Nanoteknologi og nanoscience – den næste industrielle revolution?\nNanoteknologi handler om noget, der ufattelig småt. Men hvad er nanoteknologi helt præcist? Og hvad kan vi bruge det til? Tre danske forskere gør dig klogere på teknologien.\nLycurgus-bægeret stammer fra det 4. århundrede e.v.t. og er fremstillet ved at opvarme siliciumdioxid til en ekstremt høj temperatur, hvorved der dannes glas. De romerske glaskunstnere tilsatte små mængder af ædelsten og ædelmetaller som for eksempel guld og sølv under opvarmningen, hvilket medfører ændringer i glassets struktur og danner nanopartikler i glasset. På grund af nanopartiklerne er glasset ikke guldfarvet, men i stedet grønligt. Det helt særlige ved dette bæger er, at hvis man lyser på det forfra, så reflekterer glasset et grønligt lys og optræder uigennemsigtigt. Lyser man derimod bægeret op fra bagsiden, skifter glasset pludselig farve. Det lyser op i en rødlig farve og bliver næsten gennemsigtigt. Alt sammen en effekt, der skyldes guldnanopartiklerne. (Foto: Trustees of the British Museum)\nprofessor, Interdisciplinary Nanoscience Center\nvicecenterleder, Interdisciplinary Nanoscience Center\nvidenskabelig koordinator, Interdisciplinary Nanoscience Center\nPartner 25 søforklaringer - Naturvidenskabelige fortællinger fra Søauditorierne\nSorte huller i universet. Aldringens gåde. Kemien i velsmag. Kvantemekanik. Kaskelottens næse.\nVidenskaben og den teknologiske udvikling har i dag nået et stade, hvor man kan afbilde atomer og manipulere processer på den atomare skala. Det er en skala, hvor man måler størrelser i nanometer (en milliontedel millimeter), og på denne skala kan kendte materialer pludselig få helt nye egenskaber. Forskernes resultater udnyttes allerede nu i industrien, og mange nye, spændende anvendelser er lige om hjørnet.\nI de seneste århundreder har vi været vidne til en lang række teknologiske gennembrud – som for eksempel opfindelsen af dampmaskinen og forbrændingsmotoren, fremstillingen af kunstgødning, evnen til at transportere mennesker og varer over lange afstande på kort tid, opfindelsen og udviklingen af dioden, transistoren, elektroniske chips og computeren og senest kortlægningen af det menneskelige genom.\nAlle disse landvindinger har haft og vil få enorm betydning for samfundsudviklingen, og i næsten alle tilfælde er de et resultat af forskningsmæssige gennembrud i en bottom-up proces mere end resultatet af en topstyret politisk, strategisk proces.\nComputerne bliver mindre og hurtigere\nDen nuværende, store interesse for nanoteknologi har blandt andet sit udspring i computerindustrien. Udviklingstendenserne for det integrerede kredsløb blev i 1965 beskrevet af Intels grundlægger Gordon Moore med det, der siden er blevet kendt som Moores lov. Den beskriver, hvordan antallet af transistorer i et integreret kredsløb fordobles cirka hvert andet år.\nUdviklingen, som Moores lov beskriver, har medført, at computerne er blevet mindre og mindre og hurtigere og hurtigere gennem de seneste 50 år, hvilket vi alle profiterer af i den daglige brug af mobiltelefoner, computere og tablets. Som følge af denne tendens var et af de mest centrale spørgsmål inden for forskningen omkring årtusindskiftet:\n»Hvad sker der, når de mindste komponenter i transistorer nærmer sig størrelsen af et enkelt atom?«\nFor det er uundgåeligt, at man står over for udfordringer, når komponenterne nærmer sig størrelsen af de enkelte byggeklodser.\nNano blev et buzzword\nDet er uomtvisteligt, at it-revolutionen, med udgangspunkt i Silicon Valley, har spillet en afgørende faktor i produktionseffektiviseringen af industrien i USA, og det fik den daværende præsident, Bill Clinton, til at sætte fokus på området.\nBill Clinton besluttede således i 2001 at igangsætte det såkaldte The United States National Nanotechnology Initiative med et budget på cirka 500 millioner dollars inden for nanoscience og nanoteknologi. Fra dette tidspunkt blev nano et buzzword, og nano bevægede sig fra forskningsverdenen og ind på den politiske scene, idet nanoteknologi blev udråbt som vejen til den næste industrielle revolution.\nKort tid efter fulgte mange andre lande den amerikanske satsning, og i 2002 nåede nanobølgen også til Danmark, hvor blandt andet Det Interdisciplinære Nanoscience Center på Aarhus Universitet, iNANO, blev etableret med fokus på uddannelse, forskning og videnoverførsel til dansk industri.\nHvad er nano?\nNanoteknologi refererer til noget meget småt. Nano stammer fra det græske nanos, der betyder dværg. I moderne tale er nano et præfiks, der betyder en milliarddel (dvs. 1/1.000.000.000) af en enhed.\nOrdet bruges altså på samme måde som centi (1/100) og milli (1/1000) og kan sættes foran enheder som for eksempel meter eller sekunder. En nanometer (= 1 nm) svarer således til en milliarddel meter eller en milliontedel millimeter. Det vil sige, at der skal lige så mange nanometer til en millimeter, som der skal millimeter til en kilometer.\nEn nanometer er en meget lille afstand, som umiddelbart er meget vanskelig at forholde sig til. For at illustrere, hvor lille en afstand man taler om, er størrelsesforholdet mellem en fodbold og en nanoklynge med en diameter på 1 nanometer det samme som størrelsesforholdet mellem selvsamme fodbold og hele Jorden.\nMen hvad er nano?\nNår man bevæger sig helt ned på nanometerskala og ind i nanoteknologiens verden, havner man i atomerne og molekylernes univers. Et enkelt atom har en størrelse på cirka en femtedel nanometer, dvs. fem atomer lagt på række svarer til cirka en nanometer, og mange molekyler har en størrelse på en eller flere nanometer.\nDen formelle definition af nanoteknologi er videnskab og ingeniørkunst om strukturer med en størrelse mellem 0,1 og 100 nanometer. Det er en meget bred definition, som ikke tager hensyn til, om nanostrukturen består af guld, sølv, kulstof, jern, hydrogen, kvælstof eller et andet grundstof.\nUdover at referere til noget meget småt\ner nanoteknologi blevet synonymt med tværfaglighed mellem de klassiske videnskabelige discipliner og i særdeleshed mellem fysik, kemi, biologi, molekylærbiologi og medi\ncin. Alle disse fag har netop forståelsen af atomerne og molekylernes verden til fælles.\nTop-down og bottom-up tilgangene åbner helt nye muligheder inden for nanoteknologien\nHistorisk set har disse fag haft meget forskellige tilgange til arbejdet med vores mindste byggesten. For eksempel har fysikere typisk benyttet\nsig af en top-down tilgang, hvor man arbejder sig oppefra og ned og tilstræber at bygge og forstå mindre og mindre strukturer.\nDenne artikel stammer fra bogen '25 søforklaringer - Naturvidenskabelige fortællinger fra Søauditorierne'. Bogen bringes i samarbejde med Aarhus Universitetsforlag. Køb bogen her.\nDet har man blandt andet set med udviklingen og udformningen af computerprocessorer siden slutningen af 1960’erne og begyndelsen af 1970’erne, hvor computere var så store som skabe, hvorimod de i dag stort set ingenting fylder. Udviklingen er resultatet af de seneste årtiers nanoteknologiske top-down arbejdsproces, hvor man ’mejsler’ mindre og mindre stukturer ud af et materiale, typisk silicium.\nI modsætning til denne top-down metode finder vi kemikernes og biologernes bottomup tilgang til nanoteknologi. Den kan i grove træk beskrives som kemikernes evne til at bygge stadigt større og mere komplicerede molekyler op fra bunden ved blandt andet at styre kemiske bindinger, så molekylerne samler sig selv.\nSom eksempler kan nævnes arbejdet med fedtmolekyler og virus til fremstillingen af vitamin B12 og kunstige DNA-delfiner og DNA-nanokasser samlet af enkelte DNAstrenge.\nNetop denne kombination af top-down og bottom-up tilgangene åbner helt nye muligheder inden for nanoteknologien.\nSmåt er anderledes\nDet altoverskyggende spørgsmål, som mange stiller ved første bekendtskab med nanoteknologi, lyder: »Hvorfor er småt interessant?«\nPå basis af en lang række forskningsresultater er det i dag et veldokumenteret faktum, at materialer kan have markant anderledes fysiske og kemiske egenskaber, hvis de kun er nogle få nanometer store, sammenlignet med, hvis de for eksempel er flere centimeter store.\nForklaringen skal søges i den del af fysikken, der blev udviklet i 1920-1930 af blandt andre Niels Bohr (1885-1962), Albert Einstein (1879-1955) og Erwin Schrödinger (1887-1961), nemlig kvantemekanikken.\nI kvantemekanikkens fascinerende verden er den klassiske, deterministiske beskrivelse af materialer og fænomener afløst af en kvantemekanisk ubestemmelighed og uforudsigelighed, hvor fysiske kræfter, vi ikke umiddelbart mærker i vores dagligdag, pludselig bliver altoverskyggende og dikterer nye egenskaber for materialerne.\nEt i bogstavelig betydning klassisk eksempel på, at ’småt er anderledes’, stammer fra det 4. århundrede, hvor romerske glaskunstnere fremstillede en række kunstgenstande, heriblandt et gyldent bæger, kendt som Lycurgus-bægeret.\nUdover at fremstille selve glasset havde de romerske glaskunstnere for vane at tilsætte små mængder af ædelsten og ædelmetaller som for eksempel guld og sølv. Ved at tilsætte guld under opvarmningen sker der nemlig ændringer i glassets struktur, og man får dannet nanopartikler dækket med guld.\nBægeret er ikke guldfarvet, som man skulle tro, men i stedet grønligt. Det helt særlige ved dette bæger er, at hvis man lyser på det forfra, så reflekterer glasset et grønligt lys og optræder uigennemsigtigt. Lyser man derimod bægeret op fra bagsiden, skifter glasset pludselig farve. Det lyser op i en rødlig farve og bliver næsten gennemsigtigt. Alt sammen en effekt forårsaget af guldnanopartikler.\nBægeret har været berømt i mange hundrede år for denne fantastiske egenskab, men det er først i det 20. århundrede, at man har kunnet studere nanopartiklerne i glasset og forklare, hvad det egentlig er, der sker.\nGulds nye egenskaber bliver tydelige\nDet forunderlige optiske fænomen skyldes vekselvirkninger mellem lys og frie elektroner i overfladen på et elektrisk ledende ædelt metal som guld eller sølv. Nanopartikler med forskellige geometriske former (runde, kvadratiske, stjerneformede, rektangulære osv.) vil vekselvirke markant forskelligt med lys med samme bølgelængde. De kan enten reflektere, absorbere eller udsende lys med en anden bølgelængde.\nStørrelsen og den geometriske form spiller altså ind på materialets egenskaber, i dette tilfælde metallet gulds farve. Det er ikke et fænomen, vi kan forklare i den makroskopiske, klassiske fysiks verden. Vi ved, at en guldbarre har samme farve som en guldring, og vi ved, at en guldbarre er guldfarvet, hvadenten den er 1 millimeter eller 20 centimeter lang.\nMen på nanoskalaen bliver gulds nye funktionelle egenskaber direkte tydelige ved, at for eksempel de optiske egenskaber ændres. Det gør, at Lycurgus-bægeret kan skifte farve fra grønlig til rødlig. Og ikke nok med, at bægeret kan skifte farve – på intet tidspunkt er det guldfarvet, som man umiddelbart ville have forventet.\nSmåt er i sandhed anderledes.\nStruktur er afgørende\nVi kender i dag en lang række eksempler på, hvorledes materialers makroskopiske egenskaber dikteres af både deres kemi\nske sammensætning og deres geometriske struktur.\nBegrebet allotropi dækker over det fænomen, at et grundstof kan optræde i flere forskellige geometriske tilstande. Rent kulstof kan optræde i mange forskellige former. Her er vist de fire mest almindelige former af kulstof:\na) Diamant, b) Grafit, c) C60 (Buckminster fullerene eller buckyball), d) Kulstof-nanorør.\nVed at kontrollere materialers sammensætning og struktur på nanoskalaen kan man med de samme byggesten (atomer og molekyler) konstruere materialer med mange forskellige funktionelle egenskaber. Resultaterne er nye mekaniske, magnetiske, elektriske, termiske, kemiske og optiske egenskaber.\nEt klassisk eksempel, der på én gang er uhyre simpelt, men samtidig har enorme perspektiver, tager sit udgangspunkt i grundstoffet karbon (det vil sige, kulstof ), grundstof nummer 6 i det periodiske system.\nVi ved, at den indre kerne i en simpel blyant består af karbon i en grafit-struktur – et blødt lagdelt materiale, som man kan skrive med, og som man kan bruge som smøremiddel for at undgå friktion og sammenklistring mellem to andre materialer.\nSammensætter man de samme karbonatomer – nu ikke i en grafit-struktur, men i en tredimensionel struktur – kan man få diamant, et ekstremt hårdt materiale, der benyttes i en diamantsav og naturligvis som smykkesten.\nC60-buckyballs of karbonnanrøret udviser flere nye egenskaber\nI 1985 skete der et forskningsmæssigt gennembrud inden for nanoscience, idet endnu etmedlemblevføjettilkarbon-familien, nemlig C60, bedre kendt som en buckyball. En C60-buckyball har en struktur med 60 karbonatomer bestående af fem- og sekskanter og minder meget om en fodbold i sin opbygning.\nOpdagelsen af disse C60-buckyballs udløste i 1996 Nobelprisen i kemi til Richard Smalley, Harald Kroto og Robert Curl. Udover buckyball kan karbon også tage form som et karbonnanorør, hvor karbonhexagonerne (sekskanterne) er oprullet i et rør med en diameter på nogle få nanometer – en struktur, der bedst kan sammenlignes med et oprullet hønsenet.\nFælles for både C60-buckyballs og karbonnanorøret er, at de igen udviser flere ekstreme nye, funktionelle egenskaber sammenlignet med grafit, diamant og andre materialer. For eksempel er karbonnanorør 100 gange stærkere og seks gange lettere end stål.