste løsning, der kan komme på tale, er at undersøge den bevægelse, der kan resultere heri. Og til dette starter vi med at differentiere vores almene bestemmelser. Vi skal indføre begrebet om jeg-et som et særligt procesplan i subjektet; et procesplan, der er "foranderlig som selve dets liv, men bevarer samtidig dets bestandighed, dets identitet med sig selv"(Leontjev). Jeg-et er derfor ikke nogen oprindelig kerne i personen, men skabt på grundlag af de objektive forbindelser mellem virksomhederne, og er "et resultat af personlighedens centrering af bestemte virksomheder med tilhørende motiver, evner og personlighedsegenskaber, af dens prioriterede koordinationer og måder at forbinde virksomheder på. De "knuder" af virksomheder med tilhørende motiver og evner, der hermed etableres, skaber en dimension gående fra kerne til periferi". Vi bemærker her, at med skitse y har den ideologiske subjektion (:skitse l) fået den "levende" form, som den rettelig også har i subjektet: en måde at omgås - bemestre som kontrollere - det ikke-rummelige ude som inde: magten!\nSkitse y: Healing-menneskets ideologiske magt.\nDen udviklingsbevægelse, som vi søger, er da den bevægelse, hvor subjektet må udvikle sig på trods, dvs. efterlade en aktivitetstildragelse ubearbejdet, ikke-integreret i det biografiske bagland - en psykosekerne - og en udvikling, hvor Jeg-et bindes og låses fast i dets kraft mod periferien, hvilket vil finde sted, hvis de samfundsmæssige betingelser låser subjektet til at forholde sig til sig selv på bestemt måde, dvs. ved personlige værenskrav, fremfor gennem krav til formidlingsforholdet mellem person og kollektiv (Der gås efter spilleren fremfor efter bolden!).\nNår Jeg-et sættes under pres ved at blive låst fast, kan det selvstændiggøre sig overfor personlighedens aktuelle virksomhedsformer. Jeg-et bliver hermed en relativ autonom instans, der forskudt fra subjektets reale grund selv medbetinger, hvordan individet går til de sociale opgaver og problemer, hvilket er en udvikling til fremmedbestemt - ikke længere kun betinget - væren. De aktivitetstildragelser, der indenfor denne form kan produceres uden også en reproduktion som duelig arbejdsvirksomhed, vil have en anden karakter end psykosekerner, og som begreb herfor eksisterer fascinations-objekter. Fascination har med bytteprocesser at gøre; det er mislykkede forsøg på indenfor fremmedbestemte betingelser at blive personligt subjekt for sit eget Jeg, hvor man stilles med en "ufuldstændig halvdel af helheden" - andre/andet har den identiske rest - og fascination kan derfor beskrives som en "besættelse af sig selv" eller "en indre lænke"(W.F.Haug) i form at fascinationsstrukturer. Indenfor denne form kan og må man omgås taktisk med sine krav og mål til andre såvel som til sig selv, men dog altid med krav og mål, der ret beset ikke er ens egne personligt producerede.\nSUMMA: med Jeg-ets autonomi qua fastfrysning af virksomhedsknuder overfor den personlige virksomhedsstruktur sker der en adskillelse mellem psyko-somatiske procestyper - som en mulighedsbetingelse for selvstændiggørelse heraf, samt for integration i nye ikke-funktionelle psykiske respektiv somatiske procestyper. Nu er det personlige subjekt ikke længere i sig selv sig selv, men også noget forskelligt herfra: Selvet sættes som fremmed kategori.\nEn indholdsmæssig integration af en healingmæssig tilgang til mennesket og marxismens person-kollektive bestemmelse giver derfor følgende skitse 4.\nSkitse 4: Spiri-Marx.\nI ovenstående skitse er området af den "bevidste væren i dets betingelsers indbundethed" markeret (skraveringen), hvor den "lille gut" heri søger at magte sin ideologiske subjektion. Skraveringen er også området for den personlige kerne, individets væsentligste udviklingsforhold: personligheden. Og når der således indenfor en healingmæssig tilgang abstraheres herfra - eller mere præcist: det opfattes reduktivt som alene "ren bevidsthed" - så kan vi også på denne måde konstatere, at det herindenfor ikke er muligt at arbejde med det væsentligste ved mennesket - dets personlighed - idet dette falder ud af praksis. Fremfor et koncept, der bestemmer produktionen og ophævelsen af den ideologiske subjektion, får vi med healingsystemer et koncept om det ideologiske subjekt: den "lille gut" i klemme med noget udenfor sig og nede i sig. Denne konstruktion findes allerede hos Freud, der dog ikke vil vide af personligheden som kraft, men alene vil kontrollere den som agent for Jeg-et; den videreføres hos Jung, der dog godt vil vide af personligheden, men alene vil udnytte den i Jeg-ets tjeneste. Forskellen mellem Freud og Jung som "dybdepsykologer" og healingsystemer generelt, hvor "trancedens" af bevidsthed over Jeg-et sættes på begreb, er derfor ikke andet end det antal af instanser, der opereres med inden for Jeg-ets form og den måde disse instanser antages at samvirke på i et abstrakt ahistorisk menneske.\nHvad der derfor bliver tilbage herfra er begreber om et særligt abstrakt individ - dèt individ der i forvejen ikke findes (Sève) - og som alene kan stå i et ydre, kraftløst forhold til dets konkrete samfundsmæssige betingelser som person, men som jeg dog almægtigt, hvis det ellers kan lære at magte egne interne ressourcer abstrakt!\nDet er ikke meget! Men det er sgu niveauet af interaktive processer mellem individer; og det er påvirkningsprocesser i deres indhold, hvor det bliver den givne kompetence over rummet, hvorindenfor de forløber, der alene bestemmer deres udfald. Hvad der derfor er healingsystemers - og dybdepsykologiens - reale genstand er personaliseringprocesser.\nDen funktionelle værdi i healingsystemer kan derfor bestemmes ved deres egenskab til at give personen tilgang til sin egen ideologiske subjektion; og her igennem muliggør de for det andet en grad af frihed til at kunne bevæge sig subjekt-agtigt her indenfor. Et stivnet Jeg kan blive et bevægeligt jeg men dog stadig kun i dets afsondrethed fra den personlige virksomhed som sådan - altså et selvbevægende, selvbestemt jeg - fremfor det alment duelige i et gennem virksomhedsbevægelsen selvbestemmende jeg. Herigennem åbnes der dog også op for personlighedsprocesser - de kan tages kontrolleret ind - men healingmæssigt kan disse ikke gribes bevidst i deres kollektive egenart. Og udgangen herpå kan blive en ny besættelse af Jeg-et, en komplettering af Jeg-et gennem healingsystemet fremfor frisættelse af Jeg-et gennem udvikling af virksomheden. Healingsystemer kan derfor også virke som en slags Supersymbol, som Jeg-et kan besættes eller lade sig besætte af.\nVidere til genstanden: personaliseringsprocesser.\nPersonaliseringsprocesser er de procestyper i subjektet, der formidler emotionelle og kognitive processer i individets forhold til dets samfundsmæssige opgaver. De kan derfor også ses som de processer, hvor igennem den menneskelige personlighed gør sig selv til subjekt for sit samfundsmæssige liv. De er - fordi subjektivitet altid er intersubjektivitet - på een gang underordnet og bestemt igennem den samfundsmæssige kooperationsproces og dennes interpersonelle relationer, som de er overordnet set fra individets standpunkt, når personligheden taber sit greb om dets virksomhedsgenstande (ved problemer, der udvikler sig til konflikter, overbelastning mv.). I duelig forstand er personaliseringsprocesser produktiv motivation - det er den (i kvantitativ forstand: livshistorisk) udviklede evne til at svare igen med energimobilisering, selv når udvikling ikke længere synes muligt. Og derfor er personalisering både udtryk for personliggørelse af de sociale betingelser - der er tale om at stoppe op overfor at handle sig yderligere ind i indre begrænsninger ved at gøre sig selv til subjekt for deres langsigtede overvindelse - som udtryk for afpersonalisering af sig selv - hvor der er tale om at handle ud overfor ydre begrænsninger for at gøre sig til subjekt for deres kortsigtede overvindelse. Personaliseringsprocesser er typisk ikke-bevidste, men kan gøres bevidste i eftergribende forstand, hvorved det så også bliver muligt at gøre sig til subjekt overfor deres udvikling. En ren teknisk tilgang hertil er umiddelbar mulig: enten "psykisk" via meditation eller "somatisk" via kropsbevægelsesøvelser gennem optræning af evnen til opmærksomhed på såvel bevidsthedens genstand som på bevidstheden herom som to distinkte tilgange til udviklingen af den refleksive bevidsthed; - Men pga. middelbarhedsforholdet mellem den personlige virksomhed og det kollektive arbejde er almen duelig udvikling alene den, hvor samfundsmæssig problemudvikling er udgangspunkt som slutpunkt (problemets udvikling må bestemme teknikken/middel - og ikke omvendt).\nPersonaliseringsprocesser virker så at sige i jeg-ets tjeneste, men uden at ha' deres udspring her. De vil dog blive trukket ind i Jeg-et og primært blive bestemt herigennem, når forholdet mellem personliggørelse og afpersonalisering falder personen af hænde, og individet må svare igen på udvikling gennem Jeg-ets egen form. Nogle personaliseringsprocesser vil da få deres egen autonome/cirkulære logik indenfor Jeg-et, medens andre vil blive holdt udenfor, hæmmet - hvorved de også kan/vil blive "fremmede", og dermed forstyrrende for personlighedens opretholdelse og udvikling som jeg.\nHermed har vi den ideologiske subjektion indefra, hvor individet lever forskudt fra sin egen personlige grund. Personligheden kan ikke længere selv indenfor de eksisterende former gribe (efter) sit eget jeg, da det har fået selvstændig eksistens - lige såvel som der nu findes subjektprocesser, der ikke kan gribes gennem Jeg-et.\nEn healingmæssig tilgang hertil er at skabe rum - at stille specificerede interesser, midler og genstande til rådighed - for den omvendte proces, hvilket netop kan gøres ved bevidst at udnytte/arbejde med forholdet mellem personliggørelse og afpersonalisering: på den ene side ved at stille en afpersonaliseret ramme - teknikker - til rådighed, og på den anden side som teknikker at identificere sig med disses personliggørende kompetence. Det er dog, den manglende problemudvikling/-bestemmelse til dels, med ryggen mod muren, at man prøver sig frem gennem konglomeratet af forskellige påvirkningslogikker - men ændringer skal der nok ske!\nDer er da også megen tryk på i de situationer og sammenhænge, hvor der (ud fra en healingmæssig tilgang) arbejdes med massage, meditation, krop-oplevelse, afspænding osv.; og dette simpelt hen fordi der - alt andet lige - implicit stilles krav og mål om at rumme sin egen livssituation situationelt.\nAt rumme sin egen situation er ikke altid behagelig, især ikke når denne er dårlig eller der ingen veje synes ud af den; og hertil kommer så også de tidligere ikke-rummede livsbiografiske situationer (:psykosekernerne), som til stadighed melder sig. Men dét at rumme sin egen situation, og dermed komme til sig selv, dét gøres heller ikke med mindre det i situationen også er muligt: man slipper ikke en spænding med mindre, den kan deles med nogen/noget; - Og i duelig forstand er dette den praktiske udvikling af de kollektive modsætningsforhold, der betinger respektivt fremmedbestemmer den aktuelle livssituation og position.\nNår overgivelsen til eget liv er den praktiske udviklingsproces af selvsamme, så er det også den bevidste tilgang til ikke-rummede aktivitetstildragelser af personen selv, der er duelig for almengørelse.\nTo ting er her centrale.\nFor det første har de "bundne energier" et virkelighedsindhold, der fortæller noget om den aktuelle livssituation, som denne gribes og bemestres af personen, lige såvel som de fortæller om tidligere kollektiv-personlige livssammenhænge. Den bevidste skridtvise indgang heri muliggør - fremfor endnu en "tom" panikoplevelse - også den bevidste udtræden heraf, og dette såvel med nye ressourcer som interesseperspektiver, fordi dét, det var muligt at rumme i situationen, også blev rummet. Subjektivt er forskellen mellem psykotiske og meditative tilstande da også alene, om man er blevet skubbet derind, eller om man selv skridt for skridt med ydre muligheder har kunnet overgive sig til sit eget liv; objektivt er der derimod en praktisk verden til forskel!\nFor det andet peger de bundne energier også ud over sig selv; som bundne virker de fastfrysende på den kollektivt-personlige struktur, der som uudviklet betinger og/eller fremmedbestemmer deres eksistens; og som opløsende peger de tilbage til denne uudviklede struktur, der netop for udvikling er den centrale ressourcestruktur, som det drejer sig om at få fat i og bevidst gribe i sin bevægelse.\nUd fra ovenstående bliver det også klart, at enhver brug af tricks, snyd og bedrag, tvang og magt til opnåelse af tilgang til "bundne energier" ikke blot er uduelige; men umenneskelige idet de suspenderer den menneskelige personligheds eget livsaktuelle standpunkt i forhold hertil, hvorfor brugen heraf også kan betyde en øget "egenbesættelse" af subjektet selv, med en tilsvarende udtørring af personlighedens mulige ressourcer. En livsstil introduceres - fremfor mulige kollektivt-personlige livsudkast at-arbejde-udi-verden - og udviklingen af eget liv bliver til et rent intuitivt spørgsmål, hvor kun udnyttelse af mulighederne indenfor rammerne vil træde frem som subjektivt nødvendige. En ren healingmæssig tilgang vil altid trække i denne retning - om man så vælger at bemestre energiflow via almene symbolbetydninger eller gennem gestaltterapeutiske fremstillinger heraf! Hvad der derfor alene i samfundsmæssig forstand kan komme på tale er at muliggøre, at hver enkelt selv kan tage sine skridt til at nå, gribe og videreudvikle den uudviklede kollektive struktur, der betinger og/eller fremmedbestemmer, at dette ikke er muligt fuldt ud nu - og dette er et forbundsarbejde, der tager sit udgangspunkt i det personlighedsmæssige (og slutter det ikke på dette niveau, så var udgangspunktet og betingelserne herfor for snævre respektivt skævt konciperet).\nAt arbejde med massage, meditation, krop-oplevelse/-bevidsthed, afspænding mv. med andre betyder derfor krav om at skabe en kollektiv ramme for personligt arbejde. For denne ramme stilles der også krav om, at man selv hæver sig op som person: det er det personlige krav om at komme til sig selv, ellers er det hverken muligt at arbejde for eller med andre. Sådan noget kan man ikke bare sådan! Men det personlige krav til terapeuter bredt set aftegner sig: det er kravet om at kunne lænke deres bearbejdning og ophævelse af individuelle psykosekerner som fascinationsobjekter til udviklingen af de alment-samfundsmæssige strukturer af nødvendighed som foregribende mulighed, der perspektivisk overflødiggør dem - for uden en sådan konkret lænke vil det heller ikke i situationen med andre, der arbejdes for, være muligt at lade sit eget "private" komme bevidst til orde til fælles brug for sammenhængen; i modsat fald vil der ske en mere eller mindre ubevidst brug af sammenhængen i egen privat interesse med kompetencemarkering og øget brug af fritsvævende teknikker til følge og til fastholdelse af herskab og kontrol over situationen.\nNår det således kun er muligt som perspektiv at hæve sig som person ved aktuelt at bide skeer med ydre som indre lænker gennem praktisk revolutionerende arbejde (den borgerlige livsform er således terapeut-kontraindiceret), så bliver der det tilbage i situationen at tage sit udgangspunkt i den praksis, der er sammen og bruge denne som åben indfaldsvinkel til, hvad der kunne foregå. Dette vil igen sige to ting: - at være åben overfor dèt, der foregår udenfor, hos den anden; - at være åben overfor det, der foregår i een selv. Og hele tiden arbejde med disse to niveauer gennem fuld opmærksomhed på deres interaktion i perspektivet den andens voksen som person. Og dvs. at kunsten er at tage imod det, den anden indeholder på den andens præmisser, og at gi` den anden, hvad den anden har brug for, og stadigvæk stå på sine egne ben i(gennem) det. Med andre ord er dette at tage hold om rammen gennem omsorg for den anden.\nSlut her. I morgen nogle overvejelser med udgangspunkt i det personlighedspsykologiske plan.\nCa. en tiende del af ovenstående kom på ord i den indledende snak om teoretiske overvejelser for området. Efter kaffebordet mødtes vi i stuen, hvor vi stillede os i en rundkreds. Og endnu et par ord.\nI skulle ha` fået et program; og i det er formålet beskrevet som et "personligt indblik i psyke-soma-forholdet". Man kan undre sig over at det "sociale" ikke er med her; men det er ud fra, at det sociale er bestemt på forhånd i form af den plan/ramme, der allerede er lagt for aktiviteterne. En sådan ramme kan både være snærende og forløsende: på den ene side skal man passe sig ind, på den anden side gi`r det een mulighed for at slippe sit overblik og koncentrere sig om sig selv. Jeg håber I gør det sidste, så vil jeg prøve at fastholde overblikket og prøve at få en helhed ud af processen. For det andet er der det at sige, at de følgende øvelser har til formål at aflaste ens opmærksomhed i det ydre og i det indre, sådan at een selv som en helhed kan komme til orde. Men - og det er det vigtigt at være opmærksom på - man vil i første omgang komme frem med stress, nervøsitet og anspændthed. Og dette simpelt hen fordi ens vante måde at gribe verden på ikke umiddelbart duer overfor en ramme, der ikke kendes. Her vil der være en spontan tendens til at tolke/tyde dette, som noget man har i sig - og en angst for ikke at kunne styre det vil kunne træde frem - eller man kan hæfte sig ved at rammen er forkert. Det vil her være vigtigt at huske, at det har med en ny/anden ramme at gøre; og her kan man tage den tanke ind og spørge: hvad er det egentlig jeg spænder op over i denne sammenhæng, og skal det og er det nødvendigt, at det fylde så meget. Simpelt hen at tage tid til det, tage sig sin tid; og hvis det stadig fylder, så må man melde ud-ad-til; hvis nej er nogle overfladespændinger opløst.\nEn rysteøvelse til at starte med.\nRyst først den venstre hånd lidt; tag herefter underarmen med, så overarmen; hele armen; dernæst den anden hånd, ....... ; begge arme samtidig, tag overkroppen med; hovedet stille fra side til side; så den ene fod, underbenet med, låret med også; og til den anden fod, .... ; hele underkroppen, hele kroppen, lad den få lov at reagere ud.\nRysteøvelsen tager ikke nødvendigvis ens vejrtrækning med. Derfor tre små øvelser (fra Tureby-gymnastik). Find en stilling med fødderne, som du står godt i.\nl: sammel hænderne, og på indånding fører du dem op over hovedet; på udånding hænderne ned i hvilestilling; her efter en vejrtrækning, og forfra igen. Den gøres et par gange.\n2: hænderne enkeltvis op over hovedet på indånding; fire vip bagud, hold vejret; på udånding hænderne helt ned til gulvet; og op i retstilling på indånding; en vejrtrækning, og forfra. Gøres et par gange.\n3: sammel hænderne - og før dem på indånding op over hovedet; på udånding venstre rundt og ned mod venstre fod, forbi og stop mellem fødderne; videre rundt på indånding til op over hovedet; fra hovedet ned i retstilling på udånding; vejrtrækning, og forfra. Den gøres et par gange.