DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) 2016/867\nom indsamling af granulære data om kreditter og kreditrisici (ECB/2016/13)\nunder henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5.1 og 34.1,\nunder henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen (2), og\nGranulære data om kreditter og kreditrisici (herefter »data om kreditter«) indeholder detaljerede og individuelle oplysninger om instrumenter, der medfører kreditrisici for pengeinstitutter, finansielle selskaber, bortset fra pengeinstitutter, eller porteføljeadministrationsselskaber, som alle har udlånsvirksomhed i betydeligt omfang. Disse detaljerede oplysninger er nødvendige for, at Eurosystemet, Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici kan udføre deres opgaver, herunder pengepolitiske analyser og pengepolitiske operationer, risikostyring, overvågning af den finansielle stabilitet og de makroprudentielle politikker samt forskning. Disse data vil endvidere være nyttige i forbindelse med banktilsynet inden for rammerne af Den Fælles Tilsynsmekanisme (Single Supervisory Mechanism — SSM).\nI henhold til artikel 5.1 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) indsamler Den Europæiske Centralbank (ECB), bistået af de nationale centralbanker i ESCB, de statistiske oplysninger, som er nødvendige for at udføre ESCB's opgaver, enten fra de kompetente nationale myndigheder eller direkte fra de økonomiske enheder. I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal ECB specificere den faktiske rapporteringspopulation inden for referencerapporteringspopulationen og kan helt eller delvist fritage nærmere angivne klasser af rapporteringsenheder fra de statistiske indberetningskrav.\nData om kreditter vil bidrage væsentligt til at forbedre de eksisterende ESCB-statistikker og til at udvikle nye, da de indeholder vigtige opdelinger og detaljer, som ikke tilvejebringes fra de datakilder, der anvendes i øjeblikket, såsom oplysninger om struktur og risikomønstre for kreditter ydet af den finansielle sektor. Data om kreditter vil f.eks. bidrage væsentligt til at øge kvaliteten af statistik over: a) udlån i forhold til virksomhedernes størrelse, som er en vigtig faktor for at kunne vurdere og overvåge kreditgivningen til mindre og mellemstore virksomheder, b) kreditlinjer opdelt efter modpartssektor, c) udlån til ikke-finansielle selskaber opdelt efter økonomisk aktivitet, d) udlån med sikkerhed i fast ejendom og e) grænseoverskridende lån og relaterede indkomster som en del af betalingsbalancestatistikken i de medlemsstater, der har euroen som valuta.\nAdgangen til data om kreditter vil forbedre anvendeligheden af informationer på mikroniveau, som for nærværende indsamles til statistik over værdipapirudstedelser og værdipapirbeholdninger, og bidrage til overvågning og fremme af finansiel integration og stabilitet i EU. Endelig er data om kreditter vedrørende filialer, som er residente uden for euroområdet, og hvis hovedkontor er resident i en rapporterende medlemsstat, vigtige for udførelsen af ESCB's opgaver, navnlig med hensyn til de pengepolitiske analyser og finansiel stabilitet. Dataene kan endvidere danne grundlag for opgaver i forbindelse med det makroprudentielle tilsyn, f.eks. analyser af den finansielle stabilitet, risikovurderinger og stresstests. I henhold til artikel 8, stk. 1, litra d), og artikel 8, stk. 4a, i forordning (EF) nr. 2533/98 er det nu specifikt tilladt at anvende statistiske oplysninger indsamlet i henhold til ESCB-statuttens artikel 5 til tilsynsmæssige formål.\nEt omfattende sæt af harmoniserede analytiske data om kreditter vil minimere indberetningsbyrden ved at øge stabiliteten af indberetningskravene over tid. Dette er vigtigt, da det kan være meget omkostningskrævende at indarbejde ændringer i rapporteringsenhedernes stærkt automatiserede databehandlingssystemer. Det harmoniserede datasæt om kreditter vil også have en større detaljeringsgrad, hvilket vil minimere behovet for at rette yderligere krav til rapporteringsenhederne\nAfgørelse ECB/2014/6 (3) fastsætter proceduren for udvikling af en langsigtet ramme for indsamling af granulære data om kreditter baseret på ECB's harmoniserede statistiske indberetningskrav. Den har til formål at sikre etablering af: a) nationale granulære datasæt om kreditter, som drives af alle de nationale centralbanker i Eurosystemet i overensstemmelse med fælles minimumsstandarder, og b) en fælles database med granulære analytiske data om kreditter (»AnaCredit«) for medlemmerne af Eurosystemet, som indeholder inputdata fra alle de medlemsstater, der har euroen som valuta.\nI henstilling ECB/2014/7 (4) opfordres de nationale centralbanker i de medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, men som forbereder deres deltagelse i de langsigtede rammer, til at anvende bestemmelserne i afgørelse ECB/2014/6. AnaCredit bør være åben på frivillig basis for medlemsstaterne uden for euroområdet, navnlig de medlemsstater, der deltager i SSM, for at udstrække systemets geografiske rækkevidde og omfanget af data samt øge harmoniseringen i hele EU.\nDe forberedende foranstaltninger havde i henhold til afgørelse ECB/2014/6 til formål at definere »en kernegruppe af harmoniserede granulære datasæt om kreditter, som de nationale centralbanker skal fremsende til ECB på lang sigt«, men resultatet af proceduren, hvorunder fordele i forhold til omkostninger blev afdækket, har vist, at der er et meget stærkt krav fra brugerne om, at der tilvejebringes ikke kun en »kernegruppe af datasæt«, men også en omfattende liste over dataattributter og data, som karakteriserer de instrumenter, der genererer kreditrisiciene for rapporteringspopulationen. Endvidere bør den forbedrede harmonisering, som herved opnås, øge sammenligneligheden af data på tværs af lande og institutter og dermed sikre en højere datakvalitet til analyseformål.\nAnaCredit har, i kombination med andre statistiske rammer for indsamling af granulære oplysninger, til formål at tilvejebringe et analytisk overblik over rapporteringsenhedernes kreditrisiko uden hensyn til finansielt instrument, eksponeringstype eller regnskabsklassifikation. I den forbindelse har de i denne forordning fastsatte krav til formål at sikre, at rapporteringsenhederne indberetter et sæt fælles harmoniserede oplysninger til de nationale centralbanker.\nAnaCredit bør opbygges i faser, da den betydelige uensartethed i den nuværende indsamling af data om kreditter på tværs af de deltagende lande kun kan harmoniseres gradvist. Denne trinvise tilgang tager også hensyn til, at rapporteringsenhederne har brug for tid til at opfylde de forskellige datakrav. Samlet set bør omfanget og indholdet af de data, der skal indsamles på de forskellige faser, defineres så tidligt som muligt, for at gøre det muligt for alle rapportingsenhederne at forberede brugen af et harmoniseret sæt af begreber og definitioner. For hver efterfølgende fase træffer Styrelsesrådet derfor sin afgørelse mindst to år før fasens gennemførelse. For at minimere omkostningerne og arbejdsbyrden for rapporteringsenhederne, vil det blive undersøgt, om oplysninger om ejendomslån kan tilvejebringes på grundlag af stikprøveteknikker i en efterfølgende fase.\nSelv om en af de centrale langsigtede formål med AnaCredit er at harmonisere indberetningskrav og gennemførelsespraksis, betyder uensartheden i den nuværende indsamling af data, at det er nødvendigt at bevare de nationale centralbankers skøn inden for visse områder, f.eks. for så vidt angår de nationale centralbankers beslutninger om at undtage små residente rapporteringsenheder. De områder, hvor de nationale centralbanker har et skøn, bør revurderes i hver fremtidig fase for at fastsætte, om det er muligt at opnå yderligere harmonisering på tværs af de deltagende lande.