belle Carpets & Rugs - Information om ægte tæpper\nUde midt i et ørkenlignende landskab, midt imellem Isfahan og Shiraz ligger byen Abadeh. Herfra kommer nogle fantastiske tæpper. De er robuste og kan holde til at blive brugt i mange år, uden de kommer til at bære tydeligt præg af brug. Knudetallet er 160.000-360.000 pr. m2. Der anvendes hovedsageligt Senneh-knuder, og der er næsten altid brugt uld af en god kvalitet.\nMere om Abadeh Rugs\nAfghanistan har stolte og gamle traditioner, når det gælder håndknyttede tæpper. Nomadefolk i det meste af landet har knyttet tæpper langt tilbage i historien. De afghanske tæpper har aldrig helt opnået den samme status som eksempelvis de persiske, kaukasiske og turkmenske tæpper har, men især de gamle afghanske tæpper var skønne kunstværker.\nMere om Afghan Tæpper\nKører man sydøst fra Yazd mod byen Kirman, kommer man til byen Shar-Babak. Tæpperne herfra er tættere end andre Afshar-tæpper, og farverne er mere afstemte. Mønstrene har ofte store, stiliserede medaljoner, der er fyldt ud med f.eks. Miribota eller stiliserede blomster- eller dyre- og fuglemotiver. Knytteren kan også have knyttet sit navn og årstal ind i tæppet eller en linje fra et vers. Tæpperne er knyttet på bomuld med Senneh-knuder og med en tæthed på 150.000-360.000 knuder pr. m2. Typisk for dem er, at de ofte har en kantsyning, som er lavet af bomuld i stedet for af uld som de fleste andre tæpper. Disse tæpper ses kun meget sjældent i handelen i dag og er betydeligt bedre og mere kostbare end de øvrige Afshar-tæpper.\nMere om Afshar\nI byen Ardebil knyttes i dag tæpper, hvis mønstre minder meget om de kaukasiske tæppemønstre. Det er store, geometriske medaljoner og stiliserede dyr og blomster i overvejende gyldne og lyse pastelfarver. Her knyttes også mange tæpper med Herati-mønster i rustfarver. Det er værkstedstæpper, og uldkvaliteten varierer meget. Kæde- og skudtråde er bomuld, knyttet med Ghiordes-knuder. Farverne er oftest syntetiske. Det er typisk tæpper, som kan købes til en forholdsvis overkommelig pris.\nMere om Ardebil\nTæppenavne som Natans, Aron og Ardekan ses ofte i handelen. Mønstermæssigt ligner disse tæpper Keshan-tæpperne til forveksling, men der er store forskelle. idet materialer og knytning ligger på et meget lavere kvalitetsniveau. Disse tæpper ligger da også i den billige ende af prisskalaen. De har typisk 100.000-250.000 knuder pr. m2. Det er tæppehandlerens ansvar at være ærlig eller vidende om, hvad han har med at gøre, så han benævner tæpperne rigtigt på prisskiltet med navne som Natanas-Keshan, Aron-Keshan, Ardekan-Keshan. Der knyttes også tæpper med Keshan-møsnter i Nadjafabad og helt i Mashad.\nMere om Ardekan\nZageh og Azadabad ligger nordvest for Hamadan. Mønstret er ofte en aflang, stiliseret medaljon med Herati-mønster, indrammet af en Serabend-bort. Eller mindre tæpper og løbere med zigzag-mønster. Disse tæpper hører kvalitetsmæssigt til middel eller de bedre fra området.\nMere om Azadabad-Hamedan\nI Char-Har-Mahal og Baktiari-provinsen finder man også den lille by Babaheydar. Her knyttes tæpper, som er meget beslægtede med Bakhtiar-tæpperne. De er dog lidt mere geometriske i formerne og kan til tider være meget grove i knytningen. 80.000-160.000 knuder pr. m2 er meget almindeligt. Til gengæld er de knyttet af en fantastisk god uld, som stort set altid er farvet med naturfarver. Det er meget charmerende tæpper, som er robuste i brug.\nMere om Babaheidar\nBakhtiar, Kurdernes By. En stor del af Bakhtiar-tæpperne bliver knyttet i og omkring byen Shahrecord af en befolkning, der tidligere levede en nomadetilværelse, men som i dag er blevet fastboende. Her knytter man med Senneh-knuder, og mønstrene er meget inspireret af Isfahan-tæppernes medaljoner og blomsterranker. De er dog ikke nær så fint knyttet. Knudetætheden er også her typisk 100.000-250.000 pr. m2.\nMere om Baktiar\nBelouch-tæpper knyttes i den østlige del af Khorassan og hele vejen langs den iranske grænse til Pakistan og Afghanistan. De knyttes mest af Belouch-nomader, men også af fastboende i byerne Turbat-i-Jam og Turbat-i-Haidari samt i Firdaus. Det er som regel rolige tæpper med mange borter. Alle er knyttet med Senneh-knuder (persiske knuder). Kvaliteten på Belouch-tæpper er noget af det, der kan svinge allermest, og det er vanskeligt at angive et knudetal – det kan svinge helt fra 80.000 til 750.000 pr. m2.\nMere om Belouch\nTæpperne fra byerne Bidjar og Tekab samt de omkringliggende landsbyer er berømte for den særlige knytteteknik, der er benyttet, samt den høje kvalitet. De er blandt de kraftigste tæppetyper, man overhovedet kan købe. De rigtige Bidjar-tæpper er nogle af de tungeste og i forhold til garntykkelsen tættest knyttede tæpper, man ser i handelen. (Generelt meget robuste og slidstærke tæpper)\nMere om Bidjar\nBirdjand-tæppernes mønstre er Herati-mønster, indrammet i en stor, stiliseret medaljon og som oftest holdt i lys beige, blå, gyldne og orange farver. Kæde- og skudtråde er bomuld med en mellemhøj luv af god uldkvalitet. Tæpperne er knyttet med Senneh-knuder (persiske knuder). Knudetætheden er 200.000-400.000 pr. m2.\nMere om Birdjand-Moud\nBidgoneh-tæpperne kommer fra samme område som Goltug-tæpperne. De kan på mange måder sammenlignes med hinanden, men Bidgoneh-tæpperne er som regel meget finere knyttet, og der ses ikke mange af dem på markedet. (Generelt meget robuste og slidstærke tæpper)\nMere om Bitkoneh\nTæpperne knyttes i det store område, nord for Iran, øst for Det Kaspiske Hav mod Afghanistan i øst. Bochara er et tæppenavn, man ofte hører, men det betyder ikke, at tæpperne er knyttet i byen. Mønstrene er ofte tarantelmønstre eller en eller flere rækker af oktagoner, man kalder dem også for roser (Güll). Kontrastfarverne til den røde bundfarve er sort, indigo eller beige. Tæpperne knyttes på vandretliggende væve med uld i en god kvalitet og en tæthed på 160.000-500.000 knuder pr. m2.\nMere om Bochara\nBurudjerd er i den sydligste del af Hamadan-området. Tæpperne minder i kvalitet meget om tæpperne fra Tusserghan. Mønstret er som oftest Boteh-mønster (flamme-mønster), Herati-mønster eller store, stiliserede blomstermotiver på en indigo/mørkeblå eller koksfarvet bund.\nMere om Burdjerd-Hamedan\nMønstrene på de kinesiske tæpper kan ofte være hentet fra gamle silkestoffer, som blev fremstillet langt tilbage i tiden. De kan også være inspireret af keramik, lakarbejder og andre former for kunsthåndværk. Kinesiske mønstre er typisk bygget op på et strengt geometrisk grundlag.\nMere om Chinese Carpets\nDardjasin-tæpperne er typisk mere blomstrede end de fleste andre tæpper fra Hamadan-området. De har dog stadig det rustikke udtryk og ses både med beige, rød og blå bundfarve. Tætheden er typisk 120.000-250.000 knuder pr. m2.\nMere om Dardjazin-Hamedan\nDjozan finder man ligeledes tæt på grænsen til Arak-området. Tæpper herfra kan man både kvalitets- og mønstermæssigt udmærket sammenligne med tæpperne fra Saroug. Dog er der sjældent tale om kraftige, men snarere om mere dæmpede røde og blå farver samt indigo/mørkeblå. De ses ofte med medaljon på en indigofarvet bund med Herati-mønster. Djozan-tæpperne kan være lidt mere rustikke i udtrykket og har ofte et letgenkendeligt ”perlekædemønster” i hovedborten.\nMere om Djozan\nI byen Doroksh knytter man tæpper med de samme mønstre som i Moud-tæpperne. De er ofte signerede med enten tæppeknytterens eller værkstedets navn. Silke er almindeligt anvendt, og kvaliteten er lidt finere end Moud-tæppernes. I handelen koster de også lidt mere.\nMere om Doroksh-Moud\nEdelgrund kelim og tæpper. Kendte og anerkendte tæppehandlerfamilier som familierne Borhani og Mohammadzadeh, som er iranske tæppehandlere, står bag et nyt koncept med kelimtæpper og moderne knyttede tæpper. Navnet er Edelgrund og der er tale om tæpper i særklasse. Sammen med et par iranske tæppedesignere har de opstartet produktion af moderne, knyttede og kelimtæpper i Mazandaran-provinsen i det nordlige Iran. Deres koncept er rodfæstet i de gamle traditioner, selv om udtrykket er helt moderne. De anvender markedets bedste råmaterialer, både når det gælder uld og farver. Disse kelim væves i smalle baner, som nomaderne har gjort det i århundreder. Herefter syes de sammen, og der kan produceres tæpper i alle tænkelige størrelser på denne måde. Der er tale om moderne design. Mønstrene er gamle, traditionelle mønstre. Det er sammensætningen af dem og farveholdningen, der er ny. De er meget dekorative og hører til i den mere kostbare ende af prisskalaen for nyproducerede kelimtæpper, men det har sin berettigelse.\nMere om Edelgrund\nFerahan, Farahan, Feraghan. Her laves meget smukke tæpper i gode, tætknyttede kvaliteter. Den lokale uldkvalitet er glansfuld og god. Mange af de tæpper, der i dag knyttes i byen Ibrahimabad, bliver knyttet efter de gamle traditioner, og de er næsten de eneste, der endnu med rette kan kalde sig Ferahan. Mønstret er som oftest Herati-mønster (også kaldet Ferahan-mønster), som dækker hele tæppet, indrammet af en Herati-bort og flere små borter. Kæde- og skudtråde er bomuld, knyttet med Ghiordes-knuder, og knudetallet ligger på 200.000-500.000 pr. m2.\nMere om Farahan\nGabbeh-tæpper er grove og meget rustikke nomadetæpper, som fortrinsvis bliver knyttet af Kashgai-nomader i Fars-provinsen i Sydiran. Gabbeh-tæpperne er meget enkle i mønstrene. Nogle af dem er næsten helt ensfarvede, bare knyttet af ubehandlede garner, som ulden er, når den klippes af fårene. Andre er stribede eller har få, primitive mønstre eller motiver med mennesker og dyr, som er rammet ind af en hovedbort. Selv om Gabbeh-tæpperne er meget groft knyttet, er de alligevel meget robuste på grund af de gode råmaterialer. Man kunne fristes til at tro, at Gabbeh-tæpperne er et forsøg på at lefle for moderne møbeldesign, men Kashgai-nomaderne har knyttet deres Gabbeh-tæpper i denne stil langt tilbage i tiden. Det nye på dette område er, at man er begyndt at bruge flere farver, end man gjorde tidligere. I dag findes Gabbeh-tæpperne i næsten alle tænkelige farver. De er også blevet så efterspurgte, at man er begyndt at producere dem på kommerciel basis uden for Fars-provinsen. De knyttes med 60.000-120.000 knuder pr. m2.\nMere om Gabbeh\nGaradje, Karadja, Karaja. (Generelt robuste og slidstærke brugstæpper) Nær Heriz knyttes Garadje-tæpper. De ses mest i små størrelser og som lange, smalle løbere med geometriske medaljoner. Kvaliteten er som oftest middel eller lidt under. Det er typisk robuste tæpper, som ikke er dyre i handelen. Dog er der samlere, som er på udkig efter de lidt ældre og finere eksemplarer. Kæde- og skudtråde er bomuld, knuden Ghiordes og knudetallet ligger på 80.000-150.000 knuder pr. m2. Farverne er typisk en blanding af naturfarver og syntetiske farver. Bardjid-tæpperne er sjældne at se i handelen i dag.\nMere om Garadje\nGazwin, Ghazvin, Qazvin, Kazvin, Kazwin. Gazwin finder man ca. 300 km vest for Teheran. Produktionen af tæpper i byen stoppede stort set i løbet af 1930’erne. Det er typisk tæpper i god kvalitet med 400.000-700.000 knuder pr. m2. De kan minde meget om tæpperne fra Keshan, men virker lidt mere rustikke i udtrykket. Der findes ikke mange af dem i handelen, og derfor er de eftertragtede blandt samlere.