Rutten för Danmark runt 2018 |Velo.se\nhttp://www.velo.se/cykling/columbia-university-creative-writing-faculty/ http://www.velo.se/cykling/creative-writing-by-gervase-phinn/ http://www.velo.se/cykling/creative-writing-masters-dubai/ Kontakt Profilen Gamla Velo\nRutten för Danmark runt 2018\nDen 28:e upplagan av Danmark Runt körs över fem etapper från Aalborg i nord över Sydsjälland,Mön, Falster till Fredriksbergs Allé – totalt 622,9 km.\nLoppet går 1 – 5 augusti och tar cyklisterna genom följande start- och målstäder: Fra Aalborg i nord tager ruten feltet over start- og målbyerne Viborg, Vejle, Næstved, Vordingborg, Nykøbing Falster og Faxe. For 22. gang slutter løbet på Frederiksberg Allé.\n1. august | 1. etapp: Aalborg-Aalborg 216,6 km\n2. august | 2. etapp: Viborg – Vejle 180,5 km\n3. august | 3. etapp: Næstved – Vordingborg 174,5 km\n4. august | 4. etapp: Nykøbing Falster enkeltstart 19,1 km\n5. august | 5. etapp: Faxe – Frederiksberg 194,2 km\n- Ruten i 2018 lægger op til masser af godt og uforudsigelig cykelløb. 1. etape med start og mål i Aalborg er lang og åben, og med mulighed for god vestenvind. 2. etape, kongeetapen fra Viborg til Vejle, er lige så hård som de sidste par år, og den bliver uden tvivl igen afgørende for det samlede klassement, siger løbsdirektør Jesper Worre, og fortsætter om ruten:\n- 3. etape fra Næstved til Vordingborg køres i varieret terræn med mange små og kringlede veje. Blandt andet venter der rytterne en fire kilometer lang grusvej op forbi GeoCenter Møns Klint. Det bliver vildt og underholdende at følge.\n- Enkeltstarten på Falster er helt flad og relativ lang. Den ligger til specialisterne. Endelig byder 5. og sidste etape på en fantastisk smuk rute med start i Faxe, der er med som startby for første gang i løbets historie. Fra Faxe skal rytterne blandt andet omkring Stevns Klint, inden der afsluttes med de traditionsrige 10 omgange på Frederiksberg.\n- Det har været et stort ønske for de danske kontinentalhold at få klarhed over, hvorvidt de i den kommende sæson kører med i PostNord Danmark Rundt. Løbet er afgørende for holdenes kommercielle muligheder, og derfor giver det rigtig god mening, at de fire hold allerede nu har vished om deres deltagelse, siger løbsdirektøren, der understreger, at tiden var moden til at ændre udtagelsesproceduren forud for 2018-udgaven af løbet.\n- Forhåndsudtagelsen er et resultat af det enormt høje niveau, som de fire hold de foregående år har vist internationalt. Desuden vurderer vi, at de fire mandskaber alle går styrket ind til 2018-sæsonen, så selvfølgelig skal de køre med i PostNord Danmark Rundt, siger Worre.\n- Med 14 hold der allerede har meldt sig klar, og med flere åbne forhandlinger, så ser det rigtig fint ud i forhold til at præsentere et topfelt til august. World Tour-holdene har stadig en meget travl kalender, men til gengæld ser det ud til at vi får de bedste af de professionelle kontinentalhold til start. Og hvad der er væsentligt for os er, at vi kan præsentere de bedste danskere, i et felt, der leverer topklasse cykelløb, slutter Jesper Worre.\n- Udtagelsen af de fire danske kontinentalhold er et klar signal om, at Danmarks Cykle Union ønsker at anerkende det store talentudviklingsarbejde, som holdene tager ansvar for i dansk cykelsport. Den tidlige udtagelse giver holdene og deres sponsorer mulighed for at planlægge sæsonen bedre end tidligere, frem mod Danmarks største etapecykelløb.\n- Danmarks Cykle Union og løbsorganisationen ønsker at takke løbets hovedsponsor PostNord, samt øvrige sponsorer og kommunerne. I sikrer fundamentet for, at alle danskere har mulighed for at være en del af den store folkefest, som etapeløbet PostNord Danmark Rundt er, slutter Henrik Jess Jensen.


Renault bilnøgler - klapnøgler inkl. fjernbetjening\nForside » AUTONØGLER » Renault nøgler\nKlapnøgler til Renault (Design A)\nVarenr.: 08 266\nKlapnøgle sæt til Renault til eftermontering - gør dit eksisterende centrallås fjernbetjent\nKlapnøgler til Renault (Design V)\nVarenr.: 08 749


Peter Svarre: ’Hvad skal vi med mennesker?’: Anmeldelse: Kunstig intelligens kan erstatte mere end vi tror – men mindre end vi frygter | Information\nI det gamle Indien henvendte opfinderen af skakspillet sig til den lokale konge for at sælge sit spil. Kongen elskede spillet og spurgte opfinderen, hvad han skulle have i betaling. Opfinderen svarede, at han blot skulle have ét riskorn for det første felt på skakbrættet, to korn for det næste, fire for det tredje og således frem til nummer 64. Kongen slog til med det samme.\nDagen efter meldte kongens skatmester sig og kunne meddele, at regenten var ruineret. Kongen skyldte opfinderen 18.446.744.073.709.551.615 riskorn.\nUden at lægge mærke til det faldt han som offer for eksponentiel vækst. I starten vokser antallet af ris langsomt, men pludselig sker der et ryk som forandrer alt.\nSpørger man de vildeste teknologifetichister, er vi alle kongen, og kun de færreste har forstået, at virkeligheden lige om lidt vil være totalt forandret. Hvorfor? På grund af kunstig intelligens. Det kommer til at forandre vores verden.\nPeter Svarre: ’Hvad skal vi med mennesker?’\nPeter Svarre har skrevet bogen Hvad skal vi med mennesker? Og han køber ikke den hidsige fremtidsvision om, at en ny og højere type bevidsthed er lige om hjørnet. Den eksponentielle vækst i datakraft katapulterer os ikke ind i en Terminator- eller AI-fremtid.\nGennem utallige eksempler, historier, analyser og sobre adskillelser gør han det i bogen klart, at meget kommer til at forandre sig så meget, at vi muligvis befinder os på tærsklen til en 2. industriel revolution, men også, at teknologi er en umiskendeligt menneskelig affære.\nMaskiner er statistik er selvkørende biler\nHvad er kunstig intelligens? Det er for eksempel biler, der kan køre selv, og som i grunden har lært sig selv at køre kompetent. Og det går hurtigt.\nDet amerikanske militær skød i 2005 en konkurrence i gang om militære køretøjer, der kan køre af sig selv. Et 240 kilometer langt offroad-løb for selvkørende biler – og ikke en eneste var i stand til at gennemføre. Alle kørte håbløst i grøften eller væltede som en anden bille.\nÅret efter mødtes bilerne igen på samme rute – og alle biler på nær én fuldførte. I det forgangne år havde man droppet at fortælle bilerne, hvordan de skulle køre, men i stedet ladet bilerne lære sig selv, hvordan de skulle køre. Et voldsomt læringsryk, som finder sted år for år.\nDet, der gør, at alle læsere af Information om lidt fragtes rundt i selvkørende biler, er maskinlæring. Når Google har flokke af biler til at køre rundt i gaderne, er det for at indsamle data til algoritmer, der hele tiden forbedres i deres ’valg’.\nDen type kunstig intelligens, der kommer til at fragte os rundt i biler, er basalt set prognosemaskiner. Data analyseres ud fra algoritmer, der på baggrund af statistisk sandsynlighed ’vælger’ sig igennem verden. Eller som Peter Svarre fikst opsummerer det:\n»Maskinlæring er statistik, statistik handler om data, og de, der har flest data, vinder kapløbet om at udvikle den bedste selvkørende bil.«\nKunstig intelligens er maskinlæring. Ikke mere. Det er maskiner, som kan trawle store mængder af data og lede efter mønstre.\nDet her skal vi tale om!\nPeter Svarre har skrevet en på en gang udramatisk og dramatisk historie om kunstig intelligens. Udramatisk, fordi han ikke falder for hype og dum teknologibegejstring. Dramatisk, fordi han overbeviser om, at kunstig intelligens kommer til at forandre vores alle sammens verden på kort tid.\nHan er god til at pege på alt det ved kunstig intelligens og maskinlæring, der kan begejstre. Men vigtigere endnu forsøger han at forklare os de måder, vi kan misforstå de mange potentialer. Mellem jubelidioti og maskindepression ligger der en nøgtern og tænksom vej, og det er den, Peter Svarre prøver at tegne.\nBogens midterdel om at leve i skyggen af algoritmen står stærkest. Her udpeger Peter Svarre fem områder hvor vi som borgere må se at komme ind i kampen om kunstig intelligens:\nVi skal tale om, at data er magt! Svarre gennemgår ’datakampen’ i disse år. Kampen om, hvem der skal have adgang til hvilke data, og om hvor vidt det skal være en amerikansk, europæisk eller kinesisk model, der skal sejre. Den kinesiske er i øvrigt en regulær gyser.\nVi skal tale om, hvem der bygger kunstige intelligenser. Etik er godt på vej til at blive et spørgsmål om computerkoder. Din kommende førerløse bil må have en etik, nu du ikke selv er der til at have den.\nVi skal tale om, at algoritmer er farvede. Fordi kunstige intelligenser lærer ved hjælp af statistik og data, er de kun så kloge, som de er blevet fodrede til at være. Algoritmer ’kan’ noget, og spørgsmålet er, om vi kan stole på dem. Er der ikke også fordomme på spil hos algoritmer, vil de ikke sælge dig noget, vil de ikke have dig til at mene noget?\nVi skal tale om det arbejdsmarked, der forandrer sig hurtigere, end vi kan følge med. Mange mønstergenkendelsesopgaver, der nu varetages af mennesker, vil blive overtaget af maskiner. Et godt eksempel er radiologer, der er mønstergenkendelseseksperter. Meget af deres arbejde kan trumfes af et neurale netværk, så hvad skal fremtiden være for radiologer og alle os andre, der arbejder med mønstre?\nVi skal tale om den ind til nu lille mulighed for, at en art maskinel intelligens stikker af fra os og bliver ukontrollabel. Peter Svarre finder det ikke særligt sandsynligt, men vi må investere tid og alvor i udfordringen, fordi konsekvenserne er uoverskuelige.\nMenneske, fed og færdig?\nBogen har en rigtig fin titel. Hvad skal vi med mennesker? Spørgsmålet lyder lidt mærkeligt, men træffer den eksistentielle sårbarhed, der følger med spørgsmålet om kunstig intelligens. Vi skal vel mange ting med mennesker. Og retteligen ’skal’ vi heller ikke noget med mennesker. Mennesker er mål for det vi gør, ikke bare midler.\nMan kan få tanken, at man skal være noget andet end et menneske for at stille sådan et spørgsmål. Set fra en kunstig intelligens’ synspunkt er vi mennesker måske mindre end fortræffelige. I en mild form er der ikke længere brug for så mange mennesker på arbejdsmarkedet. Kunstige intelligenser kan klare det meste for os.\nVærre er tanken om, at der overhovedet ikke er brug for os mennesker. Vi er for langsomme, for begrænsede, for plagede af fordomme og fikse ideer. Maskiner tager ikke blot arbejdet fra os, men også alt, hvad der får os til at stråle.\nSå set i lyset af ny teknologi, der truer med at overflødiggøre os, er spørgsmålet godt stillet. Og Peter Svarre er god til ikke at glemme, at det også var et godt spørgsmål, før kunstig intelligens begyndte at gøre os rangen stridig som universets problemløsereksistens nr. 1.\nOgså uden tærskeloverskridende teknologi er det en større hovedpine for os at afgøre, hvad det egentlig er vi skal gøre godt for. Hvad vi er her for.