\nFor så vidt angår omfang bør den første indberetningsfase under AnaCredit omfatte kredit, som kreditinstitutter yder til juridiske enheder. Pengeinstitutter bortset fra kreditinstitutter, porteføljeadministrationsselskaber og andre finansielle virksomheder, som alle har udlånsvirksomhed, samt disse enheders udenlandske datterselskaber kan indgå i den faktiske rapporteringspopulation i en efterfølgende fase. For så vidt angår instrumenter kan omfanget af indberetningen af granulære data udvides til at omfatte derivater, andre forfaldne ikke-betalte mellemværender, ikke-balanceførte eksponeringer (som f.eks. finansielle garantier) og kredit ydet til ikke-juridiske personer, herunder enkeltmandsvirksomheder. Personoplysninger, som defineret i henhold til gældende databeskyttelsesregler, bør ikke indsamles under den første fase, herunder i forbindelse med kreditter med flere debitorer, der omfatter fysiske personer som debitorer, eller hvor fysiske personer har et tilhørsforhold til instrumenter, der indberettes til AnaCredit. Hvis omfanget af indberetningen udvides til at omfatte disse persondata i efterfølgende faser, bør beskyttelsen af fysiske personers rettigheder, for så vidt angår indsamling og behandling af deres personoplysninger, sikres. Efterfølgende faser kan endvidere omfatte indberetningskrav på et konsolideret grundlag. Alle udvidelser af rapporteringspopulationen bør tage højde for de nationale centralbankers ret til at undtage små rapporteringsenheder, og enhver udvidelse bør vedtages mindst to år før dens gennemførelse for at give rapporteringsenhederne og de nationale centralbanker tilstrækkelig tid til at gennemføre den.\nI forbindelse med forberedelsen af fremtidige faser bør en udvidelse af rapporteringspopulationen og en indførelse af yderligere indberetningskrav baseres på en analyse udarbejdet af ESCB's Statistiske Komité (herefter »STC«) under hensyn til brugernes behov, rapporteringsenhedernes og de nationale centralbankers anslåede omkostninger, markedsudviklingen og de erfaringer, der er gjort i forberedelsen af den første fase.\nIndberetningskravene vedrørende data om kreditter bør defineres under hensyn til proportionalitetsprincippet for navnlig at undgå at pålægge mindre rapporteringsenheder, hvis samlede krediteksponering er begrænset, en unødvendig rapporteringsbyrde. Af samme grund bør de nationale centralbanker have ret til at indrømme undtagelser til mindre rapporteringsenheder.\nFor at sikre effektiv rapportering og tilstrækkelig interoperabilitet med andre eksisterende eller nye rapporteringsrammer bør de nationale centralbanker af hensyn til deres egne lovfæstede formål og i overensstemmelse med den relevante nationale lovgivning have lov til at indsamle de oplysninger, der skal overføres til ECB, som led i en bredere national rapporteringsramme, og at udvide indberetningen af data om kreditter ud over de rammer, der er fastsat i denne forordning.\nFor at bidrage til AnaCredit bør de nationale centralbanker gives tilladelse til at benytte deres egne databaser, data modtaget fra rapporteringsenheder og fra enhver anden kilde, herunder relevante referencedatabaser. De nationale centralbanker bør efter eget skøn kunne træffe afgørelse om, hvorvidt de ønsker at indgå i samarbejdsordninger med nationale statistiske institutter eller kompetente nationale myndigheder om tilsynet med rapporteringsenhederne, eller andre nationale myndigheder, så længe de tilvejebragte data opfylder de i denne forordning fastsatte kvalitetsstandarder. Som følge af de forskellige nationale ordninger, der findes i øjeblikket, og for at minimere indberetningsbyrden under denne forordning, opfordres der til et effektivt samarbejde med nationale statistiske institutter, kompetente nationale myndigheder og andre nationale myndigheder.\nRammerne for indsamling af data om kreditter bør udarbejdes med det for øje at sikre interoperabilitet med centrale kreditregistre og andre relevante datasæt om kreditter, som er etableret af enheder i den offentlige sektor, herunder databaser om værdipapirstatistik samt ESCB's Register of Institutions and Affiliates Dataset.\nDe nationale centralbanker bør gives tilladelse til at anvende de fælles sæt af analytiske og granulære data om kreditter, som kan anvendes til flere forskellige formål, til at etablere en gensidig feedback-mekanisme med rapporteringsenhederne eller udbygge eksisterende feedback-mekanismer og andre informationstjenester fra centrale kreditregistre til rapporteringsenheder. Disse feedback-mekanismer vil styrke ESCB's bidrag til det finansielle systems stabilitet i overensstemmelse med dets lovfæstede mandat, i henhold artikel 127, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Feedback-mekanismerne vil give rapporteringsenhederne et bredere grundlag for deres vurdering af kreditværdighed, navnlig med hensyn til grænseoverskridende debitorer, og fremme harmoniseringen af definitioner og dataattributter i deres långivningspraksisser. De vil forbedre kreditinstitutters og andre långiveres kreditrisikostyring. Navnlig vil de støtte kreditinstitutterne i at undgå at lægge for stor vægt på eksterne kreditvurderinger i forbindelse med deres vurdering af kreditværdighed. En feedback-mekanisme bør følge bedste praksis og sikre mindstekrav til datakvalitetsstandarder. De undergrupper af analytiske data om kreditter, som kan udveksles mellem de nationale centralbanker med henblik på feedback-mekanismerne, bør defineres under hensyn til det specifikke fortrolighedsniveau, der gælder for de pågældende dataattributter, og de tilsvarende krav til beskyttelse af fortrolighed, samt den tid, der er nødvendig til gennemførelsen. Yderligere detaljer om omfanget og gennemførelsen af feedback-mekanismer kan fastlægges i en særskilt retsakt, og de nationale centralbanker kan indgå aftalememoranda, baseret på de gældende retlige rammer, vedrørende deres respektive samarbejde i forbindelse med feedback-mekanismerne. Visse nationale centralbanker, som fører centrale kreditregistre, deler allerede granulære grænseoverskridende data om kreditter og kreditrisici med hinanden på et bilateralt grundlag (5), andre kan af retlige årsager have brug for et vist tidsrum til at gennemføre grænseoverskridende informationsdeling for at kunne videresende sådanne data til de finansielle institutter, der foretager indberetning til dem. Feedback-mekanismerne bør oprettes og gennemføres under hensyntagen til nationale retlige bestemmelser om behandling af fortrolige statistiske oplysninger.\nMed henblik på denne forordning bør standarderne for beskyttelse og anvendelse af fortrolig statistisk information, som fastsat i artikel 8-8c i forordning (EF) nr. 2533/98, finde anvendelse.\nI medfør af artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB pålægge sanktioner over for rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske indberetningskrav, der er defineret eller pålagt i ECB's forordninger eller afgørelser. Denne beføjelse til at pålægge sanktioner er uafhængig af de nationale centralbankers ret til at pålægge sanktioner over for rapporteringsenheder, som ikke opfylder statistiske eller andre indberetningsforpligtelser, der gælder for dem i henhold til de respektive nationale retlige rammer.\nDet er nødvendigt at fastlægge en procedure, der giver mulighed for at foretage tekniske ændringer i bilagene til denne forordning på en effektiv måde, forudsat at de hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker rapporteringsbyrden for rapporteringsenhederne i medlemsstaterne. En sådan procedure skal muliggøre, at ESCB's Statistiske Komités synspunkter tages i betragtning.