\nDet gælder for de ovenstående øvelser, såvel som for alle, der guides, at den der guider selv udfører øvelserne - og dette med støtte fra al den information af ydre som indre art, der kan rummes, hvor den reflekterede sammenhæng her imellem bevidst bruges, fx. til at afgøre hastighed for øvelserne, hvad der skal siges og ikke siges, hvor der skal ventes ud fra, hvad der synes svært at ha` kontakt med, hvornår der skal stoppes, hvordan der skal stoppes mm..\nHer efter fandt vi sammen i en energicirkel.\nEnergicirkel; og krop-afspænding.\nVi stiller os i en rundkreds med hinanden i hænderne og venstre håndflade op og højre ned - ud fra at vi tager mod energi fra venstre og gi`r energi med højre (dette både i betydningen tage imod ude- og indefra, og gi` inde- som udefra). Find din grounding - det er den stilling hvor du står fast og har kontakt med dig i det fysiske (benene lidt spredte, fødderne pegende lidt udad, knæene lidt bøjede og underlivet skubbet frem). Du kan evt. vippe lidt frem og tilbage for at finde din stilling - den har med hara-chakrat at gøre. Send din opmærksomhed ud, væk fra dig selv. Se ud i rummet - der er et billede, en stol, ....., der er også lyde, lyden fra en bil, ...... Tag nu kontakt til de andre her i gruppen; se, mærk, tag den kontakt du kan finde ud af med hver af de andre; og når du har gjort dette, luk dine øjne - og se med lukkede øjne rundt i cirklen; tag dig din kontakt igen. Mærk nu at du står i denne cirkel, mærk de hænder du holder i hånden. Mærk din grund - at du står her på gulvet - mærk din luft, dét over dig.\nSend nu din opmærksomhed til din isse, slap af i issen; videre til din pande, mærk om du spænder, prøv at slappe af; videre til næsen, kæben, tungen, halsen; hele hovedet, mærk dit hoved; videre til dine skuldre, sidder de trukket op eller er de faldet ned, slap af i dem; opmærksomhed på armene, venstre arm, højre arm; mærk dit bryst, din mave, hele forsiden af overkroppen; mærk din ryg, lænden, hele ryggen; hele din overkrop; mærk dit underliv, hvordan har det det; mærk dine lår - det er din styrke - og hvis de begynder at ryste, så ryst med; videre til dine underben, dine føder, den venstre fod, den højre fod; mærk dine ben; mærk hele din krop - og mærk at du står her på gulvet sammen med andre.\nNår du mærker et håndtryk, så tag imod det, slip, og send det videre til de der står på den anden side af dig (et håndtryk sendes af den, der guider, rundt begge veje). Men bliv stående med lukkede øjne. Gå nu selv din krop igennem, fra isse til fod og find dèt eller de steder, som sagde eller nu siger dig noget. Find et ord, begreb, billede eller symbol for det. Tag dig din tid - og tag til sidst stilling til, hvordan du har det her-og-nu. Vend tilbage med åbne øjne, når du er parat.\nNår alle er tilbage en runde, hvor hver enkelt fortæller det, de har lyst til eller brug for.\nNogen der vil lægge ud, starte.\nI en sådan runde kan der gås mere eller mindre ind i den enkeltes oplevelse. Vigtigt er dog, at hver enkelts oplevelse - med alt hvad der er tilrådighed, hvis det er nødvendigt - søges rundet, så den står i sig selv for personen.\nEfter denne runde skulle der findes massage-par. Den indfaldsvinkel, der her blev brugt, var at spørge til, hvem der allerede havde en lyst eller så en udfordring i en bestemt anden, og det vil igen sige at vælge bevidst, og også vælge bevidst fra. Det endte med at gå op! Vigtigt - også her - er at være bevidst omkring "mislyde", tage dem op, afklare dem - eventuelt sammen med de andre, den anden - således at man ikke trækkes eller lader sig trække ind i noget, hvor der stadig er "elastik" til, hvor man står. Falske hensyn må gennembrydes, idet de ellers bliver Damokles-sværd, der kan få eget dynamisk liv de involverede imellem.\nVi arrangerede os i en rundkreds omkring een, der godt ville være demonstration-objekt.\nDen optimale demonstration er at tage situationen på ordet, og gøre denne til den-sig-udviklende indfaldsvinkel (ligesom ved ikke-demonstrationer); herved forsvinder demonstrations-aktiviteten som perspektiv for arbejdet, men en demonstration vil dog altid være af en anden art aktivitet end et selvstyret massageforløb mellem to, idet de, der i en demonstration arbejder med hinanden, også mellem sig må rumme det generelle for gruppen.\nInden parterne indstiller sig på massage-aktiviteten - den ene siddende over for den anden liggende - er det vigtigt, at det, der måtte være nærværende de berørte i situationen, finder en bevidst formidlingsform mellem parterne. Massagen starter her!\nDen, der får massage, er centrum for aktiviteten. Og indledende ord til denne var at gi` åndedrættet opmærksomhed; du skal ikke prøve at styre det, det finder selv sin rytme, bare opmærksomhed.\nDen, der skal gi` massage, må her overfor indstille sig på den anden; simpelt hen bruge sig sin tid på at komme til stede. Og det gælder her som andre steder, at de tanker der dukker op tages ind og gøres færdige i deres betydning for situationen. Man sætter sig meditativt overfor den anden.\nEn meditationsøvelse til hjælp til at komme til stede med den anden blev foreslået - og brugt. Kontakt hara, punktet lige under navlen; kontakt her efter hjerte-chakrat, punktet i brystet; og kontakt til sidst essens-/individualitetspunktet over hovedet, punktet hvor din næve er, når du knytter den og rækker din arm op over hovedet; mærk dit punkt. Forestil dig nu et hvidt lys i essenspunktet; og træk på indånding lys herfra, ned igennem hovedet, igennem kroppen til hara; på udånding fra hara til hjerte-chakrat og ud af brystet og ud af dine arme; du bygger hermed energi op foran dig, netop i det felt, hvor den du skal gi` massage befinder sig. Bliv ved med denne øvelse til det opbyggede energifelt rummer den anden. I et næste skridt kan du læse ind i dette felt; mærk dig hvad du ser med dit "indre" blik; tag stilling. Og vend tilbage med åbne øjne og mærk, se igen. Gennemgå igen den anden som den anden ligger der foran dig, og tag - skridt for skridt - helhedsmæssig stilling til, hvad den anden er i, har brug for, kræver, er bange for mv. Integrer dine billeder, afklar dig, hvordan du vil gå videre i processen; det er at stille sig det sted, der indvendigt rummer arbejdet med begge billeder - her hvor du stadig kun er på vej ind i den anden ude fra.\nOg gå i gang. Du kan evt. sende din opmærksomhed i forvejen, så du på din vej kan bruge din registrering af, hvad du kan møde til at møde det, hvis/når du møder det.\nI samme grad, som på-vej-mødte energier rummes fuldt ud, vil den, der giver massage ende op med frit at kunne bevæge sig rundt i den andens fysiske og immaterielle felt; åbnende, integrerende og opløsende dèr, hvor den anden er i sin bevidste gennemtrængning. Det springende punkt er derfor også at udvikle den fælles kontakt, hvor den end måtte være, for kun denne er kollektiv kraft qua dens forbundethed med det fælles nærværende grundlag - hvad der så at sige er bevidsthedens egen følte eksistensgenstand.\nResten af massage-demonstrationen skal ikke gennemgås i dette, allerede for omfattende, papir. Kun dèt at tage "kontakt" til den anden skal have et par ord mere.\nFysisk kontakt og diagnostik.\nAt tage "fysisk" massage-kontakt med een, der er helt ude at skide (klinisk: grænsepsykotisk) opfattes almindeligvis som en noget problematisk affære, som der helst skal gås udenom. Hvis der derimod gås ind i det, så beskrives tilgangen som Grounding (:at tage kontakt til fødderne), og ellers kun arbejde med de underspændte muskler i kroppen. Det videre skridt på undertrykkelsens vej - massage-arbejde med psykotiske - opfattes i forlængelse heraf som en professionel dumhed. Man har dog gjort sig den erfaring, at skizofrene - hvis en fysisk kontakt tillades - synes helt uden for rækkevidde.\nAlt dette er rigtigt! Men det er under den forudsætning, at hvis man arbejder ud fra en diagnostisk indfaldsvinkel/platform, så skal man holde sig væk, helt væk endda - indtil en anden indfaldsvinkel siver ind hos een. Endvidere skal der heller ikke arbejdes med "grænsepsykotiske" på den beskrevne måde - ikke generelt i hvert fald. Og dette giver sig ud fra, at det at tage kontakt til fødderne nok er et groundingfelt, men det er i et massageperspektiv en grounding via den, der giver massage, arbejder hermed Og en sådan grounding, når man er ude at skide, kan lige så godt - og vil også typisk - føre til en fravending det fysiske og til en modsvarende psykisk kontakt mellem parterne, hvorved kontakten tvinges ind i en jeg-form. Denne jeg-form kan så godt styrke den anden af, for en tid; men det store og grundlæggende arbejde med at gribe ressourcestrukturerne (der ligger uden for Jeg-et) forbigås endnu en gang. Det kan så godt være, at den der er ude at skide har brug for dette, og hvis det er ud fra en fælleskontakt, er der heller ikke noget problem. Summa: man skal ikke "tro" det er muligt at være neutral i sin tilgang; det er tværtimod de stadige tilgange, der i åben brug, må udveksles til kollektiv kontakt qua fælles kraft - hvad en diagnostisk indfaldsvinkel ikke tillader overhovedet.\nNår man har givet massage er det vigtigt for det første, at lade den anden få sig sin tid til at komme tilbage. For det andet er det lige så vigtigt, at man selv reflekterer sit forløb igennem og tager stilling til det - ellers vil den efterfølgende snak parterne imellem let blive noget "mudder", hvor man hænger i det - og i hinanden - fordi der ikke sker en tilbagevenden til det personlighedspsykologiske niveau.\nEfter demonstrationen var det massage-parrenes egen virksomhed, der fandt rum. Og til allersidst mødtes vi igen i energicirklen, i grounding, med lukkede øjne; og et håndtryk (den ene vej) stillede os alene sammen. Tilbage igen og det, der skulle formidles, kunne formidles. En lørdag fandt en afrunding!\nSøndagen startede for gruppen ved kaffebordet, hvor de teoretiske overvejelser om området blev taget op igen. De blev søgt videreført ud fra et lille oplæg, hvor indfaldsvinklen var, hvor gårdagens slap: det personlighedspsykologiske som udgangspunkt; altså en omvending af tankerne fra om lørdagen, hvor det overvejende var energimæssige betragtninger fra-neden-af-og-op, der kom frem.\nTEORETISK OM PERSONLIGHEDSPSYKOLOGISK-ENERGIARBEJDE.\nEn sådan omvending er genstandsbundet indenfor området. Nok finder udvikling kun sted indefra genstanden selv - på basis af historien forud og de fremtidige muligheder og nødvendigheder - men den indre udvikling er dog primært bundet til, hvordan det aktuelle sætter sig sammen, gribes; og aktuelt mødes en genstand altid udefra. Hertil kommer så også - som dimensioner i aktuelle "møder" udefra og indefra - at de involverede genstande også har en historie sammen allerede ved at være dele af samme helhed.\nPå det samfundsmæssige niveau er dette at mødes på det personlighedspsykologiske plan indenfor en kollektivmæssig sammenhæng. Verdenshistorisk er dette såvel det almene samfundshistoriske standpunkt som perspektiv - aktuelt er det med statskapitalismen samfundshistorie gennem klassekamp mellem klassekollektiver og klassepersonligheder som kamp mellem personlig brug og udnyttelse af eksisterende ydre som indre begrænsninger i egen privat tjeneste gennem konkurrence, marginalisering, udgrænsning og udstødning som klassekollektiv handlestrategi eller gennem forbund fæller imellem om udvikling af kollektiv arbejdsvirksomhed. Gid det var så, at ovenstående alternativ var et simpelt valg, et slags enten-eller. Det er det ikke; det er tværtimod en problemstilling indenfor en magtbestemt global struktur, hvilket i sig selv fordrer en taktisk forholden sig til gennemsætningen af langsigtede alment samfundsmæssige interesser for at kunne "komme ud af" statskapitalismen. Alment duelig er derfor kun det konkrete arbejde med forholdet mellem kortsigtede og langsigtede interesser, der i sig selv overflødiggør den taktiske forholden sig til andre, personer som kollektivgrupper; - Og dette er problemet at delegere den-taktiske-forholden-sig ud af de sociale klassekollektiver i rejsningen af disse som samfundsmæssige arbejds- og bogrupper, således at udfoldelsen af person og kollektiv kan komme til sin menneskelige ret.\nI samme grad som ovenstående samfundsmæssige perspektiv almengører sig, så vil produktionsbetingelserne for psykosekerner (som udtryk for begrænset kollektiv subjekt-agtighed) og for fascinationsobjekter og -strukturer (som udtryk for klassekollektiv afmagt) i det individuelle subjekt ligeledes bliver ophævet. Og omvendt. Sammenhængen herimellem er dog hverken ydre eller mekanisk; det er tværtimod to sider af samme sag: det fælles tredje og grebet herom, hvor det alment duelige alene er udviklingen af det fælles greb om det fælles tredje såvel indenfor de enkelte praksisformer som for praksisformerne imellem.\nEr den praksisform, der er på tale, en terapeutisk situation, så er genstanden (:det fælles tredje og grebet herom) brugeren i dennes relation til terapeuten. Og at tage denne genstand på ordet, udvikle den, vil samfundsmæssig være problemet om at overflødiggøre de betingelser, der betinger at situationen må opstå; altså selvnegering via udvikling af mere overgribende samfundsmæssighed - hvilket er terapeutens opgave i situationen, idet netop dette er, hvad brugeren aktuelt ikke selv alene magter. Dette kan igen ses som arbejdet med den fælles virksomhed om at samle ressourcer og prioritere interesser, således at der kan svares igen med samfundsmæssig udvikling på begrænsende og magtbestemmende kollektivt-personlige værensbetingelser. Problemafklaring, -udvikling, -formulering og -løsning som sammenhængende procesdimensioner er trin i denne særlige udviklingsopgave for den terapeutiske situation. Hvor problemafklaringen har en behandlingsstrategi som perspektiv, som en måde at udvikle problemet på, så har problemudvikling behandlingsmetoder i sit perspektiv, medens problemformulering munder ud i tekniske måder at nå målet på.\nI samme udstrækning terapeuten forbigår det kooperative ved ovenstående udviklingsopgave, så træder kun problemafklaring og -løsning frem som arbejdsdimensioner (qua deres etablerings respektiv afsluttende karakter); men hertil kommer dog også, at de træder frem og begrunder sig i terapeutens "private" præmisser, idet netop udgrænsningen af problemudvikling og -formulering fastfryser, at brugerens problem kan/skal løses indenfor de selvsamme givne samfundsmæssige rammer, der allerede har stillet een alene og/eller stillet een med sig selv som problem. En komplettering qua personliggørende teknificering af ideologisk subjektion fra terapeutens side er det bevidste udfald heraf; ubevidst kan man så håbe, at en bruger kan og søger at ryste det lort af sig, som vedkommende søges prakket på i professionel forstand; - Men en reel samfundsmæssig udvikling (netop hvad det hele drejede sig om) står dog stadig tilbage, og dette med de konflikter mv., som manglen herpå cyklisk producerer.\nOvenstående er også i terapeutisk forstand at gå direkte på personaliseringsprocesserne i brugersubjektet, hvad man så kan gøre på åben eller lukket/skjult måde. Og dette er hvad der synes at være under almengørelse indenfor det institutionelle område, hvor der i korttidsterapeutisk øjemed satses på det terapeutiske "NU" som gennembrudsfaktor. Her er Haley nok den af nogen, der med tesen om psykoterapiens almene paradoks fortæller, hvad dette "NU" som gennembrudsfaktor går ud på: nemlig at påvirke brugeren, så denne af egen fri vilje forandrer sig, hvad der kan gøres ved at bruge magten over situationen til at definere, hvad der skal foregå, og samtidig benægte, at det er det han gør .\nHer overfor - som modsætning til Haley`s intenderede fremmedbestemmelse af den anden - står så den bevidste kooperation om den terapeutiske udviklingsopgave, hvor det direkte arbejde med personaliseringsprocesser fælles tilbyder sig ved udviklede problemformuleringer, hvor målet er kendt (udviklet gennem fælles kontakt), men hvor der endnu mangler midler til opnåelsen heraf. HER kommer teknikker ind, ej før, ej senere. Opsummerende kan vi nu sige, at problemafklaringen - som arbejdet med de indfaldsvinkler på problemet, der er tilstede i situationen - må udvikles, så den rummer dèt, der i sidste instans kan muliggøre et bevidst fælles arbejde med personaliseringsprocesser. Hvis dette rum ikke skabes, eller det tabes hen ad vejen, så vil det ikke være muligt selv at komme til sig selv på egne personlige præmisser i deres kollektive indbundethed; komplettering af begrænsninger og afmagt finder sted endnu engang individuelt. Omvendt også: når det finder sted ikke-bevidst-intenderet, så gives de involverede også information om, at rummet - der foregår nu'et - og den måde, som det blev grebet på, var for begrænset og begrænsende. En analyse heraf muliggør en kommen til bevidsthed om den historie, der skrives, og dermed også en mere bevidst brug af historien i udviklingen af problemet, dets formulering og løsning.\nHvordan ser da processen ud, når der gives mulighed for, at subjektet/brugeren kan komme til sig selv - hvilket er en overflødiggørelse af Selvet som fremmed kategori gennem ophævelse af fascinationsobjekter og psykosekerner. For det følgende er det vigtigt at være opmærksom på, at dette genuint er et praktisk kollektivt udviklingsarbejde i perspektivet skabelsen af kollektive arbejds- og bogrupper, der alene langsigtet kan sætte den ideologiske subjektion som indre lænke i subjektet ud af kraft. Mao.: muligheden for at komme til sig selv - og den personlige brug heraf - aktuelt skaber kun tilgang til mere eller mindre partielle, og/eller enhedsmæssige ressourcestrukturer i deres uudviklede kollektive eksistensform; det er ikke samtidigt den samfundsmæssige almengørelse heraf, men dog en mulighedsbetingelse herfor. Endvidere er betingelserne, hvor under dette finder sted, en integral del heraf, hvorfor det ikke kommer på tale at vælge eller operere med en "indre" og/eller en "ydre" vej for det fremtidige. Tværtimod: hvis ikke den konkrete formidlingsproces tages som udgangspunkt og slutpunkt for samfundsmæssig almengørelse, så vil en indre respektiv ydre vej træde frem, men disse er uendeligt tomme - og bliver til former uden indhold - når de står alene eller sættes overfor hinanden.\nNår problemafklaringen må være så rummelig, at den i sidste instans kan muliggøre et bevidst fælles arbejde med personaliseringsprocesser (jvf. tidligere i dette kapitel), så er udgangspunktet, hvad der i dybeste undertrykkende og fornedrende forstand kan mødes? Det er at være flere af sig selv uden subjekt-agtig kontakt her imellem, hvad der skal sættes på begreb med skizofreniklemme.\nEn skizofreniklemme opstår, når det personlige subjekt ikke længere magter sin egen ideologiske subjektion. Den er et produkt af den sociale sammenhængs interne instrumentalisering af de involverede med efterfølgende selvfjendskab, isolering og isolation, samtidig med at der ikke er (anticiperet) mulighed for at undslippe, bryde ud af den sociale sammenhæng. Den berørtes personlighed kan ikke klare presset, idet kun udvikling indefra og væk er mulig, hvilket ej heller er en mulighed. Jeg-et kan hermed ikke længere kontrolleres og beherskes selv, og Selvet går i opløsning, hvorved man heller ikke kan opleve sig selv som fremmed. Man går selv i opløsning, idet det ikke er muligt at bære, magte midtens tømning - hvorfor man må være i dele af sig selv. Fascinationsstrukturen som den sidste rest af rummet subjekt-agtighed falder hermed fra hinanden i noget selvstændiggjort psykisk og somatisk, der hverken kan eller vil vide af hinanden længere, da der ikke er sociale betingelser for deres møde. Hèr er vandringens stier; fra del til del, fastfrosset på brændende sted, derfor videre; - men hvor! Gamle psykosekerner bærer een - bag om ryggen på een selv, det Selv der ikke længere har rum til at være for noget, dèt rum man må væk fra. Jo længere denne tilstand må udholdes, og jo mere overgribende den er for subjektet, desto mere "funktionel" må det psykiske etablere sig som aktiv undgåelse det somatiske.