\nSpørgsmålet er selvfølgelig, hvor meget menneskelig adfærd der lader sig erstatte af statistik og mønstergenkendelse. Med Peter Svarres bog står det klart: mere, end jeg i grunden forstod, og mindre, end jeg frygtede. Meget af vores liv består i grunden af statistiske mekanismer. Kunstig intelligens kommer til at gå hårdt ud over alle de aktiviteter, vi normalt forbinder med intuition og mønstergenkendelse.\nKunstig intelligens åbner for store spørgsmål. Vi skal tage stilling til, hvordan de tager tilstrækkeligt hensyn til os, til mennesker. Det er desværre et spørgsmål, vi ikke selv – blandt mennesker – er nået til klarhed over. De største konflikter mennesker imellem handler om, at vi slet ikke er enige om, hvad der er godt for os: Hvor meget hjælp har vi brug for, hvori består det gode liv, osv.\nDen slags problemer bliver ikke mindre med kunstig intelligens. Tværtimod. Og vi kan være sikre på, at de store teknologiske virksomheder ikke tænker politisk, moralsk eller bare nogenlunde langt ind i fremtiden. Eller, det gør de jo, de er allerede i gang med at forme fremtidens neurale netværk. Men det er naivt at tro, at det ikke er for at kunne tjene endnu flere penge end i går.\nPeter Svarre: ’Hvad skal vi med mennesker?’ 256 sider. 299,95 kr. Gyldendal.\n09. februar, 2019 - 22:59\n10. februar, 2019 - 19:08\nDet er interessant og skræmmende, at IT-virksomheder har været i stand til at indføre IT og DATA i et omfang, som vi aldrig som borgere har taget stilling til. Markedsmekanismerne har overtaget de folkelige bestemmelser.\n1)1, 2)2,3)4, 4)8, 5)16, 6)32, 7)64, 8)128, 9)256, 10)512, 11)1024, 12)2048, 13)4096, 14)8192, 15)16284, 16)32568, 17)65136 ...\nDemokratiet er ved at tabe sig selv indefra!\nAlvin Jensen, Arne Albatros Olsen, Eva Schwanenflügel og kjeld jensen anbefalede denne kommentar


CAIDA Free Web Directory - Home Improvement > General Contractors\nCAIDA Directory / Home Improvement / General Contractors\nDin lokale Glarmester på Amager tilbyder alt glasarbejde til øens bedste priser. Har du en akutskade er vi normalt på stedet inden for 30 minutter. Vi tilbyder også tilskæring af glas efter ønske. - Listing Details...\nTømrer Aalborg tilbyder alt inden for tømrerfaget. Vores speciale er tagarbejde men vi udfører alt fra kælder til kvist for private og erhverv. Ring for en uforpligtende snak. - Listing Details...\nVi udfører alt murerarbejde i Sønderborg, Aabenraa, Gråsten samt det øvrige Sønderjylland med vægt på at tilbyde vores kunder en optimal håndværksmæssig løsning på alt murerarbejde. Kontakt Murer Sønderborg for et godt tilbud - Listing Details...\nHillerød Murer er din lokale murermester i Hillerød. Vi varetager alle tænkelige opgaver fra mindre reparationer til tagarbejde, ombygninger samt tilbygninger. Altid med kvalitet i fokus. - Listing Details...\nHos Kalundborg Kloak har vi gennem mere end 10 år haft vores daglige gang i Kalundborg hvor vi har løst alle former for kloakarbejde for virksomheder såvel som private i hele Kalundborg. Kalundborg Kloak er en dynamisk virksomhed der har kvalitet, holdbarhed og økonomi i fokus. - Listing Details...


Om følelser, emotionel bearbejdning og relevansen for aktionslæring - PDF\nOm følelser, emotionel bearbejdning og relevansen for aktionslæring\nDownload "Om følelser, emotionel bearbejdning og relevansen for aktionslæring"\n1 Procesledelse og konsultation i aktionslæring ProKAL 2012 Et kompetenceudviklings- og læringsforløb i VIA CLOU regi med henblik på videnproduktion, 2012 Arbejdsnotat er led i en serie notater, som jeg har under udarbejdelse i forbindelse med den teoretisk orienterede del af min aktionsforskning om aktionslæring. Denne forskning påbegyndtes i 2006 og fortsætter også i de kommende år. Ved henvisningerne til aktionslæring (AL) tænkes der især på den VIA-model, som jeg sammen med folk fra VIA University College har udviklet (Madsen et al. 2010). Arbejdsnotatet bygger videre på et tilsvarende notat fra De mange referencer og sidehenvisninger kan virke som et overkill, men hænger sammen med at det er et arbejdsnotat. For nærværende sætter jeg punktum og tænker samtidig, at teksten har relevans for en bredere kreds end deltagerne i Prokal-forløbet (PROcesledelse og Konsultation i AktionsLæring). Arbejdsnotat Om følelser, emotionel bearbejdning og relevansen for aktionslæring Af Benedicte Madsen, 1. august Hvad er følelser, og hvilke funktioner tjener de? 1.1 Emotion og følelse 1.2 Evolutionens rolle 1.3 Følelsernes funktioner 1.4 Håndtering, regulering og kontrol 1.5 Relevans for aktionslæring 2. Empati og emotionel intelligens 2.1 Forskellige former for empati 2.2 Empatisk og diskursiv dialog 2.3 Emotionel intelligens 2.4 Relevans for aktionslæring 3. Emotionel erkendelse 1\n2 3.1 Emotion, kognition og rationalitet 3.2 Kendelse, genkendelse og erkendelse 3.3 Relevans for aktionslæring 4. Emotionelt arbejde og kommercialisering af følelserne 4.1 Hochschilds emotionsbegreb 4.2 Overflade- og dybde-ageren 4.3 Håndtering og omkostninger 4.5 Relevans for aktionslæring 5. Følelser i organisationsinterne relationer 5.1 Vertikale og horisontale relationer 5.2 Arenaer 5.3 lederens udfordringer 5.4 Relevans for aktionslæring 6. Emotionel bearbejdning som led i læringsgruppers arbejde 6.1 Emotionel containing 6.2 Emotionel undersøgelse 6.3 Rammesætningens betydning Referencer Følelser spiller en vigtig rolle for læring i almindelighed og for erfaringslæring i særdeleshed, herunder aktionslæring. Desuden indgår de som drivkræfter og ledsagefænomener ift. alle slags handlinger. De på færde i enhver gruppe og organisation ikke blot i de kontekster, hvor ALdeltagere arbejder til daglig, men også i AL-programmer og AL-læringsgrupper. De kan endda udnyttes kommercielt. Kort sagt er det et relevant tema, hvis man skal opnå en dybere forståelse af aktionslæringens muligheder og faldgruber. I dette notat koncentrerer jeg mig om arbejdet i ALlæringsgrupper, mens følelsernes betydning for handlinger og aktioner (A et i AL) og for læring (L) kun lige strejfes og vil blive behandlet andetsteds tror jeg nok. Jeg begynder med at indkredse selve følelses-fænomenet og diskuterer desuden empati (medfølelse), emotionel intelligens og emotionel erkendelse. Her som ved andre videnskabelige constructs skal det vise sig, at der er masser af praksis-relevante indsigter at hente ved at dykke ned i begreberne og teorierne. I to afsnit kigger jeg på følelsernes rolle i organisationer, dels personalets relationer til kunder/klienter, dels de organisationsinterne relationer. Jeg indkredser to beslægtede, men principielt forskellige fænomener, nemlig emotionelt arbejde hhv. emotionel bearbejdning. 2\n3 Sidstnævnte omfatter containing og emotionel undersøgelse. I det sidste delafsnit berører jeg de vilkår, rammesætningen giver for emotionel bearbejdning. 1. Hvad er følelser, og hvilke funktioner tjener de? Inden for psykologien har man fra gammel tid opereret med tredelingen emotion-kognitionmotivation. Hvad er nu hvad? Det vil jeg ikke udrede, men nævne at der er masser af kognition iblandet vores følelser, ligesom mange følelser har motiverende karakter, dvs. de retter os imod bestemte former for adfærd og handling. Boje Katzenelson (2004) peger således på store overlap og omtaler emotionelle hhv. kognitive motivationer som underkategorier. Og Søren Willert (2007:41) går så vidt som til at sige, at den omtalte tredeling af psykologiens genstandsfelt er i fuld gang med at krakelere. Følelser er en af de største naturmagter, vi kender, siger Katzenelson (op.cit.:118), og mennesket er ikke blot det mest tænkende, men også det mest følende væsen i dyreriget (ibid.:252). I afsnit 1-4 lægger jeg mig tæt op af hans 2004-værk kaldet Drivkræfter, følelser og erkendelse, men inddrager også andre kilder. 1.1 Emotion og følelse Hvis man vil skelne mellem emotion og følelse, kan man tage fat i det, Klaus Scherer (2001) kalder den emotionelle triade 1 : Fysiologi, altså kroppens rørelser; følelse forstået som en subjektiv oplevelseskvalitet, der bl.a. er udtryk for personens tolkning af kroppens signaler; og udtryk forstået som de måder, hvorpå kroppens rørelser og de subjektive oplevelser kommer til syne i adfærd, ansigtsudtryk, kropssprog, stemme, etc., kort sagt hele den nonverbale kommunikation. Kroppen er i ubrudt kommunikation, idet emotionaliteten mest prægnant signaleres gennem ansigtet (Katzenelson 2004: ). Man kan selvsagt også bruge den verbale kommunikation til at udsige noget om sine følelser, men så befinder man sig på et metaniveau, verbaliseringer udgør fortællingerne om emotionaliteten og er dermed på distance af følelsernes mere direkte funktionsmåde (ibid.:198). Som sagt sondrer Scherer mellem emotion og følelse; emotionen er det hele, og følelsen er ja, netop følelsen-af, den subjektive oplevelse. Jeg tror, det er det, den fremtrædende emotionsforsker Antonio Damasio (iflg. Willert 2007) mener med, at kun mennesket er i stand til at føle sine følelser. Selve triaden er vigtig, men der findes også andre og divergerende forsøg på at definere forskellen på følelse og emotion, og som regel skelnes der ikke særligt konsekvent, det sker f.eks. ikke hos Katzenelson, og jeg gør det ej heller i hovedparten af dette notat. Det skal tilføjes, at den subjektive oplevelseskvalitet godt kan være fraværende, f.eks. når emotionaliteten er underbevidst 1 Jeg er ikke helt tro over for Scherer her, for jeg synes, at min egen triade er mere logisk. 3\n4 eller ubevidst; som Henriette Christrup siger i en lille bog om følelser og konflikt: Oplevelsen kan måske fortrænges, men ikke kroppens reaktioner som sådan (1993:108). En del teorier beskæftiger sig med de operationer, vi foretager på vore følelsesmæssige oplevelser for at fungere og overleve i nære relationer og generelt i omverdenen. Og/eller for at reducere inkonsistenser af forskellig art. Fortrængning, benægtelse og forvrængning er blandt de mere indgribende operationer. Eksempler på fysiologiske reaktioner og somatiske markører er hormon-udskillelse som adrenalin og noradrenalin, hjertebanken, puls, vejrtrækning, svedafsondring, gåsehud og hårrejsning, muskulære reaktioner, mave-tarm-reaktioner, spytsekretion, øjen- og pupilbevægelser. De oplevelsesmæssige kvaliteter er vidt differentierede og kulturelt farvede og kan virke tilbage på kroppens rørelser, fordi de ikke på nogen simpel måde er afledt af det, kroppen fortæller. Der er i det hele taget ikke en entydig korrespondance mellem krop og følelse, og til en vis grad eksisterer der cirkulære årsagsforhold, det gælder også ift. de følelsesmæssige udtryk, f.eks. ansigtsudtryk og kropssprog. Hvor mange af livets foreteelser hører hjemme under emotionsparaplyen? I sit kapitel 12 minder Katzenelson os om, at menneskets emotionelle register er uhyre bredt, meget bredere end psykologiens og hverdagsforståelsens følelsesbegreb normalt lader forstå. Men hele spektret kan have relevans i sammenhæng med f.eks. aktionslæring, også de mere langvarige passioner, stemningerne og emotionelle stilarter. Hans bud er lettere redigeret fra min side: 1. Affekter skræk, rædsel og voldsom begejstring, dvs. reaktioner der er enkle i strukturen, akut opstået og forbundet med et vist kontroltab, man bliver ude af sig selv. 2. Grundemotioner er ligesom affekterne medfødte og evolutionært udviklede, men medfører ikke nødvendigvis kontroltab. Læring, social erfaring og kultur vil på forskellig måde påvirke deres udtryk og udfoldelse. Der er uenighed om kriterierne og derfor også antallet, men følgende er plausible kandidater: vrede, frygt, glæde, opstemthed, nysgerrighed, bedrøvelse, afsky, foragt, jalousi, forlegenhed, skam og lettelse. Jeg ville tro, at man også kunne anbringe frustration her. 3. Komplekse emotioner og sammensatte emotioner, for det meste rummende både grundemotioner og kognitive elementer og af samme grund langt mere kulturelt varierende end grundemotionerne. Iflg. Katzenelson løber antallet op i hundrede, måske tusinder (ibid.:131). Se nedenfor. 