\nMere om Ghazwin\nGhiassabad, Giassabad. Om de tæpper, der i handelen i dag bliver betegnet Ghiassabad-tæpper, kan man sige det samme som om Saroug-tæpperne. Blot er tæpperne fra Ghiassabad som regel endnu finere i kvaliteten, og mønstrene er ofte små blomsterbuketter på en ensfarvet beige, rød, gylden eller blå bundfarve. Knudetætheden kan nemt komme op i nærheden af 500.000-800.000 knuder pr. m2. (De fleste tæpper fra Arak-området er gode brugstæpper. Der er generelt anvendt god uld og tæpperne er slidstærke.)\nMere om Giassabad\n(Generelt meget robuste og slidstærke tæpper) Nordøst for Bidjar ligger byen Goltug. Tæpperne knyttes af fastboende kurdere. I 1970’erne havde disse tæpper ikke noget særligt godt ry, og kvaliteterne var for dårlige. Det har man heldigvis ændret på, og der er kommet nogle dejlige, rustikke og slidstærke tæpper på markedet derfra. Det er tæpper i mellemprisklassen, hvor man får megen kvalitet for pengene. Mønstrene er heksagon- og Herati-mønster samt små stiliserede dyr og blomster. Kæde- og skudtråde er bomuld, knytningen Ghiordes, og tætheden ligger på 150.000-300.000 knuder pr. m2. Farverne er typisk en blanding af naturfarver og syntetiske farver. I 1990’erne var der mange Goltug-tæpper på markedet. Det er ikke længere tilfældet.\nMere om Goltug\nMere om Gypsy\n(De fleste tæpper fra Hamadan-provinsen er gode brugstæpper. De er generelt robuste og slidstærke.) Byen er centrum for et af Irans største tæppedistrikter. Hamadan-området er et stort område med mange hundrede landsbyer, som alle er kendte for deres egne mønstre og kvaliteter. Tæpperne herfra har deres egne navne, alt efter hvor de kommer fra, men da byen Hamadan er opsamlingsby for hele området, betegnes disse tæpper slet og ret som Hamadan-tæpper, også selv om de ikke er knyttet der.\nMere om Hamedan\nHereke, Anatolien. Tyrkiske tæpper. Tyrkiske tæpper er lige så ægte og originale som de persiske. De fine, antikke og gamle eksemplarer er da også både eftertragtede og værdifulde. Men arbejdslønnen i Tyrkiet er blevet for høj til, at der kan produceres kvalitetstæpper til overkommelige priser. Sammenlignet med de persiske tæpper er de tyrkiske forholdsvis dyre, og der produceres heller ikke så store mængder tæpper i Tyrkiet som tidligere. Tyrkiet er blevet et yndet rejsemål, og nogle tæpper fremstilles pri- mært med henblik på salg til turister. Der findes smukke, originale tæpper fra Tyrkiet i handelen, men der er blevet langt imellem dem, og man bør se sig godt for og være kritisk, hvis man over vejer at anskaffe sig et eksemplar.\nMere om Hereke\nHeriz, Heris. (Generelt meget robuste og slidstærke tæpper) Heriz-tæpperne knyttes på opretstående væve, og disse tæpper er et håndgribeligt bevis på, at knudetætheden ikke er ene om at bestemme et tæppes slidstyrke. Her er det den gode, smidige uld, der på trods af en ret grov knytning har vist sig at blive til et særdeles slidstærkt tæppe. Heriz-tæpperne ses ofte i store størrelser, så her er det muligt at finde et stort tæppe til en yderst overkommelig pris. Dog kan de gamle og velbevarede eksemplarer være kostbare. Mønstret er typisk en geometrisk tegnet medaljon med store bladmotiver i midten og i hjørnerne. Farverne er ofte gyldne, rødbrune og blå samt lys beige. Kæde- og skudtråde er bomuld, og knytningen er Ghiordes. Knudetætheden er 90.000-180.000 knuder pr. m2.\nMere om Heriz\nHosseinabad, Hussainabad. Hosseinabad er en lille by syd for Hamadan. Her oplever man et typisk eksempel på de store udsving, der kan være i kvaliteterne. Herfra ses rene små perler, men også tæpper, der er ret simple i kvaliteten. Mønstret er gerne en rombeformet medaljon og Herati-mønster på rød bundfarve.\nMere om Hossinabad\nIlam, Illam. Tæpperne herfra er ofte meget fine og gode i kvaliteten. Illam-tæpperne er anderledes og skiller sig ud fra andre tæpper i dette område, idet de er så fine i kvaliteten. Det er oprindeligt producenter fra byen Qum, som flyttede deres produktion hertil, fordi det var billigere at få knyttearbejdet udført her. De er typisk knyttet på silkebund med en tæthed på 500.000-800.000 knuder pr. m2. Ulden er af god kvalitet, og der er anvendt kvalitetsfarver i en blanding af naturfarver og syntetiske farver.\nMere om Illam\nEngelas, Ingelas, Injalas. Byen Engelas ligger sydøst for Hamadan. Tæpperne herfra hører til de finere kvaliteter fra området. Der er dog undtagelser. Mønstret er ofte Herati-mønster på rød eller creme bundfarve, indrammet af en Serabend-bort. (De fleste tæpper fra Hamadan-provinsen er gode brugstæpper. De er generelt robuste og slidstærke.)\nMere om Ingelas-Hamedan\nIsfahan, Esfahan, Ispahan, Espahan. Isfahan-tæpper har i århundreder været særdeles værdsatte, og det har sandsynligvis været disse persiske tæpper, som europæerne først lærte at sætte pris på. Mange af disse tæpper blev skænket som gaver til konger, kejsere og fyrster, og det gjorde tæppekunsten kendt og eftertragtet verden over. Nutidens tæpper fra Isfahan er stadig af en høj kvalitet, og de har de klassiske mønstre som medaljon med blomsterranker og smukke hjørnemotiver, have- og vasemotiver, samt ”mehrab” bedeniche med ”Livets Træ”, fugle og dyr. Mange tæpper fra Isfahan i dag er knyttet på silkebund med Senneh-knuder og en knudetæthed fra 600.000 til godt og vel 1.000.000 knuder pr. m2.\nMere om Isfahan\nMere om Karabach\nDer findes mange nomadestammer i området. De fleste kalder dem alle for Kashgai-nomader, men bag dette fælles navn findes mange individuelle stammer. Eksempelvis er stammerne Kashkuli, Bulli, Turki, Darashuri, Shisbuluki, Farsimadan, Safi Khani, Gallanzans, Rahimi og Qarachihi nogle af de vigtigste i området. Kvinderne fra disse stammer knytter stadig meget smukke tæpper. Man kunne have forestillet sig, at de ville knytte med tyrkisk knude på grund af deres tyrkiske baggrund. Sådan forholder det sig ikke helt. Specielt de ganske tætknyttede tæpper er typisk knyttet med den persiske knude (Senneh-knuden).\nMere om Kashgai\nMere om Kashkuli\nByen Kashmar ligger sydvest for Mashad og har ikke nogen gammel tæppetradition at se tilbage på. Mønstrene er medaljon, blomster- og vasemotiver. Herati-mønster forekommer sjældent. Der er som oftest tale om lyse farver og pastelfarver. Kæde- og skudtråde er bomuld med en høj luv af meget varierende uldkvalitet. Knudetallet er 100.000-250.000 pr. m2. Tæpperne er knyttet med Senneh-knuder.\nMere om Kashmar\nProduktionen af håndknyttede tæpper startede i Indien i det 16. århundrede. Man fik nogle dygtige, persiske tæppe- knyttere til at flytte til Indien og lære fra sig om tæppekunsten. Inderne producerer ligesom pakistanerne tæpper i hovedsageligt persiske mønstre. Kvaliteterne på de indiske tæpper er svingende, som det er tilfældet hos de andre tæppeproducerende lande. Der er blevet eksporteret mange tæpper, som ikke har gavnet de indiske tæppers ry, og det bliver der stadig. Men i de senere år er jeg flere gange blevet positivt overrasket over noget af det håndværk, jeg har set fra de indiske vævestole.\nMere om Kashmir\nMere om Kaukasus\nMere om Kazak\nTyrkiske tæpper er lige så ægte og originale som de persiske. De fine, antikke og gamle eksemplarer er da også både eftertragtede og værdifulde. Men arbejdslønnen i Tyrkiet er blevet for høj til, at der kan produceres kvalitetstæpper til overkommelige priser. Sammenlignet med de persiske tæpper er de tyrkiske forholdsvis dyre, og der produceres heller ikke så store mængder tæpper i Tyrkiet som tidligere.\nMere om Keisery\nKelardasht er et lille område, som ligger ved foden af Kelar-bjergene mellem Teheran og Det Kaspiske Hav. Mønstrene her er store og ensfarvede flader, indrammet af en stor, stiliseret medaljon eller heksagon med få stiliserede fugle eller dyr. Et Kelardasht-tæppe kan være meget interessant for dem, der ønsker en enkel og rolig mønsterudformning. Det er yderst charmerende tæpper i den gunstige ende af prisskalaen, men kvaliteten varierer meget. Det er tæpper, man jævnligt så i handelen i 1990’erne. De ældre eksemplarer er typisk bedre i kvaliteten. Kæde- og skudtråde er bomuld, og uldkvaliteten er god. Knuden er en Ghiordes-knude (tyrkisk knude), og knudetallet ligger typisk på 120.000-250.000 pr. m2.\nMere om Kelardasth\nKelimtæppet er fladvævet og har altså ingen luv. Mønstret dannes af skudtrådene, der bliver helt dækket af kædetrådene. Denne teknik er beslægtet med gobelinteknikken. Skudtrådene indføres farvevis i den ønskede del af vævningens bredde. Mellem farvefelterne fremkommer de åbne spalter eller slidser, man ofte ser i kelim. De kan bevares åbne, men kan også syes sammen. I nogle varianter af kelimteknikken væves de forskelligfarvede nabotråde sammen. På den måde undgår man, at der opstår slidser. Trådenderne kan være skjult i vævningen, der ser ens ud på begge sider, men de kan også hænge som løse tråde på bagsiden af tæppet. De fleste Kelim bliver produceret i de samme lande, de samme steder, i de samme landsbyer og af de samme nomadestammer. Mønstrene, traditionerne og teknikkerne rækker langt tilbage i historien, og det er lige så vigtigt, at man bruger gode råmaterialer til et kelimtæppe som til et tæppe med luv. Kelimvævede tæpper og tekstiler kendes også fra oldtidens Egypten og fra flere andre egne af verden, som f.eks. Peru og Polen. Mest berømte er dog de orientalske kelim. F.eks. de safavidiske kelimtæpper fra 1500-1700-tallets Iran med silke-, guld- og sølvtråde, ligesom de persiske kelim fra Sanandaj (Senneh), de kaukasiske og de anatolske (tyrkiske) kelim. Størstedelen af de iranske kelim bliver produceret omkring Senneh i Char-Har-Mahal-provinsen og Fars-provinsen i syd samt endelig i Mazandaran-provinsen i det nordlige Iran.\nMere om Kelim\nKelimpuder fremstilles efter to forskellige principper. Der findes nogle som er lavet af gamle autentiske kelim og så er der dem som er helt ny producerede. De fleste kelimpuder kommer til verden, når at større kelim skæres ned i størrelsen, ofte fordi det er for langt. Det overskydende stykke skæres så til, i passende størrelser, og der syes bagsider på. På denne måde bliver de til pudebetræk. Det kan også være fordi et kelim er blevet meget gammelt og slidt. Så skæres den ”sunde” del af tæppet op i passende stykker og laves til puder. På samme måde laves der også tasker, punge og puffer samt patchwork-tæpper etc. I nogle tilfælde bliver der vævet nye kelimstykker til fremstillingen. Dog har de ikke den patina som ofte er med til at gøre kelimpuderne så charmerende. De fleste kelimpuder vi ser på markedet, kommer fra Tyrkiet. Der ses dog også kelimpuder som er fremstillet i Iran, Afghanistan, Indien og Pakistan.\nMere om Kelim Puder\nDet Keshan-mønster, man oftest ser, er en central medaljon på blå, rød eller beige bundfarve og med hjørnemotiver. Bunden er typisk udfyldt med bladranker og blomster. Mange er signeret med navnet på knytteren eller mønsterdesigneren, eller man kan se navnet på værkstedet i signaturen. Hele motiver, f.eks. alle blomsterne, kan også være knyttet i ren silke. Keshan-tæpper i helsilke knyttes stadig, men de ses ikke så ofte i handelen. Der knyttes stadig smukke tæpper i Keshan i dag, og man fastholder med utrolig flid og nøjagtighed de traditionsrige, gamle mønstre. Tæpperne knyttes med Senneh-knuder på bomuldsbund, og luven er uld af fin kvalitet. Knudetætheden ligger på 250.000-800.000 pr. m2.