\nDe leder strøm bedre end kobber og varme bedre end diamant, og de kan designes til at være enten elektriske ledere eller halvledere som for eksempel silicium. I kraft af disse nye overraskende funktionelle egenskaber spænder de potentielle anvendelsesmuligheder for karbonnanorørene vidt.\nNogle af de potentielle teknologiske anvendelser er til ledende og superstærke kompositmaterialer, energiopbevaring af for eksempel brint, til katalysatorer i forbindelse med energiomdannelse, sensorer, kunstige muskler, batterier, afskærmning af elektromagnetisk stråling, FED-fladskærme (field emission displays) og til konstruktion af nye komponenter inden for nanoelektronik.\nÉt lag grafen har højere brudstyrke end stål\nDe mange potentielle anvendelser, timet med Bill Clintons store satsning på nano, gjorde, at nanorøret blev udråbt som det helt store, nye materiale, som skulle være med til at skabe en industriel revolution i det 21. århundrede.\nMen i 2004 skete der endnu et afgørende gennembrud inden for nanoscience. Allerede seks år efter (2010) udløste det Nobelprisen i fysik til Andrei Geim og Konstantin Novoselov. De to forskere påviste eksistensen af endnu et ’vidundermateriale’, nemlig grafen, baseret på karbonatomer.\nGrafen består af et enkelt lag af karbonatomer, og igen har forskning vist, at grafen har mange interessante funktionelle egenskaber. Selvom grafen består af meget stærke karbon-karbon-bindinger, kan materialet strækkes med op til 25 % af dets oprindelige længde, samtidig med at materialet har en utrolig styrke. For et lag grafen er brudstyrken cirka 40 gange højere end stål.\nGrafens elektroer bevæger sig som masseløse fotoner\nGrafen er ligeledes fantastisk til at lede elektrisk strøm, hvilket skyldes grafens specielle gitterstruktur, som sørger for, at elektroner kan bevæge sig frit over lange afstande uden modstand – til forskel fra traditionelle ledere. En anden særlig egenskab ved grafen er, at dens elektroner bevæger sig rundt som masseløse lyspartikler (fotoner).\nDet giver dem en konstant hastighed på cirka en million meter i sekundet, hvilket igen gør det muligt at studere fænomener, der ellers kun var mulige at studere ved brug af en partikelaccelerator.\nI marts 2010 lykkedes det forskere ved iNANO at indarbejde et såkaldt energigab i grafen ved kemisk at ændre grafenoverfladen. Det har gjort det realistisk at tro på, at grafen med dens unikke elektrontransportegenskaber vil kunne erstatte silicium i fremtidens computerchips. Det er et stort skridt på vejen mod hurtigere computere, iPods osv.\nKunsten at se på nanoskalaen\nNanoscience og nanoteknologi er ikke resultatet af en videnskabelig revolution inden for videnskaben, som for eksempel kvantemekanikken var inden for fysik i begyndelsen af det forrige århundrede.\nNanoteknologi og nanoscience er derimod resultatet af en evolution, hvor man over de seneste 40-50 år er blevet i stand til at syntetisere og skabe mindre og mindre nanostukturer. Samtidig har man udviklet nye teknikker og mikroskoper, der gør det muligt at analysere disse nanostrukturer.\nPrincippet i et Scanning Tunnel Mikroskop (STM). En ultraspids nål (tip) bevæges hen over en overflade med en ganske lille afstand mellem spids og overflade. Til venstre er en tegning af STM-tippen, der bevæger sig hen over en overflade med en spænding og en meget svag strøm mellem overfladen og tippen. På computerskærmen ses resultatet af målingen. Mange STMmålinger foregår i vakuumkamre, hvor der ikke er støv eller gas til at forstyrre målingen. (Illustration: Troels Marstrand)\nOrdet nanoteknologi blev første gang brugt af den japanske forsker Professor Taniguchi, der sammensatte ordet nano og teknologi. Men allerede i 1959 gav fysikeren Richard Feynman (1918-1988) en næsten profetisk forelæsning med titlen: »There is Plenty of Room at the Bottom« (»Der er masser af plads på bunden«).\nI forelæsningen forudsagde han, at man en dag ville udvikle et mikroskop, der ville blive i stand til at afbilde materialernes mindste byggeklodser, atomerne. Samtidig hævdede han, at ingen naturlove ville forhindre os i at manipulere enkelte atomer eller molekyler og derved bygge nanostrukturer, som når man bygger strukturer ud fra legoklodser.\nDet blev muligt at studere hvordan atomer og molekyler samler sig\nI 1959 virkede disse påstande som ren fantasi. Men den tilsyneladende uopnåelige, videnskabelige drøm blev realiseret kun cirka 20 år senere, da fysikerne Gerd Binnig og Heinrich Rohrer og deres kolleger omkring 1980 udviklede det første Scanning Tunnel Mikroskop (STM).\nSTM’et førte til en revolution inden for forskning i nanostrukturer på overflader, da det for første gang blev muligt at afbilde, at ’se’, enkelte atomer og molekyleri/på en overflade. Pludselig blev det muligt at studere, hvorledes atomer og molekyler selv samler sig til ordnede strukturer. Og det blev muligt at skabe verdens mindste menneskeskabte nanostrukturer ved at flytte rundt på enkelte atomer og molekyler, et ad gangen.\nDet har fuldstændigt ændret vore muligheder for at forske i nanostrukturer, og udviklingen af STM’et har måske mere end noget andet åbnet vore øjne for de muligheder, der er i nanoteknologien. I 1986 blev Binnig og Rohrer tildelt Nobelprisen i fysik for deres fremragende indsats.\nSTM – et nanoskop\nAlmindelige optiske mikroskoper med glaslinser virker ved, at der sendes lys ned på eller op gennem en prøve, linsen spreder lyset, og billedet forstørres.\nMen lysets bølgelængde sætter en nedre grænse for opløsningsevnen: Man kan ikke umiddelbart se detaljer, der er mindre end cirka 1⁄4 af lysets bølgelængde, og da synligt lys har en bølgelængde i området 400-700 nm, er den nedre opløsningsgrænse blot cirka 100-200 nanometer for et optisk mikroskop.\nMed et optisk mikroskop kan man se detaljer i biologiske strukturer som celler og bakterier, der typisk er én mikrometer store, men det er langtfra nok til at se nanostrukturer og enkelte atomer.\nDet kvantemekaniske tunnelfænomen tillader at elektronen bevæger sig mellem mikroskopet og prøven\nScanning Tunnel Mikroskopet virker markant anderledes end et optisk mikroskop. I stedet for at være baseret på lys er det baseret på det kvantemekaniske tunnelfænomen. Fænomenet tillader, at en elektron kan bevæge sig mellem mikroskopet og prøven, man vil undersøge, uden at der er kontakt mellem disse.\nKort fortalt fungerer et STM som en slags atomar grammofon, hvor en meget tynd spids (tip) bevæges særdeles tæt over den overflade, man vil undersøge. Man pålægger nu overfladen (prøven) en spænding på cirka 0,1-1,0 volt i forhold til tippen.\nInden for den klassiske fysik vil man sige, at der kun kan løbe en strøm i kredsløbet mellem nålen og overfladen, hvis de er i kontakt med hinanden. Men inden for kvantemekanikken løber der en meget lille strøm, typisk en nanoampere, hvis afstanden mellem prøven og tippen er meget lille, cirka 0,5 nanometer.\nAt styre et STM med atomar præcision er en teknologisk præstation\nMan siger, at elektronerne tunnelerer gennem luftgabet mellem tip og overflade. Denne tunnelstrøm viser sig at afhænge eksponentielt af afstanden mellem nålen og overfladen. Hvis det er så kraftigt, at afstanden ændres med 0,1 nanometer, ændres tunnelstrømmen med cirka en faktor 10.\nMan kan selvfølgelig ikke lave en nål, der er spids nok til at passe i ’rillen’ på den atomare todimensionelle overflade, idet den så skulle være kun ét atom spids. Men på grund af den eksponentielle sammenhæng mellem afstand og tunnelstrøm vil et atom i nålen, der er blot 0,1 nanometer tættere på overfladen end alle øvrige atomer, bære 90 % af tunnelstrømmen.\nDet betyder, at når nålen scannes hen over overfladen, kan man omsætte ændringer i tunnelstrømmen til et 3D-topografisk billede, der afbilder overfladens atomare struktur med en så fantastisk opløsningsevne, at man kan “se” de enkelte atomer i overfladen.\nAt styre et STM med atomar præcision er en teknologisk præstation. Det svarer billedlig talt til at vende Eiffeltårnet på hovedet og scanne dets top hen over en overflade med en præcision på 0,05 millimeter!\nPå Aarhus Universitet udviklede vi i slutningen af 1980’erne et STM, der kan afbilde atomerne i prøveoverfladen så hurtigt – flere billeder i sekundet – at man kan følge dynamiske fænomener på overfladen i form af STM-film. Dette STM har vist sig at være internationalt unikt, så det omtales i dag som 'The Aarhus STM', og mange forskergrupper rundt om i verden benytter i dag en kommercielt tilgængelig udgave af et Aarhus STM.\nFra grundforskning i overfladekatalyse til industriel anvendelse\nEt eksempel, hvor nanoscience og specielt STM’et allerede har bevist sin enorme betydning, er nanoforskning inden for heterogen katalyse – et måske ukendt felt for de fleste. Men det er ikke desto mindre et felt, som har enorm betydning for vort moderne samfund.\nDe aktive nanopartikler i afsvovlingskatalysatoren består hovedsageligt af stoffet molybdændisulfid (MoS2). Ved at fordampe små mængder metallisk molybdæn (Mo) på en guldoverflade og udsætte dem for gasformig svovlbrinte dannes katalysatorpartiklerne MoS2. STMbilledets sort-rød-gule farveskala viser højdekonturerne af partiklen, hvor sort repræsenterer de laveste punkter og gul de højeste.\nDe små kuglerangiver positionen af de enkelte svovlatomer på toppen af nanopartiklen. STM-studier har vist, at den klare, gule kant, der ses langs de trekantede MoS2-nanopartikler, spiller en vigtig rolle i afsvovlingsprocessen. Den gule farve langs kanten på partiklen fortæller, at der er forholdsvis flere elektroner i kanten af partiklen end i midten. (Foto: iNANO)\nAlle kender en bils katalysator, der omdanner de farlige gasser CO og NO i udstødningen til mere harmløse gasarter som CO2 og N2, hvilket har haft enorm betydning for miljøet i byerne. Forskningen inden for nanokatalysatorer har allerede ledt til udvikling af nye teknologier, der er kommet industrien, økonomien, miljøet og dermed menneskeheden til gode.\nDet har blandt andet den danske virksomhed Haldor Topsøe A/S nydt godt af. Det anslås, at værdien af produkterne fra katalytiske processer kan relateres direkte til 10-15 % af de industrialiserede landes bruttonationalprodukter.\nEn katalysator er en slags grydesvamp\nKatalysatorer til at rense råolie for organiske svovl- og kvælstofforbindelser skåner hver dag det danske miljø for omkring 1.000 tons koncentreret svovlsyre og 100 tons koncentreret salpetersyre, der ellers ville falde som syreregn. Og stort set alle de produkter, vi omgiver os med til daglig, er blevet til gennem katalytiske processer.\nProdukternes pris og miljøbelastning afhænger begge direkte af, hvor effektive katalysatorerne er. Katalysatorer kan for eksempel anvendes til miljøforbedrende formål – såsom røgrensning på kraftvarmeværker og fjernelse af urenheder (svovl og kvælstof) i fossile brændstoffer for at undgå sur nedbør – når de senere afbrændes i for eksempel bilmotorer.\nEn katalysator er et nanomateriale, der kan øge en kemisk reaktions hastighed op til adskillige millioner gange. Kort beskrevet muliggør katalysatoren, at gasmolekyler kan reagere til ønskede produkter under betingelser, hvor reaktionen ikke normalt ville kunne finde sted.\nStrukturen af en katalysator er ofte ret kompleks. Man kan tænke på en katalysator som en slags grydesvamp – dvs. et porøst materiale med en stor mængde porer i nanometerstørrelse – hvor de kemisk aktive nanopartikler ligger spredt i porerne.\nKatalysatorens egenskaber og effektivitet afhænger i høj grad af den præcise udformning og kemiske sammensætning af disse nanostrukturer og nanopartikler i katalysatoren.\nKatalysatorer har primært været trial-and-error-eksperimenter\nForskning i og udvikling af nanomaterialer til katalytiske processer kompliceres af deres komplekse struktur og de ofte ekstreme forhold, som katalysatorer anvendes under. Det drejer sig ofte om ekstremt kemisk aktive omgivelser, højt tryk og høje temperaturer.\nDet begrænser ofte mulighederne for at opnå en detaljeret, atomar karakterisering af katalysator-nanomaterialerne. Og det forklarer, hvorfor udviklingen af katalysatorer primært har været baseret på empiriske trial-and-error-eksperimenter. Man har prøvet sig frem og set, hvad der virker i praksis.\nVed hjælp af en lang række nye teknikker er det i dag blevet muligt at få langt dybere indsigt i, hvordan katalysatorerne virker på nanoniveau, og det muliggør en målrettet udvikling af forbedrede nanomaterialer i stedet for blot at prøve sig frem, som man har gjort tidligere.\nMålet med at anvende nanoteknologi inden for katalyse er at blive i stand til at designe helt nye og bedre nanokatalysatorer ved at kontrollere størrelsen og formen af nanopartiklerne i katalysatoren.\nKort vej fra forskning til forretning\nNår man i raffinaderier omdanner råolie til for eksempel benzin og diesel, ønsker man at rense råolien for organiske svovlog kvælstofforbindelser. Og til dette bruger man som nævnt katalysatorer. De aktive nanopartikler i katalysatoren, som fjerner svovl fra råolie, består især af molybdændisulfid (MoS). Men i mange år var den detaljerede struktur af katalysatoren ukendt.\nBaseret på krystalstrukturen af MoS2 var den oprindelige opfattelse, at disse nanopartikler måtte være sekskantede. Men ved hjælp af STM lykkedes det forskere fra Aarhus Universitet at opnå helt ny indsigt i partiklernes struktur.