4. Passioner optræder, når objektrettede følelser har et vist islæt af inderlighed og lidenskabelighed. En passion vil typisk være langvarig og vil typisk være latent til stede, også uden at objektet, f.eks. partneren, barnet, kaldet, jobbet, hobbyen, ideologien, fædrelandet etc., er aktuelt nærværende. Kærlighed og fjendtlighed hører mestendels hjemme her. 4\n5 5. Vitalitetsfølelser, stemthed og stemninger. Vitalitetsfølelser kan iflg. Katzenelson beskrives ved adjektiver som brusende, flydende, stivnet, spændstig, svævende, let, tung, heftig, sindig, træg, kraftfuld, kraftløs og sitrende mm. Som oplevelseskvaliteter kan de optræde selvstændigt eller som ledsagefænomener til andre emotioner. De kaldes også baggrundsfølelser og kan både have positive eller negative farver. Stemthed og stemninger handler om den måde, man føler sig til mode, ens humør, ens befindende. Se også afsnit Emotionel stil består af følelseselementer af årelang varighed, svarende til det generelle emotionelle leje. Stilen disponerer f.eks. for, om individets har lavere eller højere tærskel for nogle af de andre emotionstyper. Katzenelson lader temperament være en underkategori med en betydelig arvelig faktor. I øvrigt er der en sammenhæng mellem emotionel stil og personlighedstræk, et af de store træk i trækteorierne er f.eks. emotionel stabilitet hhv. ustabilitet. Grænsen mellem temperament og personlighedstræk er i det hele taget svær at trække. Andre opdelinger (hvoraf nogle ligger implicit i ovenstående) er: positive vs. negative, kortvarige vs. langvarige, enkle vs. sammensatte, objektrettede vs. ikke-objektrettede, indadvendte vs. udadvendte og automatiske vs. kontrollerede følelser. Nogle af de eksempler, Katzenelson giver på rfegistrets pkt. 3, sammensatte eller komplekse emotioner, er håb, bevægethed, medfølelse, respekt, stolthed, ærgrelse, samvittighedsnag (skyldfølelse), tvivl, afmagt og ensomhed. I andre sammenhænge (1969, 1993) har han skrevet om angst, en langt mere kompleks følelse end frygt. Jeg selv vil tilføje: tryghed, tillid, mod, involvering, engagement og ejerskab, fordi de er så centrale for aktionslæring, og jeg vil sidestille dem med forpligtelse, hvorom det siges: Forpligtelse betragter vi ikke umiddelbart som en følelse, snarere som en normativ motivation. Det er også korrekt, men hvis vi sætter følelse bag, får vi pligtfølelse og følt forpligtelse, og først når pligten føles, er strømmen tilsluttet og giver forpligtelsen en psykologisk bindende kraft, som det gør ondt at unddrage sig (ibid.:134). Jeg vil også mene, at man kan betegne tillid og selvtillid som komplekse emotioner følelser der, som Poder (2011) siger, til stadighed må skabes og genskabes i sociale relationer. Med mindre andet er præciseret, fokuserer jeg i det følgende på det mere gængse emotions- eller følelsesbegreb, svarende til pkt. 1-3 i registret. I sin bog om Relationer i organisationer en verden til forskel (2004) har Gitte Haslebo et kapitel 10 om Følelser, ansvar og etik i organisationer. Teksten repræsenterer en socialkonstruktionistisk position og en stærk kritik af den opfattelse, som jeg står for, og som man finder i mange af mine kilder. Indvendingen går på, at man her placerer følelser inde i personen i en forestilling om det autonome individ og ikke anerkender den afgørende betydning, som sociale relationer, sociale konstruktioner og kultur har. Haslebo er bestemt ikke ene om at lægge afstand til såkaldte individualistiske emotionsteorier, se f.eks. Brinkmann Jeg vil mene, at det er et spørgsmål om både-og, ikke enten-eller, således som også alle mine hovedkilder går ud fra. 5\n6 1.2 Evolutionens rolle Menneskets emotionelle apparat har udviklet sig op gennem evolutionen som et kropsligt, biopsykisk system med mange delsystemer Katzenelson (2004) kalder det også et organ. Det er ikke dannet én gang for alle, men lag på lag og modulopbyget som et kludetæppe, og undervejs har det tjent afgørende vigtige overlevelsesfunktioner. De oprindelige og mest primitive lag er ikke borteroderet i tidens løb, heller ikke hos mennesket, tvært imod skelner man med begrebet den triune hjerne mellem krybdyrhjerne, gammel pattedyrhjerne og ny pattedyrhjerne (se f.eks. Katzenelson 2004, Lindner 2006, Willert 2007). Lindner taler tilmed om mindst seks hierarkisk organiserede hjerne-sløjfer (brain-loops eller feedback-loops) i relation til menneskets emotioner. 2 Det ældste lag, krybdyrhjernen, er sæde for de mest grundlæggende emotioner i relation til næring, parring og kamp-flugt mm; den gamle pattedyrhjerne fungerer mere fleksibelt og regulerer det komplekse sociale fællesskab: yngelpleje, tilknytning, samarbejde og leg; den nye pattedyrhjerne giver bedre repræsentation af den ydre og indre omverden, og den er endnu mere fleksibel, også hvad angår læring, og emotionerne er koblet til kognitive evner (Katzenelson op.cit. 155). Iflg.Willert (2007) mener Damasio da også, at dette lag er sæde for styret rationalitet. En konsekvens af den gradvist udviklede stratificering er, at der ikke nødvendigvis er korrespondence mellem de forskellige lag, de kan endda være i intern konflikt, og der kan ske kortslutninger, hvor de øvre lag sættes ud af kraft (Katzenelson op.cit.). Sådanne fænomener er vigtige, hvis man skal forstå den rolle, følelserne spille for liv og læring, Som biopsykisk organ er samtlige lag i emotionssystemet meget ældre end sprogets fremkomst hos mennesket. Der har udfoldet sig en stigende kompleksitet op gennem vores fylogenese og naturligvis også op gennem ontogenesen, dvs. den individuelle udvikling fra barn til voksen. På et tidspunkt er menneskets evolution standset, fordi kulturelle faktorer er blevet mere potente. Men en given kultur sætter ikke det biopsykiske system ud af kraft, den tilføjer tvært imod nogle yderligere lag. Sådanne kulturaflejringer sker ikke mindst gennem det opvoksende menneskes socialisering. Katzenelson (ibid.:157) refererer forskning, der påviser oplagring af følelsesmæssige erindringer i bestemte centre af hjernen. Også Lindner (2006) peger på, at følelsesapparatet fastholder menneskets erfaringer, de er en slags erindringsbank, dels fra fylogenesen og dels fra ontogenesen. Flerlags-karakteren er hovedårsagen til, at følelserne kan spille os et puds og ende med at virke uhensigtsmæssige. Men grundlæggende set er alle lagene uundværlige ved at tjene en lang række tilpasningsfunktioner. 1.3 Følelsernes funktioner 2 Hertil kommer forskellene på højre og venstre hjernehalvdel, men der er åbenbart langt fra enighed om, hvordan disse hemisfæreforskelle skal forstås (Katzenelson 2004:162), så dem går jeg helt udenom. 6\n7 En (objektrettet) følelse er en persons respons ift. personer, ting, oplevelser eller hændelser, som i særlig grad betyder noget for ham 3. Men hvad der har været vigtigt for menneskeartens overlevelse i evolutionens løb, og som derfor er biologisk nedfældet, er ikke nødvendigvis vigtigt her og nu 4. Og hvad der her og nu er vigtigt for det ene menneske, er det ikke nødvendigvis for det andet. Betydningsfuldhed og vigtighed er kulturelt påvirkede eller kulturelt skabte størrelser. Overordnet set fungerer følelserne som et signalsystem - både for os selv og for vore artsfæller - der fortæller, at noget vigtigt er på færde, og de kommunikerer information om mentale tilstande samt sandsynlig fremtidig adfærd (Katzenelson 2004:171). Følelser er hovedingrediensen i al nonverbal kommunikation; og de er stadige kommentarer til de relationer, vi indgår i, hvorved de er et vigtigt element i såkaldt forholdskommunikation (Madsen 1996, 2012). De er overhovedet afgørende for håndtering, koordinering og regulering af det sociale liv (ibid.:168f). Hildebrandt (2011:228) refererer en neurobiolog for endda at sige, at the brain is a social organ. Blandt de helt fundamentale relationelle reguleringer er sex, magevalg, kærlighed, omsorg, tilknytning mellem forældre og deres børn, dominans og fordeling af knappe goder, siger Keltner et al. (2006). Katzenelson har en endnu længere liste, hvor f.eks. kooperation, konkurrence, fødsel og død, adskillelse og forening, tab og genopretning indgår (op.cit.:165). Ikke blot er følelserne kommentarer til de relationer, vi har til den sociale og den fysiske omverden, de kommenterer også vores forhold til os selv. Med Willerts ord: Mennesket er som den eneste eksisterende dyreart i stand til systematisk og vedholdende at have sig selv som omgivelse. (Det indebærer ikke blot) at vi er i stand til at lære os selv at kende i egenskab af tænkende, villende, følende væsener. Vi er derudover også i stand til emotionelt at reagere på det selv, vi lærer at kende (Willert 2007:47-48). Især grundemotionerne har en sådan karakter, at de nemt aflæses af individets omgivelser. Men det samme gælder principielt set individet selv, jeg sender signaler til mig selv. Men min modtagelse er ikke altid særlig præcis. Carl Rogers, der har ikonisk status inden for de professionelle hjælperprofessioner, betragter følelserne som kroppens stemmer, stemmer der forsøger at fortælle os, hvad der er godt og skidt for os, rigtigt og forkert. Men vi er ikke altid parate til at modtage de budskaber, kroppen forsøger at kommunikere til os. Ronald D. Laing, som mest er kendt for den såkaldte antipsykiatri, men som har udviklet en socialfænomenologisk teori om menneskets selv, dets oplevelser og kommunikation, sidestiller det ubevidste med det, som personen ikke kan eller tør kommunikere til sig selv. Rogers og Laing er eksponenter for de teoretikere, der antager, at følelserne tjener vigtige erkendelsesfunktioner, et tema jeg udfolder i afsnit 3. 