\nMere om Keshan\nMere om Kharagan\nKirman er kendt for fine tæpper med motiver af mennesker og dyr samt stribede tæpper, tæpper med stort ensfarvet spejl og medaljon samt tæpper med mange fine blomstermotiver. Nogle af de dyreste tæpper på markedet nogensinde er knyttet i denne provins. Ulden og farverne, især i de gamle tæpper herfra, er helt fantastiske. Knudetætheden kan svinge meget, mellem 250.000 og 750.000 pr. m2. De antikke eksemplarer har 500.000-800.000 knuder pr. m2.\nMere om Kirman\nKolyai-tæpperne knyttes i Kurdistan. Det er slidstærke og charmerende tæpper, som ofte knyttes i størrelser, der ikke er indrettet efter Vestens efterspørgsel. Det er tæpper, man køber med hjertet og ikke efter det ønskede mål til sofabordet. Uldkvaliteten er god, farverne er røde, blå, grønne, hvide og sorte. Kæde- og skudtråde er bomuld, og der er ofte kun frynser i den ene ende af tæppet. Knuden er Ghiordes. Knudetallet ligger på 125.000-200.000 pr. m2. (Generelt meget robuste og slidstærke tæpper)\nMere om Kolyai\n(Generelt meget robuste og slidstærke tæpper) Kolyai-tæpperne knyttes i Kurdistan. Det er tæpper, man køber med hjertet og ikke efter det ønskede mål til sofabordet. Uldkvaliteten er god, farverne er røde, blå, grønne, hvide og sorte. Kæde- og skudtråde er bomuld, og der er ofte kun frynser i den ene ende af tæppet. Knuden er Ghiordes. Knudetallet ligger på 125.000-200.000 pr. m2.\nMere om Kurdi\n(Generelt meget robuste og slidstærke tæpper) Nordvest for Heriz knyttes Lambaran-tæpper. Det er robuste og slidstærke tæpper, næsten altid i løberformat og i livlige røde, blå og beige farver. Mønstrene er geometriske medaljoner. Det er tæpper, hvor man får en god kvalitet i en yderst overkommelig prisklasse. Kæde- og skudtråde er bomuld, knyttet med Ghiordes-knuder af god uldkvalitet. Tætheden er 80.000-200.000 knuder pr. m2. Farverne er typisk en blanding af naturfarver og syntetiske farver.\nMere om Lambaran\nMere om Lavar-Kirman\nMønstret er let kendeligt med store blomstermotiver på en rød, blå eller beige bundfarve. Både Senneh- og Ghiordes-knuder anvendes. Kæde- og skudtråde er bomuld. Knudetallet er 100.000-250.000 pr. m2. Nogle af de ældre eksemplarer herfra kan til tider være knyttet af en ekstremt fin uld og være helt silkeblanke. Sådanne tæpper er eftertragtede blandt samlere. (De fleste tæpper fra Arak-området er gode brugstæpper. Der er generelt anvendt god uld og tæpperne er slidstærke.)\nMere om Lilian\nGabbeh-tæpper er grove og meget rustikke nomadetæpper, som fortrinsvis bliver knyttet af Kashgai-nomader i Fars-provinsen i Sydiran. Gabbeh-tæpperne er meget enkle i mønstrene. Nogle af dem er næsten helt ensfarvede, bare knyttet af ubehandlede garner, som ulden er, når den klippes af fårene. Andre er stribede eller har få, primitive mønstre eller motiver med mennesker og dyr, som er rammet ind af en hovedbort. Selv om Gabbeh-tæpperne er meget groft knyttet, er de alligevel meget robuste på grund af de gode råmaterialer.\nMere om Loribaft\nLuri-Fars, Luri-Abadeh, Luri-Bakhtiari, Luri-Varamin, Luri-Kirman m.fl. I nogle tilfælde kan man som fagmand tydeligt se, at tæppet er knyttet af lurier, men designet kan eksempelvis ligne et Abadeh-tæppe, så er det et Luri-Abadeh. De fleste Luri-tæpper har deres helt eget særpræg. De er som regel groft knyttede, med 80.000-120.000 knuder pr. m2. De er typisk knyttet af god kvalitetsuld, som er farvet med naturfarver, nogle gange kan de være helt silkeblanke.\nMere om Luri\nMere om Malayer\nI dag har Mashad stor betydning som tæppeby og er samtidig opsamlingsby for de tæpper, som de mange nomader i området producerer. Byen er berømt for sin gode uld. I selve byen Mashad knyttes gode, slidstærke tæpper. Mønstret er kultiveret og smagfuldt med en central medaljon, og bundfarven er oftest rød. Det er en let kendelig violetrød farve. Den får man, fordi man ikke som de fleste andre steder anvender kraprød, men kochenillerød ved indfarvningen. Der knyttes med Senneh-knuder (persiske knuder), og knudetallet ligger på 200.000-500.000 pr. m2.\nMere om Maschad\nMazlaghan-tæpperne kommer fra området nordøst for Hamadan. De er letgenkendelige på grund af deres mønstre. Det er ofte en aflang, stiliseret medaljon med en gul zigzagstribe omkring, der minder om et lyn. Farverne er som oftest ret stærke i sammensætningen.\nMere om Maslagan-Hamedan\nMange af de tæpper, der ses i handelen i dag, er knyttet i 1980’erne og 1990’erne. Det er tæpper, der giver god valuta for pengene. Mønstrene er ofte store oktagoner eller stiliserede medaljoner med blomster og dyr. I selve byen Tabriz knyttes mange forskellige mønstre, også mønstre som oprindeligt blev knyttet helt andre steder i Iran. (Generelt meget robuste og slidstærke tæpper)\nMere om Mehravan\nDe er kommercielt fremstillet og ligner tæpper som Ardebil, Moud eller Tabriz Marhi. De er typisk rustfar vede og fin- des til tider i meget fine kvaliteter. De oprindelige Sarab-tæpper har typisk en blanding af naturfar ver og syntetiske far ver. Tætheden er 120.000-180.000 knuder pr. m2. Mashayekhi-tæpperne har 360.000-750.000 knuder pr. m2.\nMere om Meschajechi\nMeshgin ligger nordøst for Ardebil. Her får man typisk et fornuftigt og charmerende tæppe til små penge. Det er mest løbere med stiliserede, lidt langstrakte medaljoner, der knyttes her. Farverne er ofte syntetiske, kameluldsfarvede, blå, beige og lidt røde. Kæde- og skudtråde er bomuld, og knytningen er Ghiordes. Knudetallet ligger på 80.000-250.000 pr. m2.\nMere om Meschkin\nTæpperne fra Djohseghan-området er dejlige tæpper. De ses ikke i store mængder, men er lette at kende på grund af deres markante mønstre. Det interessante er, at disse mønstre ikke har ændret sig i flere hundrede år. De farver, der benyttes, kan både være naturfarver og kemiske farver. Ulden er af forholdsvis god kvalitet. Tæpperne kommer fra fire byer i området, som ligger tæt op ad hinanden.\nMere om Mey-meh\nMiyaneh ligger syd for Ardebil. Her knyttes gode, robuste og slidstærke tæpper, mest lange løbere. Det er ofte geometriske medaljoner med stiliserede blomstermotiver i mønstrene. Tætheden er 80.000-200.000 knuder pr. m2. Farverne er typisk en blanding af naturfarver og syntetiske farver.\nMere om Mianeh\nMoud-tæppernes mønstre er runde medaljoner med Herati-mønster som fyldmønster og runde hjørnemotiver med blomsterranker. Farveholdningen er lys beige, blå og gyldne farver. Man ser sjældent de røde farver i Moud-tæpperne. Kvaliteten er god, der er ofte anvendt silke til at fremhæve mønstrene. Knuden er Senneh og luven mellemhøj og af god kvalitet. Knudetallet ligger på 250.000-500.000 pr. m2. Når man skriver om tæpperne fra Moud, bør man nævne Armini-familien, som har stået for produktionen af nogle af de bedste tæpper fra området i nyere tid.\nMere om Moud\nByen Nahavand ligger sydligere end Tusserghan. Tæpperne herfra minder kvalitativt meget om tæpperne fra Tusserghan, men er ofte mere blomstrede i mønstrene. Det er ligeledes tæpper, hvor man kan få god kvalitet for pengene, men igen skal man være opmærksom på kvaliteten, som svinger utroligt meget. Især farverne og uldkvaliteten i de nyere tæpper herfra kan være skuffende.\nMere om Nahavand\nDe originale tæpper fra Nain hører til blandt de fineste og bedste, man knytter i Iran. Mønstrene er smukke og harmoniske, ofte med fugle og blomsterranker eller ”mehrab”, bedeniche med mosaikmønstre. Mest anvendt er shah Abbas-medaljonmønstret. Farverne er for det meste holdt i lys creme, blåt, lyseblåt og gyldent. Man ser også tit mønstrene fremhævet af en fin silkekant rundt om hvert mønster, kaldet highlights. Kæde- og skudtråde er typisk bomuld. Tæpperne er knyttet med Senneh-knuder. Tætheden er 300.000-1.000.000 knuder pr. m2.\nMere om Nain\nSammenlignet med de persiske tæpper er de tyrkiske forholdsvis dyre, og der produceres heller ikke så store mængder tæpper i Tyrkiet som tidligere. Tyrkiet er blevet et yndet rejsemål, og nogle tæpper fremstilles pri- mært med henblik på salg til turister. Der findes smukke, originale tæpper fra Tyrkiet i handelen, men der er blevet langt imellem dem, og man bør se sig godt for og være kritisk, hvis man over vejer at anskaffe sig et eksemplar.\nMere om Namaslyk\nNanaj finder man ca. 70 km syd for Hamadan. Tæpperne herfra er ofte i ”all over-design”, altså uden medaljon. Det er ofte brede løbere eller større tæpper, man ser, med en rød eller indigo bundfarve, dekoreret med store, rustikke blomstermotiver. Ulden er som regel af ret god kvalitet, og der anvendes ofte naturfarver. De er som de fleste andre tæpper fra dette område robuste og slidstærke tæpper. Knudetallet er 120.000-200.000 pr. m2.\nMere om Nanaj\nI Char-Har-Mahal og Baktiari-provinsen finder man også den lille by Naisrabad, lidt syd for Isfahan. Det er ofte meget hårdt bankede tæpper, som er knyttet med 120.000-320.000 knuder pr. m2. De har typisk store, ensfarvede flader i rød, blå eller beige, med stilistiske dyremotiver og anker-medaljon. De er ligesom de fleste andre tæpper i dette område knyttet af god kvalitetsuld, som er farvet med naturfarver. Her anvendes både Ghiordes- og Senneh-knuder. Blandt de egentlige Bakhtiar-tæpper er de mest kendte tæppenavne Tschalschotor, Bibibaft, Armanibaft, Zamann og Shahrecord.\nMere om Nasrabad\nI nogle tilfælde ser man en kombination af knytning og vævning i samme tæppe. Det er de såkaldte Nim-baft-tæpper. ”Nim” betyder halv og ”baft” betyder knyttet. Der er altså områder på tæppets overflade, som er fladvævede, udført i kelim eller soumak-teknik, og områder som er knyttet med luv. De har en særlig reliefvirkning og er til tider meget dekorative og kunstfærdigt udført. De fleste af de Nimbaft der produceres i Iran kommer fra området omkring Sirdjan i syd.\nMere om Nimbaft\nDe vigtigste centre for tæppefremstilling i Kina har været Beijing, Shanghai og Tientsin. Indtil for nylig foregik produktionen af håndknyttede tæpper i fabrikker, som i nogle tilfælde beskæftigede flere end tusinde medarbejdere. Ulden i luven er typisk af god og langfibret kvalitet. Garnerne er maskinspundet og far vet med syntetiske far ver. Møn- strene på de kinesiske tæpper kan ofte være hentet fra gamle silkestoffer, som blev fremstillet langt tilbage i tiden. De kan også være inspireret af keramik, lakarbejder og andre former for kunsthåndværk. Kinesiske mønstre er typisk bygget op på et strengt geometrisk grundlag.\nMere om Poutau\nGouchan-tæpper, Kurdi-Belouch, Ghombad-Ghabuz knyttes i området vest, nord-vest for Mashad af nomader og fastboende bønder. Mønstrene er enkle med motiver som f.eks. vædderhorn, skorpioner, oktagoner og store stiliserede medaljoner. Nogle af motiverne er ofte knyttet i silke. I det hele taget er de meget inspireret af mønstrene fra Azerbadjan-området (det nordvestlige Iran og grænseområdet til Tyrkiet og Rusland). Der er tale om varme røde, gyldne, orange og sorte farver. Ulden farves med naturfarver, og knytningen er Senneh-knuder. Kæde- og skudtråde kan både være uld, bomuld og silke. De kan have op til 750.000 knuder pr. m2.\nMere om Quchan\nQum er særligt berømt for sine silketæpper, som hører til blandt verdens fineste. Mr. Rashti Zadeh er ikke kun berømt i Qum, men i det meste af verden som knytter og designer. Tæpper med hans signatur er meget eftertragtede samlerobjekter. slidstyrken i et silketæppe er meget bedre, end de fleste tror. Det er jo et naturmateriale og må gerne ligge på gulvet. Der knyttes ikke udelukkende silketæpper i Qum. En stor del af tæpperne er knyttet med uld på bomuldsbund. Her ses ofte såkaldte highlights af silke i luven. Silken bruges ofte til at fremhæve et mønster eller til et helt motiv, f.eks. fugle eller blomster. Qum-tæpper, hvor man udelukkende har anvendt uld til luven, er i reglen vævet af fint spundet uld af god kvalitet.