\nMod forventning viste det sig, at MoS2-nanopartikler har en trekantet form, hvilket har store konsekvenser, idet man ved, at det udelukkende er partiklernes kanter, som er kemisk aktive i katalyseprocessen. En sekskantet partikel har to strukturelt forskellige kantstrukturer, hvorimod en trekant kun besidder én.\nSamtidig viste STM-billederne for første gang eksistensen af en helt speciel elektronisk kanttilstand, symboliseret ved en gul bræmme (the yellow brim) langs kanten af MoS2-nanopartiklerne. Det viste sig, at denne kanttilstand var den, der styrede de kemiske reaktioner på nanokatalysatoren.\nTilsætningen af kobolt får nanopartiklerne til at skifte form\nI bestræbelserne på at forbedre MoS2-katalysatoren yderligere har man vist, at små mængder af grundstofferne kobolt (Co) eller nikkel (Ni) kan forøge effektiviteten kraftigt. Igen lykkedes det ved brug af STM for første gang at fastlægge den detaljerede atomare forståelse af strukturen af Co-MoS-partiklerne.\nDet viser sig, at tilsætningen af kobolt til MoS -nanopartiklerne får nanopartiklerne til at skifte form, så de nu har en sekskantet form i modsætning til trekantformen for ren MoS2.\nGrätzel-solcellen kan i sin simpleste form fremstilles vha. glas, kulstof fra en blyant, titandioxid, en elektrolyt og farvestof fra fx brombær. Sammensættes disse komponenter på den rette måde og indsættes i et kredsløb, så kan det drive en strøm. (Illustration: Troels Marstrand)\nCo-Mo-S-partiklen har altså to forskellige kantstrukturer. En analyse af den atomare struktur viser, at de lange kanter svarer til dem på MoS2 -trekanten, mens de korte kanter har en ny kantstruktur, hvor molybdæn er skiftet ud med kobolt. Tilstedeværelsen af kobolt på kanterne giver bedre mulighed for at binde svovlholdige molekyler.\nEn ny katalysator, der levede op til nye regulativer, blev udviklet\nDet interessante ved dette forskningsprojekt er blandt andet, at det demonstrerer, hvor kort der kan være fra nanoscience til nanoteknologi – og fra grundforskning til forretning. Forskere ved Aarhus Universitet har haft et mangeårigt samarbejde med Haldor Topsøe A/S, der investerer i anvendelsen af nanoteknologi i deres produktudvikling af nye katalysatorer.\nDen basale viden, der var opnået på Aarhus Universitet ved at studere den detaljerede struktur af MoS2-katalysatorer med STM, blev således overført til de personer, der udvikler nye katalysatorer på Topsøe A/S.\nDet lykkedes Topsøe A/S at udvikleen ny katalysator kaldet BRIM®, der som den første i verden levede op til de nye regulativer, der kræver, at indholdet af svovl i benzin og diesel højst må være 10 ppm (parts pr. million).\nDet er fantastisk for miljøet, og samtidig kan den nye udvikling aflæses direkte på virksomhedens bundlinje, idet Haldor Topsøe A/S i dag sidder på cirka 40 % af verdensmarkedet for afsvovlningskatalysatorer.\nEn soleklar løsning\nNår mange af verdens lande i dag investerer i nanoscience og nanoteknologi, er det blandt andet, fordi nanoscience åbner op for visionære løsninger på en lang række store, globale udfordringer.\nDet er udfordringer som rent drikkevand, miljøproblemer, klimaændringer, bæredygtig energiforsyning, økonomisk overkommelig sundhedspleje\nog tilstrækkelige fødevarer til at brødføde en voksende befolkning, der i 2050 vil være vokset fra de nuværende syv til omkring ni milliarder.\nDet er vigtigt at sikre langsigtede løsninger på udfordringerne, inden de uundgåeligt vil føre til internationale katastrofer af hidtil uset format. Løses de ikke i tide, vil alle nuværende diskussioner om forringede velfærdsydelser blive til et ’nanoproblem’.\nSiliciumsolceller optager meget solenergi, men koster også meget at producere\nSom eksempel på, hvilken rolle nanoteknologi kan spille i løsningen af disse udfordringer, vil vi her fokusere på bæredygtig energiforsyning. En oplagt mulighed er at basere en bæredygtig teknologi på solenergi – i særdeleshed udvikling af nye effektive, robuste, langtidsholdbare og billige solceller.\nDen traditionelle solcelle kender vi fra små solcellepaneler på lommeregnere, store paneler på satellitter og efterhånden også fra mange danske hustage. Denne type solcelle er lavet af silicium, hvilket er det samme materiale, computerindustrien bruger til fremstilling af mikrochips.\nFremstillingsprocessen er også den samme, som man bruger til fremstilling af computerchips, og derfor er prisen på solcellerne ret høj og fuldstændig bestemt af computerindustrien.\nSiliciumsolcellen har den store fordel, at den er god til at udnytte solens energi. Hele 15-20 % af energien i sollyset kan laves om til elektrisk energi, hvilket ikke er særligt langt fra den teoretiske grænse på cirka 30 %. En stor ulempe ved denne type solcelle er dog det energiforbrug, der går til at producere den.\nTitanoxid kan være et alternativ\nDer går typisk omkring ti år (!), inden solcellen har produceret lige så meget energi, som der er blevet brugt for at producere den. Ti år svarer til næsten halvdelen af solcellens levetid, så den siliciumbaserede solcelle er simpelthen for dyr til, at den for alvor kan konkurrere med kul, olie og naturgas.\nPå grund af de høje økonomiske og energimæssige omkostninger ved siliciumsolcellen har forskere længe set sig om efter billigere alternativer til silicium. Et materiale – som er langt billigere end silicium, findes i rigelige mængder, ikke er giftigt, og som kan benyttes til produktion af solceller – er titandioxid (TiO2).\nDesværre er TiO2 ikke så god til at absorbere lys som silicium. Faktisk er en solcelle lavet af TiO2 kun i stand til at absorbere ultraviolet (UV) lys – og ikke det synlige lys.\nEt gennembrud inspireret af fotosyntesen\nI begyndelsen af 1990’erne udviklede den schweiziske kemiker Michael Grätzel den såkaldte Grätzelcelle, som er en ny type solcelle, der er baseret på TiO2-nanopartikler.\nEn af de store fordele ved denne type solcelle er, at den kan fremstilles billigt, og den er så simpel, at alle andetårsstuderende på bacheloruddannelsen i nanoscience ved iNANO ved Aarhus Universitet (og sågar også besøgende gymnasieelever) kan bygge deres egen solcelle.\nI 2009 publicerede forskere fra iNANO den hidtil mest komplicerede menneskeskabte nanostruktur, fremstillet ved at samle hundredevis af DNA-molekyler. Kassen, som forskerne konstruerede, var 1/30.000 millimeter stor, og det svarer til, at der kunne være 100 billioner af dem i et riskorn, og den er forsynet med et låg, som kan åbnes og lukkes. Det giver mulighed for at bruge nanokassen som diagnostisk sensor til at afsløre tilstedeværelse af fx virus eller kræft og, på længere sigt, kontrollere frigivelse af medicin i syge celler.\n(Illustration: Ebbe Sloth Andersen, iNANO)\nGrätzel modificerede titandioxiden, så den kunne absorbere både ultraviolet og synligt lys. Inspirationen til modificeringen fik han fra planternes verden, nærmere bestemt fra fotosyntesen. Klodens planter tapper solens energi ved hjælp af farvestof i bladene.\nNår solens synlige stråler rammer et farvestofmolekyle, absorberes det synlige lys, og energien overføres til resten af planten. Tanken var altså at koble farvestofmolekyler til TiO2, så de kunne fange det synlige lys og overføre energien fra lyset til TiO2.\nFarvestofmolekylerne ville optage næsten 100 % af sollyset\nDet regnede man med at kunne gøre ved at få et nanometertykt lag af farvestofmolekyler til at selvsamle sig på en glat titandioxidoverflade. Selvom dette i teorien er en rigtig god løsning, var det tynde molekylære lag ikke nok i praksis.\nEt nanometertykt lag farvestofmolekyler er kun i stand til at optage en meget lille del af det synlige lys, under 1 %, og et tykkere lag ville bringe farvestoffet for langt væk fra TiO2-overfladen til, at energioverførslen kan ske effektivt.\nDer skulle tænkes nye tanker. Michael Grätzel fik den geniale idé at bruge 10-20 nanometer små TiO2-nanopartikler i stedet for en større 2D-overflade. Et lag af så små nanopartikler har et overfladeareal, der er cirka 1.000 gange større end overfladearealet på den glatte krystal.\nPå den måde vil farvestofmolekylerne optage næsten 100 % af sollyset. Ved at gøre hele TiO2-strukturen meget tynd kunne man kompensere for dens dårlige evne til at lede elektroner, og med nanopartiklerne blev solcellen mere end ti gange så effektiv som før.\nDer er forskellige processer i solcellen\nSelvom Grätzelsolcellen ved nanopartiklernes hjælp optager næsten 100 % af det synlige lys, er det endnu ikke ensbetydende med, at solcellen formår at udnytte alt lyset. Der er forskellige processer i solcellen, som medfører en forringelse af nyttevirkningen i forhold til, hvad der er teoretisk muligt at opnå.\nFor eksempel forringes nyttevirkningen, hvis det farvestoflag, der dækker nanopartiklerne, ikke er helt tæt og homogent. For at for\nstå og måske løse sådanne problemer er vi nødt til at kende strukturen af TiO2-overfladen helt ned på en subnanometer skala og vide, hvor og hvordan farvestofmolekylerne binder sig til overfladen.\nVed iNANO har vi ved hjælp af STM studeret de basale atomare processer på TiO2-overflader, hvordan vand og andre molekyler vekselvirker med overfladen, og hvorledes forskellige defekter i TiO2-overfladen er helt afgørende for TiO2-overfladens kemiske reaktivitet.\nNår tværfagligheden spiller sammen\nI 2009 lykkedes det en gruppe af forskere på iNANO at fremstille en kasse i nanostørrelse, som var den hidtil mest komplekse, menneskeskabte tre-dimensionale nanostruktur. Byggeklodserne, som nanokassen er konstrueret af, er DNA-molekyler.\nNormalt forbinder vi DNA-molekyler med deres funktion fra biologiens verden, hvor de spiller en helt afgørende rolle, nemlig som bærere af den information, der bestemmer den genetiske arv. Strukturen af et DNA-molekyle blev første gang løst i 1953 af James Watson og Francis Crick og er på én gang kompleks og forunderligt simpel.\nDer er tale om en karakteristisk spiralstruktur bestående af to snoede ’sukkermolekyle-strenge’. De holdes sammen af fire simple base-molekyler, adenin (A), guanin (G), cytosin (C) og thymin (T). Watson og Crick påviste, at disse kun parrer sammen to og to: A med G og C med T.\nTværfagligheden skal bringes i spil\nVedatudnyttedenne ’DNA-parring’ formåede forskerne at få hundredvis af DNA-molekyler til at selvsamle til en tredimensionel kasse. Helt præcist er kassen 1/30.000 millimeter stor, og det svarer til, at der kan være 100 billioner af dem i et riskorn, og den er som alle 3D-kasser forsynet med et låg, der kan åbnes og lukkes.\nForskerne har indbygget en låsemekanisme, som gør,\nat kassen kun åbner sig med bestemte sygdomsspecifikke DNA-nøgler. Samtidig skifter den farve fra rød til grøn, når den belyses med en laser. Det giver mulighed for at bruge nanokassen som diagnostisk sensor til at afsløre tilstedeværelse af for eksempel virus eller kræft og, på længere sigt, kontrollere frigivelse af medicin i syge celler.\nEksemplet blev publiceret i det anerkendte tidsskrift Nature og er det hidtil klareste eksempel på, at tværfagligheden har en berettigelse. Her kom forskere fra iNANO og molekylærbiologi med en konkret idé, som ved hjælp af fysikere, kemikere og nano’er blev karakteriseret, beskrevet og forstået – helt ned på nanoniveau.\nDet er også denne form for tværfaglighed, vi skal bringe i spil, når vi skal arbejde på at løse de globale udfordringer, vi nævnte tidligere. Hvordan vi løser problemerne, ved vi ikke endnu, men vi ved, at nano kan være svaret, netop fordi: Small is different. Og derfor mener vi også, at nanoteknologi fører til den næste industrielle revolution.\nEt vandrende sort hul i Mælkevejen er muligvis observeret


Psykisk Vold | firmaer | degulesider.dk\nPsykisk Vold - Podcast\nCarl Th. Dreyers Vej 212, 3. sal. th\nNr. Bjertvej 89\nBrolæggerstræde 14B, st. sal. tv\n51 70 03...\nDin søgning på psykisk vold gav 7 firmaer og du har nået enden af listen.\nKærestevoldVejledningKvindeforeningKvindecentreVoldsramte kvinderKrisecentreHjælpKrisehjælpKvindehjemKvinderSkilsmissePsykisk voldKvindehusePsykiskRådgivningscentreHustruvoldKrisestøtteKvindehusKriserRådgivning i skilsmisse