3 Visse komplekse følelser mangler denne tydelige objektrettethed, det gælder f.eks. pkt. 5-6 i det emotionelle register i afsnit 1.1. Og det gælder angst, herunder eksistentiel angst - det er sådan, man normalt adskiller frygt og angst (Katzenelson 1969, 1993/2000, 2004). 4 Inden for evolutionsteori skelner man mellem ultimate forklaringer (årsagerne til at en given mekanisme er etableret undervejs i fylogenesen) og proksimate forklaringer (henvisning til at en her-og-nu situation udløser en bestemt adfærd hos konkrete individer). 7\n8 Følelserne og især følelsesudtrykkene kan også bruges strategisk til at opnå fordele i det sociale liv (Scherer 2001). Vi maskerer negative følelser, fingerer begejstring osv. Det behøver ikke engang at være særligt bevidst, for at det virker. På den anden side virker det normalt kun op til en vis grænse, for man mister troværdighed ved at være strategisk i sine følelsesudtryk. Som Visholm (2008) påpeger, så hviler troværdighed på en samstemmighed mellem tanke, følelse og udtryk. Mere generelt tjener emotionerne prioriterende og koordinerende funktioner ift. alle former for adfærd og mentale processer. De er f.eks. medvirkende til at regulere og kalibrere perception, opmærksomhed, hukommelse, erindring, indlæring, situationstolkning, forestillinger, fantasier, planlægning, valg og beslutning, holdninger og sociale udvekslinger (Katzenelson op.cit.:166). Sammenfattende om følelsernes funktioner siger Lindner (2006:272): o Følelserne regulerer vores indre verden o Følelserne regulerer vores relationer til den ydre verden o Følelserne hjælper os til at handle Og en tilsvarende konklusion: Vores følelsesliv er til for at vi kan begribe virkeligheden, organiseres vores opfattelse af den, regulere vor handlen i den og gelejde os igennem den (Katzenelson op.cit.:124). 1.4 Håndtering, regulering og kontrol Vi har set, at følelsesapparatet tjener yderst vigtige tilpasningsfunktioner. Men følelsesmæssige reaktioner kan ikke desto mindre blive dysfunktionelle. Dels hvor der er tale om deciderede emotionelle skader eller medfødte fejl hos individet - dem beskæftiger jeg mig ikke med. Dels i sociale situationer, hvor vi af den ene eller anden grund ikke er i stand til at håndtere og regulere vore følelser konstruktivt. Følelser kommer over os, de har noget for med os, og de er hurtige, ofte helt automatiske og nøjagtige reaktioner, der sparer os for en masse kognitiv energi (Katzenelson 2004). De mest oprindelige og automatiske lag grovsorterer virkeligheden i blot to domæner. Det lille domæne her er godt at være og det store domæne der er ikke godt at være (ibid.:167). Med mindre de mere sofistikerede følelseslag samtidig mobiliseres, kan denne grovsortering vise sig uhensigtsmæssig. Lindner (2006:275) skelner mellem hot-to-go systemer og cool-to-know systemer 5. De varme følelseslag er de mere oprindelige, og de udløser øjeblikkelig respons. Frygt er f.eks. lokaliseret i de ældste dele af hjernen og er forbundet med kamp eller flugt (fight-flight mekanismen). Jo mere pressede vi er, jo mere overdøvende melder disse lag sig. Fordelen er den hurtige og handlerettede reaktion; ulempen er manglen på nuancer og fleksibilitet foruden risikoen for fejltolkning. 5 Strengt taget hedder det go- og know-systemer hos hende, men jeg synes det lyder bedre med to-go og to-know. 8\n9 I mange situationer er det hensigtsmæssigt at have kontakt med de højere lag i følelsesapparatet, fordi de har en mere kontrolleret karakter. Det sker iflg. Lindner (ibid.:272), når hjernen registrerer signaler om, at der er discrepancy, uncertainty, errors, conflicts, pain, or violations of expectations på færde, men kun for så vidt personen derpå er i stand til at mobilisere de højere, langsommere og mere eftertænksomme to-know systemer. Disse lag involverer kognitive funktioner, men de rubriceres stadig som følelser, blot mere køligt overvejede og håndterede, ikke kolde som rene kognitioner. Den diskrepans, Lindner taler om i citatet, kan bl.a. være en spænding mellem de forskellige følelsesmæssige lag, således at de i en given situation reagerer modsatrettet. Som tidligere pointeret er lagene nemlig ikke umiddelbart koordinerede og synkroniserede. Specielt kompliceret bliver det i sociale konfliktsituationer, som typisk aktiverer de mere primitive lag. Det skaber umiddelbart forvirring, grænsende til kaos, og hvis vi ikke lærer på moden vis at håndtere denne spænding, er vi ilde stedt, bl.a. i forhold til sociale konfliker: Learning to recognize and defuse this tension may be one of the most important skills an individual committed to healthy conflict resolution can achieve, (ibid.:273). Men hvordan? Dels skal vi lære at rumme og udholde disse diskrepanser, spændinger og tvetydigheder i vores egne følelsesmæssige reaktioner, siger Lindner det ligner begreberne containing og negative capability, som jeg vender tilbage til i afsnit 6. Dels skal vi lære aktivt at fremkalde de højere niveauer i følelsesapparatet. Og, vil jeg tilføje, vi skal lære at rammesætte dagligdagens praksis og processer, så det fremmer den eftertænksomme håndtering svarende til toknow systemet. Igen: Menneskets følelsesapparat er sammensat af mange lag og delsystemer, som ikke fra evolutionens side er fuldt synkroniserede, hvilket giver risiko for kortslutninger og diskrepanser. Jo højere oppe i lagene, vi befinder os, jo mere modent fungerer vi, og jo større indflydelse har kognitive aspekter som f.eks. tolkning af ens egne kropsreaktioner, vurdering af situationen og forudgående erfaring og viden. Her bliver det også tiltagende vanskeligt rent teoretisk at skelne mellem emotion og kognition, og refleksive processer er altid vævet tæt sammen med de kølige følelser. Det er disse lag, der skal aktiveres for at regulere, koordinere, synkronisere og integrere følelserne i en given situation. I nogen grad handler det om at lære at håndtere sine følelser. Udsættelse af behovstilfredsstillelse og emotionel kontrol, eksempelvis i form af en vis regulering af frustration og vrede, er da også noget af det vigtige, der skal ske i den opvoksende samfundsborgers socialisering. 1.5 Relevans for aktionslæring På mangfoldige måder er følelser involveret i vores handlinger og læring, altså i aktionslæringens A og L. Det gælder hele det emotionelle register fra afsnit 1.1. Specielt vil jeg fremhæve nysgerrighed, mod, ejerskabsfølelse, forpligtelse, engagement, begejstring, frustration, tryghed, tillid, selvtillid, skam og skyld, opgivenhed, handleblokering, forvirring, angst, lettelse og passion. 9\n10 Nedenfor koncentrerer jeg mig om de former for følelser, som kan være på banen under arbejdet i en læringsgruppe, og det er ikke så få: 1. Den enkelte deltagers almene emotionelle stil 2. Den enkeltes aktuelle stemning, hvad enten den er kort- eller langvarig 3. De følelser, der er forbundet med vedkommendes daglige arbejde og sociale relationer på arbejdspladsen, foruden relationer til kunder/klienter/borgere osv. Herunder vedkommendes passioner eller mangel på samme 4. De følelser, der tilsvarende er forbundet med vedkommendes AL-projekt det er jo ikke mindst dem, der kan inddrages i gruppens arbejde 5. Den enkeltes følelser i relationen til sig selv, generelt og i situationen 6. Herunder vedkommendes følelsesmæssige erindringer 7. De følelser, det vækker hos aktøren at sidde i den varme stol 8. De følelser, det vækker hos samtalekonsulenten at skulle præstere 9. De følelser, det vækker hos samtalekonsulenten og reflektørerne at være vidne til aktørens afklaringsarbejde - det gælder både med-følelser med aktøren, og følelser der reelt handler om dem selv 10. De indbyrdes følelser deltagerne imellem Ad Pkt. 10. Følelser i sociale sammenhænge er uundgåelige, eftersom en af emotionernes vigtige funktioner netop er at kommentere og regulere sociale relationer. Disse følelser og mange af de øvrige på listen emergerer til en fælles emotionel atmosfære i gruppen. Nærværende notat beskæftiger sig imidlertid kun sporadisk med sådanne gruppefænomener, men se afsnit 6.3 nedenfor og Madsen 2008, som omhandler gruppers og organisationers dynamik med afsæt i Bions teori. Nogle af følelserne i de 10 punkter er af en så grundlæggende og universel karakter, at de meget let genkendes af alle i gruppen. Andre vil i højere grad være præget af den enkeltes individuelle og kulturelle baggrund, og her tænker jeg helt bredt: nationalitet, etnicitet, regional subkultur, opvækstmiljø og organisationskultur. Det kan give visse udfordringer ift. oversættelsen. Uanset hvad, så registreres følelserne primært ved empatisk at fornemme ens egne og hinandens kropslige og kommunikative udtryk og kun sekundært ved at tale om dem. Følelser fortælles os noget, og det er dét, der kan udnyttes i en læringsgruppe. Men præcis hvad fortæller de? Det kan være vanskeligt at afkode, især når der er diskrepanser, konflikter og kortslutninger mellem de forskellige niveauer mellem kroppens tale og de subjektive oplevelser, mellem følelserne og deres udtryk, mellem to-go og to-know systemerne osv. Hvordan der kan arbejdes med alt dette, gemmer jeg til senere afsnit, især afsnit 6. Jeg sagde i forrige afsnit, at mennesker kan og skal - lære at aktivere de højere niveauer i følelsesapparatet for at kunne håndtere deres følelser hensigtsmæssigt. Jeg forestiller mig, at der i en læringsgruppe, som fungerer over længere tid og har udviklet en tryg atmosfære, kan ske en medeller metalæring af denne art. 10\n11 2. Empati og emotionel intelligens Føromtalte Rogers er verdenskendt for at have udnævnt nogle ganske få forholdemåder til at være både nødvendige og tilstrækkelige betingelser for, at det ene menneske kan hjælpe det andet med personlig (selv)afklaring. Den vigtigste af disse forholdemåder er empati, vel at mærke empati i den mere avancerede udgave: Hjælperen skal være indfølende med klienten og mærke, hvordan det er at være ham. Hun skal føle det, som om hun var i hans position (as-if kvalitet), hun må ikke smelte sammen med klienten, hun skal bevare bevidstheden om sin egen position og sin egen opgave. Jette Fog kalder det adskilt i forbundethed (se f.eks. Fog 1986). Men det skal vise sig, at der er forskellige slags empati. 2.1 Forskellige former for empati Empati er en følelse en ind-føling, en med-følelse, en sam-følende kenden-til den andens tilstand (Katzenelson 2004:231) - og den er ligesom resten af vores følelsesapparat niveaudelt. Det har empati-forskeren Frans de Waal (2008) illustreret med en model, hvor han sammenligner lagene med en babushka-dukke. Inderst findes den mest simple empatiform, som også er den mest oprindelige, både fylo- og ontogenetisk: emotionel smitte. Fænomenet kendes fra fugle og pattedyr og selvsagt fra mennesket. Betegnelsen peger på, at det ene individ påvirkes helt umiddelbart af det andet individs emotionelle tilstand. Adfærdsmæssige ækvivalenter er imitation og efterabning, svarende til de former for nonverbal spejling, som også kendes fra god kommunikation, hvor parterne ikke er bevidst om deres indbyrdes synkronisering. 