\nMere om Qum, silke\nDer knyttes ikke udelukkende silketæpper i Qum. En stor del af tæpperne er knyttet med uld på bomuldsbund. Her ses ofte såkaldte highlights af silke i luven. Silken bruges ofte til at fremhæve et mønster eller til et helt motiv, f.eks. fugle eller blomster. Qum-tæpper, hvor man udelukkende har anvendt uld til luven, er i reglen vævet af fint spundet uld af god kvalitet. De omtales ofte som Qum-kurk. Det er dog de færreste, der er knyttet af rigtig kurk-uld, da det er et fint og kostbart materiale, som der kun findes begrænsede mængder af (se side 38). Blandt byens anerkendte mestre finder man Jamshidi, Mirmehdi, Ahmadi, Erami, Kazemi, Mohammadi, Kashizadeh og Djeddi m.fl. I tæpperne fra Qum ser man ofte mønstre med figurer af fugle og blomster, havemønstre (Khristi), shah Abbas-mønstre, Miribota som gennemgående motiver. Ligeledes ser man ofte moskeernes mosaikmønstre smukt gengivet i tæpperne, også kaldet ”mehrap-mønster”.\nMere om Qum, uld\nRizbaft-tæpperne er også en slags Gabbeh-tæpper. De er bare noget finere knyttet. Riz betyder fint og baft betyder knyttet, så Rizbaft-Gabbeh betyder altså fint knyttede Gabbeh. Design og oprindelse er den samme som hos Gabbeh-tæpperne. Luribaft-Gabbeh er typisk fine i kvaliteten, ligesom Rizbaft-tæpperne er det. Som navnet antyder, er de knyttet af Luri-nomader i stedet for af Kashgai-nomader. De findes ligesom Gabbeh og Rizbaft-Gabbeh i mange forskelige farver og mønstre. En del af disse tæpper knyttes i dag også af fastboende landsbyfolk. De knyttes med et knudeantal på 160.000-360.000 pr. m2.\nMere om Rizbaft\nByen Rudbar ligger nordvest for Hamadan i retning mod Det Kaspiske Hav og har flere gange været ramt af jordskælv. Tæpperne herfra hører kvalitetsmæssigt til de bedre fra området. Vi ser ikke længere mange af dem i handelen. Tæpperne har deres eget specielle mønster med stiliserede fugle- og blomstermotiver, gerne på lys creme bundfarve, eller Herati-mønster uden medaljon. Tætheden er typisk omkring 160.000-360.000 knuder pr. m2.\nMere om Rudbar\nPakistan har ikke så gammel tradition at bygge på, når det handler om tæppeproduktion, som eksempelvis Iran. Ulden er et af de tydeligste kendetegn på pakistanske tæpper. Den virker blødere end andre uldtyper, som anvendes til tæppeknytning, og kan virke lidt fedtet. Det skyldes, at den ofte er tilsat glycerin, som gør den mere skinnende. Det var mest tæpper med klassiske mønstre som eksempelvis bochara-mønster, man så før i tiden. I dag bliver der knyttet alle tænkelige mønstre i Pakistan, både klassiske og moderne. Der er store udsving i kvaliteterne, som til tider kan være ret gode.\nMere om Samarkand\nSarab-tæpperne har ofte en lidt langstrakt heksagon, og farverne er gerne domineret af kameluldsfarvet uld. Man ser også nyere, anderledes tæpper herfra, som kaldes for Sarab Mashayekhi (Mashayakhi). De er kommercielt fremstillet og ligner tæpper som Ardebil, Moud eller Tabriz Marhi. De er typisk rustfarvede og findes til tider i meget fine kvaliteter. De oprindelige Sarab-tæpper har typisk en blanding af naturfarver og syntetiske farver. Tætheden er 120.000-180.000 knuder pr. m2. Mashayekhi-tæpperne har 360.000-750.000 knuder pr. m2.\nMere om Sarab\nTæpperne hører til blandt de mest slidstærke i Iran, men også her er der eksempler på tæpper i farver og uldkvaliteter, som langt fra lever op til det, man tidligere kunne forvente. Farverne er smukt afstemte i varme, dæmpede nuancer, men også kraftige, røde og blå farver anvendes, dog stadigvæk smukt sammensatte. Kæde- og skudtråde er bomuld, og for det meste anvendes Ghiordes-knuden, men Senneh-knuden ses også. Knudetætheden svinger meget og kan være på 150.000-600.000 pr. m2. (De fleste tæpper fra Arak-området er gode brugstæpper. Der er generelt anvendt god uld og tæpperne er slidstærke.)\nMere om Saroug\nMere om Saroug-Mir\nSaveh-tæpperne er som regel meget farvestrålende, ofte mørkerøde med stærke blå nuancer, og har geometriske mønstre. Ulden er ofte af høj kvalitet, og tæpperne er i forhold til knudetætheden forholdsvis slidstærke. Knudetætheden ligger typisk omkring 120.000-180.000 pr. m2. (De fleste tæpper fra Arak-området er gode brugstæpper. Der er generelt anvendt god uld og tæpperne er slidstærke.)\nMere om Saveh-Hamedan\nSenneh-tæpper knyttes i og omkring byen Senneh (Sanandaj). Det er det tæppeområde i Kurdistan, hvor de fineste tæpper knyttes, forstået på den måde, at tæpperne knyttes af garner, der er spundet finere og derfor kan knyttes tættere. Mønstrene er ofte Herati-mønster, indrammet i en stor rombeformet zigzagmedaljon, eller tre heksagoner på ensfarvet rød eller blå bundfarve med Herati-mønster som fyldmønster. Senneh-knuden har fået sit navn efter byen Senneh. I dag knytter man imidlertid med begge knudetyper, både Senneh-knuder og Ghiordes-knuder. Kæde- og skudtråde er bomuld, og tætheden er 250.000-500.000 knuder pr. m2. (Generelt meget robuste og slidstærke tæpper)\nMere om Senneh\nSydøst for Hamadan ligger byen Serabend. Her har man gennem århundreder bibeholdt det oprindelige tæppemønster. Det er let at kende på Serabend-borten (Schekiri-borten), som danner rammen om Mir-mønstret. Tæpperne ligner til forveksling tæpperne fra Saroug i naboområdet Arak, kaldet ”Saroug Mir”. Kvalitetsmæssigt kommer de dog sjældent på højde med disse, og de er heller ikke så dyre i handelen.\nTæpperne herfra er tættere end andre Afshar-tæpper, og farverne er mere afstemte. Mønstrene har ofte store, stiliserede medaljoner, der er fyldt ud med f.eks. Miribota eller stiliserede blomster- eller dyre- og fuglemotiver. Knytteren kan også have knyttet sit navn og årstal ind i tæppet eller en linje fra et vers. Tæpperne er knyttet på bomuld med Senneh-knuder og med en tæthed på 150.000-360.000 knuder pr. m2. Typisk for dem er, at de ofte har en kantsyning, som er lavet af bomuld i stedet for af uld som de fleste andre tæpper. Disse tæpper ses kun meget sjældent i handelen i dag og er betydeligt bedre og mere kostbare end de øvrige Afshar-tæpper.\nMere om Shahsavand\nTæpper, der benævnes Shiraz i handelen i dag, er ret løse i knytningen med 90.000-150.000 knuder pr. m2. Ulden er ofte blank og glansfuld. Det kan være yderst charmerende tæpper i den lave ende af prisskalaen. De gode og fine kvaliteter kan dog være ret kostbare. De betegnes oftest som Kashgai-tæpper eller Kashkuli. I dette område bruges der ofte naturfarver, men de syntetiske farver har også fundet vej hertil. Mønstrene er oftest heksagoner og stiliserede dyre- og blomstermotiver. Typisk for disse nomadetæpper er, at mange af dem har tofarvede kantsyninger.\nMere om Shiraz\nSirdjan-Afshar-tæpper knyttes ligeledes af fastboende afsharier i og omkring byen Sirdjan. Også her knyttes med Senneh-knuder på bomuldsbund, og farveholdningen er blå, rød og creme. Kvaliteterne herfra er meget varierende, og tæpperne hører til i den billige ende af skalaen. Knudetætheden kan være helt nede på 80.000 pr. m2. I min læretid i Hamborg har jeg solgt i hundredevis af den slags tæpper til især skandinaviske tæppehandlere. De ses dog ikke længere i de store mængder som dengang.\nMere om Sirdjan\nNogle ting har kelimtæpperne dog til fælles med luvtæpperne. De fleste af dem bliver produceret i de samme lande, de samme steder, i de samme landsbyer og af de samme nomadestammer. Mønstrene, traditionerne og teknikkerne rækker langt tilbage i historien, og det er lige så vigtigt, at man bruger gode råmaterialer til et kelimtæppe som til et tæppe med luv. Endelig er der kopierne, som man skal være opmærksom på ligesom hos luvtæpperne. Kelimtæppet er fladvævet og har altså ingen luv. Mønstret dannes af skudtrådene, der bliver helt dækket af kædetrådene. Kelimvævede tæpper og tekstiler kendes også fra oldtidens Egypten og fra flere andre egne af verden, som f.eks. Peru og Polen. Mest berømte er dog de orientalske kelim. F.eks. de safavidiske kelimtæpper fra 1500-1700-tallets Iran med silke-, guld- og sølvtråde, ligesom de persiske kelim fra Sanandaj (Senneh) samt de kaukasiske og de anatolske (tyrkiske) kelim.\nMere om Soumack\nI dag er de tæpper, man ser fra Tabas, næsten alle kopier af Nain-tæpper. Oprindeligt havde Tabas sine egne mønstre, farver og traditioner inden for tæppeindustrien. De var også dekoreret med blomster og bladværk, men mere i stil med nogle af de andre tæpper i Khorasan-provinsen. I dag skal man være kender for at se forskel på et middelmådigt tæppe fra Nain og et Tabas-tæppe. De har 160.000-280.000 knuder pr. m2 og er knyttet af en uld, som ikke er særlig god. Farverne er syntetiske.\nMere om Tabaz\nI Tabriz har fremstillingen traditionelt været baseret på eksport, og kvaliteterne varierer, lige fra den groveste kvalitet i dårlig uld til den fineste luksuskvalitet i den bedste uld med silke i luven. Når man ser bort fra de allerdårligste kvaliteter og fokuserer på de fine kvalitetstæpper, kan man sige, at Tabriz-tæpperne hører til blandt Persiens bedste. Tabriz er også kendt for billedtæpper, altså tæpper knyttet som landskaber, portrætter og lignende. Man kan ikke sige, at Tabriz har sine egne letgenkendelige mønstre.\nMere om Tabriz\nMere om Tudeskh\nDe turkmenske tæppers historie og skæbne minder om de kaukasiskes. De gamle og antikke tæpper fra Turkmenistan er meget eftertragtede blandt samlere, og nogle af dem er meget kostbare. I Turkmenistan er der til gengæld i dag stadig en ret omfattende produktion af tæpper, om end prisniveauet også er stigende her. Det er typisk gode, slidstærke tæpper i røde farver til overkommelige priser.\nMere om Turkoman\nI byen Tusserghan syd for Hamadan kan man stadig i dag finde smukke og charmerende tæpper i gode kvaliteter. Mønstrene er stiliserede, gerne med medaljon samt dyr og blomster. Det er tæpper, hvor man får god kvalitet for pengene, men som det er tilfældet også andre steder i Hamadan-området, skal man se sig godt for, for kvaliteten svinger utroligt meget. Især farverne og uldkvaliteten i de nyere tæpper herfra kan være skuffende.\nMere om Tusserghan-Hamedan\nByen Veramin ligger ca. 45 km sydøst for Teheran. Her er man kendt for at knytte tæpper med Mina Khani-mønster. Tidligere blev mønstret også anvendt i tæpper fra andre områder, men i dag ses det stort set kun i Veramin-tæpper. Det er for det meste smukke og slidstærke tæpper af en udmærket uldkvalitet, og bundfarven er ofte beige eller en smuk mellemblå/mørkeblå farve. Kæde- og skudtråd er bomuld, og knuden er en Senneh-knude. Knudetallet er 200.000-400.000 pr. m2.\nMere om Veramin\nKelimtæpper i god kvalitet tåler mere slid, end de fleste forestiller sig. Der findes mange antikke eksemplarer på markedet, og hvis de er i perfekt stand eller nænsomt restaureret, kan de være meget kostbare. Nye eksemplarer i mindre god kvalitet kan man til gengæld somme tider købe så billigt, at man tror, der må være sket en fejl ved udregningen af prisen. Ligesom det er tilfældet med luvtæpperne, kan det betale sig at give lidt flere penge for til gengæld at få meget mere kvalitet.