\nSkitse 5: Skizofreniklemmen: den ikke-magten egen ideologiske subjektion.\nMennesket er i skizofreniklemmen krop og sjæl - begge som hylstre for hinanden med dynamisk kontakt som undgåelse. Der mangler rum for ståsted.\nRum er overhovedet den første form i en kommen til sig selv. I denne første form er psyko-somatisk kontakt i sit udgangspunkt ikke mulig; mulig er kun psykisk kontakt under abstraktion fra somatisk - og omvendt, og da kun partielt. Det er en væren væk fra den anden part, hvor det at være ved er at være åben for en midte, der ikke er sig selv; en midte der over for dig tilstadighed tømmes, og må sløre det ved at slette sporene efter sig. Midten vil dog - når rum fastholdes - vise sig som noget adskilt, noget anderledes end før: noget normalt/anormalt, moralsk/amoralsk og/eller rationelt irrationelt. Selvet finder faktisk her form igen, når dette mødes. Fremfor alene dysfunktionelle energistrukturer, der aktivt slører med energiretning med uret, træder nu de disfunktionelle fascinative strukturer og -objekter frem, medens psykosekernerne fylder sig ud.\nKropsmassage er ved rum overhovedet bundet til en aktivering og fastholdelse af helheder, helheden ved mennesket, idet dette kan skabe rum for, at dèt, der opleves, er noget man selv oplever. Dette betyder ikke, at der ikke kan - eller skal - arbejdes med enkeltdele, men de vil være dynamisk tomme i deres indhold, indtil deres tilgrundliggende energisystem begynder at leve i strukturen. Mangler dette liv kan det betyde en fastfrysning af skizofreniklemmen, idet subjektet ellers ikke vil kunne rumme dem som dele af sig selv. Hvad der kommer til syne ved rumformen er noget af een selv, hvor det blive interessen heri, der kan betyde en udgang herfra.\nInteresser er den anden form, og disse er givet qua kontakt med fascinationsstrukturer og -objekter. De vil træde frem, overvældende og paniske; og de vil straks søge fodfæste i den ydre verden. Der må læres på ny, selv; der må gås bag - intakt! Et bagland kræves, et socialt fri-rum må melde sig som krav for en indholdsmæssig bearbejden det for det særlige i distinktionerne moral/amoral, normal/anormal og rationel/irrationel.\nKropsmassage her går særligt ind i forholdet til og mellem kropsakserne, idet deres egenbinding - det fascinative - låser een selv til at fordre noget bestemt andet, som man aldrig har haft, men som heller ikke er ens eget i personlig forstand. Det at udholde at se sig selv udefra vil her være det, der kan skabe individuel kontakt. Men hertil kræves ressourcer.\nRessourcer er den tredje - og sidste - form; for det at se sig selv udefra, som individ overfor andre individer, er uudholdelig indenfor Jeg-ets form. I sin tid var det en måde at overleve på ved at være som den anden kunne bruge, og man selv kunne bruge det på kort sigt; - men fælden klappede, og ingen ydre overgribende struktur udviklede sig om det, og trak os berørte Jeg-et med. Nej! Vi lærte tværtimod at mestre os her indenfor - hvor også anderledes sociale strukturer udenfor fik lige så stor fascinativ kraft som de nære selviske andre, der både var een og ikke een selv. Psykosekerner - den fælles brudthed, måske endda fra andet sted og andre - binder dog også een op. Som uudviklet noget kollektivt at overvinde, og dermed kooperativ kraft; men netop også den kraft, der ikke var, da man behøvede den. Andre overså een, kunne måske ikke gøre noget; måske var der endda ikke nogen og ingen svigtede. Men man brændte lidt sammen; og man blev gjort svag.\nRessourcer ligger her kun ved en integration af den struktur, der får een til at brænde sammen. Og dette er en voksen op som person, personlighed. Billedligt er det at fylde sit "tøndebånd" ud, hvilket ikke er andet end udviklet afklaring mod et fælles håndtag på det forlagte: det "kriminelle", "tabuerede", "uforståelige" - som var det, der ikke duede dengang, og som ej heller ubegrebet duer i dag. Men til forskel fra dengang er der mulighed til på ny at tage dem bevidst med ind i dagligdagen - og dette på de punkter, hvor de møder genstande, der henviser. Interesseafklaring er her kamp. Tunge og lette energier melder sig, må vendes mod verden for en gøren situationen klar; hvad henviser de til for mig, hvad drejer det sig om - hvor kan jeg vokse socialt med dette individuelle problem, hvordan kan/skal handles!\nNu er det de personaliseringsprocesser, der gik forud hin destruktion, der kan tale igen. At lytte til det/dem er eet, at se, se i øjnene, smage osv. osv. er noget mere; og bevidstbringen noget tredje centralt. Det er praktisk opmærksomhed på en væsentlig betydning for nødvending - en betydning, der endnu ikke er afklaret, men som i sin afklaring vil bringe krop og sjæl sammen i deres samfundsmæssige form: en levende sanselig personlighed, der kan virke igen også her, frisk rask.\nSet udefra, uden for psykosens "leben", er det eksplosioner af kraft, hvor dog kun bevidst opmærksomhed på disse to genstandes udviklende forhold - psykosens liv og strukturen herom - muliggør at egne interesser kan finde den manglende samfundsmæssige form at integrere sig i. Det er at spørge til hvad psykosen fortæller mig om min sociale ramme og om mig i denne, og hvor skal begge hen fremtidigt. Det er en voksen ind og ud anti-fascionelt, personligt og kollektivt. Det er dog endnu ikke vejen frem, men der er ved at blive skabt rum for, at den kan findes.\nKropsmassage ved ressourceformen er del-opmærksomhed. Det er opmærksomhed på steder af energiunderskud, overskud, noget forbigået, noget klemt, noget rørligt, noget koldt og varmt osv. osv.; alt af betydning, af betydning alt! Og at rumme det i min betydning, for det der gøres.\nEt skridt tilbage herfra; fra denne fremmede, og dog så nærværende, verden. Fra Selvets verden. Fra "tredje-persons-processerne" (Holzkamp).\nOg tilbage til den massageweekend, der med ovenstående mange tilføjede oplevelser og tanker snart ikke ligner sig selv.\nVi mødtes igen på gulvet i stuen, stillede os i en rundkreds. Først er, hvad der er fra i går. Oftest har man "noget", når man har bevæget sig på området, men det er også den personliggørende og afpersonaliserende stemme, der taler - og taler på et sanseområde af en anden kanal end vanlig. Her er også en gruppeproces ved at få mæle.\nTil den frivillige runde havde jeg selv en irritation på mig selv fra om lørdagen. Rart at få den fortalt, formidlet. Alle formulerede sig. Og vi gik videre med "rysteøvelse" og "vejrtrækningsøvelser" (se tidligere). Herefter en lille marxistisk meditation - som en af mange indfaldsvinkler (tegneøvelser en anden) - til fremstilling af et personligt livsudkast, som der direkte kan arbejdes videre med i massage-sessionen - hvis det ønskes.\nEn marxistisk meditation.\nMan sætter sig i en cirkel med hinanden i hænderne, venstre håndflade op og højre ned. Man finder en stilling som der kan siddes i, i et kvarter til tyve minutter; en åben afslappet og bevægelig stilling - find eventuel et sammenrullet tæppe at sidde på - og skal du flytte dig undervejs (hvis en arm eller et ben sover), så gør det bevidst ved bevidst at gøre dine bevægelser. Ligeså når der kommer tanker: tag dem ind, gør dem færdige og vend tilbage hertil.\nFørst sendes opmærksomheden stille udad; hør og se også det, du har opmærksomhed på (den der guider kan nævne de forskellige nærværende sansegenstande). Se også de andre i din gruppe; tag den kontakt, der kan være, og den du kan rumme. Og med lukkede øjne lader du din opmærksomhed falde ind i dig. Skridt for skridt, udefra, ind og ned i dig. Du lader dig synke; dybere, dybere.\nSid lidt og betragt dèt, der sker.\nForestil dig nu et lys over gruppen; et lys i vores fælles midte. Byg det evt. op som en sol; Og mærk hvordan du får energi fra det. Se energiens stråler fra lyset, fra solen, ud til dig; til de andre i gruppen; til os alle på een og samme tid.\nPrøv nu at rumme hele dig dèr; hele gruppen her. Rum helheden.\nPrøv nu - skridt for skridt - at læse ind i det; fornem hvad det er; og gør dig fortrolig med, at det er dig, der oplever det.\nGi` det du oplever et navn, et begreb, symbol eller et billede; noget du kan fastholde din oplevelse med.\nNår du mærker et håndtryk, så tag imod det og slip; og giv det videre til den, der sidder på den anden side af dig; bliv siddende med lukkede øjne (et håndtryk sendes af guiden rundt begge veje).\nFind nu dit navn, begreb, symbol, billede eller hvad det var igen; og sæt det nu bevidst foran dig; ud foran dig og ind i gruppens energier.\nGi` det nu igen din opmærksomhed; gi` det energi - og MÆRK hvad der sker med det og med dig. Bliv så længe heri, at du mærker hvad (om det så er ingenting, for hvordan føles ingenting) der sker, og find også ordet, begrebet eller andet for det nye, der er vokset frem. Bliv siddende lidt i denne proces, der foregår.\nVend nu tilbage til dig selv, her hvor du sidder med en fysisk krop, på gulvet sammen med andre, og med luften over dig.\nGør dig beredt til at vende tilbage; og når du er beredt, så åben dine øjne.\nNogen der har lyst til at fortælle om deres oplevelse, om hvor de var henne.\nDer tages en runde, hvor de, der har lyst, fortæller. Vigtigt er her at støtte hinanden i at få en så klar fornemmelse som mulig af egen oplevelse.\nAfsluttende er her at sige, at det oplevede kan tages direkte videre med i massagen. Den der skal starte med at gi` massage kan bevidst lægge sit billede væk for en tid, og den der skal ha` massage kan i starten efter opmærksomhed på åndedrættet trække sit billede ind igen, lade sin krop fylde op af det. Det der sker i ovenstående meditation er - min oplevelse - at man får via gruppekraften nogle mere eller mindre ubevidste ting frem i mere ren form, end hvad der ellers er tilfældet i meditative øvelser, idet den giver een selv een selv i hænderne på det område, hvor fælleshed hersker - i modsætning til det typiske at måtte tage noget mere eller mindre ubegrundet på sig, eller at stille sig åben overfor en "åbenbaring".\nVi gik - som om lørdagen - videre til en massage-demonstration, men nu primært med bagsiden af kroppen som genstand. Endvidere blev der formidlet noget om muskeltonus/-typer i forhold til tre traditioner indenfor området: Reich hvor arbejdet med overspændte muskler - handlestress og forsvar - står i centrum (:bioenergetiske øvelser også); Lillemor Johnsens hvor de underspændte muskler - det ubevidste - står i fokus; og L.Marchers arbejde som en kombination af disse to ud fra, at begge muskeltyper er nødvendige, mulige og med den normale "gennemtrængende" muskel som deres perspektiviske balance. Men - må der spørges - kan dette også være perspektivet, hvor igennem der arbejdes med de tre muskeltonus? Niks - kun den konkrete arbejdsvirksomhed er det samfundsmæssigt tænkelige perspektiv, hvorfor der ikke kan tænkes bevidsthedsmæssigt indenfor en bevidsthedsdiskurs, hvad kropsterapierne dog netop gør! Og alligevel kan man heller ikke andet! Denne modsætning lader kun løse, når den menneskelige krop i sin helhed ses ud fra dens virksomhedsform, som netop skjuler sig deri.\nEndelig blev der også formidlet en slags sekundær energistrøm, der kunne trækkes med ind i massagearbejdet. Den er den energistrøm, der går fra venstre fod op igennem kroppen og ud af højre arm, og dèn fra venstre arm og ind ned af kroppen og ud af højre fod. Her ligger en individ-stress som en løben fra at være alene og/eller en gennemskåret reproduktion af eget køn. Symbolsk således:\nOg det var nu massageparrenes tur.\nHerefter sluttede vi samlet af i en stille energicirkel - medens BZ’erne allerede havde startet deres kamp nede på Vesterbrogade. Hvad det hele drejer sig om blev sat i relief.\nArnold,A: "Unterbewusstes und Unbewusstes im Denken und Handeln", Pahl-Rugenstein 85.\nBertelsen,J: "Dybdepsykologi" I-IV, Borgen 78-83; "Drømme, chakrasymboler og meditation", Borgen 82; "Energi og bevidsthed", Borgen 84.\nBirck-Madsen, K: "Kollektive forformer - fortidigt, nutidigt, fremtidigt", Forum Kritisk psykologi nr.1, 1987.\nDreier,O: "A.N.Leontjev: Virksomhed og personlighed", Stencil 83.\nDowning, G: "Massagebogen", Borgen 74.\nDychtwald,K: "Kropbevidsthed", Borgen 79.\nEbbe, K.: "Massage - et terapeutisk redskab", Akademisk Forlag 86.\nEysenck,H.J.& Nias,K.B.: "Astrologien - en revision i lyset af moderne videnskab", Bogan 83.\nHaug,W.F.: "Ideologie/Warenästhetik/Massenkultur. Entwürfe zu einer Theoretischen Synthese", SH33 / Argument Verlag 79; "Pluraler Marxismus", Argument Verlag 85.\nHem,L.: "Arbeidsnoter om drømme. Metodespørgsmål", Stencil Århus 82.\nHolzkamp, K.: "Grundlegung der Psychologie", Campus 83.\nGordon,R.: "Your Healing Hands", Unity Press Santa Cruz 78.\nLeontjev,A.N.: "Tätigkeit, Bewusstsein, Persönlichkeit", Volk und Wissen Volkseigener Verlag 79.\nLumbye,J & Gormsen,K.: "Kritisk Psykoterapi", Paludans Forlag 75; "Psykoterapi, Smerte, Ekstase", Borgen 77.\nMiller,R.D.: "Psykisk Massage", Borgen 79.\nMarx,K.: "Den Tyske Ideologi", Rhodos 74.\nRajneesh,B.S.: "HU-meditation og kosmisk orgasme", Borgen 75.\nSève,L: "Marxisme og personlighedsteori", Rhodos 1978.\nMASSAGEWEEKEND MED REGNBUEN.\nTID: Lørdag d.l4.november og søndag d.l5.november; kl 13-18 begge dage.\nDer er the, kaffe og afslappende musik fra 12.30.\nBesked om du ikke kommer til undertegnede.\nDer kommer skriftligt oplæg (kort!) om Regnbuens arbejde senere.\nMEDBRING: Liggeunderlag, lagen og tæppe. Olie - kan købes hos Matas eller på apoteket - og løstsiddende klæder.\nFORMÅL: At opnå et personligt indblik i psyke-soma-forholdet ud fra en personlig-kollektiv/marxistisk indfaldsvinkel.\n13.01-13.45: Intro til dagene; bevægelse & meditation.\n13.45-14.30: Demonstration af kropsmassage-tilgange; massage to og to - med særlig vægt på forsiden af kroppen.\n14.45-15.00: Fælles aura-meditation.\n15.00-15.45: Massage den ene vej.\n16.00-16.15: Fælles aura-meditation.\n16.15-17.00: Massage den anden vej.\n17.15-17.30: Opsamling og afrunding.\n17.30-18.00: Regnbuens generelle arbejde.\n13.01-13.45: Fra i går; bevægelse og meditation.\n13.45-14.30: Demo kropsmassage og polaritetsterapi; massage to og to - med særlig vægt på bagsiden af kroppen.\n16.00-1615: Fælles aura-meditation.\n17.15-17.30: Opsamling, afrunding, perspektivering.\n17.30-18.00: Regnbuens generelle arbejde - fortsat.\nJeg har senere søgt at oparbejde viden også gennem studiet af astronomiske strukturer, mikro/kvantefysik og makro/kosmologi, hvor især quarker - som virtuelle bosoner og partikler og det farveindhold, som disse udviser - har været mig til stor nytte for fastholdelse af erfaringsmateriale.\nSe sidste side i dette kapitel 5.2.\nDet er bevidsthedsfilosofi/binaritets-tænkning på kropsligt niveau, se også model 3, s.24, i Forum kritisk Psykologi nr.1, 1987.\nI det herværende Healing-menneske er der markeret 7 chakra. Der er to centrale mere: individuationspunktet plus over hovedet, i en knytnæves afstand, og individuationsminus i den lignende afstand under fødderne. Tilsammen danner de 9 en vibrerende oval struktur, hvor pendulet svinger gennem ID plus/minus med de langsomste nederst og de hurtigste øverst, med synsspektrets farver afgrænsende kroppen..\nS.24 i Ole Dreier: "A.N.Leontjev: Virksomhed og personlighed", Stencil 1983.\nJvf. s.39 - 42 i undertegnede: "Kollektive forformer", Forum Kritisk Psykologi nr.1, 1987.\nHos Freud kommer en kapital-økonomi til syne, hos Jung en stats-økonomi.\nDenne tese kan også "efterprøves" empirisk, idet variansen af instanser/energicentre/chakra må følge udgrænsningen af de særlige subjekt-aktive momenter, der under bestemte sociale betingelser har skulle magtes på den ene side, og på den anden side at det har været funktionelt individuelt at gøre dette på bestemt "privat" måde.\nAstrologien er et eksempel på et analogt Supersymbol, medens psykiatriens diagnosesystem er af en anden type herpå pga. at det kun har kraft over andre i kraft af, at andre har samfundsmæssig kompetence til at ha' magt over een. De to typer af Supersymboler kan derfor også siges at adskille sig fra hinanden ud fra, om de tænker indefra og ud eller udefra og ind ift. den ideologiske subjektion. For kategorien `Supersymbol`, se W.F.Haug 1979.\nDet svarer til en `omvendt gestalt`, hvor "frivilligheden" til at bryde op i situationen sker af indre tvang.\nNår der traditionelt snakkes egenterapi - typisk psykoanalyse, gestaltterapi eller varianser herover - som nødvendig terapeutkvalifikation, så er dette i ovenstående forstand "stene for brød", idet der hermed skabes en indre selvbekræftigende lænke til eget teraput-jeg, hvor der i personlighedsmæssig forstand ikke kan gives andet videre end varierede temaer over, hvordan der kan kommes overens med ydre som indre magter; og i denne forstand er det rigtigt, at det ikke er muligt at hjælpe andre længere end man selv er! Godt det samme, men tragisk for de, der ikke gives andre muligheder, og som henvises til denne begrænsede terapeut-kvalifikation.\nDette er altid en utaknemmelig tjans - med mindre der for sammenhængen er tid nok, hvad der oftest ikke er - til, at en reel kontakt mellem dèn, der giver/demonstrerer, og dèn der får, kan etableres.\nDer er et hav af forskellige gruppemetoder. Fx. også at to arbejder med en tredje, eller at to arbejder og en tredje er bisidder osv. osv.. Men det vigtige i duelig forstand er dog ikke at stille dem ved siden af hinanden i en teoretisering, men at gribe distinkte gruppesammenhænge i deres udviklingsmæssige sammenhæng ud fra den genstand og dennes udvikling, som de tematiserer. Der mangler også megen teoretisk arbejde på dette område!\nDet omhandler dynamisk (psykoanalytisk) og strategisk (kommunikationsteoretisk) korttidsterapi.\nHaley fortæller direkte, hvad der ikke skal gøres - hvis det drejer sig om personlig udvikling, jvf. tidligere om udtørring af mulige ressourcestrukturer, når der ikke skabes rum for bevidst indgang/nedgang i fascinationsobjekter og psykosekerner skridt for skridt.\nEnergistrømmen kan i dag bestemmes ved, at højre hånd og venstre ben, og venstre hånd og højre ben, danner hvert deres kredsløb, krydsende over brystet. Kredsløbene er snoede - med rød og blå løbende hver sin vej - og med rød knyttet til forsidens venstre ben, løbende opad, blå til bagsiden og løbende nedad. Ved brystets tillidspunkter en omkring hovedet løbende energistrøm: grøn på forside, hvid modløbende på bagsiden; samt en løbende energistrøm ved underbens-lænker, med farverne gul og hvid. De 4 energistrømme danner en helhed, der kan kaldes ens `handlerums-potentiale`, som udtryk for, hvorvidt og i hvilket grad, man fylder sig sit mulige rum ud.