Sammenhold giver succes - Ridehesten.com\nTræner for de danske ponyryttere, Lars Trier Kjøller\nDe danske ponyryttere har i denne weekend været i ilden under årets første Baltic Cup, som blev afholdt i svenske Flyinge. De unge ryttere har ydet en særdeles flot indsats og sat sig på mange sejre og placeringer ved det internationale stævne på den anden side af sundet. Ponyrytternes landtræner, Lars Trier Kjøller, er rigtig godt tilfreds med de flotte placeringer, men glæder sig også over nogle rigtig gode ridt.\nLars Trier Kjøllers rolle som landtræner er, ud over at afholde trænings-samlinger med mere, også at fungere som bindeled mellem rytterne og deres daglige trænere. – Rytterne kommer jo fra forskellige landsdele og har forskellige trænere, så det er vigtig med god dialog, fortæller Lars oven på weekendens succes ved Baltic Cup. - Vi har i år allerede haft en samling for B-truppen, og det har været en stor succes at få samlet rytterne, men også familierne omkring dem. Ponysporten involverer jo hele familien og det er dejligt at opleve, at de unge ryttere har så god opbakning hjemmefra, fortæller Lars, der også bruger meget tid på, at samtale med familierne omkring, hvad de unge ryttere skal ride af stævner og hvordan sæsonen bygges op. – Det handler jo bestemt ikke kun om antallet af sløjfer, men bestemt også om nogle gode og stabile ture, som rytterne kan lære noget af. Det er også overordentligt vigtigt, at vi får skabt noget sammenhold rytterne imellem, for når det kommer til holdridning, som for eksempel Baltid Cup, er samarbejde og fællesskab nøglen til succes!\nNoget af det, der også er medvirkende til succesen er, at de gode ponyer er blevet i Danmark og ikke er solgt ud af landet. – Både jeg og de andre trænere kender ponyerne godt, og samtidig er det en gave for de unge ryttere, at overtage en rutineret pony, slutter Lars.\nLink til weekendens resultater\nLars Trier Kjøller inviterer til banetræning\n16-04-2021 07:13, af Thomas Bach Jensen\nAssisterende landstræner for pony og children springryttere, Lars Trier Kjøller, inviterer til banetræning for potentielle bruttogrupperyttere (kat. 1, kat. 2 og children) hhv. den 2. og 8. maj. Lyder det som noget for dig, så læs mere her\nBaltic Cup - det første skridt på vejen\n25-02-2016 10:16, af Tonya Bille Nielsen\nFra den 31. marts til 3. april samles Europas dygtigste ryttere på Flyinge i Sverige for at konkurrere i Baltic Cup. For mange af rytterne er det deres debut på de internationale baner. I år bliver de svenskfødte heste, der kommer til start, belønnet lidt ekstra\nKaroline Sloth Kjær vandt hele to Trophy-titler\n08-12-2019 20:45, af Annika Knudsen Lorentsen\nI denne weekend har der været Baltic Cup-finale i Helsingborg i Sverige, og Trophy-turneringen er afgjort i de forskellige kategorier. Danskerne vandt de 4 ud af de 5 Baltic Cup Equality Line Trophy-kategorier, og her tog Karoline Sloth Kjær sig af i de to, det kan man kalde en outstanding præstation som Karolines mor understreger\nBaltic Cup Finaler\n24-10-2006 00:00, af WebTV\nPonyerne var flyvende i Flyinge\n18-09-2017 08:20, af Cecilia Lindahl\nDe danske ponyekvipager var flyvende i Flyinge, hvor det har været en weekend fyldt med sejre og placeringer til de unge talenter\nFlere danske sejre i Drammen\n05-05-2013 13:37, af Thomas Bach Jensen\nDrammen i Norge er i denne uge vært for Drammen Spring Tour + Baltic Cup, hvor flere danske ryttere opnået solide resultater


Børneteater: Den lunefulde måne\nMed 'Den lunefulde måne' fører Det Lille Verdens Teater med rolig hånd børnene gennem himmelrummets fantastiske fænomener, og på en humoristisk måde lærer de mindste om solformørkelse.\nDet er Big Bang-teori for vuggestuebørn. Billetter på bibliotekets hjemmeside. Det er fredag 15. november.\nSE BILLEDERNE: Gys og gru på Ørbæksvej\nFlytning til 72 millioner:\nJagt- og Skovbrugsmuseet er stadig gemt langt væk på Djursland


Knivsagen ender nu hos ministeren | Hunters Magazine\nArtikel | maj 9, 2015 - 12:01pm\nFoldeknive af enhver art er ulovlige, hvis man – selv langsomt og klodset – kan åbne dem med en hånd. Og det kan man med de fleste…..\nHuntersMagazine har skrevet til de politiske ordfører der tilbage i 2012 stod fadere til den seneste udgave af knivloven.\nDet har fået Pernille Skipper fra Enhedslisten til at bede justitsministeren svare på, om ændringen af våbenloven i 2012 og den måde som den nu fortolkes på og dømmes efter har kriminaliseret indehavere af foldeknive i det omfang som vi har beskrevet her på disse sider.\nForespørgsel til ministeren.\nPernille Skipper skriver i sin mail til HuntersMagazine: ”Hvis det er rigtigt, at ændringen af våbenloven i 2012 har gjort alle foldeknive ulovlige, er der grund til at se på loven igen. Jeg har derfor bedt justitsministeren svare på følgende spørgsmål, som jeg har stillet gennem Folketingets Retsudvalg:\nForhåbentlig får vi et fyldestgørende svar hurtigt, som kan bringe os videre,” slutter mailen fra Pernille Skipper der både i 2012 og nu er retsordfører for Enhedslisten.\nDet var tilbage i 2012 at våbenloven – og herunder bestemmelserne om knive – sidste gang var til behandling i Folketinget.\nDen gang var det for at ændre på strafpraksis ved førstegangsforseelser.\nTilbage i 2012 var alle enige om, at en enhåndsbetjent foldekniv er en kniv der er konstrueret, så den hurtigt og sikkert kan åbnes med kun en hånd.\nMen i løbet af det seneste års tid er det blevet praksis hos politiet, at hvis blot en eller anden politibetjent er i stand til at åbne en helt almindelig foldekniv – også selvom det går langsomt – med kun en hånd, så er den ulovlig.\nI de politikredse hvor denne knivsport er blevet udbredt, er nogle betjente ganske ferme til at åbne foldeknive med en hånd, til at finde lovovertræder og hive dem i retten – hvor der som regel altid fældes dom.\nDet er denne retspraksis der har gjort snart sagt alle danskere med en uskyldig foldekniv i sin husstand til kriminelle lovovertrædere, og at dømme efter svaret fra Pernille Skipper, så var det ingen lunde hensigten da loven blev vedtaget tilbage i foråret 2012.


Måling af elevers trivsel | EMU Danmarks læringsportal\nLink til: Forsøg med afrapportering af udvidet spørgeramme til måling af elevers trivsel\nRapportens formål er todelt:\nRapporten har til formål at undersøge, om og hvordan lærere og pædagoger har mulighed for at påvirke bestemt aspekter af trivsel, som en tidligere evaluering af den nationale trivselsmåling har peget på, bedst belyses af en udvidet spørgeramme.\nDerudover har rapporten til formål at undersøge lærere og pædagogers holdning til brugen af et udvidet spørgeskema.\nSamlet set viser analysen, at lærere og pædagoger gennemsnitligt er positive over for trivselsmålingen og materialerne (trivselsrapport, baggrundsrapport og rådgivningsmateriale).\nUndersøgelsen viser, at der ikke er signifikante forskelle i opfattelsen af trivselsrapport og vejledningsmateriale mellem lærere og pædagoger, der har modtaget trivselsrapport og vejledningsmateriale for deres klasse baseret på de nuværende 40 spørgsmål, et spørgeskema udvidet med 15 nye spørgsmål eller et udvidet spørgeskema med 15 nye spørgsmål samt oplysninger om gennemsnitlig trivsel for alle klasser, der har deltaget i undersøgelsen. Lærere og pædagoger er altså lige positive over for alle varianter af rapporter og rådgivningsmaterialet.\nEn systematisk forskningskortlægning har desuden vist, at der findes en række skolebaserede indsatser, som har positiv effekt på aspekter af elevers trivsel, der bedst måles med et udvidet spørgeskema. Således kan der være faglige grunde til at udvide det nuværende spørgeskema med yderligere 15 spørgsmål. Henbliket med dette er, at afdække flere aspekter af elevernes trivsel, herunder eksempelvis tillid til klassekammerater og de voksne på skolen.\nLangt de fleste af eleverne kan besvare et udvidet spørgeskema inden for en lektion på 45 minutter.\nEndelig viser resultaterne, at højest en tredjedel af de deltagende lærere og pædagoger har hentet rådgivningsmaterialet. Det indikerer, at der er andre forhold, som udgør en større barriere for trivselsarbejdet end indholdet af trivselsspørgeskemaet, når det drejer sig om skolernes deltagelse i denne type trivselsprojekter, og lærernes og pædagogernes anvendelse af materialerne. Den relativt lave andel, der har hentet rådgivningsmaterialet, kan muligvis også være en forklaring på, at der ikke findes større forskelle i vurderingen af materialerne.\nBilag B.1 Baggrundsrapport for forskningskortlægningen bag rådgivningsmateriale til skoler (33 sider)\nBilag B.2 Forskningsbaseret rådgivningsmateriale – til den nationale trivselsmåling. Udvidet udgave (41 sider)\nBilag B.3 Forskningsbaseret rådgivningsmateriale – til den nationale trivselsmåling. Basisudgave (32 sider)\nBilag C.1 Invitationsbreve til skoler og kommuner (8 sider)\nBilag C.2 Spørgeskema trivselsmåling (10 sider)\nBilag C.3 Spørgeskema personale (9 sider)\nBilag C.4 Eksempler på klasserapporter (64 sider)\nBilag C.5 Deskriptiv statistik for baggrundsvariable (1 side)\nBilag C.7 Svarfordelinger for enkeltspørgsmål (5 sider)\nBilag C.8 Indeks (1 side)\nRapporten er udarbejdet af Trygfondens Børneforskningscenter på vegne af Undervisningsministeriet og udgivet i 2017.\nResultaterne fra rapporten bygger på fund fra en systematisk forskningskortlægning, et lodtrækningsforsøg, som har undersøgt skolers interesse for at deltage i et trivselsprojekt samt et lodtrækningsforsøg, hvor lærere og pædagoger har fået adgang til en trivselsrapport og tilhørende vejledningsmateriale for den klasse, de er tilknyttet.\nI sidstnævnte lodtrækningsforsøg deltog 87 skoler i den udvidede trivselsmåling. Herunder har 11.236 elever fordelt på 611 klasser gennemført den udvidede trivselsmåling.\nResultaterne bygger på spørgeskemadata fra deltagende lærere og pædagoger og data fra trivselsmålingen.\nForsøg med afrapportering af udvidet spørgeramme til måling af elevers trivsel\nKatrine Tranberg-Hansen (16-08-2018)


Philips Onlinebutik Danmark - Natural-babygavesæt - Philips Avent Startsæt til nyfødte - SCD290/01\n> Philips Avent Startsæt til nyfødte\nPhilips Avent Startsæt til nyfødte\nDen naturlige vej til madning med flaske\nSæt med flasker og sutter\n- Naturlig sut\n- Unikke komfortable kronblade\n- Avanceret ventilsystem, der afhjælper kolik\nBrugeranmeldelser Startsæt til nyfødte\nMed sin unikke form er flasken nem at holde og gribe i alle retninger for maksimal komfort, selv for barnets små hænder.\nDen ortodontiske og sammenfoldelige sut tager hensyn til den naturlige udvikling af barnets gane, tænder og gummer. Alle vores sutter er fremstillet af silikone og er uden smag og lugt.\nDen nye Philips Avent Natural-flaske er kompatibel med Philips Avent-sortimentet med undtagelse af Classic-flasker og -kophåndtag. Vi anbefaler, at du kun bruger Natural-flasker sammen med Natural-sutter.\nBuet børstehoved for nem rengøring\nDet specialbuede børstehoved og den formede hankespids når ud i hjørnerne på alle flasker med bred hals, sutter og madeprodukter, så de bliver fuldstændig rene.\nDisse flasker er BPA-fri*


Pop Up bog udskrivning fabrik, producenter og leverandører Kina - tilpassede produkter - Shenzhen Caimei udskrivning Co., Ltd\nSom en af førende pop up bog udskrivning producenter og leverandører i Kina, Shenzhen Caimei udskrivning Co, Ltd venter på dig til at købe tilpassede pop up bøger, pop up 3d, 3d pop up bog fra sin fabrik.\n2. grad: 8pages tekst + 4pages sag\n3. teksten: 4C / 4C på 200gsm C1S monteret på 200gsm C1S\nPapir materiale af pop up-bogen til gennemsyn\n1. tekst: 200gsm /300gsm /400gsm C1S, 128gsm, 157gsm mat / glans papir over bord 2. Sag: 128gsm, 157gsm mat / glans papir over bord\nCover: 4C / 4C indre ark: 4 C / 4C etc. (enhver farve er tilgængelig)\nHot Tags: pop up bog udskrivning, pop op bøger, pop up 3d, 3d pop up bog fabrik, producenter, leverandører Kina, tilpasset


181-192 af 326 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28\nMed tegninger af Herluf Jensenius. Ærbødigst er - og var - kendt af alle. Viggo Barfoed (1895-1948) af betydelig færre. Og dog var han manden bag pseudonymet i det folkekære fænomen, som befinder sig i skæringspunktet mellem digtning og journalistik, og hvori døgnets begivenhder spides på vers. Har man sagt Ærbødigst må man også sige Herluf Jensenius (1888-1966), hans broder i ånden, og hvis tegninger hører uadskilleligt sammen med teksten.\n12 Skuespillere skriver\nKornerup, Else (red.)\nEn broget blanding af humor og alvor, prosa og poesi, fantasi og erindring. Med bidrag af: Olaf Ussing, Ingeborg Brams, Sigfred Johansen, Ebbe Rode, Erling Schroeder, Henrik Malberg, Inge Hvid Møller, Miskow Makwarth, Louis Miehe-Renard, Bent Christensen, Inger Lassen og Svend Fridberg.\nTeaterårbogen 1962-63. 8. årgang\nRigt illustreret gennemgang af repertoiret på alle åbne danske scener i den forløbne sæson. Med titel- og personregister.\nA book about the famous Czech conductor, concert master and violinist Václav Talich (1883-1961). Written in Czech, Russian, German and English.\nDansk Teaterhistorie 1-2 (to bd.)\nKvam, Kela - Janne Risum - Jytte Wiingaard (red.)\nBind 1: Kirkens og kongens teater. Bind 2: Folkets teater. Standardværket om teater og drama i Danmark fra de ældste tider til i dag. Rigt illustreret i s/h. Begge bind med litteraturhenvisninger, navne- og emneregister samt titelregister.\nEin Opernführer der etwas anderer Art. In originellen 'Comics' werden die beliebtesten Opern mit ebensoviel Witz wie Liebe zum Musik-Theater vorgestellt. Nach den sechs Heften der ersten Ausgabe von 1882 herausgegeben und erläutert von Hermann Hildebrandt\nRasmus Andersøn paa Een-Øe eller Ludvig Holberg\nEn boghistorisk undersøgelse. Tilsyneladende har forfatterens udgave af Bidermanns "Utopia" fra 1649 været benyttet i forbindelse med tilblivelsen af Holbergs værker.\nSamlede og udgivne ved Oskar Thyregod. Med navneregister. Sven Lange (1868-1930) var dansk forfatter, teater- og litteraturkritiker.\nUndertitel: "Folkekære skuespil, komedier, lystspil, farcer, operetter og sangspil, opført mindst 300 gange på større scener i København". Gennemillustreret i s/h. Med titelregister. Udgivet af Selskabet for Dansk Teaterhistorie.\nFra Ekbátana til Klareboderne. En brevbog om Sophus Claussen og hans forlæggere\nEn samling af korrespondancer mellem den store lyriker Sophus Claussen (1865-1931) og Gyldendals leder, etatsråd Jacob Hegel (1851-1918) plus hans efterfølgere. Illustreret i s/h. Udgivet som Gyldendals julebog 1981.