\nArtikel 5 i ESCB-statutten, sammen med artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, indebærer en forpligtelse til på nationalt plan at udforme og gennemføre alle de foranstaltninger, som de medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, finder er nødvendige: a) for at udføre indsamlingen af de statistiske oplysninger, der er nødvendige for at opfylde ECB's statistiske indberetningskrav, og b) for at træffe rettidige forberedelser på statistikområdet, for at disse medlemsstater kan blive medlemsstater, der har euroen som valuta.\nDenne forordning bør finde anvendelse uden at berøre indsamlingen af data om kreditter i henhold til den retlige ramme for SSM —\n1) »rapporterende medlemsstat« (reporting Member State): en medlemsstat, der har euroen som valuta. Medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, kan vælge at blive en rapporterende medlemsstat ved at indarbejde bestemmelserne i denne forordning i deres nationale lov eller på anden måde indføre relevante indberetningskrav i overensstemmelse med deres nationale lov. Dette kan navnlig omfatte medlemsstater, der deltager i SSM via et tæt samarbejde i overensstemmelse med artikel 7 i Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (6)\n2) »resident« (resident): har samme betydning som defineret i artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2533/98\n3) »institutionel enhed« (institutional unit): har samme betydning som defineret i punkt 2.12 og 2.13 i bilag A til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (7)\n4) »udenlandsk filial« (foreign branch): en institutionel enhed, som er en retligt afhængig del af en juridisk enhed, som er resident i et andet land end det, hvor den juridiske enhed er registreret i overensstemmelse med princippet om »én filial« som omhandlet i artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2533/98\n5) »juridisk enhed« (legal entity): alle enheder, som i henhold til den nationale lovgivning som de er underlagt, kan erhverve juridiske rettigheder og forpligtelser\n6) »identifikator for juridisk enhed« (legal entity identifier) (LEI): en alfanumerisk referencekode i overensstemmelse med ISO 17442-standarden (8), som er tildelt en juridisk enhed\n7) »national identifikator« (national identifier): en almindeligt anvendt identifikationskode, som muliggør entydig identifikation af en modpart i det land, hvor denne har sin residens\n8) »rapporteringsenhed« (reporting agent): en juridisk enhed eller en udenlandsk filial, som er resident i en rapporterende medlemsstat, og som er underlagt ECB's indberetningskrav i henhold til denne forordning\n9) »observeret enhed« (observed agent): en institutionel enhed, hvis virksomhed som kreditor eller administrationsselskab indberettes af rapporteringsenheden. Den observerede enhed er enten:\nden institutionelle enhed, der er resident i det samme land, som den rapporteringsenhed som den er en del af, eller\nen rapporteringsenheds udenlandske filial, som er resident i en rapporterende medlemsstat, eller\nen rapporteringsenheds udenlandske filial, som ikke er resident i en rapporterende medlemsstat\n10) »modpart« (counterparty): en institutionel enhed, som en part i et instrument eller som har et tilhørsforhold til en part i et instrument\n11) »kreditor« (creditor): modparten, der bærer kreditrisikoen ved et instrument, bortset fra en udsteder af afdækning\n12) »debitor« (debtor): modparten, som har en ubetinget forpligtelse til at foretage de tilbagebetalinger, der opstår i forbindelse med instrumentet\n13) »udsteder af afdækning« (protection provider): modparten, der yder afdækning mod en kontraktligt indgået negativ kreditbegivenhed, og som bærer kreditrisikoen ved den negative kreditbegivenhed\n14) »administrationsselskab« (servicer): modparten, som er ansvarlig for den administrative og finansielle forvaltning af et instrument\n15) »national(e) centralbank(er)« (national central bank(s)): den/de nationale centralbank(er) i medlemsstaterne i Den Europæiske Union\n16) »relevant national centralbank« (relevant NCB): den nationale centralbank i den rapporterende medlemsstat, hvor den pågældende rapporteringsenhed er resident\n17) »centralt kreditregister« (central credit register) (CCR): et kreditregister, der drives af en national centralbank, som modtager indberetninger fra og yder støtte til långivere i den finansielle sektor ved at give dem oplysninger om kreditter og kreditrisici\n18) »kreditinstitut« (credit institution): har samme betydning som i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (9)\n19) »institut« (institution): har samme betydning som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 3), i forordning (EU) nr. 575/2013\n20) »aktiv« (asset): har samme betydning som defineret i punkt 7.15 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013\n21) »kreditrisiko« (credit risk): den risiko, at en modpart undlader at foretage betalinger, som denne er kontraktligt forpligtet til at foretage\n22) »kontrakt« (contract): en juridisk bindende aftale mellem to eller flere parter, i henhold til hvilken et eller flere instrumenter oprettes\n23) »instrument« (instrument): enhver post specificeret under dataattributten »Instrumenttype« som defineret i bilag IV\n24) »afdækning« (protection): en forsikring eller dækning mod en negativ kreditbegivenhed ved hjælp af en post opført under dataattributten »Type afdækning« som defineret i bilag IV\n25) »engagementsbeløb« (commitment amount): summen af dataattributterne »Udestående nominelle beløb« og »Ikke-balanceførte beløb«, som indgår i bilag IV\n26) »på individuelt grundlag« (on an individual basis): henviser til en enkelt institutionel enhed, herunder institutionelle enheder, der er en del af en juridisk enhed.\nGennemførelsesfaser og første indberetning\n1. De fælles, analytiske datasæt om kreditter, der kan anvendes til flere formål, skal i henhold til denne forordning udarbejdes i faser. Første fase begyndes den 1. september 2018. Den første månedlige og kvartalsvise overførsel i denne fase og i henhold til denne forordning begynder med data for 30. september 2018.\n2. For at sikre behørig identificering af alle modparter overfører de nationale centralbanker et første sæt referencedata om modparter til ECB, i overensstemmelse med model 1 i bilag I, seks måneder før den første overførsel af data om kreditter som henvist til i stk. 1.\n3. For at gøre det muligt at foretage de nødvendige organisatoriske og tekniske forberedelser til den i stk. 2 omhandlede overførsel af referencedata om modparter kan de nationale centralbanker kræve, at rapporteringsenhederne leverer referencedata om modparter og data om kreditter, eller dele heraf, fra og med referencedatoen 31. december 2017.\n1. Den faktiske rapporteringspopulation består af residente kreditinstitutter og residente udenlandske filialer af kreditinstitutter, uanset om de er institutter under tilsyn i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (10).\n2. Rapporteringsenhederne indberetter data om kreditter på et individuelt grundlag i overensstemmelse med artikel 4 og 6.\n3. Rapporteringsenhederne foretager deres indberetning til den relevante nationale centralbank.