6 På de næste empati-niveauer optræder i tiltagende grad kognitive vurderinger af situationen og af årsagerne til den andens problem, foruden en stadigt klarere adskillelse mellem Selv og Anden. Den ene føler f.eks. om-sorg, når den anden er i sorg, men uden at den andens sorgfuldhed som sådan smitter af på ham. I det yderste lag går empatien ud på at tage den andens perspektiv og hjælpe på en adækvat måde; de Waal taler om målrettet empati. Det var det, Rogers mente, uden at kende til nyere empati-teorier. De Waal kalder det også empatisk perspektivtagning og refererer til forskning, som viser, at denne sofistikerede form ikke er forbeholdt menneskearten, men også kendes fra store menneskeaber, elefanter og delfiner. Katzenelson (op.cit.) har en nogenlunde tilsvarende sondring, den går mellem grundempati eller resonansempati, byggende på umiddelbar identifikation med den anden, og indlevelsesempati svarende til en mere avanceret form. Førstnævnte er kernen i al empati, bestående i at dele følelser med den anden, at føle den andens følelser, at svinge med i den andens rørelse (ibid.:230). Han opfatter empatien som en af hovedhjørnestenene i menneskets evolutionært funderede socialitet. Vi er født som sociale væsner, og vi et stemte på en fælles måde, næsten som musikinstrumenter. 6 De såkaldte spejlneuroner må være involveret, men det er ikke noget, de Waal nævner. Spejlneuroner er hjerneområder for gestusgenkendelse hos artsfæller (Katzenelson 2004:248). I sit kapitel om spejling som professionelt redskab kommer Willert (2011) ind på betydningen af spejlneuroner. Scherer (2001) nævner, at emotionel smitte er en vigtig faktor i gruppeprocesser og gruppedynamik; det harmonerer fint med Bions tankegang. Jeg forestiller mig i øvrigt, at emotionel smitte og spejlneuroner er et element i det, jeg i Madsen et al har kaldt fællesmentale spor. 11\n12 Det giver resonansmuligheder 7. I empatien genkender vi noget hos den anden, som vi kender fra os selv, uden nødvendigvis nogensinde at have oplevet nøjagtig samme følelse, men netop pga. den fælles stemthed. Det er lidt det samme, de Waal siger med sin empirisk underbyggede tese om en Perception-Action Mechanism (PAM): Ligesom mange andre følelser optræder empati automatisk og øjeblikkeligt, hvilket for ham at se hænger sammen med, at dette at observere en andens følelse med tilhørende emotionsudtryk fremkalder samme fysiologiske tilstand i observatøren, som denne opnår ved at erfare sin egen tilsvarende følelse. de Waals generelle definition, gældende for alle niveauer, lyder således: Empathy allows one to quickly and automatically relate to the emotional states of others, which is essential for the regulation of social interactions, coordinated activity, and cooperation toward shared goals. Even though cognition is often critical, it is a secondary development (2008:282, min fremhævelse). Yderligere fem pointer vedr. empati: o Fordi empati optræder så automatisk, og fordi man kan bliver overvældet af den på en ukontrollabel måde, kan vi have brug for at beskytte os mod den, og på kringlet vis har nogle former for inhuman optræden denne forsvarsprægede karakter (de Waal op.cit.:291). Også Eisenberg (2000) nævner, at den, som møder andre mennesker med empati, ikke altid undgår omkostninger i form af stærkt ubehag, hvilket kan føre til selvcentrerede, forsvarsprægede reaktioner; der tales i sådanne tilfælde om emphatic over-arousal. o Man har forsket i begrebet empatisk præcision; præcision vedrørende andre menneskers emotionelle tilstande, tanker, holdninger, værdier og personlighedstræk (Ickes 2000). o Den gængse forestilling om en kønsforskel gående ud på, at kvinder er mere empatiske end mænd, synes ikke at holde vand, i hvert fald er forskningsresultaterne stærkt afhængige af målemetoden (Eisenberg 2000). Men der er individuelle forskelle på tværs af kønnene, lige som tilfældet er med næsten alle andre egenskaber. o Jeg benytter jævnligt lejligheden til at pointere, at mennesket har samme slags forhold til sig selv, som det har til andre mennesker; de to slags relationer følger mange af de samme lovmæssigheder. Det må også have betydning ift. empati, hvorfor jeg skelner mellem selvempati og alter-empati begreber som skal vise sig relevante i forbindelse med emotionel intelligens. o Hildebrandt (2011) mener, at et nødvendigt opgør er på vej inden for økonomi, politik og samfundsliv, og at tendensen går i retning af en mere empatisk verden med empatiske institutioner og organisationer. Han antager, at empatiens udvikling og udviklingen af menneskets selvbevidsthed går hånd i hånd og ledsager de stadigt mere komplekse sociale strukturer, som mennesket har udviklet (p.228). Det kan nu nok diskuteres. 7 Min kollega Søren Willert har i årtier sammenlignet den professionelle hjælper med en resonanskasse for de signaler, som klienten eller klientsystemet udsender. 12\n13 2.2 Empatisk og diskursiv dialog Empatisk indlevelse er den væsentligste grund til, at vi er i stand til ret nøjagtigt at afkode de signaler, den anden sender nonverbalt. Ovenfor blev Rogers nævnt som en af dem, der har beskæftiget sig med empatiens betydning i hjælpersamtalen. Hans samtaler havde overvejende psykoterapeutisk formål. Hvilken rolle spiller empatien i andre slags kommunikation, herunder den samtale, som foregår i en AL-læringsgruppe? Den empatiske forholdemåde indebærer et indfølende perspektivskift fra den ene til den anden. Der findes imidlertid også mere kognitive former for perspektivskift. Jeg har tidligere skelnet mellem to slags perspektivtagning i samtalen: en følelsesmæssig, empatisk hhv. en kognitivt alter-centrerende form (Madsen 1996). Og i forlængelse heraf skelnede jeg mellem empatisk og diskursiv dialog 8. Førstnævnte var inspireret af Rogers, sidstnævnte af Habermas for hvem diskurs bygger på gensidig argumentation og forpligtelse på det bedre arguments ejendommeligt tvangløse tvang. Nedenfor parafraserer jeg mig selv fra 1996:28-29: I den ene ende af spektret har vi den empatiske dialog og i den anden den diskursive dialog. Den empatiske dialog egner sig specielt til samtaler, hvis sigte er den enes eller begges selvafklaring, selvindsigt og selverkendelse, dvs. hvor det kommunikative tredieled hentes fra den indre, subjektive verden. I denne ende vejer nonverbale budskaber tungt, og den bekræftende, støttende og personligt respekterende atmosfære er specielt vigtig. Diskursive dialoger retter sig i højere grad mod den ydre verden og herunder den nære omverden, f.eks. parternes fælles organisatoriske sammenhæng. Her er den verbale modus i forgrunden, og sigtet er en eller anden form for omverdenserkendelse. Det er argumentets lødighed og udsagnets gyldighed, der tæller, og parterne må være i stand til, og indstillede på, at begrunde sig. De er desuden stærkere forpligtede på det fælles tredie end på at respektere hinandens følelser og personlige grænser. Sondringen har fået yderligere evidens gennem den viden, som jeg nu har tilegnet mig, og som fremlægges i nærværende arbejdsnotat. Følelser og respekt for den andens selvforståelse har en stærkere plads i den empatiske end i den diskursive dialog. Der er imidlertid også mange følelser på spil i den diskursive dialog, følelser som knytter sig til det diskuterede emne (sagen) og argumenterne i forhold hertil, og som ligeledes bør respekteres, uden at det dog går ud over respekten for sag-ligheden og det bedre argument. Når man arbejder med dikotomier, ligger der ofte kontinuerte gradsforskelle til grund. I praksis er der tale om variationer og blandingsforhold. Hvis empatien i den empatiske dialog har karakter af emotionel smitte, sker der ikke nogen klar adskillelse mellem de to parter, og for så vidt den ene part alligevel hjælper den anden, sker det gennem basal støtte og identifikation. Her er vi langt ude i 8 Samtidig ændrede jeg terminologi ift. en tidligere artikel (Madsen 1985), hvor sondringen lød på dialogisk vs. diskursiv samtale; jeg ønskede, at dialogbegrebet kunne omfatte alle dele af spektret, også de mere argumenterende. 13\n14 retning af den empatiske pol. Skal den ene part kunne hjælpe den anden på en mere professionel måde, må man bevæge sig væk fra denne pol ved i højere grad at inddrage kognitive dimensioner, jf. det, de Waal kalder målrettet empati; her indgår elementer af den diskursive dialog. Hvad så med den modsatte pol? Men man kan føre en god og hjælpsom samtale, som ikke er speciel empatisk, nemlig ved rent kognitivt og distanceret at tage den andens perspektiv på tredjeleddet. Altså en diskursiv dialog. Også her er der grader af distance, og reelt kan de færreste mennesker unddrage sig de allestedsnærværende med-følelser. 2.3 Emotionel intelligens Selve evnen til empati er almenmenneskelig (bortset fra patologiske afvigelser), men det varierer fra person til person, hvor stærkt de empatiske antenner fungerer. Empati indgår da også i det ret omstridte begreb emotionel intelligens, som opstod omkring 1990 og hurtigt blev populariseret af Goleman (1995, 1999). Der er i øvrigt overlap med et tidligere begreb om social intelligens. På linie med Katzenelson (2004) finder jeg brugen af intelligensbegrebet uheldigt, efter min mening burde emotionel intelligens snarere hedde relationskompetence. Alligevel fortsætter jeg med at tale om emotionel intelligens. Under alle omstændigheder er det beslægtet med empati. Katzenelson (ibid.:207) refererer en 1997-kilde for følgende opdeling af den emotionelle intelligens i fire domæner (som jeg har omskabt til fem): 1. Evnen til emotionel selvindsigt, dvs. til at opfatte og genkende sine egne følelser, være opmærksom på deres forløb og give dem klart udtryk 2. Evnen til at afstemme sin emotionalitet på en sådan måde, at den fremmer ens kognitive funktioner og motivationelle målopnåelse 3. Evnen til at tæmme og kontrollere sine impulser og håndtere sine følelser, så det fremmer mestring og mentalt velvære 4. Evnen til forstå følelsesladet information og til empatisk indfølende at opfatte og genkende emotioner hos andre 5. Evnen til at gøre brug af viden om emotioner til regulering af egne og andres følelser i samkvemmet Emotionel intelligens defineres lidt forskelligt i litteraturen, men ofte er der overlap med ovenstående liste. En præcisering af pkt. 4 kunne lyde: Evnen til at påvirke, hvordan andre mennesker føler, uden at overskride deres grænser (se f.eks. Franzoi 2009). Som eksempel på pkt. 3, i kombination med 5 vil jeg kort citere en artikel om autentisk ledelse i den emotionelle organisation: Den følelsesmæssigt intelligente leder formår at udtrykke sin vrede på en respektfuld og anerkendende måde, der opbygger og forbedrer medarbejderens præstation (Elmholdt 2011:30). Pkt. 1-3 og til dels 5 kan siges at handle om selv-empati, jf. sondringen i afsnit 2.2, mens især pkt. 4 handler om alter-empati. 