Princess Hotel Phnom Penh - Sammenlign Hotelpriser Phnom Penh\nBillige Hoteller > Hoteller efter land > Hoteller i Cambodja > Hoteller i Phnom Penh > Princess Hotel Phnom Penh\nPrincess Hotel Phnom Penh302 Monivong Road,Phnom Penh,Cambodia, Phnom Penh, Cambodja Vis kort\nPrincess Hotel Phnom Penh: Find foto, anmeldelser, information, udstyr og sammenlign priser for 3 stjerner i Phnom Penh, Cambodja.\nDette unikke hotel er beliggende i det centrale Phnom Penh og har 24 timers roomservice, overvåget parkering og spa- & wellnesscenteret.Faciliteter på hotellet inkluderer bl.a. Massage, døgnåben reception og kaffebar. De gæster som gerne vil forblive online på ferien, kan frit gøre brug af internettet.Værelserne er blevet nyistandsat i 2005 og er udstyrede med klipklappere, gratis toiletartikler og minibar. Alle værelser inkluderer eget badeværelse samt en badekåbe og toiletartikler.Med egen restaurant på Princess Hotel Phnom Penh bliver gæsterne budt på en uforglemmelig oplevelse med international og lokal cuisine helt uden at skulle forlade hotellet. Ønsker De at spise ude er der flere forskellige valgmuligheder tæt på hotellet.Hotellets ideelle beliggenhed giver gæsterne let adgang til adskillige populære steder og attraktioner. Phnom Penh Lufthavn ligger ca. 20 minutters kørsel derfra.\nGenerelRoomservice, Restaurant, Aircondition, Minibar, Kabel-/satellit-tv, Hårtørrer, Tv, Brusebad, En suite, Privat badeværelseTjenesterForretningscenter, Elevator, Døgnåben reception, Renseri, Valutaveksling, Sikkerhedsboks, Vækning, Vaskeservice, Kopimaskine, Billetservice, Opbevaring af bagage, VaskeriAktiviteterFitnesscenter, Turistservice, Massage/Skønhedssalon, Bad/badekar, Massage, Spa & wellness-centerInternetHøjhastighedsinternetParkeringOvervåget parkeringAndenBadekåber, Privat toilet\nBrugere, som kiggede på Princess Hotel Phnom Penh kiggede også på disse 3 stjerner Phnom Penh hoteller:\nGenerel vurdering: 6.19/10Rengøring: 6.16/10Service: 6.6/10Udstyr: 6.2/10Beliggenhed: 6.07/10Mad: 6.2/10Værelser: 6.25/10baseret på 74 anmeldelser\nNærmeste hotellerGreen Palace Hotel Phnom Penh


Steve Hackett koncert i Danmark 2020 | All Things Live Denmark\n10 okt 2020 20:00 koncert\nSteve Hackett Kulturbolaget, Malmø\n11 okt 2020 20:00 koncert\nSteve Hackett Amager Bio, København\n14 okt 2020 20:00 koncert\nSteve Hackett Sentrum Scene, Oslo\n16 okt 2020 20:00 koncert\nSteve Hackett Nalen , Stockholm\n18 okt 2020 20:00 koncert\n19 okt 2020 20:00 koncert\nSteve Hackett vender tilbage til København!\nDen legendariske Genesis-guitarist Steve Hackett gæstede senest Danmark sidste år, hvor han spillede for et fyldt Amager Bio. I efteråret 2020 vender Hackett tilbage til København, hvor han indtager Amager Bio på sin Seconds Out World Tour 11. oktober.\nSteve Hackett har for nyligt afsluttet sin seneste turné, der fejrede Genesis albummet England by the Pound og blandt andet bragte ham forbi et fyldt Amager Bio i 2019. Anno 2020 vender den legendariske guitarist tilbage til Amager med sin nye turné Seconds Out, hvor han spiller Genesis livealbummet af samme navn.\nDen rutinerede englænder er yderst produktiv og holder en høj musikalsk standard. Med blandt andet soloalbummet Spectral Mornings 40 års jubilæum, hans seneste album Back To Sardinia og et bugnende Genesis-bagkatalog kan publikum glæde sig til en aften med et væld af sange fra Hacketts imponerende diskografi - der er derfor masser at se frem til, når Steve Hackett, med nogle af verdens bedste musikere i ryggen, kommer til Amager Bio til efteråret.


Beurer MG 180 Massagepistol - kun kr. 1644.00\nHjem / Massagepistol / Beurer MG 180 Massagepistol\nMålrettet massering af triggerpunkter med dybdegående impulsmassage. Massagepistolens hurtige impulser trænger dybt gennem vævet og bidrager til aktivering og regenerering af kroppens triggerpunkter.\n3 års garanti. … læs mere her\nBeurer MG 180 Massagepistol – Fakta\nNavn: Beurer MG 180 Massagepistol\nGratis fragt: Ja, ved køb over kr. 500\nBeurer MG 180 Massagepistol med 90 dages returret\nOvenstående massagepistol er en de bedste på markedet, og du bliver ikke svigtet, når du putter den i kurven. Beurer MG 180 Massagepistol fylder ikke meget, så den er nem at tage med. Vågner du nogle gange op, og har ligget forkert? Så vær god ved dig selv, og brug en massagepistol.\nBeurer MG 180 Massagepistol er en af de håndplukkede varenumre her på hjemmesiden i den eftertragtede varegruppe WELLNESS/MASSAGE > Massageapparat / Infrarød. Det er ren luksus at få hele 90 dages returret som er en fin sikkerhed for dig, hvis du nu fortryder dig køb af din vare. Du kan roligt gøre som rigtig mange andre har gjort før dig og købe din Beurer MG 180 Massagepistol online hos webshoppen Ren-velvaereshop.dk, som ofte har gode tilbud og sørger for du sparer gode penge. Her i online shoppens kæmpe udvalg kan du shoppe løs efter lækre varer, deriblandt også denne vare. Købes der ind i online webshops er priserne mere attraktive end i butikkerne- det skyldes bl.a. at sådan noget som husleje kan være meget lavere, da en god beliggenhed ikke er nødvendig.\nForbrugere der køber produkter i danske webshops, giver de dig lidt bedre rettigheder, end hvis du handler i en fysisk butik. Du får med dine varer 14 dages returret. efter du har købt dine varer, der findes også shops, der er endnu bedre og giver mere og forlænger din returret til mere end de 14 dage. At webshops har alt liggende klar til dig online, betyder også at deres priser online, som gør det let at sammenligne priser, blandt de mange udbydere af varer, der findes online. Og du kan faktisk sammenligne priser på alle tider af døgnet, så længe du er online. En anden ting du også slipper for, at skulle få det hele til at passe med de forskellige buslinjer og tidspunkter. Dine varer bliver sendt direkte hjem til dig eller du kan bede dem om at sende til dit arbejde i stedet for, og det kan frit vælges, når du angiver leveringadresse. I onlineshoppen er der ingen kø så det er direkte til kassen, når du er færdig med at handle, så ungå de trælse frustrationer over, at det kan tage så lang tid for folk at finde de sidste mønter frem .


Teknik og Miljø. Badevandsprofil Glænø Strand - PDF\nDownload "Teknik og Miljø. Badevandsprofil Glænø Strand"\nNicklas Erling Beck\n1 Teknik og Miljø Badevandsprofil Glænø Strand\n2 Medlemsstat Danmark Kommune Slagelse Stationsnr. 006H Stationsnavn Glænø Strand DKBW navn Glænø Strand Hydrologisk reference M UTM X UTM Y Referencenet Euref 89 UTM-zone 32 Ansvarlig myndighed: Slagelse Kommune Rådhuspladsen Slagelse Tlf:\n3 Badevandsprofil for Glænø Strand i Slagelse Kommune Figur 1. Glænø Strand med dybdekurver (0,5 til 2,0 meter) og signaturer. Signaturforklaring Kontrolpunkt Varsling ved forringet badevandskvalitet Parkering 3\n4 Klassifikation Badevandskvaliteten ved Glænø Strand er klassificeret som udmærket. Klassifikationen er beregnet på basis af data fra perioden , begge år inklusive. Geografiske forhold Glænø Strand ligger på den åbne kyst ud til Smålandsfarvandet og orienteret mod syd. Stranden er forholdsvis lille, mellem 10 og 20 meter bred og ca. 440 meter lang (se oversigtskortet) og afgrænses mod baglandet af bevoksning. Havbunden ud til ca. 2 meters dybde består af sand med tang i truget. Der revledannelse med første revle mellem ca. 40 og 60 meter fra kysten. Havdybden ved stranden er forholdsvis lille. Der er mellem 140 og 250 meter ud til 2 meters dybde. Dybdeforholdene langs sandede kyster er imidlertid meget variable på grund af tidevand, strøm og vejrforhold. De generelle angivelser af dybder skal derfor tages med forbehold. Vandet er klassificeret som saltvand. Strømretningen er målt 44 gange i perioden af det akkrediterede analyselaboratorium i forbindelse med standardanalyserne. Den dominerende Følgende klassifikationer er mulige: Udmærket kvalitet, God kvalitet, Tilfredsstillende kvalitet og Ringe kvalitet. Krav til de enkelte kategorier er fastlagt i Badevandsbekendtgørelsen (BEK 165 af 23/02/2009). strømretning ved stranden er fra vest (44 % af målingerne se figur). Der er ikke påvist nogen sammenhæng mellem strømretning og forøget forurening. V NV SV 50 N 30 NØ Ø Figur 2. Strømretning (fra, %), Glænø Strand Baglandet ved stranden udgøres primært af agerjord. S SØ Adgangsforhold Der køres til stranden ad Glænøvej og parkeres ved strandens østlige ende. Ved parkeringspladsen er der opstillet informationstavle, hvor Slagelse Kommune vil Kilder til fækal forurening Vandløb Der er ikke vandløb med udløb i nærheden af Glænø Strand. Baglandet De fleste ejendomme på Glænø har ifølge Kommunens oplysninger udelukkende mekanisk rensning inden udledning til vandløb, søer eller havet. Der ledes ifølge Kommunens oplysninger dræn fra baglandet til udløb lige ved Glænø Strand. Det kan ikke udelukkes, at der ledes husspildevand til disse dræn. varsle i tilfælde af forringet badevandskvalitet. Yderligere informationer om varslingen findes på kommunens hjemmeside: Det vurderes, at der er risiko for kortvarige forureninger af badevandet ved Glænø Strand, særligt i forbindelse med ekstremregn. Slagelse Kommune arbejder på at skaffe viden om hyppigheden af ekstremregn og sammenhængen med kortvarige forureninger. I tilfælde af ekstremregn fraråder Slagelse Kommune badning i 3 døgn herefter. 4\n5 Badende ved stranden bør altid være opmærksom på, at pludselige forureninger af badevandet kan opstå i forbindelse med f.eks. uheld fra lystbåde, gylletanke og kloakledninger. Hvis Slagelse Kommune modtager oplysninger om forurening, der kan påvirke badevandet eller skade de badendes sundhed, vil kommunen varsle om dette ved stranden (se oversigtskort) og på kommunens hjemmeside: Risiko for cyanobakterier (blågrønalger) Risikoen for opblomstring af blågrønne alger ved stranden vurderes at være lav. Opblomstring af blågrønne alger kan altid forekomme. Særligt i forbindelse med længerevarende perioder med varme og næringsstoffer i vandet. Opblomstringen er oftest meget pludselig og ses tydeligst som en misfarvning af vandet. Alger kan producere giftige stoffer som kan give anledning til hovedpine, hudirritationer, feber, kvalme og diarré, hvis man kommer i kontakt med giftstofferne ved f.eks. at bade i eller sluge vand med højt indhold af alger. Mennesker, der i forvejen er svækkede, og børn er særligt udsatte. Dyr kan i værste fald dø, hvis de drikker af vandet. Alger er ofte årsag til skumdannelser i vandkanten og misfarvning af vandet. Alger kan have forskellige farver. Hvis Slagelse Kommune modtager oplysninger om opblomstring af alger, vil kommunen varsle om dette ved stranden (se oversigtskort) og på kommunens hjemmeside: Risiko for makroalgevækst (tang) Der er altid risiko for opskylning af makroalger i vandkanten ved stranden. Strømforholdene er imidlertid så gunstige, at den oftest skylles ud igen efter få dage. ikke bør lege i nærheden. Dette skyldes, at der kan dannes giftstoffer i rådnende tang, og at tangen kan indeholde sygdomsfremkaldende bakterier. Det frarådes at bade i nærheden af store mængder opskyllet tang, ligesom børn heller Risiko for fytoplanktonvækst Fytoplankton kan ophobes i skaldyr og medføre madforgiftning, hvis de spises eller de kan angribe fisk og forårsage fiskedød. I Danmark er der ikke påvist giftige fytoplankton i de åbne områder, og normalt giver fytoplankton ikke anledning til sygdom ved badning. Forvaltningsforanstaltninger Der er udarbejdet en Spildevandsplan for Slagelse Kommune. Ejendomme i det åbne land på Glænø modtager påbud om forbedret spildevandsrensning i Det vurderes, at vandkvaliteten dermed forbedres, hvilket medfører reduceret risiko for forurening af Glænø Strand. Ved eventuelle uheld på Anden forurening m.v. Glasskår, affald, kemiske forureninger (herunder olieudslip) kan lejlighedsvis forekomme ved stranden. Hvis Slagelse Kommune modtager oplysninger om forurening, der kan påvirke badevandet eller skade de badendes sundhed, vil kommunen varsle om dette på skiltene ved stranden (se renseanlæg kontaktes den badevandsansvarlige, som efterfølgende informerer offentligheden. Der føres tilsyn med Glænø Strand med prøveudtagninger 6 gange om året oversigtskort) og på kommunens hjemmeside: Badegæster opfordres til at kontakte Slagelse Kommune, hvis der konstateres forurening eller andet, som kan give anledning til problemer. 5\n6 Tlf: eller via hjemmesiden: Revision Badevandsprofilen er udarbejdet i februar måned Badevandets klassifikation revideres hvis status ændres. 6\n7 Følgende baderåd bør altid følges: Se efter om der er information, der fraråder badning. Lad være med at bade, hvis vandet er uklart. Du skal kunne se dine fødder, når du står i vand til knæene. Lad ikke børn lege i nærheden af alger, der er opskyllet på stranden. Hold børn og dyr væk fra skumdannelser på stranden. Bad ikke ved kraftigt skum i vandet. Det kan være algeopblomstringer Figur 3. Glænø Strand og det nære bagland 7