\n1. Rapporteringsenhederne indberetter data om kreditter for den observerede enhed i overensstemmelse med artikel 6 vedrørende de instrumenter, der opfylder betingelserne defineret i artikel 5:\nhvis instrumentet på en rapporteringsreferencedag i referenceperioden:\nindebærer en kreditrisiko for den observerede enhed, eller\ner den observerede enheds aktiv, eller\ner bogført i henhold til den relevante regnskabsstandard, som observerede enheds juridiske enhed anvender, og tidligere har medført en kreditrisiko for den observerede enhed, eller\ner administreret af en observeret enhed, der er resident i en rapporterende medlemsstat, og\nblev ydet til andre institutionelle enheder i den samme juridiske enhed, som den observerede enhed er en del af, eller\nbesiddes af en juridisk enhed, som ikke er et kreditinstitut resident i en anden rapporterende medlemsstat end den observerede enhed, og\nhvor mindst en debitor er en juridisk enhed eller er en del af en juridisk enhed som defineret i artikel 1, stk. 5.\n2. For hver rapporteringsreferencedato er referenceperioden den periode, der begynder med den sidste rapporteringsreferencedato i det kvartal, der går forud for den pågældende rapporteringsreferencedato og som slutter på den pågældende rapporteringsreferencedato.\nTærskelværdi for indberetning\n1. Data om kreditter skal indberettes for de instrumenter, der er specificeret i artikel 4, hvor debitors engagementsbeløb er lig med eller mere end 25 000 EUR på enhver rapporteringsreferencedato i referenceperioden.\n2. Debitors engagementsbeløb, som henvist til i stk. 1, beregnes som summen af engagementsbeløbene for alle debitors instrumenter i forhold til den observerede enhed på grundlag af anvendelsesområdet som defineret i artikel 4 og de deri definerede instrumenter.\nStatistiske indberetningskrav på individuelt grundlag\n1. Rapporteringsenhederne indberetter data om kreditter på et individuelt grundlag i overensstemmelse med skemaerne i bilag I.\n2. Rapporteringsenheder, som er juridiske enheder, skal indberette i forhold til alle observerede enheder, som er en del af den juridiske enhed. Rapporteringsenheder, som er udenlandske filialer, skal indberette i forhold til deres egen aktivitet.\n3. Med forbehold af samarbejdet mellem de relevante nationale centralbanker, hvis både den juridiske enhed og dens udenlandske filial er residente i rapporterende medlemsstater, gælder følgende for at undgå dobbeltindberetning:\nden relevante nationale centralbank for den juridisk enhed kan beslutte ikke at indsamle alle eller kun indsamle en del af de dataattributter, der er angivet i model 1 i bilag I, fra den juridiske enhed, hvis disse instrumenter indehaves eller administreres af den udenlandske filial,\nden relevante nationale centralbank for den udenlandske filial kan beslutte ikke at indsamle alle eller kun indsamle en del af de dataattributter, der er angivet i model 2 i bilag I, fra den udenlandske filial.\n4. Den relevante nationale centralbank kan beslutte ikke at indsamle oplysninger for udenlandske filialer, der ikke er residente i en rapporterende medlemsstat, og som er en del af en juridisk enhed, der er rapporteringsenheden.\nSpecifikke statistiske indberetningskrav\nDe i Artikel 6 definerede statistiske indberetningskrav reduceres for data om kreditter, der opfylder specifikke kriterier som fastsat i bilag II.\nGenerelle krav til forbedret indberetning\n1. Rapporteringsenhederne og deres udenlandske filialer, som ikke er residente i en rapporterende medlemsstat, etablerer den nødvendige organisatoriske struktur og passende interne kontrolmekanismer for at sikre, at de data, som i henhold til denne forordning skal indberettes på et individuelt grundlag i overensstemmelse med artikel 6, behandles og fremsendes på behørig vis.\n2. Udenlandske filialer, der ikke er residente i en rapporterende medlemsstat, er ikke rapporteringsenheder i henhold til denne forordning. Rapporteringsenhederne har pligt til at sikre, at sådanne udenlandske filialer gennemfører ordninger, processer og mekanismer til sikring af, at indberetningskravene gennemføres korrekt på et individuelt grundlag.\n3. De statistiske indberetningskrav i henhold til denne forordning berører hverken andre nuværende eller fremtidige indberetningskrav vedrørende data om kreditter i overensstemmelse med national ret eller andre rapporteringsrammer.\n4. De nationale centralbanker kan indsamle de oplysninger, der skal overføres til ECB, som led i en bredere national rapporteringsramme, der opfylder relevant EU-ret og national ret. Disse bredere rapporteringsrammer kan omfatte oplysninger, der tjener andre formål end statistiske, f.eks. tilsynsformål.\n5. De nationale centralbanker kan indhente data om kreditter fra andre kilder.\n6. Mindstekravene for harmonisering, fuldstændighed, detaljeringsgrad og identifikation af modparter i forbindelse med data om kreditter fremgår af bilag I.\nIdentifikation af modparter\n1. I forbindelse med indberetning i henhold til denne forordning identificerer rapporteringsenhederne og de nationale centralbanker modparter ved hjælp af:\nen identifikator for juridisk enhed (LEI), såfremt en sådan er blevet tildelt, eller\nsåfremt der ikke er blevet tildelt en LEI, en national identifikator som yderligere specificeret i bilag IV.\n2. De nationale centralbanker kan indhente alle oplysninger i forbindelse med identificering af modparter som defineret i bilag III fra den direkte indberetning foretaget af rapporteringsenhederne eller fra aftalememoranda eller tilsvarende ordninger med nationale statistiske institutter, kompetente nationale myndigheder og andre nationale myndigheder. De nationale centralbanker definerer de unikke identifikatorer, der kræves til behørig identificering af modparter ud fra anvendelsesområdet for de i bilag III anførte oplysninger.\nAdgang til og brug af data om kreditter\n1. ECB og de nationale centralbanker anvender data om kreditter, som er indberettet i henhold til denne forordning, i det omfang og til de formål, som er defineret i forordning (EF) nr. 2533/98. Sådanne data kan navnlig anvendes til etablering og vedligeholdelse af en feedback-mekanisme i overensstemmelse med artikel 11.\n2. Denne forordning berører hverken eksisterende eller fremtidig brug af data om kreditter, som er tilladt eller krævet i henhold til EU-ret, national ret eller aftalememoranda, herunder grænseoverskridende dataudvekslinger.\nFeedback-mekanisme over for rapporteringsenhederne\n1. De nationale centralbanker har ret til at levere data om kreditter, herunder data indsamlet af en anden national centralbank, til rapporteringsenhederne ved at etablere eller styrke feedback-mekanismer eller andre informationstjenester fra centrale kreditregistre til rapporteringsenhederne. De kan levere en del af de data om kreditter, der er indsamlet i henhold til denne forordning, i overensstemmelse med bedste praksis og i det omfang, det er tilladt i henhold til de gældende retlige fortrolighedsregler. Rapporteringsenhederne kan anvende disse data udelukkende til forvaltning af kreditrisici og til forbedring af kvaliteten af de kreditoplysninger, de er i besiddelse af, for så vidt angår eksisterende eller fremtidige instrumenter. De må ikke dele dataene med tredjeparter, med mindre dataudvekslingen med leverandører af tjenesteydelser med henblik herpå er strengt nødvendig og dataene kun anvendes i forhold til rapporteringsenheden og rapporteringsenheden sikrer passende beskyttelse af fortrolighed i henhold til en kontraktlig aftale, der udelukker anvendelse af dataene til andre formål, og som sikrer dataenes anonymitet, så vidt det er muligt, samt sletning af dataene, så snart det formål, hvortil de blev delt, er blevet opnået. Alle yderligere overførsler af data, som leverandøren af tjenesteydelser foretager, og alle dataudvekslinger mellem kommercielle leverandører af data om kreditter er forbudt.