\nMere om Verni\nTyrkiske tæpper er lige så ægte og originale som de persiske. De fine, antikke og gamle eksemplarer er da også både eftertragtede og værdifulde. Men arbejdslønnen i Tyrkiet er blevet for høj til, at der kan produceres kvalitetstæpper til overkommelige priser. Sammenlignet med de persiske tæpper er de tyrkiske forholdsvis dyre, og der produceres heller ikke så store mængder tæpper i Tyrkiet som tidligere. Tyrkiet er blevet et yndet rejsemål, og nogle tæpper fremstilles primært med henblik på salg til turister. Der findes smukke, originale tæpper fra Tyrkiet i handelen, men der er blevet langt imellem dem, og man bør se sig godt for og være kritisk, hvis man overvejer at anskaffe sig et eksemplar.\nMere om Yahalli\nYalameh-tæpperne er lyse, gyldne og cremefarvede med kontraster i indigo, sort og lyse blålige og grønlige farver. Ulden er typisk i en god kvalitet og farvet med naturfarver. De er knyttet på uldbund med 180.000-360.000 knuder pr. m2, og der anvendes både Ghiordes- og Senneh-knuder. Yalameh-tæpperne overrasker mange ved at være mere slidstærke, end man umiddelbart skulle tro. De kan godt virke lidt løse i det, når man rører ved dem, men det er, fordi de er knyttet på uldbund. De bedste af dem knyttes i landsbyerne Talkhooncheh og Aliabad. De betegnes blandt tæppehandlere som Yalameh-Aliabad.\nMere om Yalameh\nTæpperne knyttes i det store område, nord for Iran, øst for Det Kaspiske Hav mod Afghanistan i øst. Tæpperne knyttes af nomader, halvnomader og landsbyfolk. Der knyttes mange forskellige tæpper i området og af mange forskellige nomadestammer. Fælles for dem alle er den dominerende røde farve, som ses i mange nuancer. Bochara er et tæppenavn, man ofte hører, men det betyder ikke, at tæpperne er knyttet i byen. Den er en vigtig opsamlingsby for området, og tæpperne bliver derfor kaldt Bochara-tæpper. Mønstrene er ofte tarantelmønstre eller en eller flere rækker af oktagoner, man kalder dem også for roser (Güll). Kontrastfarverne til den røde bundfarve er sort, indigo eller beige. Tæpperne knyttes på vandretliggende væve med uld i en god kvalitet og en tæthed på 160.000-500.000 knuder pr. m2.\nMere om Yomud\nMere om Yoruk\nZageh og Azadabad ligger nordvest for Hamadan. Mønstret er ofte en aflang, stiliseret medaljon med Herati-mønster, indrammet af en Serabend-bort. Eller mindre tæpper og løbere med zigzag-mønster. Disse tæpper hører kvalitetsmæssigt til middel eller de bedre fra området. (De fleste tæpper fra Hamadan-provinsen er gode brugstæpper. De er generelt robuste og slidstærke.)\nMere om Zagheh\nLidt øst for Goltug, i en del små kurdiske byer nær byen Zandjan, knyttes mange tæpper, men desværre ikke i særlig gode kvaliteter. Her kunne man tidligere finde charmerende tæpper i den billige ende af prisskalaen og i nogenlunde kvalitet. Mange af dem blev handlet som billige Hamedan-tæpper. Men i dag er det blevet svært at finde gode, originale Zandjan-tæpper. Der knyttes i stedet mange såkaldte Zandjan-Bidjar-tæpper. De oprindelige Zandjan-tæpper har mellem 80.000 og 200.000 knuder pr. m2. Farverne er typisk en blanding af naturfarver og syntetiske farver. Uldkvaliteten er god, og det er robuste tæpper.\nMere om Zanjan


K�b Samson Go-Mic USB - 4Sound.dk Kurv ( Ingen varer i kurven )\nSamsonSamson produkter i gruppen studiemikrofonerSe alle Samson produkter\tForsideStudieStudiemikrofonerSamson Go-Mic USBSamson Go-Mic USBSamson Go-Mic USBSamson Go-Mic USBSamson Go-Mic USBSamson Go-Mic USBSamson Go-Mic USBkr 399,-Se pris inkl. fragtVarens priskr 399,-Fragt *kr 60,-Total priskr 459,-* Fragtpris ved k�b af en enkelt vare. Ved k�b af flere varer bruges h�jeste fragtsats blandt de valgte varer. Ved total k�b over 2000 er fragten gratis.Pris ex momskr 319,20Euro (ex VAT)� 42,79Euro (incl. VAT)� 53,493,9Baseret p� 11 anmeldelser og 8 vurderinger\nUSB multimedia-kondensatormikrofon til nem montering på den bærbare.\nOptagelse og redigering har aldrig v�ret nemmere. Nu er det mikrofonen op p� computeren, og stikket i. Meget velegnet til podcasting, chat, IP-telefoni eller helt enkelt almindelig indspilning. Go-Mic leveres inkl. Cakewalk program og taske.\nSamson's Go-Mic USB-mikrofon har et smart design, som g�r, at den let kan f�stnes p� din b�rbare computer, oppe p� en billedsk�rm eller stilles direkte p� et bord. Med andre ord, en v�ldig fleksibel mikrofon, velegnet i sammenh�nge, hvor b�de transportvenlighed og lydkvalitet er vigtig. Mikrofonen er af kondensatortypen og har et bredt frekvensomr�de fra 20Hz-18khz og opl�sning p� 44.1kHz/16-bit via USB-porten. Den kan ogs� stilles mellem nyre og omni karakteristik. Go-Mic er kompatibel med b�de PC og Mac. Highlights Samson Go-Mic USB mikrofon\nPlug and Play, Mac-og PC-kompatibel USB-interface for h�jopl�st digital audio streaming F�ste passende en laptop eller placeres p� skrivebord Kompakt design g�r den nem at opbevare. Kondensorkapsel digital USB udgang Frekvensgengivelse mellem 20Hz - 18kHz Valgbar nyre eller omni karakteristik Minijack hovedtelefonudgang Leveres med USB-kabel, kabel-clip, stativadapter, pose og Cakewalk Music Creator Dimensioner 70,5 x 43,5 x 23mmWebshopP� lagerAfsendes indenfor 1-3 hverdageVarenummer 63114Butikker\nKun 1 i butikkenKun �t styk af denne vare er tilg�ngelig i butikken. Vil du v�re sikker p� at kunne tage varen med hjem, s� ring venligst i forvejen.Andre tops�lgere i kategorien StudiemikrofonerSupreme CU-1 Studio Condensator MicrophoneStudiemikrofoner4,5 kr 599.-Blue Snowball Bundle WhiteStudiemikrofoner4,3 kr 649.-Samson MeteorStudiemikrofoner4,3 kr 599.-Blue Snowball Bundle Brushed AluminiumStudiemikrofoner4,3 kr 649.-Anmeldelser af Samson Go-Mic USB- og deltag samtidig i lodtr�kningen om to gavekort � 500 kr. (n�ste tr�kning sker d. 3. november 2014)3/3 2014Okay til sjov og legFint til at lave ting i et enkelt take, men til flersporsoptagelser mener jeg at der er for meget baggrundsstøj.Kort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.+1Guitarist100Har spillet i 5 - 10 �rNiveau: �vetAlder: 18 - 24 �r Top 10 anmelder Topanmelder, marts 2014 32 anmeldelser 3 positive tilkendegivelsertil toppen16/1 2014Meget fin!Jeg fik denne mikrofon til jul år 2013. Det første man lægger mærke til, er den er ekstremt lille. Men til gængæld gør det den endnu mere smart. Udover en meget velfungerende mikrofon til Skype, medfølger musikprogrammet "Cakewalk music maker" med. Et rigtigt fint og nemt program. En god til inden Skype/optagelser er at tjekke indstillingen l�s mere på siden (der er 3 forskellige), da det nogle gange ikke passer til det du skal igang med.Kort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.+1gulle1233Har spillet i 1 - 4 �rNiveau: �vetAlder: Under 18 �r 4 anmeldelser 1 positiv tilkendegivelsetil toppen31/1 2013Overraskende godOverraskende god kvalitet og meget nem at bruge. Havde slet ikke forventet så meget af den lille og billige enhed. Softwaren er meget basic, men fungerer rigtig fint - Specielt for folk, der ikke er hjemme i at bruge den slags software.Lydudgang til hovedtelefoner, der også fungerer fint.Den er bygget solidt, så man ikke er bange for at ødelægge l�s mere den og den føles generelt lækker.Alt i alt et godt produkt. Havde der været lidt mere at lege med i softwaren og havde den haft indgang til tilslutning af keyboard/el-guitar osv, havde det været 5 stjerne.Kort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.+1T1MeW4sTeRHar spillet i over 10 �rNiveau: �vetAlder: 25 - 34 �r 1 anmeldelse 1 positiv tilkendegivelsetil toppen4/10 2012Kvalitet!Samson Go Mic kan klart anbefales, hvis du er en "beginner"! Den er lille, flot, men ikke mindst, god kvalitet! Den er rigtig fed. Jeg bruger den til videoer og skype samtaler dagligt. Det eneste jeg kan sige negativt om den, er at der er lillesmule baggrunds støj. Men det kan du justere :)Kort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.+1HjortN 1 anmeldelse 1 positiv tilkendegivelsetil toppen18/8 2012Okay mikrofon til fartenJeg købte denne her mikrofon fordi jeg optager gameplay videoer og smider dem op på youtube. Vil sige at lyden i den er acceptabel.Men man kan få MEGET bedre alternativer til prisen. Hvis man kun går efter lyden. Jeg har valgt at købe en Blue Snowball istedet. Da jeg blev ret skuffet over denne.Kort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.+1BlueOinkHeadNiveau: �vet 1 anmeldelse 1 positiv tilkendegivelsetil toppen17/7 2014Blue yetiDen lyder som en blue yeti og den er god til comentaryNår du gamerKort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.0SpookybootsAlder: Under 18 �r 1 anmeldelsetil toppen4/6 2014.0en grigtig god mic for pengene 1 anmeldelsetil toppen15/3 2014Samson Gå-Mik'enGanske pragtfuld og kompakt småmikrofon. Den kan sættes på næsten overalt, og den optager næsten som en formfuldent studiemikrofon trods prislejet.Kort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.0SjakkertHar spillet i 5 - 10 �rNiveau: �vetAlder: 25 - 34 �r 1 anmeldelsetil toppen3/2 2014Fin mikrofonEr temmelig glad for denne mikrofon, dog kan alt høres. Dvs. at tastaturet kan høres osv osvKort sagt: Nej, jeg vil ikke anbefale Samson Go-Mic USB.0UltraKritik 1 anmeldelsetil toppen13/11 2013godt valgDen var nem at få tilkoblet og det medfølgende program fungerede perfekt til speak-formål, da man hurtigt kom igennem processen at optage, klippe, konvertere og gemme under ønsket navn. Lydkvaliteten var ret god men ikke i top, da der var en lav baggrundsstøj på alle sporene. Dette kan dog sikkert rettes på en måde. Alt i alt en rigtig god l�s mere løsning til formålet.Kort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.0EFL 1 anmeldelse 1 vurderingtil toppen1/9 2013Fin mikrofon til prisenNu har jeg leget lidt med denne mikrofon i et par dage og den er ganske fin når man tænker på prisen. Den er lidt flad i de lave toner men det kan korrigeres i 'post / mix' hvis man har muligheden for det - Ellers er kvaliteten ganske fin for sådan en lille fætter.Hvad angår features, så har den en LED der skifter farve (grøn og rød) l�s mere hvis du kommer til at råbe lige højt nok ind i den og den begynder at 'clip' hvilket er en rigtig lækker feature. Den har også stik til høretelefoner så du kan høre dig selv mens du bruger den hvilket er noget man normalt kun finder på de dyrere modeller. Dertil er der forskellige mikrofon indstillinger så den kan bruges i næsten alle scenarier.Vil man bruge den til at optage sin stemme, så vil jeg anbefale at man anskaffer sig et pop filter for den er meget følsom med den lille membran.Kort sagt: Ja, jeg kan personligt anbefale Samson Go-Mic USB.0BDKHar spillet i 1 - 4 �rNiveau: �vetAlder: 25 - 34 �r 1 anmeldelsetil toppenSe nyeste anmeldelser og top-anmeldere