Pragtfund fra Fyns Bronzealder – Odense Bys Museer\nI Iversens Fyenske Avertissements Tidende No. 142 for Fredagen den 25. November 1803 meddeles: »Ved Aarslev (Aarslev Sogn, Vinding Herred) er, ved at pløje en Eng, fundet 2 Jægerhorn af Metall, hvoraf det ene endnu var så heelt, at når man holdt det afbrækkede Mundstykke til og blæser deri, giver det en stærk Tone. Det er ellers af en ganske ukjendt, besynderlig kroget Skabning, holder i Længden 2 3/4 Al. og i Tykkelsen ved Underenden 7½ Tomme i Omfang; er behængt med adskillige sjældne Messing-Zirater for Oven og Neden. – Skade at dette sjeldne Stykke af Oldtiden ikke fremviser noget Aarstal eller Mærke, hvoraf dets Ælde kunde sluttes, der utvivlsomt må være meget gammelt, da ingen kan mindes at have seet Tegning af lignende Figur«. – Og i samme Blad No. 145, Fredagen den 2. December 1803 fortsattes: »Med Stumper af det sønderbrudte Jægerhorn som forleden fandtes, har man ved Forsøg frembragt at det stemmer fuldkommen med det dybe C på Positivet, og altså med vore brugelige Blæse-Instrumenter.«\nMan bør ikke dadle Forfatteren af denne forstandige Beskrivelse, fordi han ikke har kunnet bestemme disse to Horns Alder; men for os er det ganske klart, at det drejer sig om et velbevaret Lurpar, formodentlig af den Type, hvorpå Mundrør og Lydrør samles med en »Lås«. Derimod kan man med god Grund bebrejde de gode Folk, der havde fået fat på Fundet, og som endda foretog Blæseforsøg med Lurerne, at de lod »dette sieldne Stykke af Oldtiden«, som utvivlsomt vilde have været en Pryd for Nationalmuseets Lursamling, forsvinde sporløst, antagelig i en Gørtlers Smeltedigel. Men desværre er det ikke det eneste fynske Lurfund, der er gået til Grunde; thi 1806 meddeler Degnen Jørgen Grønvold i Næsbyhovedbroby om Fund af et Lurpar fra Lyd. Men også det gik tabt uden at komme Videnskaben til Nytte, endskønt Fundet siges at have været sendt til København, hvor ingen (på Kunstkammeret?) fandt det værd at gøre noget for at bevare det. Af den ene Lur lod en gammel Præst, Niels Holm, forfærdige en Dåse, den anden blev smeltet om og 4 pund af Metallet anvendt til Knapper, medens en sørgelig Rest af Røret blev lavet til et Byhorn.\nFig. 1. Lur fra Tellerup.\nFig. 2. Lur fra Tellerup.\nBedre er det heldigvis gået det tredie fynske Lurpar, som efter Indberetning af Sognepræst Gleerup, var blevet fundet ca. 1808 i en Tørvemose på Tellerup Mark, Ørslev Sogn, Vends Herred. Thi dette Fund kom til Wedellsborg hvor det ene Exemplar endnu opbevares sammen med en smuk Bronzekæde, medens det andet 1810 blev skænket til Nationalmuseet (Mus. Nr. 378).\nFig. 3. Fladen af Fig. 1.\nFig. 4. Bagsiden af Fladen Fig. 2.\nDe to Telleruplurer er, således som det vil fremgå af Afbildningerne Fig. 1-4 overordentlig godt udførte, og Metallet har en smuk brungrøn Mosepatina. I Størrelse, Dekoration og Udformning ligner de ganske hinanden, bortset fra at Mundrøret på den ene er svunget til højre, på den anden til venstre. Mundrørene er iøvrigt stærkt krummede og prydede med et Ornamentbånd, der med vexlende Snoninger er viklet om det. På hvert af Mundrørene ses to profilerede Muffer, hvoraf den ene antagelig dækker en Sammenføjning; en tredie, lignende Muffe findes under Mundstykket, og på den indvendige Side af Røret sidder 5 Øskener. Mundstykket er et Kedelmundstykke med flad Krave. Låsens Tap er 4.8 cm lang; Ringen, der bærer Øskenen, er riflet, selve Øskenen er glat. Hovedrøret er delt i 7 Afsnit ved 6 ulige brede, smukke profilerede Ringe, der dels er ornamentale, dels må formodes at være anbragt som Dække over Samlinger. Lige under Prydpladen ses en stor Øsken med Aabning parallelt med Rørets Længdeaxe, samt 5, på Række siddende, mindre Øskener, hvis Aabning går på Tværs af Længdeaxen. Prydpladen måler 25,3 cm i Tværmål. Langs Randen findes en Vulst og herindenfor 2 ornamentale Snore; om Lydåbningen ses ligeledes en Vulst samt 3 Snore og uden om disse en Række skrafferede Trekanter med en Prik i Toppen. Dekorationen består iøvrigt af 8 store, halvkugleformede Bukler, der ved Basis er omgivne af 2 Snore. Buklerne er støbt for sig, og hver af dem bærer 2 modstående Øskener, gennem hvilke er stukken en ca. 5 cm lang Bronzestift, der tjener til at holde Buklen på Plads. Ved den nederste Kant på Pladens Bagside ses 4 Øskener. Pladen er skudt ind over Rørets Aabning.\nForuden Telleruplurerne er der bevaret endnu et Lurpar fra Fyns Stift; det blev 1886 fremdraget ved Tørveskæring i Rørlykke Mose, Tryggelev Sogn, Langelands Sønder Herred. Rørlykkelurerne er ejendommelige ved, at de begge er højresvungne og består af et sammenhængende Rør lige fra Munding til Lydåbning. Desværre mangler Mundstykket på begge Exemplarer, som iøvrigt vidner om, at det ikke har været nogen Mester, der har frembragt dem; thi Støbningen er mindre veludført, og der ses talrige Småblærer i Godset.\nLige ved Mundingen har der været en nu stærkt medtaget Muffesamling.\nPå Røret ses 2 tværstillede, grove Øskener med spidst tilløbende Baser. Ved den, der sidder nærmest Mundingen, spores en Mæandersamling; og her går Mundrøret på en underlig klodset Måde over i det usædvanlig vide Hovedrør.\nPå dette ses 2 enkelte og 2 dobbelte Mæandersamlinger, og overalt på Røret spores fine Lameller. Dekorationen består af 12 riflede Bånd, hvis Bredde varierer mellem 1.4 og 2.5 cm. Lydåbningen er omgivet med en 3 cm bred Rand, der er støbt i eet med det yderste Rørstykke og dekoreret med omløbende Lister langs Randen. Pladens Tværmål er ialt kun 13 cm. (Fig. 5).\nDet er ganske naturligt at Luren, Bronzealderens ejendommelige, skønne Blæseinstrument, hvoraf der ialt kendes godt og vel 50 Exemplarer fra Norge, Sverige, Nordtyskland og Danmark, i høj Grad har tiltrukket sig Arkæologers og Musikhistorikeres Opmærksomhed. I danske Moser er der – bevarede og tabte Exemplarer tilsammen – fremdraget 34 Lurer; og heraf er de 12 endnu så velbevarede, at man kan blæse på dem.\nLuren er et Keglerørinstrument, der er beslægtet med, ja ligefrem udviklet af det af Oxens Horn forarbejdede Blæsehorn; det fremgår både af Formen og af de Forstadier, der kendes fra et Par tyske Fund; men af den Slags foreligger endnu ingen fra Danmark.\nFig. 5. Lur fra Rørlykke.\nLurerne er støbt efter en Methode, der har været praktiseret i alle Oldtidens Kulturlande, og som endnu er i Brug til Støbning af mindre Kunstværker; og i sin simpleste Form foregår Processen på følgende Måde: Man modellerer den Genstand, man ønsker at fremstille, i Vox og omgiver Voxmodellen med en Lermasse, hvori man, — ligeledes i Vox — har lavet een eller flere Kanaler til Indgydning af den smeltede Bronzemasse. Derpå gløder man Formen; Voxet smelter, forbrænder fuldstændigt og efterlader et Hulrum i Lerformen. Når man gennem Kanalen fylder Formen med Bronze, får man en Afstøbning af den tabte Voxmodel. Formen sønderslås, Bronzegenstanden udtages, pudses og dekoreres med Punsel og Hammer. Fremstillingen af en rørformet Genstand er dog adskilligt mere kompliceret, idet man af Ler først må danne en Kerne, der har det ønskede Rørs indvendige Diameter. Herover formes så selve Røret i Vox, hvorpå man lægger en ydre Form – en »Kappe« – af Ler over Voxmodellen og brænder Formen. Men for at undgå, at den indre og den ydre Form falder sammen, anbringer man i Voxmodellen små, firkantede Støtteplader af Bronze (Lameller), som hyppigt ses på Sager fra Bronzealderen. På Lurerne er Lamellerne ofte faldne ud og har efterladt aflange Huller i Godset. Når det i Formen indgydte Metal er størknet, slås den ydre Form, »Kappen«, itu; Kernen bores ud, og man har da selve det rørformede Bronzestykke, som naturligvis må afpudses. At fremstille en Lur må imidlertid have været særlig vanskeligt, da man på Grund af Rørets Længde og dets krumme Form må støbe det i flere Stykker, som – da man i Bronzealderen ikke forstod at lodde – måtte støbes sammen ved en Slags primitiv Svejsning, der foretoges på følgende Måde: I den Ende af Rørstykket, der skulde forenes med det følgende, lavede man i Voxmodellen en Deel dybe Indskæringer, så at Kanten fik Form som en Mæander. Derpå anbragte man Rørstykkets udskårne Ende i Form med det nye Rør og glødede den sammen med Formen, indtil Metallet var nær ved at smelte. Når nu Bronzen gødes i den nye Form, forbandt den sig med det tidligere støbte Rørstykke; og på Grund af Udskæringerne i dette lod de to Stykker sig ikke trække fra hinanden. Forbindelsen er dog ikke mere intim, end den ofte lader sig spore som en fin Mæanderlinie på Luren. Man kunde også forene to færdige Bronzerør ved at afslutte dem begge med en Mæanderudskæring og støbe et Stykke ind imellem dem, hvorved der på Lurrøret fremkommer en dobbelt Mæanderlinie. Denne Fremgangsmåde havde den Fordel, at man kunde regulere Lurens Længde og derved opnå, at hvert Exemplar indenfor et Lurpar fik samme Størrelse – og som Følge deraf samme Toneomfang.\nMæandersamlingen er åbenbart den ældste Methode til Sammenføjning af Lurrøret; men den synes, navnlig på Rørets tynde Del, ikke at have været tilstrækkelig solid, hvorfor der her — ligesom når der fremkom Brud på Røret — anlagdes Forstærkninger i Form af en profileret Muffe over Mæandersamlingen.\nDisse Reparations- og Samlingsmuffer er det antagelig, som har giver Anledning til, at man — på de yngre Lurer — forbandt Rørstykkerne ved at støbe en svær Ring over de tilfilede og omhyggeligt sammenpassede Ender af Rørstykkerne. Pladen, som udelukkende har dekorativ Betydning, støbtes for sig og skubbedes i varm Tilstand ind over Enden på Hovedrøret, hvor den yderligere kunde fæstnes ved, at man bankede Rørets Kant om Aabningen. Buklerne er støbt sammen med Pladen på alle Exemplarer undtagen Lurerne fra Tellerup, hvor den ovenfor nævnte Ejendommelighed findes.\nFig. 6. Bronzevase fra Mariesminde Mose.\nPå de ældste Exemplarer er hele Luren udført som et sammenhængende Rør; men dette har medført visse Ulemper, hvorfor man har funden på at fremstille Instrumentet i 2 Hoveddele, et Mundrør og et Hovedrør, der forenes ved en Tap og holdes fast sammen ved en gennem to Øskener stukken Pind. Denne »Lås« gør det altså muligt at dele Luren, men forandrer ikke dennes Toneomfang.