\n2. De nationale centralbanker definerer, hvilke data der må leveres, proceduren for at opnå adgang til dataene og eventuelle andre yderligere begrænsninger for brug af sådanne data under hensyn til den nationale retlige ramme og eventuelle andre begrænsninger, som er knyttet til oplysningernes fortrolige karakter.\n3. Denne artikel giver ikke rapporteringsenhederne en ret til en feedback-mekanisme eller til at modtage specifikke oplysninger fra en feedback-mekanisme eller andre informationstjenester fra de centrale kreditregistre til rapporteringsenhederne.\n4. De nationale centralbanker har ret til midlertidigt at nægte en rapporteringsenhed adgang til specifikke data om kreditter fra en feedback-mekanisme, hvis rapporteringsenheden ikke har opfyldt sine egne statistiske indberetningsforpligtelser i henhold til denne forordning, navnlig med hensyn til datakvalitet og nøjagtighed, og hvor en rapporteringsenhed ikke har opfyldt sine forpligtelser i stk. 1.\n5. De nationale centralbanker har ret til at nægte andre nationale centralbanker adgang til de granulære data om kreditter, som de har indsamlet med henblik på brug i en feedback-mekanisme. De nationale centralbanker har ret til at kræve gensidighed, for så vidt angår tilvejebringelse af granulære data om kreditter, fra enhver national centralbank som anmoder om data fra en anden national centralbank med henblik på brug i en feedback-mekanisme. Rapporteringsenhedens relevante nationale centralbank kan altid anvende oplysninger om en institutionel enhed i en rapporteringsenhed, som er etableret i en rapporterende medlemsstat, i feedback-mekanismer, uanset hvor den institutionelle enhed er resident.\nAdgang for juridiske enheder\n1. Juridiske enheder eller dele af juridiske enheder, hvorom der er blevet indberettet data om kreditter, har ret til at få adgang til sådanne data hos den relevante nationale centralbank. Endvidere kan de juridiske enheder kræve, at rapporteringsenhederne korrigerer ukorrekte data om dem.\n2. De nationale centralbanker kan kun nægte en juridisk enhed eller dele af juridiske enheder adgang til data om kreditter, som er blevet indberettet om dem, i det omfang at:\ndenne adgang ville krænke rapporteringsenhedens legitime interesser vedrørende fortrolighed, f.eks. i forbindelse med interne kreditrisikovurderinger, eller for tredjeparter, navnlig retlige enheder, hvorom der er blevet indberettet data om kreditter, eller\ndataene ikke er blevet anvendt til at oprette eller forbedre en feedback-mekanisme i overensstemmelse med artikel 11, og de ikke er forpligtet til at give adgang til disse data i henhold til EU-ret eller national ret.\n1. Rapporteringsenhederne indberetter de registrerede data om kreditter på følgende referencedatoer for indberetning:\nfor månedlige overførsler den sidste dag i hver måned\nfor kvartalsvise overførsler den sidste dag i marts, juni, september og december.\n2. De nationale centralbanker træffer afgørelse om, hvornår og hvor ofte det er nødvendigt at modtage data fra rapporteringsenhederne for at opfylde deres tidsfrister for indberetning til ECB og informerer rapporteringsenhederne herom.\n3. De nationale centralbanker skal underrette rapporteringsenheder om rapporteringsforpligtelserne senest 18 måneder før den første rapporteringsreferencedato, hvor disse enheder skal indberette data i henhold til denne forordning, uden at dette berører andre indberetningskrav i henhold til national ret eller andre rapporteringsrammer.\n4. For observerede enheder, der er residente i en rapporterende medlemsstat, overfører de nationale centralbanker månedligt data om kreditter til ECB inden arbejdstids ophør den 30. arbejdsdag efter udgangen af den måned, som dataene vedrører.\n5. For observerede enheder, der er residente i en rapporterende medlemsstat, overfører de nationale centralbanker kvartalsvist data om kreditter til ECB inden arbejdstids ophør den 15. arbejdsdag efter de indberetningsfrister, der er defineret i artikel 3, stk. 1, litra b), i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 (11).\n6. For observerede enheder, der er udenlandske filialer, som ikke er residente i en rapporterende medlemsstat, overfører de nationale centralbanker månedligt data om kreditter til ECB inden arbejdstids ophør den 35. arbejdsdag efter udgangen af den måned, som dataene vedrører.\n7. For observerede enheder, der er udenlandske filialer, som ikke er residente i en rapporterende medlemsstat, overfører de nationale centralbanker kvartalsvist data om kreditter til ECB inden arbejdstids ophør den 20. arbejdsdag efter de indberetningsfrister, der er defineret i artikel 3, stk. 1, litra b), i gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\n8. De nationale centralbanker overfører referencedataene om modparter til ECB for alle modparter i overensstemmelse med afsnit 1 i model 1 i bilag I sammen med den første overførsel af data om kreditter. Ved en eventuel ændring opdaterer de nationale centralbanker oplysningerne senest samtidig med overførslen af de data om kreditter, som er relevante for den første rapporteringsreferencedato, før eller hvorpå ændringen trådte i kraft. Med mindre de nationale centralbanker underretter rapporteringsenhederne om, at de har fået opdaterede referencedata om modparter fra andre kilder, skal rapporteringsenheder opdatere disse data ved at underrette de nationale centralbanker om alle ændringer på det tidspunkt, som den relevante nationale centralbank har anmodet om, men senest på den dato, hvor dataene om kreditter indberettes til den relevante nationale centralbank for den første rapporteringsreferencedato efter datoen, hvorpå ændringen trådte i kraft.\nMindste fælles standarder og nationale indberetningssystemer\n1. Rapporteringsenhederne skal efterleve de statistiske indberetningskrav, som de er underlagt i henhold til de fælles mindstestandarder for overførsel, nøjagtighed, nøjagtig identifikation af modparter samt begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er specificeret i bilag V.\n2. De nationale centralbanker skal definere og gennemføre de rapporteringsordninger, som rapporteringsenhederne skal følge i overensstemmelse med denne forordning og med deres nationale retlige rammer i det omfang, de ikke er i modstrid med bestemmelserne i denne forordning. De nationale centralbanker sikrer, at disse rapporteringsordninger a) tilvejebringer de krævede statistiske oplysninger og b) tillader kontrol af, at mindstestandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som specificeret i bilag V, er blevet opfyldt.\n3. De nationale centralbanker kan anvende oplysninger, som de har indhentet fra andre kilder i overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, med henblik på overførsel af data om kreditter til ECB, i det omfang at oplysningerne opfylder de krav til kvalitet og rettidighed, som i henhold til denne forordning gælder for data, der indsamles fra rapporteringsenheder. Navnlig skal mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som specificeret i bilag V, opfyldes.\nFusion, spaltning og omstrukturering\n1. I tilfælde af en fusion, spaltning eller omstrukturering, som kan påvirke opfyldelsen af deres statistiske forpligtelser, underretter de pågældende rapporteringsenheder den relevante nationale centralbank om de procedurer, der er planlagt for at opfylde de i denne forordning fastsatte statistiske indberetningskrav, så snart planen om at gennemføre fusionen, spaltningen eller omstruktureringen er offentliggjort, og inden den får virkning.