21. jan 2020, 14:15AdministrationIndkøbSocialÆldre & Handicap\n24. feb, 6:19ArbejdsmarkedArbejdsmiljøÆldre & Handicap\nDet er ikke ligemeget, om man kommer på plejehjem i Rebild eller Ringsted, for nomeringen kan svinge med op til 400 pct. viser ny undersøgelse fra Vive.\nSkole måtte gerne fyre syg pædagog\n16. feb, 13:30Ældre & Handicap\nPædagog blev ikke afskediget på grund af handicap, men sygefravær, har Ligebehandlingsnævnet vurderet. Skolen havde tilbudt nok alternativer.\n13. feb, 15:13KommunikationKriminalitetÆldre & Handicap\nÆldre og indvandrere står bag 2010'ernes befolkningstilvækst\n11. feb, 10:28SundhedÆldre & Handicap\nDer er færre unge end tidligere, og befolkningstilvæksten er faldende. Ændret befolkningssammensætning kan give udfordringer, mener økonom.\nKL forventer kompensation for ekstraudgifter på handicapområdet\n10. feb, 14:03AdministrationKLSocialÆldre & Handicap\nEfter ministerie har vejledt kommunerne med forkerte satser på handicapområdet, kræver KL, at kommunerne kompenseres for eventuelle ekstraudgifter ved gennemgang af sagerne.\nMinisterium: Kommuner skal genoptage sager\n9. feb, 15:02AdministrationSocialÆldre & Handicap\nFejl i satser på to ydelser betyder, at alle kommuner skal genoptage sager, der kan være berørt.\n8. feb, 13:30AdministrationSocialÆldre & HandicapØkonomi\nNu tilbyder Hammel Neurocenter rådgivning om hjerneskader\n7. feb, 13:44SundhedÆldre & Handicap\nKommunalt ansatte, der arbejder med borgere, som har fået hjerneskade, kan fremover få rådgivning af Hammel Neurocenter.\n7. feb, 9:07IndkøbSocialÆldre & Handicap\nTilsyn finder fejl på plejehjem - men måler man det rigtige?\n7. feb, 6:00Ældre & Handicap\nHvert tredje plejehjem har problemer med dokumentationen, viser det første år med et nyt tilsyn. Men tilsynet måler ikke nødvendigvis kvalitet, som det ellers blev sat i verden for, lyder kritikken.\nThisted-bosted får kritik for manglende ledelse\n5. feb, 10:45LedelseSocialÆldre & Handicap\nEn tilsynsrapport fra april 2019 konkluderer, at botilbuddet Bjergbo i Thisted ikke har sikret den tilstrækkelige ansvarlige ledelse.\nKL støtter Hjørring i Havbakken-sagen\n3. feb, 13:52AdministrationKLSocialSundhedÆldre & Handicap\nPersonalet fra hjemmeplejen opholder sig fast på ældrecentret døgnet rundt, og det er tilstrækkeligt, holder Hjørring Kommune fast i.\n28. jan, 12:58AdministrationITKLÆldre & Handicap\n28. jan, 7:12ArbejdsmarkedIntegrationSocialÆldre & Handicap\n25. jan, 11:09SundhedÆldre & Handicap\n25. jan, 10:34ArbejdsmarkedArbejdsmiljøSundhedÆldre & Handicap\n23. jan, 13:12AdministrationSocialÆldre & Handicap


: Free sex klip svien efter samleje\nTantra massage nordsjælland mødested 0059 Svie i forbindelse med eller som følge af sex kan også være Herpes genitalis, der er en virusinfektion. Det gør den fra puberteten og frem til overgangsalderen — og det viser sig som lidt udflådder er din krops egen måde at rense skeden på. Efter overgangsalderen begynder slimhinderne dog så småt at tørre lidt ud, og det kan give en brændende og sviende fornemmelse i underlivet. Miljøet i skeden er surt, mens sæd free sex klip svien efter samleje basisk — og det kan nogle gange føre til en ændring i mælkesyrebakterierne anatomi kvinde fisse skeden, så svampene får lov til at formere sig. Når først Herpes-vira har inficeret din krop, forlader de den aldrig. Pakkeliste til festival - 10 uundværlige ting.\nStrand boobs sex massage slagelse Dag til dag levering. Med Tea Tree Oil er du godt beskyttet mod bakterier, samtidig med at du får tilført masser af fugt hver eneste dag. Så kan du afhjælpe problemet med Femigelder er en dermatologisk testet gel fyldt med aktive naturlige ingredienser som Tea Tree Oil, nøjagtig som Intim Glide. Men hvorfor udtørrer slimhinderne? Og det er præcis, hvad Femi daily er udviklet til. Hvis du og din partner bruger kondomer, der indeholder nøgen moden kvinde escort massage guide, kan det give stort ubehag i underlivet med svie, udslæt og kløe til følge. Men for mange kvinder, der endnu ikke har nået overgangsalderen, er tørhed i skeden og vaginal irritation også et problem.\nPROSTATA MASSAGE KØBENHAVN EB MASSAGE ANNONCER Www fisse escort vejleder\ndec Til de svar, der er mærket med * findes der uddybende kommentarer efter hvert sæt af spørgsmål.. blødning, blødning ved samleje, svien ved. 6. feb Holdet af vores hjemmeside har brugt mange dage til at søge og vælge denne ekstraordinære materiale Svien efter samleje gratis amatør sex. er zeker samleje electra wild Lugt Bedste gratis hd porno mobil skeden efter samleje , svien efter samleje erotisk massage olie - Blærebetændelse og samleje. . hore Hævede bryster xxklub Lugt fra skeden efter samleje dansk sex free.\n0 thoughts on “Free sex klip svien efter samleje”


Retur til andre historiske orgler\n2. del: Restaurering og rekonstruktion\nRamusorglet fra Engestofte Kirke 1940-1981, bygget o. 1850\nVurdering med fotodokumentation 32 år efter nedtagning\nDenne side blev påbegyndt 3. juli 2013 og afsluttet 3. august 2013. André Palsgård\nEngestofte Kirkes orgel blev bygget i midten af 1800-tallet af orgelbygger Ramus og havde 4 stemmer. På et senere tidspunkt blev orglet moderniseret med "fritstående piber" sådan som det blev moderne i slutningen af 1800-tallet og 1/2 århundrede frem.\n1940-1981 Engestofte Kirke. Orglet blev nedtaget 1981 og foræret til en kvindelig organist. Det blev dog aldrig opstillet, men lå på lager på Bogø hos en bekendt af organisten, Freddy Halfdan Breck, indtil for 10 år siden, hvor det var i så dårlig stand, at han ville smide det ud. Men hans søn Thomas Halfdan Breck kunne ikke nænne det. Han flyttede det til sin garage i Hillerød. Da han i juli 2013 skulle fraflytte huset, fik jeg en henvendelse fra ham: Om jeg ville overtage orglet, for ellers ville han smide det ud.\nJeg er ikke glad for at ophugge orgler, skønt det er sket et par gange. Men her kunne jeg studere et Ramusorgel nærmere uden at få dårlig samvittighed over at kassere det bagefter.\nPlanen blev at fotodokumentere originale og uoriginale dele. At fjerne de sidste og beskrive orglets enkelte dele såvel bygningsmæssigt som aktuel tilstand.\nOg hvis konklusionen blev, at orglet ikke kunne sættes i stand, så kunne der vel blive nogle Ramuspiber som reservedele til andre Ramusorgler. Jeg kunne aflevere dem til pibebanken, der bestyres af organist Michael Thomsen og kaldes Danmarks orgelmagasiner. Navnet stammer fra en tid, hvor man håbede at kunne gemme gamle orgler til en bedre fremtid.\nIgennem 3-4 år i begyndelsen af 1970erne blev Danmarks orgler kortlagt af organist Ole Olesen og fotograferet af hans hustru Annelise Olesen.\nRegistreringen er blevet opdateret af Ole Olesen, der er leder af orgelregistranten på Musikhistorisk Museum i København, nu under Nationalmuseet.\nMan kan altid henvende sig om stort og småt vedrørende orgler hos Ole Olesen. Jeg har fået oplysningerne om Engestofte Kirkes gamle orgel og bringer dem i det følgende i kursiv.\nAnnelise Olesens foto af Engestofte Kirkes orgel i 1973 viser viser et orgelhus bestående af en klassisk underdel og en nymodens overdel med fristående piber i 2 rækker. Der er faktisk bevaret rammetræ bag piberne, men det vil fremgå af det følgende.\nOle Olesens rapport fra 1973\noplyser, at orgelbyggeren er Frederik H. Ramus (ifølge håndværksmæssige kriterier).\nBygningsåret er ukendt, men anslås til 1800-tallets midte.\n1 manual (C-c''') med 5 stemmer:\nGedackt 8 Fod\nFugara 8 Fod (C-H er fælles med Gedackt 8 Fod)\nPrincipal 4 Fod (tilbygget)\nFlöite 4 Fod\nOctav 2 Fod\nTrakturen er mekanisk (strålemekanik) og de originale registre har mekanisk registratur.\nOrglet er ombygget med en tilbygget Principal 4 Fod på pneumatisk vindladetilbygning og med pneumatisk registratur.\nVindladesystem: De 4 oprindelige registre har mekanisk sløjfevindlade og kromatisk pibeopstilling. Principal 4 Fod står på pneumatisk vindladetilbygning.\nFacaden består af en uindrammet pibeopstilling af klingende og stumme sølvbroncerede zinkpiber. Orgelhusets underdel er egetræsådret.\nVindtrykket er målt til 67 mm vands tryk.\nHøjde: 238,5 cm i højden\nBredde: 187,8 cm\nDybde: 71,4 cm excl. klaviaturfremspring\nKlaviaturfremsprings dybde: 14,3 cm\nDet vides ikke, hvornår ombygningen eller ombygningerne er sket. Registertrækket og registerskiltet for Principal 4 Fod er af afvigende type.\nOrgelhusets underdel og overdelen uden den pneumatiske tilbygning.\nPiberne til de 4 originale registre\nVindladen til de 4 originale registre\nGedackt 8 Fod:\nC-H er af træ med støpsler\nc-c''' er af tinlegering med hat, kernestik og sideskæg\nFugara 8 Fod:\nC-h er fælles med Gedackt 8 Fod\nc-h' er af åbne piber af tinlegering med ekspressionsstemmeslidse, kernestilk og skæg\nc''-h'' er åbne piber af tinlegering med kernestik og skæg, c''' mangler\nPrincipal 4 Fod:\nIndgår delvis i facaden. Er ikke nærmere beskrevet\nFlöite 4 Fod:\nC-c'' er piber af tinlegering med hat, kernestik og skæg\ncis''-c''' er åbne piber af tinlegering, koniske og med kernestik\nOctav 2 Fod:\nC-H er åbne piber af tinlegering med ekspressionsstemmeslidse og kernestik\nc-c''' er åbne piber af tinlegering med kernestik. Piben gis'' mangler\nDen sidste private ejer, Thomas Breck, sendte mig i juli 2013 4 dugfriske fotos af Engestofteorglet i hans garage i Hillerød:\nOrgelhuset med låger\nDe følgende fotos er taget i min carport umiddelbart efter, at jeg havde hjembragt orglet. Lågerne har forneden 2 korte jernstifter og foroven 2 lange jernstifter. Man skubber øvre del opad, så de lange stifter går op i deres huller, lågen skubbes ind og kan derefter trykkes ned, så de korte stifter går ned i deres huller. Fikst.\nUdsavningen i højre låge for at give plads til den udvendige vindkanal er udført primitivt og er ikke original. Jeg gætter på, at den udvendige vindkanal heller ikke er original. Bemærk de små hylder på sidelågerne. De er næppe originale.\nOrgelhuset er samlet. Hylden over spillebordsnichen er basis for første række af facadepiberne. Ophænget til de 2 forreste rækker facadepiber er ikke monteret. De ses på fotoet herunder og omtales yderligere i afsnittet om pneumatisk tilbygning.\nDer ses et pibebrædt med 2 zinkpiber, der tilhører den 3. række i det tilbyggede register.\nOphæng til de 2 rækker "fritstående" facadepiber.\nAfsavede gavldele med krydsfinérforhøjelser.\nTangentbelægningerne har rejst sig ved forkanten. Der mangler en liste under nodenichen.\nSpillebord med 2 originale registertræk på hver side og et uoriginalt træk placeret asymmetrisk på højre side. Knappen til Flöite 4 Fod foroven på højre side mangler og knappen til Principal 4 Fod forneden til højre mangler.\nNodenichen kan let tages ud. Som sædvanligt er der talrige stikmærker i træet efter organistens tegnestifter til faste mellemspil eller dagens salmenumre etc.\nVenstre gavls nedre låge er som nødløsning skruet fast. I rammetræet ses 2 skruer, der har båret et skilt, men hvilket?\nHylden til den yderste række facadepiber ses i højre side. Når den yderste pibe stod på sin plads, kunne højre gavl ikke ses, når man stod foran orglet. Det gav den eftertragtede lethed med de "fritstående" piber.\nOrglet blev leveret med fodpedal til bælgpumpe, der på et langt senere er blevet afløst af elektrisk blæser - jeg gætter på flere årtier inde i 1900-tallet. Organisten har fået hjælp af en bælgetræder eller kalkant indtil da.\nDen primitive afsavning af underkanten af lågen må være udført, fordi pumpepedalens stang havde fået en større gang. Jeg tror ikke, at den nuværende, store bælg er den oprindelige. En ombygning med indsættelse af en for stor bælg kunne forklare pumpepedalens ændrede gang og den udvendige vindkanal af træ. Der har ikke været plads til den oprindelige vindkanal efter ombygningen.\nBagsiden har 4 låger og er brunmalet. Fyldingerne er af krydsfinér og altså ikke originale. De er ødelagt af borebilleangreb.\nOrgelhuset uden låger\nOrgelhuset rammetræ har været malet 2 gange på forsiden og gavlene og 1 gang på bagsiden. Her er vist en gavl med 2 lag maling. Den brune maling på kanten af rammen er ældst. Den egetræsådrede maling er senere og påført mens lågerne sad på plads.\nDen udvendige træledning. Et blyrør snupper lidt vind til ventilen for registertrækket for Principal 4 Fod. Det vinklede paprør fører vind fra en pneumatisk ventilkasse til den pneumatiske vindlade.