ØLMENU - Den Engelske Pub\nØLSORTIMENT PÅ DEN ENGELSKE\nTUBORG 4,6% 45,-\nGrøn Tuborg er Danmarks allerførste pilsnerøl, som så dagens lys for første gang helt tilbage i 1880, inspireret af bryggerne i Pilzen i Tjekkiet, og herfra stammer navnet pilsner. Grøn Tuborg har en mild og frisk smag, er middelfyldig og livlig og har en behagelig humlebitterhed i eftersmagen. I glasset står Grøn Tuborg gylden til strågul med flot hvidt skum. Duften har strejf af blomster og korn.\nTUBORG CLASSIC 4,6% 50,-\nDanmarks første ”Classic” øl, som blev introduceret ved Tuborgs 120 års jubilæum i 1993 – og vel siden indbegrebet af en ”Classic”. Tuborg Classic er en mørk og lidt kompleks pilsnerøl med en behagelig ristet smag og en smule sødme. Den er både let drikkelig og har masser af smagsindtryk. I glasset fremstår Tuborg Classic lys brunlig med et flot elfenbensfarvet skum, og duften er frisk.\nCARLSBERG 4,6% 45,-\nProbably the best beer in the world. Carlsberg er egentlig blevet en del af den danske kulturarv og den danske tørst. Den fandt sin form og fik sin karakteristiske etiket i 1904. Du oplever en harmonisk balance mellem bitterhed og sødmefulde æbler, mens du nyder den lyse gyldne farve med det flotte skum og duften af fyrretræ, strå, hasselnød og skovsyre. Ja, det er næsten som en forårsdag i Danmark. Og sådan klæder Carlsberg også det danske køkken hele vejen rundt.\nCARLSBERG 1883 4,6% 50,-\nBrygget med den originale gær fra 1883 Carlsberg 1883 er den fantastiske historie om fundet af en flaske i kælderen under Carlsberg. Det er historien om, hvordan forskere i Carlsberg Laboratorium har rendyrket den originale gær ud fra en kompliceret genskabelse. Hvis du ikke allerede har smagt den nye Carlsberg 1883, så har du en unik smagsoplevelse til gode. Øllen er kobberfarvet med en fintmasket skumkrone, og duften er ren og frisk med delikate strejf af malt og karamel. Carlsberg 1883 er det oplagte valg til det nordiske køkken, krydrede madretter, og den giver et forfriskende løft til de fleste frokoster.\nERDINGER WEISSBEER 5,3% 50,-\nErdinger Weissbier er en uklar orangegylden hvedeøl med et prægtigt hvidt skum. Duften er frisk og indbydende med frugtige noter af banan, citrus og en smule korn. Smagen er velbalanceret med en blød cremet mundfylde og mild eftersmag.\nGUINNESS 5,2% 55,-\nIrlands stolthed! Guinness har en fyldig smag af ristet malt, med undertoner af lakrids og kaffe. En ekstra blød stout med en markant efterbitterhed, hvilket giver øllet en gangske tør afslutning.\nKRONENBOURG 1664 5% 45,-\nKronenbourg 1664 lanceredes første gang i 1952 i anledningen af kroningen af den engelske Dronning Elizabeth II. Øllen er brygget med tydelig inspiration fra de tyske og tjekkiske pilsnertyper, men har et umiskendeligt fransk udtryk. Smagen har en blød, rund fylde og byder på en fin balance mellem delikat maltsødme og afdæmpet humlebitterhed. Øllet dufter friskt og fremstår gyldent med et livligt spil af kulsyre.\nKRONENBOURG 1664 BLANC 5% 50,-\nGRIMBERGEN BLONDE 6,7% 50,-\nGRIMBERGEN DOUBLE AMBRÉE 6,5% 50,-\nGrimbergen Double er en belgisk klosterøl. Øllen har en smuk kobbergylden farve toppet af en flot råhvid skumkrone. Duften er fyldig med rige frugtige noter af velmodne pærer, vanilje og anis, fulgt af strejf af mørkt sukker og karamel. Øllen er indledningsvist sødlig med en passende bitterhed, der giver en herlig læskende balance. Fylden er blød og rund med et let brændt eftersmag.\nJACOBSEN DONKER WINTER ALE 8,9% 55,-\nJacobsens Donker Winter Ale fremstår med mørk, kastanjebrun farve med en flot cremet skumkrone. “Donker” betyder mørk på hollandsk/flamsk og refererer til øllets dybe mørke kastanjefarve. Snus ind med næsen, og du fornemmer tydelige frugtige aromaer af stenfrugt og noter af kakao og lakrids.\nBROOKLYN STONEWALL INN 4,6% 55,-\nBrooklyn Stonewall Inn IPA er en lys, gyldengul session IPA. Humleduften byder på referencer til citrus, ananas & mango, og mundfornemmelsen er blød mens smagen domineres af en afstemt frisk, mild og humlet bitterhed.\nBEAVERTOWN BLOODY 'ELL 5,5% 55,-\nBEAVERTOWN NECK OIL 4,3% 55,-\nSTELLA ARTOIS 5,2% 50,-\nStella Artois er en belgisk undergæret lys lagerøl af pilsnertypen med 5,2% alkohol, der brygges af InBev. Stella Artois blev brygget første gang i Leuven i 1926 som en juleøl. Den fik navnet Stella Artois efter det latinske ord for stjerne (stella) samt brygmesteren Sebastian Artois' efternavn.\nSTRONGBOW APPLE CIDER 6,3% 55,-\nDenne friske britiske cider er flot gylden i farven. Duften af modne røde æbler leder straks tankerne hen på sommer og sol. Smagen er frisk og tør, igen med masser af æbler. En smule sødme i eftersmagen, skaber en flot balance med de friske æbler. Perfekt som aperitif eller som en frisk og læskende drik på en varm sommerdag.\nNEWCASTLE BROWN ALE 4,7% 45,-\nMØN SOMMERSPIRETS LAKRIDS STOUT 5,1% 50,-\nOpkaldt efter sommerspiret på Møns Klint – den tårnhøje kridtformation, der styrtede i havet i 1988. Som kontrast til det hvide kridt er denne øl sort – dybsort. Men smagen er let, og man aner en tone af chokolade sammen med den ægte lakrids. For at bevare de fine smagsmønstre har vi valgt at lade denne øl være ufiltreret og upasteuriseret. Herved kan der opstå en smule uskadeligt bundfald.\nKONRAD DARK 4,4% 40,-\nADNAMS BROADSIDE 6,3% 50,-\nBroadside er brygget med Pale Ale malt og First Gold humle og er en mørk rubinrød øl rig på frugtkagearomaer, mandler og konserveret frugt.\n"DEN ENGELSKE" EKSKLUSIVE HANE 65,-\nEn af vores haner bliver brugt udelukkende til eksklusive øl fra såvel det store udland som Danmark. De eksklusive øl vil findes på hanen i en meget begrænset periode.\nEN AF VORES 4 ROTATIONSHANER 50,-\nTINY REBEL MARSHMALLOW PORTER 5,2% 55,-\nEn af Tiny Rebel's mest populære øl. Denne skumfidusporter har de klassiske ristede kvaliteter af en ordentlig mørk ale, mens skumfiduser giver den en glat sødme.\nTINY REBEL SHAKE DOWN IPA 4,5% 55,-\nTiny Rebels toscanske solnedgang i en dåse... Sprængfyldt med mango og humle. En fantastisk juicy IPA.\nBULMERS REDBERRIES & LIME 4,0% 60,-\nEn flot rød og klar cider med et fint pink skum. Duften er kraftig med tydelige aromaer af røde bær såsom jordbær, hindbær og ribs. I smagen går noterne af bær igen og de får selskab af lime, som giver et fint syrligt og friskt modspil til sødmen fra de røde bær. En frisk og let cider, der egner sig perfekt til en dejlig sommerdag.\nBULMERS 4,5% 60,-\nBulmers Original er en forfriskende cider med en ren smag af æbler. Der er ikke mindre en 17 forskellige varianter i denne cider, hvilket giver cideren en kompleks og let sød smag. Bulmers Original bør serveres med masser af is.\nHANCOCK 6,3% 60,-\nKendt for sin store flaske. En meget behagelig guldøl med en langtidslagring på 8 uger, som foregår ved meget lave temperaturer. Den har en fin bitter humle eftersmag, der kommer fra brugen af Saaz humle.\nGRIMBERGEN ROUGE 6,0% 55,-\nEn afrundet sødmefuld øl i den belgiske frugtøls tradition. Smuk rød farve og cremet skum. Duften forener indtryk af røde frugter og jordbær med en underliggende krydret note af nelliker.\nGRIMBERGEN MAGNUM OPUS 8,0% 55,-\nDen vinøse tørre balance gør Magnum Opus perfekt til alt godt fra havet...\nGRIMBERGEN IGNIS QUADRUPLE 10,0% 55,-\nGenrøse noter af malt, egetræ, karamel og hasselnødder. Understøttet af en mørk varmende frugtighed inspireret af klosterets vinterhave.\nTHORNBRIDGE ROOT 66 6,6% 50,-\nCenturion IPA er blevet brygget for at fejre cricketspilleren Joe Roots 100. testkamp for England. Alt overskud fra salget af denne øl vil blive doneret til Sheffield Children's Hospital Charity, som Joe Root er protektor for. Forvent moden hækfrugt på næsen og en fyldig honningmaltkarakter i ganen.\nTIGER BEER 5,0% 60,-\nTiger Beer er en fyldig, lys lagerøl fra Asien. Det er Asiens største mærke. Den dufter sødt, forfriskende og indbydende. Den har en fyldig, sødmefuld og forfriskende smag med en let bitter finish og flot skum. Tiger blev kåret som “The World Lager 98/99”\nERDINGER DUNKEL 5,3% 55,-\nErdinger Dunkel er en mørk ufiltreret hvedeøl fra Bayern. Duften er rig på ristede og frugtige noter fra henholdsvis malt og gæring. Smagen er rund, blød og sødmefuld og kan godt vække mindelse om mørkt rugbrød.\nCRABBIE´S ORIGINAL GINGER BEER 4,0% 55,-\nCRABBIE'S RASPBERRY GINGER BEER 4,0% 55,-\nCORONA EXTRA 4,6% 45-\nCorona extra Mexico er en lys pilsner med et alkoholindhold på 4,6% med mexicansk oprindelse, og er en af verdens mest sælgende øl. Produktionen startede i 1925 med hjælp fra tyske immigranter, der introducerede ældgamle brygningsteknikker, hvilket gav anledning til et tysk/mexicansk samarbejde som førte til en velsmagende, forfriskende øl, der med tiden er blevet til en af verdens mest populære øl.\nKRONENBOURG 1664 BLANC ALKOHOLFRI 0,5% 40,-\n1664 Blanc alkoholfri byder på den samme sødmefulde smag og friske duft som almindelig Blanc. Alkoholfri specialøl perfekt til hverdagens pauser og måltider.\nERDINGER ALKOHOLFRI 0,0% 55,-\nErdinger Alkoholfri er en uklar gylden hvedeøl, der trods sit lave alkoholindhold, er fuld af sødmefuld velsmag, frugtighed og blød læskende fylde. Faktisk vil den smagsmæssigt nemt kunne sammenlignes med en helt almindelig hvedeøl.\nSAN MIGUEL ALKOLHOLFRI 0,0% 35,-\nDenne alkoholfri pilsner er lys og klar. Den dufter rent og behageligt af korn. De rene kornnoter fra bygmalten går igen i smagen, som er mild og elegant. Eftersmagen afbalanceres med en fin let humlebitterhed. Alt i alt en mild pilsner med flot balance, som du kan drikke masser af uden bekymring.\nTUBORG NUL CITRUS 40,-\nEn forfriskende, alkoholfri aromafuld øl med frugtjuice. Tuborg NUL citrus har milde bobler og smagen er domineret af citrus med et strejf af malt. Saftig, boblende og forfriskende unden nogen mærkbar bitterhed.\nCARLSBERG NORDIC PILSNER 0,5% 40,-\nNordic Gylden Pilsner er en klar alkoholfri pilsnerøl. Øllen har en smuk krystalklar og gylden farve med et perlende skum. Smagen er særdeles fint balanceret og byder, trods fraværet af alkohol, på en god fornemmelse af fylde og smag der med lethed slukker tørsten som en almindelig pilsner. Duften er mild og delikat med friske noter af aromahumlens blomstrede duft. Perfekt til dig der elsker pilsnerens friskhed, men ønsker et alkoholfrit alternativ.\nSOMERSBY APPLE CIDER 4,5 %\nSOMERSBY SPARKLING SPRITZ 4,5 %\nEn Intens mousserende og forfriskende cider med afbalanceret bitterhed, sødme og sprød syrlighed. Delikat og indbydende duft med elementer af sommerens syrlige appelsiner og dertil balanceret med forfriskende urter. Godt bud på en voksen frugtig cider, hvor sødmen ikke overdrives. Vi anbefaler at Spritz serveres isafkølet i et elegant stilket glas, hvor aromaen og smagen folder sig ud på bedste vis.\nMOKAI HYLDEBLOMST 4,5 %\nMOKAÏ Hyldeblomst er en let cider med en rund smag af hyldeblomst.\nBREEZER PINEAPPLE 4,0 %\nBacardi Breezer Pineapple er en ananas udgave af de populære alkopops. Den har en let syrlig, sød og frisk smag. Bacardi Breezer produceres ud fra en lækker blanding af Bacardi rom, mineralvand og tropisk frugtjuice.\nBREEZER BLOOD ORANGE 4,0 %\nBreezer Blood Orange & Ginger er en velsmagende alkoholholdig drik produceret af den fineste Bacardi rom blandet med frugtsmag og brusende mineralvand for at skabe en unik og forfriskende drink. Smagsvarianten er en nyhed i kategorien i tidens trend med en smag af sød blodappelsin og et strejf af ingefær.\nBREEZER ORANGE 4,0 %\nBacardi Breezer Orange er en appelsin udgave af de populære alkopops. Den har en læskende appelsinsmag og en kraftig orange farve. Bacardi Breezer produceres ud fra en lækker blanding af Bacardi rom, mineralvand og tropisk frugtjuice.