\n2. Med forbehold af de ovennævnte forpligtelser kan den relevante nationale centralbank give det overtagende institut tilladelse til at opfylde sin statistiske indberetningsforpligtelse på grundlag af midlertidige procedurer. Undtagelsen fra de almindelige indberetningsprocedurer må ikke overstige seks måneder fra den dato, hvor fusionen, spaltningen eller omstruktureringen fandt sted. Denne undtagelse berører ikke det overtagende instituts forpligtelse til at opfylde sine indberetningskrav i henhold til nærværende forordning.\nUndtagelser og begrænset rapporteringshyppighed\n1. For at sikre, at de i denne forordning fastsatte indberetningsforpligtelser står i et rimeligt forhold til målet, kan den pågældende nationale centralbank give mindre rapporteringsenheder en undtagelse, såfremt det samlede bidrag fra alle rapporteringsenheder, som er blevet givet en undtagelse, til den samlede udestående mængde af lån, der er indberettet i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (12) fra alle rapporteringsenheder, der er residente i den rapporterende medlemsstat, ikke overstiger 2 %. Undtagelserne kan omfatte visse eller alle af de i denne forordning fastsatte indberetningskrav.\n2. For at støtte gennemførelsen af indberetningskrav kan den relevante nationale centralbank give små rapporteringsenheder mulighed for at indberette data om kreditter, der vedrører rapporteringsreferencedatoer før den 1. januar 2021, på kvartalsbasis i stedet for på månedsbasis, forudsat at det fælles bidrag fra alle enheder, der indberetter på kvartalsbasis til den samlede udestående mængde af lån, der indberettes i henhold til forordning (EU) nr. 1071/2013 af alle rapporteringsenheder i den rapporterende medlemsstat, ikke overskrider 4 %, uden at dette berører deres indberetning af data om kreditter i henhold til andre retlige rammer.\n3. De nationale centralbanker kan undtage rapporteringsenheder i det omfang, at de nationale centralbanker kan indhente data fra andre kilder, der har samme kvalitet og rettidighed, som kræves i henhold til artikel 14, stk. 3.\n4. De nationale centralbanker skal underrette følgende rapporteringsenheder om deres indberetningsforpligtelser i overensstemmelse med artikel 13, stk. 3:\nrapporteringsenheder som er blevet undtaget i henhold til stk. 1,\nrapporteringsenheder som kan indberette data med en begrænset rapporteringshyppighed i henhold til stk. 2,\nrapporteringsenheder som ikke længere opfylder betingelserne for at blive undtaget eller for at indberette med begrænset rapporteringshyppighed i henhold til stk. 1 eller 2.\nKontrol, tvungen indsamling og minimumsstandarder for kvalitet\nDe nationale centralbanker kontrollerer og, i det omfang det er nødvendigt, udfører den tvungne indsamling af de oplysninger, som rapporteringsenhederne har pligt til at levere i henhold til denne forordning, uden at det berører ECB's ret til selv at udøve disse rettigheder. De nationale centralbanker udøver navnlig denne ret, hvis en rapporteringsenhed ikke opfylder mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner som fastsat i bilag V.\nECB kan pålægge sanktioner over for rapporteringsenheder, som ikke overholder de i denne forordning fastsatte indberetningsforpligtelser, i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, i s forordning (EF) nr. 2533/98. Rapporteringsenhederne kan ikke pålægges sanktioner i det omfang, de godtgør, at de er forhindrede i at indberette de krævede oplysninger i henhold til national ret i et land, hvor filialen, som de skal indberette oplysninger om, er resident. ECB's beføjelse til at pålægge sanktioner for manglende opfyldelse af denne forordnings indberetningsforpligtelser er uafhængig af en national centralbanks ret til at pålægge sanktioner i henhold til den nationale ret for manglende opfyldelse af statistiske eller andre indberetningsforpligtelser, som gælder for rapporteringsenheder i henhold til de pågældende nationale retlige rammer i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3.\nDe nationale centralbanker kan udskyde den første overførsel til ECB af data om kreditter vedrørende rapporteringsreferencedatoer før den 1. februar 2019, forudsat at de overfører disse data til ECB senest den 31. marts 2019\nUnder hensyntagen til ESCB's Statistiske Komités synspunkter kan ECB's Direktion foretage tekniske ændringer i bilagene til denne forordning, såfremt disse ændringer hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker rapporteringsbyrden for rapporteringsenhederne. Direktionen underretter uden ugrundet ophold Styrelsesrådet om alle sådanne ændringer.\nDen finder anvendelse fra den 31. december 2017.\nUdfærdiget i Frankfurt am Main, den 18. maj 2016.\n(2) Udtalelse fra Kommissionen af 7. august 2015 om udkast til Den Europæiske Centralbanks forordning om indsamlingen af granulære data om kreditter og kreditrisikodata (EUT C 261 af 8.8.2015, s. 1).\n(3) Afgørelse ECB/2014/6 af 24. februar 2014 om Det Europæiske System af Centralbankers tilrettelæggelse af de forberedende foranstaltninger til indsamlingen af granulære data om kreditter (EUT L 104 af 8.4.2014, s. 72).\n(4) Den Europæiske Centralbanks henstilling af 24. februar 2014 om Det Europæiske System af Centralbankers tilrettelæggelse af de forberedende foranstaltninger til indsamlingen af granulære data om kreditter (ECB/2014/7) (EUT C 103 af 8.4.2014, s. 1).\n(5) Memorandum of Understanding on the Exchange of Information among national central credit registers for the purpose of passing it on to reporting institutions. Findes på ECB's websted www.ecb.europa.eu\n(6) Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63).\n(7) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 af 21. maj 2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (EUT L 174 af 26.6.2013, s. 1).\n(8) Findes på International Organization for Standardizations (ISO) websted www.iso.org\n(10) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).\n(11) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 af 16. april 2014 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for institutters indberetning med henblik på tilsyn i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (EUT L 191 af 28.6.2014, s. 1).\n(12) Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 af 24. september 2013 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2013/33) (EUT L 297 af 7.11.2013, s. 1).\nData, som skal indberettes, og modeller\n1. Dataene, der skal indberettes i henhold til denne forordning, vedrører flere forskellige elementer, f.eks. kreditorer, debitorer, instrumenter, afdækning og lign., som er indbyrdes forbundet med hinanden. En debitor kan f.eks. have fået flere forskellige lån, eller en enkelt afdækning kan fungere som sikring for flere forskellige instrumenter. Et datasæt til indberetning af de specifikke oplysninger for hver enkelt af disse elementer fremgår af dette bilag.\n2. Oplysningerne for hvert enkelt datasæt vedrører et enkelt element, f.eks. »instrument«, eller kombinationen af flere elementer, f.eks. »instrument-afdækning«, hvorved der etableres det granuleringsniveau, der kræves i hvert enkelt datasæt. Datasættene er organiseret i to modeller.\n3. Indberetningskravene til dataattributterne i hver enkelt model fremgår af bilag II og III.\n4. Dataattributterne i hver enkelt model er defineret i bilag IV.\n5. Beløb indberettes i enheder af euro. Udenlandsk valuta konverteres til euro til Den Europæiske Centralbanks (ECB) euroreferencekurs, dvs. middelkursen, på rapporteringsreferencedagen.\n1. Referencedata om modparter\nGranuleringsniveauet for referencedataene om modparter er modparten. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed og b) modpartsidentifikator.