\nForoven 2 mekaniske registertræk. Derunder ses det pneumatiske registertræk, der åbner for vind gennem et blyrør, når kilen på dens overside løfter en kegleventil i den lille kasse umiddelbart over. Forneden strålemekanik med tangenter og vipper.\nSammenbygget pumpebælg (kilebælg) og magasinbælg (vandret enkelfoldebælg).\nRundstokken forbinder bælgen med en vinkel af krydsfinér (ikke original) i en original egetræsholder.\nHerunder ses det videre forløb fra vinklen ud af orgelhuset.\nPinden skubbes længere ud af orgelhusets venstre gavl, når bælgen løfter sig. Den er kalkantens viser for korrekt vindtryk.\nVenstre nederste låge er fjernet. Forneden ses bælgen, derover tangenternes avancerede (2-delte) strålemekanik. Både strålemekanikkens lægte og klaviaturbakken med tangenterne bæres af 2 vinklede "hyldebærere" fastgjort til rammetræ på orglets forside og bagside.\nDet er mistænkeligt, at bælgen er belastet med en møbelfjeder. Det tyder på problemer med vindforsyningen og giver et uegalt vindtryk ved forskellige stillinger af bælgen - og dermed skiftende tonehøjde.\nØverst ses ses registermekanik og sløjfeender.\nTræklodsen, der holder magasinbælgens falt åben her i dens venstre side, ligger løst. Hvis den har haft en betydning, mens orglet fungerede, kunne det tyde på, at der ikke har været vindtryk nok til at løfte bælgen, når den er lukket helt til.\nHvad mon den hjemmelavede indretning bestående af en klods med en stang, der fører lodret op fra bælgen, gør godt for?\nSløjfens yderste ende er porøs af borebilleangreb.\nGavlenes hjørner er afsavet ved nedtagningen af orglet. Her et blik ind fra venstre gavl.\nFacaden er i højre side af billedet. Man ser hylden til facadepibernes yderste række.\n2 zinkpiber står i deres pibebrædt med fødderne plantet i en pibestok, der er placeret oven på ventilkassen til det pneumatiske register.\nHer et indblik fra højre gavl.\nHøjre nederste låge er fjernet. Bælgen er belastet med en møbelfjeder.\nHvorfor er der hængt stof op under vindladen? Det minder i betænkelig grad om møbelpolstrerens nødløsning, når polstringen i en stol drysser. Det varsler ilde. Se under vindlade, når vi kommer dertil.\nFra bælgen går en snor op over den øverste trisse og videre til den nederste trisse. Snoren fører til gardinet, der lukker ned for vinden, når bælgen pustes op.\nDe 2 øverste låger på bagsiden er fjernet. Man ser vindlade med spunslukke.\nNedenfor ses de afsavede dele af orgelhusets top. De øvre vandrette rammer er zinket sammen. De lodrette hjørner er tappet på den øvre ramme.\nHøjre bageste hjørne med toppen af højre gavl og bagsiden.\nVenstre bageste hjørne med toppen af venstre gavl.\nRammetræet aftager i tykkelse opefter. Nederste, vandrette rammetræ er 2.8 cm tykt. Mellemste, vandrette rammetræ er 2.5 cm tykt. Øverste, vandrette rammetræ er 2.2 cm tykt.\nRammetræet aftager i bredde opefter. På bagsiden måles nederste, vandrette rammetræs bredde til 18 cm. Mellemste, vandrette rammetræ er 11.5 cm bredt. Øverste, vandrette brædt er 10.5 cm bredt.\nAlmindeligvis er panellisten skruet, sømmet og/eller limet på. Her er det lidt anderledes, idet gavlenes nederste rammebrædt hviler på en træliste, der er 4.2 cm bred og 5.5 cm høj. Gavlenes rammetræ er tilsvarende mindre i bredden. Listen rager lidt længere ud end rammetræet. På den lille hylde, der derved fremkommer, er fastgjort en profilliste.\nFacadens hylde over spillebordsnichen har huller til den første række af facadepiber i sølvbronceret zink, ialt 37.\nVed venstre gavl er der 2 stumme piber, derefter 17 klingende piber og ved højre gavl 18 stumme piber.\nVenstre side af hylden og den pneumatiske registerkancelle ("grøft") med kegleventiler efter afmontering og fjernelse af dækpapir. Bemærk de 2 fordybninger til venstre til attrapper. Den yderste attrappibe til venstre skjuler venstre gavl, når man ser på orglet forfra.\nDe klingende facadepiber i 1. række får vind via grøften, når en kegleventil løftes. Fra hver kegleventil går en boret kanal igennem bundbrædtet ud til hullet, som pibefoden står i.\n2 firefodsprincipaler af zink fra 1. række af facadepiber. Piben til venstre har kerne og er klingende. Piben til højre er uden kerne og stum.\nHøjre side af hylden og registerkancellen. Registerkancellen også kaldet grøften er dækket af pålimet papir.\nHullerne fører vind gennem pibestokken (der er afmonteret) til 3. række piber tilhørende registret Principal 4 Fod.\nI 2. række er der plads til 8 sølvbroncerede zinkpiber i hver side. Der ses ingen huller til fødderne. Alle 16 piber er stumme.\nHvorfor er der ingen huller til 2. rækkes pibefødder?\nHvad bruges de 8 træklodser, der sidder på bagsiden af 1. rækkes pibeholder til?\nHer ses træklodserne i venstre side af billedet.\nHer er svaret på de 2 spørgsmål: 2. række af facadepiber er attrapper af pibekroppe - altså rør, der er klemt ned i træklodsernes slidser.\n2 rørformede pibeatrapper til 2. række set bagfra\nRegistret Principal 4 Fod har foruden de 2 forreste rækker af facadepiber i zink en 3. række piber, der rummer 32 klingende piber, der ikke er synlige, når alle piber er på plads. Pibebrædtet står overvejende i højre side af orglet.\nDe 5 største piber er vinklede piber af zink. Resten af piberne i 3. række er af tinlegering.\nHer ses pibebrædder til de 4 originale registre og til højre i billedet pibebrædtet til den 3. række firefods principaler.\nSamme motiv set fra højre gavl. Pibebrædtet til det fælles register af store trægedakter ses i midten af billedet.\nPneumatisk registratur. Registertrækket til Principal 4 Fod stoppes af en klods med rødt filt. Når registertrækket trækkes ud, skubber kilen på dens overside en lille kegleventil op i en lille kasse, der forsynes med vind via et blyrør fra den udvendige trækanal. Når kegleventilen åbnes, strømmer vind ud gennem et andet blyrør (ses midt i billedet) til den firkantede kasse bag blyrøret.\nPå billedet ses kassen bagfra. Når registertrækket trækkes ud, sendes der et signal i form af vind gennem det lille blyrør, der puster den lille membran op og løfter den lille kegleventil inde i kassen (Ikke synlig på billedet). Den fungerer som servoventil, idet den sender vind gennem en udboring i midtersprodsen og bundbrædtet til den store membran, der ses i billedets højre side. Den store membran løfter en stor kegleventil, der sender vind fra kassen gennem paprøret op til den pneumatiske registerkancelle også kaldet grøften.\nHer ses ventilkassen forfra. Den firkantede kasses forside er monteret på den udvendige trækanals bagside med skind som tætningsmateriale. Hele kassen står uophørligt under vindtryk fra trækanalen gennem den store cirkulære åbning til højre i billedet.\nI højre side ses den lille brune membran og gennem hullet ses servoventilen. I venstre side ses den store membran, der løfter den store kegleventil (ikke synlig på billedet). Man ser rester af paprøret.\nDen udvendige vindkanal af træ, der munder i den originale vindlade. Til venstre ses det omtalte paprør, der munder i den pneumatiske vindlade.\nPneumatisk traktur. Når en tangent trykkes, sørger det mekaniske system (der omtales senere) for at den tilsvarende tonekancelle fyldes med vind. Blyrørene, der ses på billedet, modtager vind via en påskruet liste, idet der er boret huller til de enkelte tonekanceller i sløjfeladen. Vinden går nu gennem den påskruede liste via et blyrør til den pneumatiske tilbygning, hvor den puster den tilhørende membran op, der løfter den tilhørende kegleventil.\nHvis det pneumatiske registertræk er aktiveret, så der er vindtryk på grøften, suser vinden fra grøften ned forbi den åbentstående kegleventil gennem kanaler i grøftens bund og væg til den pågældende pibe.\nBlyrørene fortsætter op til membraner, der pustes op og løfter ventiler i den pneumatiske udflytterlade. Pibebrædtet til Octav 2 Fod ses her nedefra.\nDen pneumatiske udflytterlade set skråt bagfra. Under den ses membraner. Pibestokken dækker ikke det sidste stykke af ventilkassen ved venstre gavl i baggrunden af billedet.\nZinkpiberne har Reuterske stemmeslidser (ekspressions-), kernestik og sideskæg.\nMange af piberne fra 1. og 2. række er som omtalt attrapper og mangler kerne.\nZinkpiberne har generelt holdt formen godt, men mange er gået i 2 dele ved samlinger.\n5 store zinkpiber fra 3. række er vinklede og ikke sølvbroncerede.\nDe mange mindre piber af tinlegering er af fast materiale og i god stand. De har ekspressionsstemmeslidse og kernestik. Opsnittet er relativt lavt.\nDe 4 originale registre indeholder 12 store trægedakter, der er fælles for de to 8 Fods registre. Resten af piberne er af en meget blød tinlegering.\nPiberne C-h er af træ. Opsnittet er højt med vandret afskæring. De originale støpsler er bevaret. Der er talrige utætheder. Her er de opstillet på vindladen.\nØverste ende af piberne er tætnet med pålimet lærred for at holde sammen på toppen.\nStøpslerne er i god stand. Såvel støpsler som støpselhåndtag er bygget i egetræ.\nForslagene er også bygget af egetræ.\nFugarapiberne c-f er åbne piber af tinlegering, med ekspressionsstemmeslidser, kernestik og kasseskæg.\nPiberne fis-c'' er åbne piber af tinlegering med ekspressionsstemmeslidse, kernestik og tynde sideskæg.\nPiberne cis''-c er åbne piber af tinlegering med kernestik og tynde sideskæg.\nMange af tinpiberne er svært maltrakterede.\nDe største Fugarapiber er flade eller brækket over og kan næppe repareres.\nJeg har derfor opmålt dem. Pibebrædtets overkant er 11.8 cm over pibestokken. Målet er taget udvendigt på piben. Det kan være praktisk at kende diameteren på dette sted af pibefoden, idet det kræver en tilsvarende åbning i pibebrædtet.\nMensuren er målt som indvendig diameter af pibekroppen. Hvis man ønsker den udvendige diameter, skal der tillægges 1 mm.\nFugarapibers mål i cm Længde af pibekrop Mensur Diameter på pibefod 11.8 cm oppe Munds bredde Opsnits højde\nc 121.5 5.1 4.5 4.0 1.0\ncis 112.0 4.9 4.4 3.9 1.0\nd 107.5 4.8 4.2 3.8 1.0\ndis 98.5 4.5 3.9 3.6 0.95\ne 95.2 4.5 3.8 3.5 1.0\nf 89.0 4.1 3.7 3.4 0.95\nfis 85.5 4.0 3.6 3.2 0.95\ng 80.0 3.7 3.4 3.0 0.85\ngis 75.3 3.8 3.2 3.0 0.85\na 71.7 3.5 3.1 2.8 0.82\nais 67.2 3.7 2.7 3.0 0.80\nh 64.0 3.5 2.8 2.5 0.80\nc-c''' er dækkede piber af tinlegering med har, kernestik og sideskæg.\nDe største piber har set bedre dage. Man skal ikke lade sig distrahere af, at piberne er nummereret fra diskanten mod bassen modsat normalt, hvor C er nummer 1 og c''' er nummer 49.\nC-c'' er dækkede piber af tinlegering med hat, kernestik og sideskæg.\ncis''-h'' er åbne, koniske piber af tinlegering. c''' mangler.\nPiberne har samme mensur som Gedackt 8 Fod. Diameteren af pibekroppen på en valgt pibe svarer til diameteren på pibekroppen af den pibe, der ligger en oktav højere i Gedakten.\nC-H er åbne piber af tinlegering med kernestik og ekspressionsstemmeslidser.\nc-c''' er åbne piber af tinlegering med kernestik.\nPiber tilhørende Octav 2 Fod bærer grønne mærkater.\nPiben gis'', der manglede, da Ole Olesen foretog sin registrering i Engestofte Kirke i 1973, findes i forkortet stand. Pibefoden har et lille stykke loddet ind midt på.\nEt lille udvalg af delvist udrettede piber.\nHer i opstillingen ses piberne til registret Octav 2 Fod fortil i orglet med grønne mærkater.\nOpstilling af piberne.\nEn vinklet zinkpibe gemmes som demonstrationsobjekt til orgelsamlingen.\nDe mindre piber af tinlegering fra P4' gemmes på reservelager.\nDe bedste originale piber opstilles på vindlade efter rengøring.