Velkendt Ulfborg-værtshus lukket ned | Vestjylland | dagbladetringskjern.dk\nVelkendt Ulfborg-værtshus lukket ned\nPubliceret 18. maj 2017 kl. 05:47\nHjortestuens døre er låste og værtshuset lukket ned. Forpagter, Martin Schiermer, er blevet ramt af sygdom, oplyser Betina Schiermer. Arkivfoto\nHelbredsmæssige problemer har få måneder efter Hjortestuens åbningsreceptionen genlukket værtshuset.\nUlfborg: Der var store planer, da 45-årige Martin Schiermer den 1. februar fik nøglerne til Hjortestuen i Ulfborg. Værtshuset skulle tilbage til at være det pausested, det engang var, og den nye ejer gav sig straks i kast med investeringerne i en række nye forbedringer og renoveringer. Men få måneder efter åbningsreceptionen den 3. marts er Hjortestuen nu lukket ned igen.\n- Det er på grund af sygdom. Martins venstre kranspulsåre er kalket til, og vi fik at vide fra lægen, at han skulle stoppe med det samme - ellers havde han ikke længe at leve i, siger Betina Schiermer, der desværre ikke kunne overtage driften af værtshus, da hun til dagligt driver eget rengøringsfirma.\nDet kørte ellers godt med værtshusforretningen, fortæller hun:\n- Det kørte bare. Og vi har lagt rigtig mange penge og timers arbejde i det, men når sådan her sker, så må Hjortestue altså være Hjortestue, fortæller Betina Schiermer, der nu håber, at parret kan finde en ny forpagter.\n- Ja, det håber vi da, for det skulle jo nødigt bare laves om til lejligheder det hele, siger hun, og fortæller at hun endnu ikke ved, hvad der skal ske videre med værtshuset.