\nAf de indenfor Fyns Stift fundne Lurer kan de to fra Rørlykke Mose efter de ornamentale Ringe dateres til Slutningen af ældre Bronzealder, medens Tellerup-lurerne er fra Midten af yngre Bronzealder, og repræsenterer Højdepunktet af, hvad Bronzealderens Metalkunstner formåede at udføre. Udtrykt i Aarstal vil det sige, at de første tilhører Tiden 1150-950 f. Chr., de sidste Tidsrummet ca. 800-700 f. Chr. Det er så heldigt, at de endvidere repræsenterer de to Samlingsmethoder, vi har skildret, idet de langelandske Lurer er fremstillede ved Mæandersamlinger; Telleruplurernes Rørstykker er derimod overmåde omhyggeligt forbundne ved Ringsamlinger.\nDet var Professor Angul Hammerich, der leverede de første, grundlæggende Studier over Lurernes musikalske Kapacitet; senere er disse Undersøgelser blevet uddybet af K. Kroman og Godtfred Skjerne; og det turde være naturligt at sige lidt om dette Emne.\nLuren er et Naturhorn, d.v.s. et af et konisk Rør bestående Blæsehorn, på hvilket der kan frembringes et større eller mindre Afsnit af den såkaldte Naturtonerække. Efter de Forsøg, der er gjort med dem af de originale Instrumenter, som endnu kan bruges, må det antages, at man i Reglen ikke er nået ud over de første 8-9 Toner; og på Grund af Bronzealderens langt ringere Teknik har man sandsynligvis ikke kunnet udnytte hele denne Række.\nEn af Grundene til, at man næppe i Bronzealderen har kunnet nå så meget, er Mundstykkets ret vilkårlige Karakter; og ved Forsøgene har det vist sig, at det med en Lur sammenstøbte Mundstykke temmelig mærkeligt fungerede i Modstrid med Instrumentets øvrige Bygning. Noget Musikinstrument i moderne Forstand er Luren ikke; og at tillægge Bronzealderens Folk en udviklet Musiksans, hvad Angul Hammerich var tilbøjelig til, tillader Instrumenterne ej heller. Lurerne har sikkert været Kultinstrumenter, anvendt ved Ofringer og andre religiøse Ceremonier, med Opgaver, der ikke væsentlig går ud over Signalhornets, siger Godtfred Skjerne. Men hvorledes stemmer nu denne Opfattelse med den Arkæologen kommer til ved Studiet af Bronzealdersns Kultur.\nDet må strax siges, at Skjernes Bestemmelse af Lurens Funktion som Kultinstrument harmonerer såre vel med det, Studiet af Helleristninger og Offerpladser fra Bronzealderen fører til angående Lurernes kulturhistoriske Stilling.\nPå Helleristninger, blandt hvilke de bohuslänske – sammen med Ristningerne fra den skånske Kivikgrav – indtager en særlig betydelig Plads, ser man ikke sjældent Lurblæsere – to til fire – i Funktion, undertiden stående i et Skib, som man må antage anvendtes ved en religiøs Ceremoni. Fra danske Moser er Fund af Bronzesager – fremdragne sammen med Knogler af Dyr og Mennesker – kendte i flere Tilfælde; rimeligvis stammer disse Sager fra Ofringer foretagne der. Og i to Tilfælde er Lurfund kommen for Dagen under lignende Omstændigheder. Her har vi da fra selve Fundene en temmelig klar Tilkendegivelse af, at Luren står i Forbindelse med religiøse Optog og Ofringer – endda blodige Handlinger, hvorved Dyr og Mennesker har måttet lade Livet. Men hvorfor er da Lurerne blevet nedlagt i Moser? Dette sidste hænger åbenbart sammen med en over hele Verden almindelig Skik, at Sager, der har været anvendt i Kulten ikke må profaneres ved – selv om de er gået af Brug eller brudt itu – at finde Anvendelse til verdslige Formål, ja ikke en Gang Materialet må bruges på ny. Der er nu i Gravfundene visse Ting, der tyder på, at der på Overgangen mellem Bronze- og Jærnalder er sket en Trosforandring, som har været af ret gennemgribende Natur, og som også har givet Anledning til Ændringer i Folkets Gudsdyrkelse. Det Inventar, der benyttedes tidligere, lod sig nu ikke anvende; og da man ikke uden at risikere de detroniserede Guders Vrede kunde tage det udgåede Kultinventar i Brug til profane Foretagender, måtte man skaffe sig af med det, nedgrave det i Jorden eller anbringe det på fjærne, utilgængelige Steder, hvor Mennesker ikke færdedes til daglig, eller på Steder, som man af religiøse Grunde nærede Sky for at betræde.\nFig. 7. Guldskål funden i Vasen Fig. 6.\nOg hvor var det mere rimeligt at anbringe de som Kultinstrumenter udgåede Lurer end på de afsides Offerpladser i Moserne, hvor deres dumpe Toner havde lydt, når Offerpræsten stødte Kniven i de til Døden viede Offerdyr.\nEr denne Opfattelse rigtig, forklarer den både, hvorfor Lurerne blev gemt i Moserne, og hvorfor Fremstillingen af Lurer pludselig standsede. Ældre Jærnalder har næppe været en mere fredelig Tid end Bronzealderen; og havde Luren været en Krigstrompet, vilde det næsten være utænkeligt, at man ikke var vedbleven at fremstille dette skønne Blæsehorn; har dens Funktion været indskrænket til Gudsdyrkelsen, er det ganske naturligt, at Fremstillingen af Lurer ophører så brat.\nDenne Tydning giver også Nøglen til Forståelsen af den Gruppe af sjeldne Sager, vi nu vil betragte, og til hvilken Fyns Stift har ydet et rigeligt Bidrag, de samlede Fund af Guldskåle.\nDer foreligger fra det nuværende Danmark 8 Fund af denne Art. De to fra Jylland (Gjerndrup ved Ribe og Ladegård i Haderslev Amt) indeholdt 3 og 2 Guldkar, hvoraf de to er gået tabt ved Omsmeltning. Fra Sjælland foreligger (fra Borgbjerg og Vimose) 6 og 2 Guldkar, men fra Fyns Stift kendes 4 Fund (Eilbylunde, Midskov, Mariesminde og Avernakø) med 3 + 11 + 7 + 6 = 27 Guldskåle, hvoraf een (fra Avernakø) er gået tabt. Hertil slutter sig endvidere et Fund fra Smörkullaberget i Halland og et fra Mjövik i Blekinge, hvert bestående af en Guldskål, således at der indenfor det gamle danske Landområde er fremdraget ialt 42 Exemplarer af disse ejendommelige Guldarbejder.\nFig. 8. Guldskål funden i Vasen Fig. 6.\nMedens Lurerne er nordiske Arbejder fremstillede i den af Nordboerne indtil Mesterskab udarbejdede Støbeteknik, er Guldkarrene alle udførte ved Drivning af Metallet og røber allerede ved den anvendte Teknik deres Oprindelse fra udenlandske Kulturcentrer. Mange Arkæologer har arbejdet på at klarlægge de Problemer, der rejser sig vedrørende disse Funds kulturhistoriske Stilling, Problemer, der endnu langt fra har fundet deres Løsning. Den følgende Fremstilling skal give en Redegørelse for min Opfattelse, hvilket nødvendiggør en Omtale også af de Fund, der er fremdragne udenfor Danmarks Grænser.\nDet er forbavsende få Typer, der er repræsenterede blandt Guldkarrene. De fleste af dem må betegnes som mindre Skåle, som består af en halvkugleformet Underdel, der oftest gennem et skråt Skulderparti går over i en cylindrisk eller let konisk Hals med udadbøjet Mundingsrand. To noget større Skåle, der iøvrigt er af samme Type, fremdroges i det sjællandske Fund fra Boslunde, der også indeholdt to Bægre med cylindrisk, indefra åben Fod. Det andet sjællandske Fund, fra Vimose i Præstø Amt bestod af to små vaseformede Kar med dobbeltkonisk Underdel og konisk Hals afsluttet med en vandret Mundingskrave.\nFig. 9 a. (Fig. 9 a – 11 a. 3 Guldskåle fra Midskov.)\nMen har Kunstnerne ikke udvist større Fantasi ved Udformningen af Karrene, da har de ej heller afsløret Evne til at variere disses Dekoration. Ganske vist er alle Karrene rigt dekorerede med Ornamenter, der ved Hjælp af Stempler er drevne op fra Indersiden; men de Motiver, hvormed der opereres, er få og simple. Snorelinier, Punktrækker, Zigzaglinier, Bukler og Ringzirater optræder i forskellig Sammensætning, de sidste ofte anbragt i Rækker; og Snorelinierne og de andre Ornamenter kan være stillede sammen til bredere eller smallere Bånd. Selv om Ornamenterne er ganske smagfuldt udførte, kan man ikke nægte, at Dekorationen virker temmelig ensartet, hvilket måske til Dels kan skyldes, at den anvendte Teknik sætter snævre Grænser for, hvad en Metalkunstner kan præstere. Noget, der er enestående for Danmark, er, at de små Skåle ofte er bleven omdannede til Øsekar ved Tilføjelsen af Hanke. På 2 af Skålene i Boslundefundet og på 8 af Skålene fra Mariesminde er Hankene endnu bevarede; men på 3 af Skålene i det sidstnævnte Fund og på 3 i Midskovfundet er de bleven ødelagt ved Fremdragelsen; og på flere andre vidner Tilstedeværelsen af Huller i Karrets Bund og Sider om, at der også her har været tilføjet en Hank. De bevarede Hanke tilhører alle den samme Type, selv om de er noget forskelligt udførte. En kraftig Bronzestang, hvis øverste Ende afsluttes med et stiliseret Hestehoved, bevikles med Guldtråd og fastgøres på Karsiden, forneden med en Plade, lidt højere oppe med en Stiver. Befæstelsen sker med svære Bronzenagler, hvorover der på Karrets Inderside støbes store Bronzeklatter, der belægges med tyndt Guldblik.\nFig. 9b. (Fig. 9 b – 11 b. Samme 3 Guldskåle, fra Bunden.)\nDa den på Guldkarrene anvendte Ornamentik, som allerede nævnt, er af en ganske stereotyp Form, der tilmed har en betydelig længere Levetid end de Ornamenter, der ellers forekommer i Bronzealderen, lader en Datering af Guldskålene ud fra Dekorationen alene sig ikke foretage; man må tillige give Agt på Karrenes Form og sammenligne vore med udenlandske Fund, der ad anden Vej kan tidsfæstes. Ret lette at datere er de to vaseformede Guldkar fra Vimose, idet der i en fynsk Grav, fra Voldtofte, sammen med en indført Bronzespand og Sager af hjemlig Oprindelse, der tilhører Bronzealderens femte Periode, er fundet et Par små Bronzekar, der i Form er beslægtet med Vimosekarrene. Disse sidste tør sikkert dateres til Bronzealderens sidste Periode, hvor man finder Lerkar af beslægtet Type. Og disse Lerkartypers Optræden på nordisk Grund kan vises at skyldes Handelsforbindelser med det bekendte Kulturcentrum Hallstatt i Østrig, efter hvilket en hel Kulturfase har fået sit Navn.\nAf de tyske Guldskåle er en, der er fremdraget ved Grünthal i Ditmarsken, nær beslægtet med Bronzeskålene fra Voldtofte og med Vimosekarrene.\nHvad de store Skåle fra Boslunde angår, da står de med Hensyn til Form nær ved Hængekar fra Bronzealderens fjerde og femte Periode; og dette gælder egentlig også Flertallet af de mindre Guldskåle. Ingen af disse har Forudsætninger i ældre Bronzealder, og man tager næppe Fejl, når man daterer de skålformede Guldkar til Begyndelsen af yngre Bronzealder, en Datering, der bekræftes af det stiliserede Hestehoved på Hankene; thi til dette forefindes nære Paralleler på Rageknivenes Håndtag.\nFig. 12 a. (Fig. 12-13. 2 Guldskåle fra Midskov.)