\nTræpiberne er ikke sat i stand, men vil formentlig alle kunne limes og tætnes, så de kan give en god lyd.\nMetalpiberne udrettes forsigtigt, hvor det er muligt. Piberne er ikke fuldstændigt færdigudrettet, men forsøgt gjort spilbare.\nBlandt de opstillede piber er der muligvis en håndfuld, der ikke vil være lette at have med at gøre. Der kræves endvidere en del loddearbejde.\nI bageste række ses til venstre 12 trægedakter, der er fælles for Fugara 8 Fod og Gedackt 8 Fod. I højre side ses nogle Fugarapiber af tinlegering. Der mangler høje tinpiber i midten af registret.\nI næstbageste række ses piber i tinlegering tilhørende Gedackt 8 Fod.\nBag den forreste række skjuler gedakterne i tinlegering til Flöite 4 Fod sig.\nI forgrunden ses åbne piber af tinlegering tilhørende Octav 2 Fod.\nTrægedakter set fra bagsiden\nI højre side fugara 8 Fod.\nFra venstre ses registrene Octav 2 Fod, Flöite 4 Fod (de mindste piber er koniske - desværre mangler den mindste) og Gedackt 8 Fod.\nHer ses overgangen fra små gedakter til koniske, åbne piber i Flöite 4 Fods registret.\nOpstillingen set bagfra. De store Fugarapibers pladser står tomme.\nGedakternes hatte kan udrettes bedre, hvis de skal forsynes med nyt vaskeskind eller filt.\n8 fods gedakter set fra orglets bagside. Bemærk det høje opsnit med vandret afskæring og de store, tynde sideskæg.\nHer fra bagsiden ses Fugara-piber i forgrunden.\nDen pneumatiske registratur er gennemgået i afsnittet pneumatisk tilbygning.\nNedenfor ses fotos af den mekaniske registratur bestående af registertræk med registerknapper, vinkler, vipper og sløjfer.\nRegistertræk til venstre for spillebordet.\nVed højre gavl ses dele af registraturer bestående af vipper, der åbner for sløjfer.\nTangenternes forside er beklædt med elfenben i god stand. Tangenternes overside er beklædt med et uoriginalt kunststof, der har taget skade af fugt og frost. Tangentgangen er kun 5 mm.\nTangenterne er helt lige. Strålemekanikken skyldes vippernes skrå stilling. Bagtil bærer tangenten en stift (Se de 2 tangenter, der er løftet af), der går op i et hul i den tilhørende vippe.\nKlaviaturbakken har sidestykker af egetræ. Klaviaturbakken er monteret med 2 skruer - en skrue til hver af de 2 vinklede hyldebærere. Hyldebærerne er zinket sammen med rammetræet fortil og skruet på rammetræet bagtil.\nVipperne er monteret på er lille bjælke, der hviler på de samme 2 hyldebærere.\nHerover ser man op på den højre hyldebærer i mørkt træ. Den er vinklet og fastgjort bagtil til det vandrette rammetræ bagtil. Over hyldebæreren ses i billedets venstre side egetræskanten for klaviaturbakken og længere bagtil den lille bjælke, der bærer vipperne.\nKlaviaturbakken er fjernet og man ser ned på den højre hyldebærer og vipperne, der er monteret på en lille bjælke. I bjælken er fastgjort kraftige gevindtråde af jern. De er rustne. Hver vippe gennembores af en gevindtråd, som den vipper over. Mange af lædermøtrikkerne har for store huller, men problemet er løst ved at trække et lille strå eller et lille stykke sejlgarn gennem hullet. De fleste garneringsskiver af skind er slidt op eller mangler.\nVenstre hyldebærer og vipperne set fra orglets bagside.\nVippernes bagende har forbindelse til vindladen via lange messingtråde, der ved vippen har gevind, filtskive og lædermøtrik og foroven har en krogformet ombukning, der går gennem et lille øje på den messingtråd, der stikker ud af vindladens bund.\nGarneringen af filt hindrer metalstøj. Den er i god stand.\nVipper efter afmontering af messingtråde og vindladen vippet op på kanten.\nKlaviaturbakken er i god stand.\nTangenten C anbragt på sin plads. Der er lidt borebilleangreb i tangenten, men de fleste andre tangenter er helt fri for borebilleangreb.\nTangenten C bærer klaviaturfabrikantens navn: E. Dons Bech København. Hvis man kendte firmaet, kunne en af ombygningerne måske dateres. Dog kan bemærkes, at bynavnet ikke staves med j som i 1800-tallet og lidt ind i 1900-tallet.\nMagasinbælgen er en vandret enkelfoldebælg. Den er sammenbygget med en pumpebælg, der sidder på undersiden. Pumpebælgen er kileformet med åbning mod venstre gavl, hvor pumpepedalen har været anbragt. Bælgtypen kendes fra årtierne omkring 1900 og er helt sikkert ikke bygget i 1800-tallets midte.\nBælgen er svært borebilleskadet og læderet er flænset op flere steder. Skaller af hasselnødder inde i bælgen viser at mus har holdt til i den.\nVinden fra blæseren kommer ind i magasinbælgens underside i højre side af orglet. Åbningens diameter er 8 cm. Det fleksible pap/alu rør fra gardinet munder på undersiden af magasinbælgen. I højre side af billedet ses en firkantet åbning. På indersiden er åbningen lukket med en skindbeklædt, hængslet klap af træ. Der er fastgjort en snor til klappen. Snoren går igennem en åbning i bælgens overside og holdes fast med en træprop, så længden kan justeres (se nedenfor). Hvis bælgen stiger for højt op, åbner klappen og lukker luft ud. Det forstyrrer den musikalske nydelse. Overtryksventilen er en sikkerhedsanordning, der ikke normalt er i brug. Gardinet skal være justeret således, at bælgen ikke stiger for højt op.\nTræproppen holder på en snor, der er fæstnet til en overtryksventilklap i bunden af bælgen.\nHer er størstedelen af den udvendige vindkanal aftaget. Den var holdt sammen med bælgens studs med pålimede skindstrimler.\nElektrisk blæser og gardin\nBlæseren er en "tallerkenfræser" med lodret akse af mærket Ventola - den mindste model, der findes.\nVindregulatoren (gardinet) er bygget af Orgelbyggeriet Starup.\nSlangen, der forbinder blæseren med vindregulatoren (gardinet), er af skind og måler kun 4 cm i diameter.\nDet er sandsynligt, at det er derfor, bælgen er belastet med en fjeder, der ikke yder væsentlig modstand ved opstarten. Der må have været store problemer med vindforsyningen ved fuldt værk. Der må have været en mere effektiv vindkilde på et tidligere tidspunkt.\nFra gardinet fører et langt fleksibelt pap/alu rør over til venstre side af orglet, hvor den munder i magasinbælgens underside. Nu er kanalens diameter udvidet til 8 cm.\nGummikabler og stor porcelænssikring forneden på venstre gavl harmonerer ikke med den lille blæser.\nDe 12 store træpibers pibebrædt, pibestøtter og pibestok.\nPibestokken er afmonteret og vendt om. Den er tætnet med filt.\nDen fælles pibestok er fjernet og man ser pibestokkene neden under. Den nærmeste pibestok (Fugara 8 Fod) har lige som den bageste pibestok (Gedackt 8 Fod) 12 kanaler til de 12 kanceller. Når en ventil åbnes, føres der vind til den fælles pibe, hvis en af sløjferne er åben.\nPå den nærmeste pibestok ser man de udborede kanalers øvre ender tilproppet med træproppe, og vinden føres vandret gennem blyrør til pibestokken for Gedackt 8 Fod. Vinden føres videre fra de 12 firkantede huller op i den fælles pibestok, der fordeler vinden til træpiberne.\nSamme motiv set fra venstre gavl med de 2 sløjfer.\nVindladen set forfra efter fjernelse af listen, hvori pneumatikkens blyrør var fastgjort. Man ser udladshuller i vindladen. Hvert hul har forbindelse til en tonekancelle, der er det kammer, som en given tangents ventil åbner for vinden til. Når tangenten er trykket ned, står der vind under de 4 sammenhørende piber i de 4 registre, men piben får først vind, når dens sløjfe er trukket i åben stilling.\nHøjre side af vindladen set bagfra med lukket spunslåge. Der er 4 gribere af jern og kiler af egetræ for at lukke effektivt og 2 praktriske greb af messing.\nNeden for ses tilsvarende venstre side.\nPå spunslågens nedre kant findes en tekst skrevet med kunstfærdig skrift. Jeg kan ikke læse det.\nSpunslågen er fjernet. Man ser ventiler med original Ramus-påskrift: C, Cis, D, Dis. Der er en styrestift af messing på hver side af ventilklappen, der er af træ. Belægningen er meget tyndt skind.\nPulpeterne af skind er næsten alle intakte. På messingtråden sidder der på undersiden pålimet en lille cylinder af træ, der nogle steder er gledet ned. På oversiden sidder en lille skindring. Begge skal lægge an imod pulpeten for at sikre tæthed.\nFjedrene virker upåfaldende, men man kan ikke på nuværende tidspunkt vide, om de lider af metaltræthed.\nHer kan man under vindladen se garneringerne omkring de små øjer på messingtrådene, der går gennem pulpeterne og via S-formede kroge trækker i ventilklapperne.\nPibestokkene for de to registre med fælles bas er skruet af og lagt på kanten. Man ser sløjferne og de 12 blyrør, der forbinder dem.\nPibestokkenes underside ligger direkte an imod sløjferne. Der er ingen tætningsringe eller udskæringer til at hindre vind i at brede sig til nabopiber via sløjfen.\nPå billedet ses sløjfen til registret Fugara 8 Fod.\nPibestokken til Octav 2 Fod er stillet på kanten. Man ser den glatte underside kun behandlet med grafit.\nHer er sløjferne for de samme 2 registre fjernet. Der er fastsiddende dug med enkelte skader under begge pibestokke. Dammene er forhøjet en anelse med spillekort.\nVindkanalen er skruet af vindladen.\nVindladen er rejst op på forkanten. Noget lærred er løst fastgjort med tegnestifter på vindladens forreste del.\nDer er sprækker i vindladen.\n-og melstøv fra borebilleangreb.\nVindladen lægges med bunden i vejret.\nEt udladshul er udvidet tilstrækkeligt til at indføre endoskopets slange. På skærmen ses kanalen som et sort bånd. Der er en lysende stribe på dens venstre side.\nDer skrues lidt ned for apparatets pære. Der ses en tydelig skrå, lysende stribe.\nFingeren holdes midt på revnen. Den lysende stribe deles i 2. Revnen er altså gennemgående.\nMan kunne også have konstateret at revnen er gennemgående ved enklere metoder, f. eks. ved at lyse ind i kancellen gennem udladshullet, når det er mørkt. Lyset vil da strømme ud af revnen. Men netop nu er det højsommer med lyse nætter, og arbejdet foregår udendørs.\nDet kan konstateres, at kancellerne er på størrelse med de lister, der dækker dem, og at væggen til nabokancellen er meget bred.\nVindladen er det svageste led. Efter de nye erfaringer finder jeg det sandsynligt, at orglet kan sættes i stand.\nDer er stor chance for, at vindladen kan gøres tæt.\nDefekt rammetræ kan fornys og manglende rammetræ i orgelhusets overdel kan rekonstrueres.\nStørstedelen af de originale piber findes og kan repareres.\nDetaljer i orgelhusets overdel må kunne rekonstrueres ved opmåling af andre Ramusorgler.\nNykøbing Falsters Klosterkirke. Fotoet er hentet fra kirkens hjemmeside. I højre side ses halvdelen af kirkens kororgel, der er bygget af Ramus. Måske så Engestofte Kirkes Ramusorgel sådan ud, før facaden blev ændret.\nSteen Ekelunds foto fra 2006 af samme orgel viser, at overdelen består af 3 pibefelter med pibeattrapper af træ (gennemskårne rundstokke). Piberne er opstillet i rammer, der udfylder pibefelterne: Der er en tynd liste foroven på underdelens øvre vandrette rammetræ og 2 tynde lister på rammetræet foroven.\nOrgelhuset krones af et udskåret brædt kantet med tynde lister. Der er ingen "hattehylder" på underdelens facadelåger - og ingen udvendig vindkanal.\nOle Olesen har på opfordring leveret et foto af et Ramusorgel med pibeløs facade. Pibefelterne indeholder et enkelt gitter med stof bag. Christiansø Kirke.\nUndersøgelsen af orglet begyndte 3. juli 2013.\n17. juli 2013 ændres projektet fra at være observation til at være restaurering og rekonstruktion.\nAndré Palsgård, påbegyndt 3. juli 2013, afsluttet 3. august 2013, rettet 2017