Overlad ansvaret for virksomhedens IT drift til Danhost og slip alle bekymringer om serverhardware, software licenser, backup, sikkerhed og dyre konsulent honorarer. Når driften overlades til Danhost er alt inkluderet i en fast månedlig ydelse.\nMed en outsourcing aftale hos Danhost afvikles alle virksomhedens programmer på højt ydende servere i et af vores sikre datacentre i enten Randers, Århus eller Skanderborg. Du og dine medarbejdere har altid sikker onlineadgang til data og de nyeste programversioner døgnet rundt, uanset om adgangen sker fra virksomheden eller fra hjemmearbejdspladsen.\nDet kan ofte være svært at sikre en stabil IT-drift, når man samtidig har en forretning at passe. Når ansvaret er placeret hos Danhost overvåges virksomhedens IT installation af professionelt personale døgnet rundt, opstår der uregelmæssigheder griber vi ind og løser problemet, ofte inden det opstår. En Outsourcing aftale hos Danhost giver fuld fleksibilitet, du vælger selv, om du ønsker at overlade hele eller dele af IT-driften til os. Kontakt os for en dialog omkring hvordan vi i fællesskab kan løse jeres IT udfordringer.\nFå styr på IT budgettet med en fast månedlig ydelse\nFri support til alle medarbejdere\nIngen udgifter til backup\nIngen udgifter til software/licenser\nIngen udgifter til Antivirus/antispam\nIngen udgifter til eksterne konsulenter Ingen investeringer i dyrt serverudstyr\nUdfyld formularen og bliv kontaktet af en konsulent\nNavn er ikke udfyldt\nEfternavn er ikke udfyldt\nFirmanavn er ikke udfyldt\nEmail er ikke udfyldt\nTlf. er ikke udfyldt