\nHver enkelt modpartsidentifikator skal være unik for hver enkelt modpart, der indberettes af den samme rapporteringsenhed, og den enkelte modpart skal altid identificeres med den unikke modpartsidentifikator af den samme rapporteringsenhed. Denne identifikator må på intet tidspunkt genbruges af den samme rapporteringsenhed til at identificere en anden modpart. De enkelte nationale centralbanker kan kræve, at rapporteringsenhederne anvender modpartsidentifikatorer, som den relevante nationale centralbank har specificeret.\nModparterne, der skal registreres, er alle institutionelle enheder, som er juridiske enheder eller udgør en del af juridiske enheder, og er knyttet til instrumenter, som indberettes i henhold til artikel 4 og 5, eller som udgør afdækning for at sikre disse instrumenter. De modparter, der specifikt skal registreres, er: a) kreditorer, b) debitorer, c) udbydere af afdækning, d) eksponeringsleverende institutter, e) administratorer, f) hovedkontorer, g) umiddelbare moderselskaber og h) øverste moderselskaber. En enkelt enhed kan være modpart i forhold til flere instrumenter elle påtage sig forskellige roller som en modpart for det samme instrument. Hver enkelt modpart skal dog kun registreres én gang.\nDe oplysninger, der kræves for hver enkelt modpartstype, fremgår af bilag III.\nDataene om modparter beskriver modpartens egenskaber.\nDer skal ikke indberettes oplysninger om fysiske person, for så vidt angår fysiske personer, der har et tilhørsforhold til instrumenter, der indberettes til AnaCredit.\nOplysningerne indberettes senest samtidig med den månedlige overførsel af data om kreditter, som er relevante for den rapporteringsreferencedato, hvor modparten har indgået en kontrakt, der er registreret i AnaCredit. Ved en eventuel ændring skal oplysningerne opdateres senest samtidig med den månedlige overførsel af data om kreditter for den rapporteringsreferencedato, hvor ændringen trådte i kraft.\n2. Data om instrumenter\nGranuleringsniveauet for dataene om instrumenter er instrumentet. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, c) identifikator for kontrakt, og d) identifikator for instrument.\nHver enkelt kontraktidentifikator skal være unik for hver enkelt kontrakt, der medfører en kreditrisiko for den samme observerede enhed. Denne identifikator må på intet tidspunkt genbruges til at identificere en anden kontrakt med den samme observerede enhed. Hver enkelt instrumentidentifikator skal være unik for hver enkelt kontrakt, dvs. alle instrumenter, der indgår i en enkelt kontrakt, skal tildeles en særlig instrumentidentifikator, og denne må på intet tidspunkt genbruges til at identificere et andet instrument inden for kontrakten.\nDataene om instrumenter indeholder oplysninger om alle instrumenter, der eksisterer under en kontrakt mellem den observerede enhed og modparterne, herunder alle instrumenter mellem institutionelle enheder inden for den samme juridiske enhed.\nDataene om instrumenter beskriver instrumentets egenskaber, som kun sjældent ændrer sig over tid.\nOplysningerne indberettes senest samtidig med den månedlige overførsel af data om kreditter, som er relevante for den rapporteringsreferencedato, hvor instrumentet er registreret i AnaCredit. Ved en eventuel ændring skal oplysningerne opdateres senest samtidig med den månedlige overførsel af data om kreditter for den rapporteringsreferencedato, før eller hvorpå ændringen trådte i kraft.\n3. Finansielle data\nGranuleringsniveauet for de finansielle data er instrumentet. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, c) identifikator for kontrakt, og d) identifikator for instrument.\nDe finansielle data beskriver instrumentets finansielle udvikling.\nEthvert beløb, som er udnyttet fra et instrument, registreres under dataattributten »Udestående nominelt beløb«. Ethvert beløb, som ikke er udnyttet fra et instrument, registreres under dataattributten »Ikke-balanceført beløb«.\nOplysningerne indberettes månedligt.\n4. Data om modpart-instrument\nGranuleringsniveauet for dataene om modpart-instrument er kombinationen »modpart-instrument«, og hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, c) modpartsidentifikator, d) identifikator for kontrakt, e) identifikator for instrument, og f) modpartsrolle.\nDataene om modpart-instrument beskriver rollen for alle modparter i hvert enkelt instrument.\nOplysningerne indberettes senest samtidig med den månedlige overførsel af data om kreditter, som er relevante for den rapporteringsreferencedato, før eller hvorpå instrumentet blev registreret i AnaCredit. Ved en eventuel ændring skal oplysningerne opdateres senest samtidig med den månedlige overførsel af data om kreditter, som er relevante for den rapporteringsreferencedato, før eller hvorpå ændringen trådte i kraft.\n5. Data om solidarisk hæftelse\nGranuleringsniveauet for dataene om solidarisk hæftelse er kombinationen »modpart-instrument«. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, c) modpartsidentifikator, d) identifikator for kontrakt og e) identifikator for instrument.\nDisse data indeholder oplysninger om den solidariske hæftelse vedrørende instrumentet, som hver enkelt debitor hæfter solidarisk for vedrørende det enkelte instrument.\nReferencedata om modparter\nIdentifikator for rapporterende enhed\nIdentifikator for juridisk enhed (LEI)\nIdentifikator for hovedkontor\nIdentifikator for det umiddelbare moderselskab\nIdentifikator for det øverste moderselskab\nAdresse: amt/administrativ afdeling\nStatus mht. retlige foranstaltninger\nDato for indledning af retlige foranstaltninger\nDato for virksomhedsstørrelse\nData om instrumenter\nIdentifikator for observeret enhed\nIdentifikator for kontrakt\nIdentifikator for instrument\nUdløbsdato for afdragsfri periode\nHyppighed for rentetilpasning\nJuridiske endelige forfaldsdato\nEngagementsbeløb ved startdato\nIdentifikator for syndikeret kontrakt\nÆndringer i dagsværdi som følge af ændringer i kreditrisiko før køb\nMisligholdelsesstatus for instrumentet\nDato for instrumentets misligholdelsesstatus\nRestancer for instrumentet\nDato, hvor instrumentet er misligholdt\nUdestående nominelt beløb\nData om modpart-instrument\nData om solidarisk hæftelse\nBeløb omfattet af solidarisk hæftelse\nGranuleringsniveauet for regnskabsdataene er instrumentet. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, c) identifikator for kontrakt, og d) identifikator for instrument.\nDisse data beskriver instrumentets udvikling i overensstemmelse med de relevante regnskabsstandarder, som anvendes af den observerede enheds juridiske enhed. Hvis rapporteringsenheden er underlagt Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) 2015/534 (ECB/2015/13) (1), skal dataene bogføres i overensstemmelse med den regnskabsstandard — International Financial Reporting Standard (IFRS) eller nationale almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (GAAP) — som anvendes af den observerede enheds juridiske enhed for at opfylde kravene i forordning (EU) 2015/534 (ECB/2015/13).\nOplysningerne indberettes kvartalsvist.\n7. Data om modtaget afdækning\nGranuleringsniveauet for dataene om modtaget afdækning er den modtagne afdækning. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, og c) identifikator for afdækning.\nRapporteringsenhederne indberetter al afdækning modtaget som sikkerhed for tilbagebetaling af et eller flere af de instrumenter, der er indberettet i dataene om instrumenter, uden hensyn til om den er godkendt til kreditrisikoreduktion i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nDisse data beskriver den modtagne afdækning.\nOplysningerne indberettes senest samtidig med den månedlige overførsel af data om kreditter, som er relevante for den rapporteringsreferencedato, før eller hvorpå afdækningen blev modtaget som sikkerhed for tilbagebetaling af et instrument, som er indberettet til AnaCredit. Ved en eventuel ændring skal oplysningerne opdateres senest samtidig med den kvartalsvise overførsel af data om kreditter for den rapporteringsreferencedato, før eller hvorpå ændringen trådte i kraft.