14\n15 3.4 Relevans for aktionslæring Den form for empati, som har karakter af emotionel smitte, vil være et element i enhver social relation og enhver gruppe, som oftest ubevidst og på godt såvel som ondt. Hvad ondt angår, kan man f.eks. tænke sig, at et medlem af en læringsgruppe er meget depressiv eller fortvivlet, uden at disse følelser er fremme i det åbne, med det resultat at stemningen (!) i hele gruppen påvirkes negativt. Eller et medlem fungerer meget irrationelt, fordi han er i akut psykisk krise, og at denne funktionsmåde smitter af på resten af gruppen. Det er lettere at undgå denne slags emergente virkninger af empati, hvis man har en teoretisk eller praktisk viden om mekanismerne. Bortset herfra er det den mere avancerede, målrettede empati med følelsesmæssig perspektivtagning, der er brug for i en læringsgruppe, ikke mindst som redskab for samtalekonsulenten. Den empatiske dialog er velegnet, hvor der mest er brug for at støtte aktøren, og hvor samtalen handler om aktørens helt personlige problemstilling. Den diskursive dialog er mere udfordrende, hvad enten samtalen er sags- eller personorienteret, og også den er der god brug for i en læringsgruppe. Ofte veksles der umærkeligt mellem den ene og den anden form, i nogen grad afhængig af kontraktens nærmere karakter. Jeg minder om, at et af hovedprincipperne inden for AL er at kombinere support and challenge, støtte og udfordring. En interessant faktor er det enkelte gruppemedlems empatiske evner, emotionelle intelligens og relationelle kompetencer. De varierer som nævnt, ret uafhængigt af kognitive evner og intelligenser. Hvis det for en samtalekonsulent halter på disse områder, kan en empatisk dialog være vanskelig at gennemføre, og tilsvarende kan reflektørerne have svært ved helt at leve sig ind den personlige del af aktørens fortælling. 4. Emotionel erkendelse Blandt emotionernes mange og væsentlige funktioner fik jeg kort nævnt erkendelsesfunktionen, altså de måder hvorpå vore følelser kan bidrage til, at vi lærer noget vigtigt, afklarer os, får indsigter og bliver klogere. Nu skal vi dykke ned i denne særlige egenskab ved følelsesapparatet. 4.1 Emotion, kognition og rationaliet Den gængse opfattelse af erkendelse er, at det er en rent kognitiv proces, men hermed overser man at emotionernes betydning, noget som stadigt flere fagfolk i øvrigt anerkender. Katzenelson (2004) skelner da også mellem emotionel og kognitiv erkendelse. Emotioner og kognitioner defineres som to adskilte biopsykiske systemer, både strukturelt og funktionelt; de fungerer parallelt, men de interagerer med hinanden, og i konkret livsudfoldelse er der er altid lidt (eller meget) af det ene system involveret i det andet (ibid.:186ff). 15\n16 En anden og stadig ret udbredt misopfattelse er, at følelser som sådan er irrationelle. Dette emotionssyn har været dominerende i vestlig tænkning, også inden for psykologien, bl.a. fordi følelserne kan fungere irrationelt og dysfunktionelt. Men nej igen, de er en side af mennesket som fornuftsvæsen, rationalitet og erkendelse er lige så lidt identiske størrelser som kognition og rationalitet eller emotionalitet og manglende erkendelse (ibid.:204). Eller med Willert (2007:41): I udgangspunktet er vore følelser hverken irrationelle eller kontra-rationelle, men derimod udtryk for en anden slags rationalitet end den, man normalt refererer til. Selvfølgelig kan følelser optræde irrationelt, men det kan kognitioner også. 9 Damasio (1999, iflg. Katzenelson op.cit.:208) beretter om hjerneskadede patienter, hvis kognitive evner er intakte, men de mangler føling med deres egne følelser. Resultatet er, at de opfører sig irrationelt og mangler handlestyring. De har med andre ord ringe emotionel intelligens og er følelsesmæssige krøblinge. Selv tænker jeg ofte på Ingmar Bergmans diagnose i bogen og TVserien Scener fra et ægteskab. Analfabeter er overskriften på Scene 5, og undervejs lader han Johan, den ene af de to hovedpersoner, universitetsansat og meget intellektualiserende, sige til sin kommende eks-kone Marianne: Vi er følelsesmæssige analfabeter, vi er bundløst og uhyggeligt uvidende om både os selv og andre mennesker (Bergman 1973:144). Katzenelsons syn kan sammenfattes således: At kunne erkende, indse, forstå og handle hensigtsmæssigt er centralt for vores tilpasning i verden. Sådan har det været siden Arilds tid, og det er ikke kun et kognitivt anliggende. Emotionsmekanismerne med deres markante kropsforankring er lige så vigtige, eller måske vigtigere for rationel handlen, som de rene kognitive mekanismer er det, hvis sådanne overhovedet findes. Emotionaliteten er kort sagt et fuldgyldigt erkendelsesredskab. 4.2 Kendelse, genkendelse og erkendelse I sin argumentation for eksistensen af en selvstændig emotionel erkendelsesform inddrager Katzenelson det fænomenologisk inspirerede begreb kendelse. Ordet indgår i er-kendelse, an-erkendelse, ved-kendelse og gen-kendelse. Han skelner mellem to slags kundskab: kenden-til vs. viden-om. Kendelse er en kenden-til, vel nogenlunde svarende til begrebet tavs viden. Erkendelsens viden-om består i en intellekturel undersøgelse og tolkning af virkeligheden, og den er overvejende kognitiv. Men der er også erkendelse i den emotionelle kenden-til virkeligheden. Dyr og spædbørn må nøjes med kendelse, de kender-til, men mangler viden-om. For mennesker er det naturligvis vigtigt at tilegne sig viden-om. Men viden-om uden kenden-til, logos uden patos, er gold og svarer til det, som Kierkegaard kaldte refleksionssyge (Katzenelson op.cit.:215). 9 Da jeg i 1970 erne forskede i arbejde og arbejdsløshed, blev jeg optaget af de forskellige slags reaktioner på at gå ufrivilligt ledig, og jeg endte med at formulere følgende princip: Arbejdsløsheden er umenneskelig, og derfor er vrede den mest berettigede reaktion (Madsen 1979, 1981). Det var første gang, jeg blev opmærksom på, eller mere nøjagtigt: genkendte, at følelser meget vel kan være rationelle. 16\n17 Eksempler på kendelse fra bogens s.219f: Selve emotionen afmagt er en følt erfaring, og uden denne emotionelle erfaring fatter vi lige så lidt denne del af virkeligheden, som den blinde fatter farven blå. Eller: Kun gennem min evne til at blive pinligt berørt, griber snarere end be-griber jeg, hvad en pinlig begivenhed i verden er. Han citerer Madsen 1985 og bag den Østerberg 1966 som kilde til princippet Erkendelse er genkendelse for første gang og foreslår, at den form for erkendelse, som der her sigtes til, er kendelse i reflekteret armslængde (Katzenelson op.cit.:229), nogenlunde svarende til kognitiv erkendelse. Men der er en anden form for genkendelse, nemlig den der sker i kraft af den evolutionært givne forbundethed, der hvor den fremmede og jeg deler empatiens førkulturelle og førpersonlige fællesmenneskelige erkendelseshorisont (og) forstår det samme ved det samme (p ). Denne form for genkendelse er en side af emotionel erkendelse. I en sammenstilling af førnævnte begreb om stemthed argumenterer han for, at kendelse kan give anledning til særligt dybe erkendelser. Nedenfor parafraserer jeg fra bogens s.210 og , idet jeg bevarer den lidt fremmedartede, men øjenåbnende Heidegger-inspirerede sprogdragt: Når det emotionelle kredsløb ikke er sluttet til det kognitive, mangler den tavse kenden-til virkeligheden, der består i fornemmelsen af, hvad man iagttager, og hvad der sker - der mangler fornemmelse af livets levelse. Der er hul i kendelsen af verdens hvadhed, og den tilsyneladende rationalitet er irrationel. Det sker, hvis jeg ikke lytter til min stemthed. Hvis jeg lytter, åbner det værende sig for min forståelse. Stemtheden er altså ikke kun en følen-sig til mode. Den rækker ud over sig selv som en følen-sigfor i verden. Den åbner mig for verden, også aktivt som en be-stemmen af verden. Og som et indsyn i mig-verden-forholdets beskaffenhed. Emotionaliteten er med andre ord verdensåbnende og verdensafdækkende. Således forstået er den emotionelle kendelse enhver erkendelses kilde. Eller i hvert fald kilden til utallige erkendelser, som Katzenelson modererer aksiomet. 3.3 Relevans for aktionslæring Arbejdet i en læringsgruppe sigter mod reflekteret læring i betydningen afklaring, indsigt, erkendelse. Læringen vedrører mange forskellige områder, først og fremmest de handlinger, der mest hensigtsmæssigt fremmer aktørens AL-projekt, og hans læring om sig selv og sine egne forholdemåder. I forhold til sådanne mål er det gunstigt at være opmærksom på sondringen mellem emotionel og kognitiv erkendelse og måske i særlig grad skabe betingelser for den emotionelle side af sagen. Det kan også være nyttigt at skelne mellem deltagernes kognitive/refleksive og emotionelle/empatiske genkendelse af de tema og de følelser, aktøren arbejder med. I Madsen 1985 udvidede jeg Østerbergs princip til Selv-erkendelse er selv-genkendelse for første gang. Både omverdens- og selverkendelsesprocesser kan finde sted i en læringsgruppe. 17\n18 4. Emotionelt arbejde og kommercialisering af følelserne The managed heart - commercialization of human feeling af sociologen Arlie Hochschild er et ofte citeret værk 10. Her sættes der spot på de omkostninger, det kan have at sælge sine følelser på samme måde, som man sælger andre sider af sin arbejdskraft. Hochschild skelner mellem emotional work og emotional labor, en sondring som desværre ikke findes på dansk, hvor begge dele typisk oversættes til emotionelt arbejde. Når jeg har brug for præcisionen, taler jeg om kommercialiserede følelser og lader begrebet dække udnyttelsen i både privat og offentlig sektor 11. Emotionelt arbejde foregår i alle mulige sammenhænge og er en uadskillelig del af livet. Det handler om, at vi på mange forskellige måder og med mange forskellige formål håndterer og kontrollerer vore følelser. Dette almenmenneskelige fænomen er en ressource, der kan udnyttes i arbejdslivet. Men Hochschild argumenterer for, at der sker en radikal transformation i og med skiftet fra emotional work til emotional labor, fra sociale normer og privat forhandling til ledelsesinstituerede retningslinier og virksomhedsplaner. Det kommercialiserede emotionelle arbejde kan vedrøre ikke blot individer, men også kollektiver. F.eks. kan man fra en ledelses side insistere på team-solidaritet med baggrund i den antagelse, at det fremmer kundetilfredshed og produktivitet. Lidt indirekte foretager Hochschild (1983/2003:141ff.) dermed en sondring mellem individuelt og kollektivt emotionelt arbejde. Sådanne mekanismer er hverken entydigt gode eller entydigt skadelige for medarbejderne, men det er en form for udnyttelse, for ikke at sige udbytning, og der er altid omkostninger, hævder hun. For nærmere at forstå karakteren af disse omkostninger må vi se på, hvad hun mener med følelser og emotioner (de to termer bruges stort set synonymt). 