Moroccanoil Glim...100 ml 218 kr Spar 11 kr emmabox.com\nMoroccanoil Glimmer Shine Spray får håret til at fremstå ekstra glansfuldt og smukt takket være sine lysreflekterende egenskaber. Det er derfor den perfekte shinespray, hvis du vil give dit hår ekstra glans og finish. Sprayen indeholder arganolie, som er kendt for sin evne til at tilføre glans og beskyttelse til dit hår, der udsættes for miljømæssige påvirkninger hver eneste dag.\nReflekterer lyset og gør hårfarven endnu smukkere\nTilfører ekstra shine og glans til alle hårtyper\nBeskytter mod miljøfaktorer som sol og saltvand\n1. Spray i lette strøg i en afstand af 20-25 cm i tørt hår.\n2. Lad virke et par minutter inden styling af håret.\n3. Anvend også som afsluttende finish for ekstra glans.\nFå lækre hårprodukter fra MOROCCANOIL\nAlle MOROCCANOILS produkter er spækket med ingredienser, som dit hår tørster efter. Hos forhandler vi et bredt udvalg af de lækre produkter, og med MOROCCANOIL-produkter kan du være sikker på at pleje dit hår med det bedste på markedet – endda til fornuftige priser.\n218 229 DKK\n1943 5711420516075 DENNIS KNUDSEN Shine Spray https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/emma-production-gallery/shine-spray-071051-426x426.jpg En spray der giver glans uden at tynge og fremhæver hårfarven. Kan anvendes i alle hårtyper. DENNIS KNUDSEN Dame Hårstyling\n80 74 DKK\nDENNIS KNUDSEN Shine Spray 150 ml\n74,00 Normal pris 80,00 kr\nhttps://emmabox.com/produkt/moroccanoil-glimmer-shine-spray-100-ml-1055.html Moroccanoil Glimmer Shine Spray https://s3.eu-central-1.amazonaws.com/emma-production-gallery/glimmer-shine-spray-424918-426x426.jpg /Dame/Hårstyling
Moroccanoil Glimmer Shine Spray får håret til at fremstå ekstra glansfuldt og smukt takket være sine lysreflekterende egenskaber. Det er derfor den perfekte shinespray, hvis du vil give dit hår ekstra glans og finish. Sprayen indeholder arganolie, som er kendt for sin evne til at tilføre glans og beskyttelse til dit hår, der udsættes for miljømæssige påvirkninger hver eneste dag.