\nDe ældre Arkæologer C.J. Thomsen, J.J.A. Worsaae og Vilh. Boye udtalte sig ikke om, hvor Hjemstedet for Guldkarrene skulde søges. Derimod fremsatte Oscar Montelius i 1881 den Theori, som en Overgang mærkeligt nok vandt Tilslutning hos Sophus Müller, at Guldskålene var fremstillede inden for den nordiske Bronzealders Kulturområde. Denne Theori fandt afgjorte Tilhængere hos tyske Arkæologer som G. Kossinna og E. Sprockhoff, ja de gik – som man kunde vente – endnu videre end Montelius og hævdede, at de drevne Bronzeskåle, som dels kendes fra Grave dels fra Mosefund i Danmark, var »germansk Bronzeindustri«. Det er utvivlsomt forkert; og de drevne Guldkar må ligesom Bronzekar udførte i denne Teknik betragtes som fremmede Importstykker. Det er den desværre for tidligt afdøde svenske Arkæolog J.E. Forssander, som har vist den rette Vej til Forståelsen af Guldkarrene ved at studere hele Bronzealderens Guldarbejde i dets kulturhistoriske Sammenhæng. Kun ved at undersøge såvel Formens som Dekorationens Sammenhæng med samtidige Produkter af Ler og Bronze kan man få Klarhed over, hvor Forudsætningerne for Guldskålene findes, og hvor disse er fremstillede. Som Forssander har påpeget, hænger Guld- og Bronzearbejdet nøje sammen. Men tillige gør der sig for Guldarbejdets Vedkommende Forhold af særegen Karakter gældende. De ældste større Guldarbejder, vi kender fra nordisk Grund — Solvognens Skive og en guldbelagt Bronzeplade funden i en Grav ved Jægersborg — viser Bronzens Dekoration overført til Guldet ved Presning af dette mod Bronzeunderlaget. Og medens vi i Bronzedekorationen kan følge en gennem de forskellige Perioder af Bronzealderen fremskridende Stiludvikling, der er vort vigtigste Middel til Opbyggelsen af Bronzealderens Kronologi, er den Stil, vi møder i Guldarbejderne under hele Bronzealderen, meget traditionsbunden, ja næsten stereotyp. Et meget iøjnefaldende Exempel skal nævnes. På en Guldskål, der tilhører det største Fund af Guldkar, fra Eberswalde, ses en ottearmet Stjerne, hvortil den nærmeste Parallel forekommer på en Skål fra ældre Bronzealder funden ved Øster Marie på Bornholm og på den lige nævnte guldbelagte Bronzeplade fra Jægersborggraven. Der er således ingen Grund til at tvivle om, at der her er en ubrudt Linie fra Begyndelsen af ældre Bronzealder til yngre Bronzealder. Men også mellem Guld- og Bronzeformerne er der en nær Sammenhæng. Jeg har allerede nævnt, at Guldvasen fra Grünthal ganske svarer til Bronzevasen fra Voldtofte. Endnu vigtigere er dog Forbindelsen i teknisk Henseende. Fremstillingen af de drevne Guldskåle lader sig nemlig kun forstå i Sammenhæng med Drivningen af Kobber- og Bronzemetallet og kan kun tænkes udført i Egne, hvor Repouse-teknikken udøvedes almindeligt. At dette ikke er en Påstand, fremgår også deraf, at Dekorationen — og det gælder både for ældre og yngre Bronzealder — på drevne Bronze- og Guldkar anbringes på samme Måde, nemlig i vandret omløbende Bånd.\nFig. 14 a (Fig. 14a—16a. 3 Guldskåle fra Eilbylunde.)\nNår der på Bronzekarrene oftest anvendes enklere Motiver end på Guldkarrene, skyldes det antagelig tekniske Grunde, idet Bronzen er hårdere at bearbejde end Guldet og derfor frembyder større Vanskeligheder for Fremstilling af mere komplicerede Dekorationsmotiver; men man må dog ikke overse, at der selv på Bronzeskåle forekommer drevne Ornamenter navnlig Ringzirater, der ret nær svarer til dem, man finder på Guldskålene. Ud fra disse Betragtninger kommer man til det Resultat, at Guldskålene må være Produkter af mellemeuropæisk Metalkunst, d.v.s. af Hallstattkulturens, og denne Slutning bekræftes såvel af de på Karrene forekommende Dekorationsmotiver som af det keramiske Materiale.\nFig. 14b. (Fig. 14b—16b. Samme 3 Guldskåle, fra Bunden.)\nEn ved Werder funden Guldvase har om sin Bund en Dekoration bestående af en Række med samme Stempel slåede Fuglefigurer, der knytter Karret til den mellemeuropæiske Bronzeindustri; og den tyske Forsker Carl Schuchhardts Bestemmelse af den som et Hallstattprodukt ser meget troværdigt ud. Nær beslægtet med Werderkarret er to ved Villleneuve Saint-Vistre i Frankrig fundne Vaser, der også må være Hallstattarbejder. Det samme gælder Vasen fra Grünthal og de to små Guld vaser fra Vimose. Når vi nu konstaterer et tydeligt Slægtskab mellem disse Guldarbejder og den i Sydtyskland og Elsass forekommende stemplede Hallstattkeramik, synes det naturligt at regne med, at disse vaseformede Kar er fremstillede i det vestlige Mellemeuropa. Hvor tidligt man her er begyndt at fabrikere Guldkar, tillader Fundene endnu ikke at fastslå; men det synes naturligt at antage, at Begyndelsen allerede er gjort i 2. eller 3. Periode af Bronzealderen og at søge Hjemstedet for Guldskåle af den Type, der kendes fra Ladegård og Mjövik og Rongéres i Frankrig i disse Egne. En sammen med det sidste Kar fremdragen Armring kan betragtes som et mellemeuropæisk Arbejde; og det taler afgjort mod, at det skulde være i Irland, Hjemstedet for disse Skåle skulde søges.\nSelv om det østlige Mellemeuropa endnu ikke træder tydeligt frem i Fundene, tør man ikke slutte, at dette Område har været uden Betydning på dette Felt. Som allerede nævnt peger Bægrene i Boslundefundet på, at man her har med østlige Kulturimpulser at gøre; og selv om Formen ikke — således som Schuchhardt og Kossinna synes at mene — skyldes Indflydelse fra Lausitzer-keramikken, er det rimeligt at tænke, at det er Lausitz’ Metalkunst, der har sat sit Præg på disse hidtil enestående Bægre. Jeg fristes til at antage, at også et Par tyske Guldarbejder (Skålene, der er fundne ved Langendorf og Gönnebeck), hvis Dekoration — med afvexlende horizontale og vertikale Snorelinier — minder om Dekorationen på Boslundebægrene, kan være østeuropæiske Metalarbejder. Nogen sikker Afgørelse kan jeg dog ikke træffe uden at have set Stykkerne selv. Men skulde disse Synspunkter finde Bekræftelse gennem Fremdragelsen af nyt Materiale, da har vi også igennem Guldkarrene fået et Vidnesbyrd om Import til Norden fra såvel Øst som Vest; og det er netop gennem Påvirkningerne fra flere Kulturcentrer, vor ejendommelige Kultur i Bronzealderen er skabt.\nDesværre giver Guldkarrene selv ingen Oplysninger om, hvorlænge de har været i Brug; ej heller indeholder Fundene andre Genstande, der siger os noget om, hvornår de nedlagdes i Jorden. Herom kan der kun gisnes; og ligeledes kan der om Guldkarrenes Anvendelse og om Aarsagen til Nedlæggelse kun fremsættes Hypotheser.\nFig. 17. Guldskål fra Avernakø.\nSelvfølgelig lader det sig ikke på Forhånd nægte, at disse Skåle kan have været Privatmands Skatte, der i Ufredstider har været betroet Jorden som det pålideligste Gemmested; herpå kendes mangfoldige Exempler fra såvel forhistorisk som historisk Tid. Men den Arkæolog, der kender Bronzealderfundene fra Mark og Mose og har Indsigt i Tidens almindelige Kultur, vil vanskelig kunne gøre sig fortrolig med den Tanke, at disse Guldkar, som må have repræsenteret en uhyre Værdi, kan have tilhørt Enkeltpersoner og have været anvendt ved Drikkelag og andre festlige Lejligheder. De tilhører et så højt Niveau, at Tanken om, at de har været brugt ved Kulten, naturligt melder sig for Arkæologen; og denne Tanke støttes, når man betragter »Borgbjerg«, hvor det største af de sjællandske Fund kom for Dagen. »Borgbjerg« var en Banke, der ved to omløbende Terrasser var delt i tre Afsnit; og den har højst sandsynligt været en Helligdom. Det var på selve denne Banke, de 6 Guldkar fremdroges, de større Skåle allerede 1842, de 4 andre Kar i 1874.\nDet er, som jeg allerede har nævnt i Afsnittet af Lurfundene, en kendt Sag, at Sager, der har tilhørt en Helligdom, ikke må profanere ved at gå over i privat Eje. De jødiske og de ældste kristne Menigheder nedgravede f. Ex. de Bøger, der var slidt så stærkt, at de ikke kunde bruges, i Jorden. Herved har vi fået store Dele af ældgamle Papyrushåndskrifter af det nye Testamente. At Votivgaver til græske Guder også nedgravedes indenfor Helligdommen er ligeledes bevidnet gennem Fundene. Jeg behøver blot at minde om Skulpturerne på Akropolis, der blev ødelagt, da Perserne 480 indtog Borgen. Men også indenfor den katolske Kirke opbevarer man pietetsfuldt de Gaver, en Helgen eller Jomfru Marie får skænket, enten de så er Kostbarheder eller simple Småting.\nHvad nu Guldskålene angår, da forekommer det mig indlysende, at vi må opfatte Sagerne ikke som Offergaver men — ligesom Lurerne — som Kultrekvisiter, der er gået af Brug, en Tydning, der altså er i god Overensstemmelse med primitive Folks religiøse Tankegang.\nDet er kun et enkelt Blad af Fyns Kulturhistorie i Bronzealderen, jeg her har strejfet. De mange andre Fund såvel af Guldsager som af Bronzesmykker og andre Sager, Fyns rige Jord har ydet, vidner om, at Øen har været Bosted for en velhavende, skønhedsglad Befolkning. Og disse Træk kan vi følge også igennem Jærnalderen, da Østfyns Beboere rådede over Værdier af Guld, som ikke nogen anden Egn har kunnet vise Magen til.\n^ Aarbøger for Nord. Oldkyndighed 1952, S. 55.\n^ Aarbøger 1953, S. 177f.\n^ H. C. Broholm, William P. Larsen and Godtfred Skjerne: The Lures of the Bronze Age S. 23.\n^ Anf. Skrift S. 23h\n^ Anf. Skr. S. 37 fF.\n^ Anf. Skr. S. 123 fr.\n^ Anf. Skr. S. 66 ff.\n^ H. C. Broholm: Danmarks Bronzealder IV, S. 230ff.\n^ To støbte Øsekar af Bronze af samme Type som de danske Guldkar (Hankene dog ufuldstændigt bevarede) er fundne ved Güstrow i Mecklenburg. Dekorationen på disse Kar bekræfter Dateringen af de danske Guldskåle til 4.-5. Periode af Bronzealderen. Fragmenter af et tredie Øsekar af Bronze er fundet ved Levitzow, ligeledes i Mecklenburg. Se Jahrbuch für Denkmalpflege in Mecklenburg 1953, S. 51 ft. og Germania 1944-50, S. 259 f. Da de mecklenburgske Bronzeskåle er støbte, er det muligt, at de er nordtyske Efterligninger af Guldkar fra Hallstattområdet.\n^ J. E. Forssander: Bronzealderens guldornamentik, Från Stenålder til Rokoko, Studier tillägnade Otto Rydbeck (1937), S. 21 ff.


Når mænd har det svært. - Martin Østergaard\nNår mænd har det svært.\nDette emne har 1 svar og 2 stemmer, og blev senest opdateret for 1 år, 4 måneder siden af Martin Østergaard.\n18. februar 2021 kl. 10:05 #26379\nJeg står i den situation at min dejlige kæreste har det rigtig svært for tiden.\nHan kæmper rigtig meget med ting på hans læreplads. Der er problemer med manglende respekt og ordentlig opførsel. Det går ham sindssygt meget på og han føler sig ydmyget og lille i det firma. Hvilket resultere i at han svinger meget i humøret, fra vrede og frustration til trist og fraværende. Det er aldrig noget der går direkte ud over mig og han kommer tit og fortæller mig om hans frustrationer.\nMit spørgsmål er, hvordan hjælper jeg min kæreste i denne situation. Hvordan hjælper man som kvinde en mand bedst? Så man hverken kommer til at lege mor eller træde på hans værdighed?\nDette emne blev ændret 1 år, 4 måneder siden af mulmi.\n19. februar 2021 kl. 11:15 #26382\nDet er for mig at se en meget stor kvalitet, at han fortæller dig om sine frustrationer. Det er det vigtigste, du kan gøre. Lægge øre til. Og i langt mindre grad fortælle ham, hvad du synes, han skal gøre. Det kan jo være, at han gerne vil blive på lærepladsen, fordi det vil være svært at få en anden, eller fordi det er et sted, hvor man lærer meget. Så der kan jo være gode grunde til, at han lever med ydmygelserne, selv om han er max presset. Hvis du på et tidspunkt synes, at det bliver for meget, kan du jo sige til ham: ‘Hvis det var mig, så var jeg gået, men det er jo din læreplads, så du skal jo vurdere, hvad DU vil gøre.’ Og du kan jo også sige det allerede nu. Og du har måske endda sagt det. Så er der ikke grund til at sige det igen. Han har hørt det. Du skal ganske rigtigt passe på med ikke at blive hans mor/coach/brækspand. Så jeg vil også anbefale dig at dele det med gode mennesker, du kan være fortrolig med og ‘brokke dig’ over, at din kæreste er voldsomt påvirket af den dårlige behandling, og at det også smitter af på dig – indirekte. Men at du jo ikke skal give ham for megen dårlig samvittighed over at gå rundt og være ‘ramt’, men omvendt også har brug for at passe på dig selv. Det kan du netop gøre ved at betro dig til andre. Måske med hans billigelse. Måske bare overfor folk, du ved kan holde tæt, så han ikke lige pludselig bliver konfronteret med, at du taler med andre om situationen, hvis det kunne få ham til at føle sig udstillet og bagtalt.