4.1 Hochschilds emotionsbegreb Emotionerne anskues som en kropsligt forankret sans på linie med andre sanser, tilmed som den vigtigste sans af alle (det minder om Katzenelsons biopsykiske organ i afsnit 1.2). Som tilfældet er med andre sanser, bruger vi vore emotioner til at skaffe os viden om relationerne til den ydre og indre verden. I would define feeling, like emotion, as a sense, like the sense of hearing or sight. In a general way, we experience it when bodily sensations are joined with what we see or imagine. Like the sense of hearing, emotion communicates information (Hochschild 1983/2003:17). Eller som hun også siger, emotioner tjener fundamentale signalfunktioner. Denne del af hendes 10 I et review af litteratur, definitioner og empiriske resultater vedr. emotional labor krediterer Bono & Vey (2005) Hochschild for at være den, der oprindeligt introducerede begrebet emotional labor. 11 Hochschilds omfattende empiriske materiale stammer især fra flyselskaber og deres personale. Elmholdt (2011) udstrækker begrebet til de former for præstation hhv. undertrykkelse af følelser, der forventes af den professionelle leder. Som så mange andre amerikanske samfundsforskere interesserer Hochschild sig kun for private virksomheder og ikke for den offentlige sektor, den er da også er væsentlig mindre i USA end i f.eks. Danmark. Et såkaldt godt spørgsmål er, hvor man skal placere selvstændige eller freelancere som f.eks. konsulenter. 18\n19 emotionsopfattelse er konsistent med det billede, jeg har tegnet i afsnit 1. Ligesom de fleste andre emotionsteoretikere skelner hun da også mellem en subjektiv følelse og den måde, den kommer til udtryk på. Sondringen er vigtig, fordi der kan være større eller mindre uoverensstemmelse mellem oplevelse og udtryk. På sin sociologiske baggrund har hun sat sig for at udvikle en ny social teori om emotioner, ved at kombinere organismiske og interaktionistiske teorier inden for området. Hvad sidstnævnte angår, er hun særligt inspireret af Erving Goffmans arbejder og specielt af hans fokus på sociale regler; hun taler i den sammenhæng om feeling rules. Begreberne regel og norm er i denne sammenhæng synonyme. Hvor Goffman interesserer sig for de regler, som opstår spontant, uformelt og nedefra i menneskers dagligliv, ser Hochschild i tilgift på arbejdslivets mere formaliserede regelsætning vedrørende emotioner en regelsætning der fastsættes oppefra. Emotion er for Hochschild intimt forbundet med perception, forventninger og andre kognitive funktioner, og det er især ad denne vej, at arten af vore følelsesoplevelser og følelsesudtryk er socialt påvirkelige. Emotionernes signalfunktion er allerede nævnt. For Hochschild er signalerne vævet sammen med vore forventninger, og forventningerne er socialt bestemte. En følelse is not a telling. It is a comparing (op.cit.:231). Det, der lige nu sker, sammenlignes med ens forudgående forventninger, og det er forholdet mellem de to, som bestemmer følelsen, prior expectations are part and parcel of what we see, and in the same way they are part of what we feel (ibid.). For mig er dette langt på vej rigtigt, men ikke hele vejen; et spædbarns følelser har f.eks. ikke noget med forventninger at gøre, i hvert fald ikke kulturelt dannede forventninger. Ligesom (de fleste) forventninger er også vores perception kulturelt påvirket. Since culture directs our seeing and expecting, it directs our feeling and our naming of feeling (ibid.:233). Bemærk citatets henvisning til den kulturelt bestemte navngivning af givne følelser. Det er et tema, Hochschild vier en del opmærksomhed, men hun tildeler ikke sproget nær den samme nøglebetydning, som man ser hos socialkonstruktionisterne. 4.2 Overflade- og dybde-ageren I bogens kapitel 3 introduceres en sondring mellem surface acting, nogenlunde svarende til den form for rollespil, som Goffmans teater-inspirerede sociologiske teori handler om, og deep acting. som er inspireret af dramaturgen Constantin Stanislawski. Begge former optræder i arbejdslivet, men ifølge Hochschild har dybde-ageren de største potentielle omkostninger. I overflade-ageren er aktøren selv klar over, at han udtrykker noget andet, end det han rent faktisk føler. I dybde-ageren er der tale om en virkelig følelse, der er resultatet af en form for selvinduktion. Her er der ikke nogen umiddelbar adskillelse mellem følelsen og den måde, den kommer til udtryk på. Dagligligdagen rummer masser af eksempler på, at vi med en vis succes aktivt fremkalder en følelse, som vi ønsker at have; andre gange forsøger vi at svække eller blokere en følelse, vi helst vil være fri for (Hochschild 1983/2003:43ff). For en skuespiller er denne selvinduktion bevidst tilstræbt, og med sin professionalitet formår han at adskille selv-inducerende 19\n20 følelser og agerede følelsesudtryk fra sig/sit selv. Ift. dagligdagen og arbejdslivet er en sådan bevidsthed og distance ikke nogen selvfølgelighed, og det er bl.a. her, omkostningerne kan blive mærkbare. En anden pointe er, at skuespilleren trækker på et lager af emotionelle erindringer, som han har akkumuleret undervejs i livet ved at være særligt sensitiv over for emotionelle oplevelser. Med reference til Stanislawski nævner Hochschild, at the mind acts as a magnet to reusable feeling (ibid.:41). Noget tilsvarende må gælde manden på gaden og medarbejderen i arbejdslivets organisationer, omend ikke nødvendigvis i samme grad. Som de psykodynamiske teorier antager, så kan genbruget meget vel ske helt ubevidst og lidet konstruktivt, især når de oprindelige følelser stammer fra barndommen - tænk blot på gentagelsestvang og signalangst. Dybde-ageren bygger på en illusion, og det afgørende spørgsmål er, om vi erkender illusionen, i det mindste for os selv. Det kræver noget, som psykodynamikere ville kalde ego-styrke. To put it another way, we may recognize that we distort reality, that we deny or suppress truths, but we rely on an observing ego to comment on these unconscious processes in us and to try to find out what is going on despite them (ibid.:47, min fremhævelse). Dog, egostyrke er ikke nogen selvfølgelighed, heller ikke blandt mennesker i arbejdslivet. Og den kan midlertidigt fordufte, når vi befinder os i pressede situationer. Jeg var for år siden meget optaget af Ronald D. Laings teori. Hvor Goffman fokuserede på tavse regler for adfærd, satte Laing fokus på de tavse regler for oplevelser, jf. hans bog Oplevelsens politik politik forstået som institueringen af regler (Laing 1967). Reglerne skaber et socialt pres på den enkelte i retning af at konformere ved at foretage manøvrer og operationer på oplevelsen, og typisk er denne mekanisme ganske upåagtet af alle parter i samspillet. Det, der trods omkostningerne kan foranledige et menneske til sådanne operationer, er dets behov for anerkendelse og socialt tilhørsforhold og dets manglende muligheder for at gennemskue, at de signifikante andre i indbyrdes kollusion definerer det på falske måder. Ken Loach s klassiske film Family Life er bygget over Laings teori og giver et rystende billede af sådanne mekanismerne. I og med at en følelse er en subjektiv oplevelse, kan man uden videre udstrække Laings begreber til følelsesregler og operationer på følelserne. Fænomenet minder mest af alt om ubevidst dybdeageren. Tilbage til Hochschild, som afslutter sit afsnit således: Surface and deep acting in a commercial setting, unlike acting in a dramatic, private, or therapeutic contexts, make one s face and one s feelings take on the property of a resource. It is a resource to be used to make money (op.cit.:55). Begge former for ageren anskues som ressourcer, der kan sælges, udnyttes og udbyttes på samme vis som folks arbejdskraft i almindelighed kan det. Det er tilmed en ressource, som den, der skal sælge sin arbejdskraft, kan kompetenceudvikle; Brinkmann (2011) har observeret et helt nyt marked for følelsesentreprenører, f.eks. skuespillere der lærer ledere at bruge skuespillerteknikker, så de bedre kan nå deres mål. 4.3 Håndtering og omkostninger 20


Texas Hold Em Poker Strategi – Bingo Advantage\nHome > Uncategorized > Texas Hold Em Poker Strategi\nTillid er en mærkelig ting i poker. Det er et aspekt, som de fleste af os ikke tænker meget om, men uden et højt konfidensniveau, er det næsten umuligt at spille god poker. Men det er meget nemt, hvis du spiller meget internet poker, for at få dit tillidsniveau skudt i løbet af få uger, dage eller endda nogle få hænder. En af de bedste ting, du kan gøre som en pokerspiller, er fortsat selvsikker i dit spil. Hvis du ikke er sikker på de spil, du laver ved pokerbordet UANSET RESULTATERNE, skal du enten A) arbejde på din tillid eller B) nødt til at undersøge fundamentet af dit pokerspil og forbedre dem.\nDen nederste linie er, at hvis du spiller fundamentalt god poker og de spil, du passer på, er situationen i hvilken de er lavet, så er udkommet virkelig irrelevant. Uanset om du vinder eller taber, vil oddsene fungere i din favør over tid, hvis du spiller de rigtige spil. Når du spiller virkelig vil begynde at lide, er når du laver gode spil og nogen sutter ud på dig. Intet er værre. Jeg er ligeglad med, at du spiller NL Hold’em, HORSE, Omaha, Stud, RAZZ eller hvad som helst, hvis du mister nogle få hænder eller turneringer eller betydelige mængder kontanter, vil du begynde at stille spørgsmålstegn ved dit spil.\nPå det tidspunkt vil en af to ting ske; A) du vil fortsætte med at “tilt” og begynde at lave dumme spiller baseret på logikken om “alle andre gør det og slår mig, jeg kan lige så godt spille også løs og dum!” eller B) bliver du for stram og spørger hvert spil du laver. Med andre ord forventer du at tabe, så du ikke spiller med nogen aggressivitet eller endda foretager de rigtige spil i en given situation. Sidstnævnte er næsten værre end vippe. Hvis du forventer at tabe, eller hvis du ikke længere finder dig selv aggressiv og frygter den værste hver hånd, har du allerede tabt, og du er skruet.\nFor eksempel, hvis du rammer ture på Turn og finder dig selv bekymrende, at du måske bliver slået af højere ture, så har du ramt det punkt, og du har problemer. Uanset hvor mange dårlige slår du har taget i fortiden, kan du ikke miste tilliden til de spil, du laver, hvis du er sikker på, at de er korrekte. Hvis du ikke er sikker på, at de er korrekte, har du et andet problem, men hvis du ved, at du spiller lyd, så skal du forblive sikker og aggressiv. Noget mindre er at grundlæggende indrømme nederlag, og du kan lige så godt tage op bro eller kroket.