Fordele:

Reflekterer lyset og gør hårfarven endnu smukkere

Tilfører ekstra shine og glans til alle hårtyper

Beskytter mod miljøfaktorer som sol og saltvand

Anvendelse:

1. Spray i lette strøg i en afstand af 20-25 cm i tørt hår.

2. Lad virke et par minutter inden styling af håret.

3. Anvend også som afsluttende finish for ekstra glans.

Få lækre hårprodukter fra MOROCCANOIL

Alle MOROCCANOILS produkter er spækket med ingredienser, som dit hår tørster efter. Hos forhandler vi et bredt udvalg af de lækre produkter, og med MOROCCANOIL-produkter kan du være sikker på at pleje dit hår med det bedste på markedet – endda til fornuftige priser.


Få råd til det nye køleskab - Ecomize\nVil du gerne have et nyt køleskab? Men er du i tvivl om, hvordan du skal få råd til det? Så er der flere ting, du kan gøre for at få lidt flere penge mellem hænderne inden for ganske kort tid. Læs mere om det lige her.\nFor det første kan du begynde at sortere og rydde op i dine ting. Gør du det, vil du helt sikkert finde noget, som du ikke længere bruger og nok aldrig kommer til at bruge igen. Sådanne ting kan du sætte til salg og dermed få lidt penge for. De penge kan du bruge på dit nye køleskab.\nDu kan også vælge at tage nogle ekstra vagter på det arbejde, som du har. Det kan for eksempel være, at du skal vælge at tage de sene vagter eller dem, som der ligger i weekenderne. På den måde kan du være sikker på, at du får lidt mere end vaneligt på grund af diverse tillæg. De penge du får indtjent ekstra, kan du bruge på dit nyt køleskab.\nDet kan også være, at du skal tage et kig på dit budget og finde ud af, hvor du kan finde en besparelse. Måske har du nogle abonnementer, som du aldrig bruger blandt andet til det lokale fitnesscenter, eller måske kan du få nogle billigere forsikringer, et billigere internet eller noget helt tredje. De penge du hver måned sparer, kan du bruge til at købe et nyt køleskab for.\nOg hvis der ikke er nogen af ovenstående løsninger, der virker, kan du også tage et lån. Det skal betragtes som værende den absolut sidste udvej, men hvis du står og mangler et køleskab nu og her, kan et mindre forbrugslån være den eneste, bedste og hurtigste løsning for dig.\nTilværelsen som selvstændig byder