Lelyturfcare – Rejser, hoteller og restauranter – Rejser, hoteller og restauranter\nLelyturfcare - Rejser, hoteller og restauranter\nRejser, hoteller og restauranter\nOplev Natteliv i Buenos Aires\n2. januar 2017 | admin\nBuenos Aries er blandt nogle af de mest elskede turistmål i verden. Hos Buenos Aries kan du nyde sightseeing, shopping, dans, musik og mange flere. Buenos Aires er verdensberømt for sit natteliv, glamourøse restauranter, trendy natklubber, kasinoer og fashionable barer. The Capital syder med restauranter og drikke huler i alle former og størrelser. Fra den\nVandsport er en spændende tilføjelse til enhver aktiv ferie og med lærred du kan nyde dine foretrukne vandaktiviteter i smukke omgivelser i hele Europa. For mange familier – og faktisk individer, spændingen ved at deltage i en række af vandsport, mens på ferie er en af de vigtigste ingredienser for succes. Fra windsurfing og jolle\nRiga som en feriedestination\n17. oktober 2016 | admin\nHovedstaden i Letland, beliggende på Østersøkysten, er hurtigt ved at blive en af Europas mest populære byer for turister, og det er ikke svært at se hvorfor. Riga har masser at byde på fra historie til kultur, fra shopping til natteliv. Her er de fem grunde til at besøge. Planlægger at besøge Riga for helligdage.Get\nSeværdigheder og interesser i Tromsø, Finland\n3. marts 2016 | admin\nTromsø er et af de meget interessante steder, som alle rejsende bør opleve. Det er måske det bedste sted i verden for at se Aurora Borealis, også kendt som nordlyset. Sørg for at besøge Tromsø mellem november og marts for at opleve dette spektakulære syn. Og takket være den varme Nordatlantiske strøm, en udvidelse af\nFerie i Tenerife – Strande\n16. februar 2016 | admin\nTenerife tilbyder et samlet beløb på 15 blå flag strande, på grund af sin fantastiske service og den høje kvalitet af sine farvande. Blå flag pris ærer strande, der opfylder kravene i topkvalitet i forskellige sektioner såsom kvaliteten af badevand, tilgængelig sundhed infrastruktur, tilstrækkelig sikkerhed for at sikre sikkerheden for brugerne, og også, at strandene\nVæsentlig penge at spare rejse tips for begyndere\n12. januar 2016 | admin\nEventuelle planer om at tage en pause efter et par måneders stressende arbejde? Derefter rejser ud af byen kan være en god idé. For at sikre, at den hårdt tjente penge vil gå langt, her er nogle af de budget rejse tips at huske på: • Ring til hotellet først, før booking det via internettet.\nCopyright © 2018 Lelyturfcare - Rejser, hoteller og restauranter. Powered by WordPress and Blog Start.


Hvordan måler I jeres urs nøjagtighed?\n24-03-2017, 02:17 PM\nKøb et billigt Timegrapher fra eBay (ca. kr. 1.100 - 1.200) valg en sælger som driver sin forretning fra UK (= ingen moms, told & bøvl) og tjeck dit ur med det.\nJeg går efter +/- 5 sek. nøjagtighed og det har absolut ikke været besværligt - hverken med kr. 1.500 Seiko eller et Rolex for lidt mere\nAlle moderne ure kan justeres dertil, både billige og dyre. Med det forbehold at urværket er rent / efterset indenfor nogle år.\nCOSC standard er ikke noget mirakuløst fra præcisionens overdrev. Måske var det en gang for 50 år siden når produktionsmetoder var lidt tungere end i dag og lubrikanterne / olierne ikke helt så udviklede end pt.\nDet største forhindring i den her slags justering er det at urmagerne gider ikke at justere et ur fem - seks ganger (det kan det kræve at opnå præcisionen) og / eller kunden vil ikke betale for de samme fem - seks behandlinger det eventuelt kræver.\nOg husk at det timegrapher / andre instrumenter viser, er ikke 100% sandheden. Dit brugsmønster er meget afgørende. Ur avancerer og taber alt beroende på stillingen det ligger. Og går du 24/7 med dit ur er du nødt til at teste præcisionen manuelt. En uges observationstid burde være nok.\nEksempel: Når timegrapher viser at min Submariner avancerer 7 sekunder i døgnet når den står skiven opad i timegrapher, skal jeg få den justeret ikke 7 sekunder bag, men omkring 3 - 4 sekunder for at uret vil gå +/- 0 sek. når jeg har det på døgnet rundt.\nMan kan ikke måle sig til alt.\nModtaget Likes: 1,488 i 561 svar\nGivet Likes: 1,236\n(24-03-2017, 02:17 PM)TioMalo Skrev: Køb et billigt Timegrapher fra eBay (ca. kr. 1.100 - 1.200) valg en sælger som driver sin forretning fra UK (= ingen moms, told & bøvl) og tjeck dit ur med det.\nJeg har faktisk en Timegrapher, som jeg ikke rigtigt bruger længere - Den er som ny og fungerer fint\n24-03-2017, 10:59 PM\nJeg har mit ur på 24/7. Måler cirka hver anden time. Minimum over en uge. Og bingo. Så er der et nøjagtigt resultat.\n0 sek kl 1100. Den 9/3\n0 sek kl 1200\n0 sek kl 1300\n-0.5 sek kl 1400\n-1 sek kl 1500\n-1.5 sek kl 1600\n-2 sek kl 1700\n-2 sek kl 2000\n-2 sek kl 2100\n-2.5 sek kl 2300\n-3 sek kl 0730. Den 10/3\n-3 sek kl 1100. 24 timer\n-3 sek kl 1200\n-4 sek kl 1430\n-4 sek kl 1600\n-4 sek kl 1800\n-4 sek kl 2000\n-5 sek kl 2300\n-6.5 sek kl 0930. Den 11/3\n-7 sek kl 1100. 48 timer\n-7 sek kl 1330\n-7 sek kl 1500.\n-7.5 sek kl 1930\n-8.5 sek kl 2200\n-9 sek kl 0830. Den 12/3\n-10 sek kl 1100. 72 timer\n-10 sek kl 1800\n-10.5 sek kl 2100\n-13 sek kl 0900. Den 13/3\n-13.5 sek kl 1100. 96 timer\n-15 sek kl 2300\n-16 sek kl 0700. Den 14/3\n-16 sek kl 1100. 120 timer\n-18 sek kl 2200\n-24 sek kl 0800. Den 16/3.\n-24,5 sek kl 1100. 168 timer\n-39 sek kl 2000. Den 19/3\n-42 sek kl 1100. Den 20/3. 264 timer\n-46 sek kl 1100. Den 21/3. 288 timer\nModtaget Likes: 97 i 69 svar\nGivet Likes: 177\nDu kan jo også gøre det, at du går med uret i en uge. Inden stiller du det helt præcist. Efter en uge, og det er 7x24 timer!\nAflæser du tiden præcist, sammenligner med klokkeslet, regner ud hvor mange sekunder det har vundet/tabt, dividerer med 7, så har du resultatet. Det burde så en hvilken som helst urmager kunne justere ind. Ikke nogen raketvidenskab der skal bruges, men som tidligere skrevet, det kan være at du skal efter det et par gange, men på denne måde har jeg gjort det for, efterhånden, en hel del kunder...\nMester ryster på hovedet hver gang, men der skal nu heller ikke så meget til...\nAlternativt kan du lave målingen, og selv få lov at prøve.\nJeg bor ved Rødding i Sønderjylland, koster rejsen og en snak om klokker...\nJeg stiller det ur jeg vælger efter vores Seiko 5 ur i køkkenet,\nOg hvis de viser det samme inden for et minut 24 timer efter så er jeg tilfreds,\nSkulle jeg hænge mig ned i sekunder ville jeg vælge Quartz 24/7-365.\nModtaget Likes: 180 i 125 svar\n26-03-2017, 09:08 PM\n24/365 eller 24/7/52?\nRadiostyret er nu heller ikke at foragte; specielt på en dag som i dag.\nJeg har appen WatchTracker, og den giver et meget godt billede af et urs nøjagtighed.\nMit Casio F-91W vinder 0,1 s i døgnet.\nSeiko MM300 taber 4,3 s i døgnet.\n27-03-2017, 01:53 AM\nJeg stiller mit ur når nogen brokker sig over jeg enten kommer for sent eller for tidligt. Men jeg er også bare urmager\n(24-03-2017, 10:59 PM)runzuk5 Skrev: Jeg har mit ur på 24/7. Måler cirka hver anden time. Minimum over en uge. Og bingo. Så er der et nøjagtigt resultat.\n• Lars, runzuk5, Stensbjerg, whoa\nP.N : Det må være lidt som skomagerens børn.\nModtaget Likes: 332 i 137 svar\nGivet Likes: 1,143\nMen det er vel kun hvis lortet, opfører sig totalt umuligt, at man skal have det til service?\nFor man kan vel ikke selv rette på unæjagtigheden, går jeg ud fra.\n31-03-2017, 02:13 AM\nHvis lortet opfører sig totalt umuligt tager man på kursus hos Lars i Rødding, eller også spilder man 4 år på at blive udlært som urmager.\n• Lars, whoa\nAktuel tid: 28-02-2020,05:50 PM Powered by MyBB, © 2015 .