\n8. Data om instrument-modtaget afdækning\nGranuleringsniveauet for dataene om instrument-modtaget afdækning er kombinationen instrument-modtaget afdækning. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, c) identifikator for kontrakt, d) identifikator for instrument, og e) identifikator for afdækning.\nDisse data beskriver al den afdækning, som er modtaget i forhold til det instrument, den er sikkerhed for.\n9. Data om modpartsrisici\nGranuleringsniveauet for dataene om modpartsrisici er modparten. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, og c) modpartsidentifikator.\nDataene gør det muligt at vurdere modpartens kreditrisiko.\nDisse oplysninger er kun nødvendige for debitorer og udbydere af afdækning.\nDen relevante nationale centralbank kan beslutte at indsamle dataene om modpartsrisici kvartalsvist.\n10. Data om modparts misligholdelse\nGranuleringsniveauet for dataene om modparts misligholdelse er modparten. Hver enkelt post er unikt identificeret ved kombinationen af følgende dataattributter: a) identifikator for rapporterende enhed, b) identifikator for observeret enhed, og c) modpartsidentifikator.\nDisse data gør det muligt at identificere misligholdende modparter uden unødig forsinkelse.\nRegnskabsmæssig klassificering af instrumenter\nMetode til vurdering af værdiforringelse\nKilder til behæftelse\nAkkumulerede ændringer i dagsværdi som følge af kreditrisiko\nRentabilitetsstatus for instrumentet\nDato for instrumentets rentabilitetsstatus\nHensættelser knyttet til ikke-balanceførte eksponeringer\nStatus for henstand og genforhandling\nDato for henstands- og genforhandlingsstatus\nKumulerede genindvindinger siden misligholdelse\nData om modtaget afdækning\nIdentifikator for afdækning\nIdentifikator for udbyder af afdækning\nMetode til værdiansættelse af afdækning\nBeliggenhed af sikkerhed i fast ejendom\nDato for afdækningsværdi\nForfaldsdato for afdækning\nDato for oprindelig afdækningsværdi\nData om instrument-modtaget afdækning\nBeløb allokeret til afdækning\nTredjeparts prioriterede krav for afdækningen\nData om modpartsrisici\nData om modparts misligholdelse\nMisligholdelsesstatus for modparten\nDato for modpartens misligholdelsesstatus\n(1) Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) 2015/534 af 17. marts 2015 om indberetning af finansielle oplysninger i tilsynsøjemed (ECB/2015/13) (EUT L 86 af 31.3.2015, s. 13).\nI overensstemmelse med artikel 7 reduceres de statistiske indberetningskrav i artikel 6, såfremt særlige betingelser er opfyldt. I følgende fire punkter beskrives de særlige betingelser, hvorunder der ikke kræves et fuldt datasæt for data om kreditter.\n1. Observerede enheder, der ikke er residente i en rapporterende medlemsstat\nInstrumenter, for hvilke den observerede enhed er en udenlandsk filial, som ikke er resident i en rapporterende medlemsstat.\n2. Observerede enheder, som ikke er underlagt kapitalkrav\nInstrumenter, for hvilke den observerede enhed:\nikke er et institut under tilsyn i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013, eller\ner en udenlandsk filial af en enhed, som ikke er under tilsyn i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013.\n3. Instrumenter, der er helt ophørt med at blive indregnet, som administreres\nInstrumenter, som er:\nophørt med at blive indregnet, og\n4. Instrumenter med en startdato før den 1. september 2018\nInstrumenter med en startdato før 1. september 2018.\nTabel 1 specificerer indberetningskravene for hver enkelt dataattribut i hvert af de fire tilfælde under anvendelse af følgende klassifikationer:\na) N: De relevante nationale centralbanker kan med forbehold af individuelle ordninger beslutte ikke at indsamle disse oplysninger fra individuelle rapporteringsenheder.\nb) X: oplysninger, som ikke behøver at blive indberettet.\nForeligger der ingen klassifikation, skal oplysningerne indberettes.\nHvis dataene er omfattet af mere end en beskrivelse i tabel 1, gælder det mindst byrdefulde indberetningskrav.\nObserverede enheder, der ikke er residente i en rapporterende medlemsstat\nObserverede enheder, som ikke er underlagt kapitalkrav\nInstrumenter, der er helt ophørt med at blive indregnet, som administreres\nInstrumenter med en startdato før den 1. september 2018\nReferencedata for modparter\nTabel 2 og 3 specificerer indberetningskravene for hver enkelt dataattribut i referencedataene for modparter, som beskrevet i model 1 i bilag I.\nTabel 2 specificerer kravene for modparter, der er residente i en rapporterende medlemsstat, mens tabel 3 specificerer kravene for modparter, der ikke er residente i en rapporterende medlemsstat.\nFølgende klassifikation af krav anvendes:\nHvis dataene er omfattet af mere end en beskrivelse i tabel 2 og 3, gælder det mest byrdefulde indberetningskrav.\nSpecifikke indberetningskrav for modpartsreferencedata for modparter, der er residente i en rapporterende medlemsstat\nDebitor — alle instrumenter ydet før den 1. september 2018.\nDebitor — mindst et instrument ydet den 1. september 2018 eller derefter.\nUdbyder af afdækning\nSpecifikke indberetningskrav for modpartsreferencedata for modparter, der ikke er residente i en rapporterende medlemsstat\nDebitors øverste moderselskab\nDataattributter, definitioner og værdier\nDenne tabel indeholder detaljerede beskrivelser af standarder for og definitioner af de dataattributter, der er specificeret i bilag I til III. Den angiver også, hvilke værdier der skal indberettes for dataattributterne og giver en beskrivelse af disse.\nDe nationale centralbanker har ansvar for at omsætte dataattributterne og værdierne til de tilsvarende dataattributter og værdier, der finder anvendelse på nationalt plan.\nEn identifikator, som anvendes af den rapporterende enhed til at identificere hver enkelt modpart på en entydig måde. Hver enkelt modpart skal have én modpartsidentifikator. Denne værdi ændrer sig ikke over tid og må ikke anvendes som modpartsidentifikator for nogen anden modpart.\nEn kode bestående af alfabetiske og numeriske symboler.\nModpartsidentifikator for den rapporterende enhed.\nModpartsidentifikator for den observerede enhed.\nEn identifikator, som anvendes af den rapporterende enhed til at identificere hver enkelt kontrakt på en entydig måde. Hver enkelt kontrakt skal have én kontraktidentifikator. Denne værdi ændrer sig ikke over tid og må ikke anvendes som kontraktidentifikator for nogen anden kontrakt.\nEn identifikator, som anvendes af den rapporterende enhed til at identificere hvert enkelt instrument i en enkelt kontrakt på en entydig måde. Hvert instrument skal have én instrumentidentifikator. Denne værdi ændrer sig ikke over tid og må ikke anvendes som instrumentidentifikator for noget andet instrument i den samme kontrakt.\nEn identifikator, som anvendes af den rapporterende enhed til at identificere hver enkelt afdækning, der er anvendt til sikring af instrumentet, på en entydig måde. Hver enkelt afdækning må kun have én afdækningsidentifikator. Denne værdi ændrer sig ikke over tid og må ikke anvendes som afdækningsidentifikator for nogen anden afdækning.\nModpartsidentifikator for udbyderen af afdækning.\nDet er ikke nødvendigt at indberette identifikatoren for udbyder af afdækning, hvis udbyderen af afdækning ikke er en juridisk enhed.\nEn identifikator for en juridisk enhed for modparten tildelt i overensstemmelse med Den Internationale Standardiseringsorganisations (ISO) standard 17442.\nEn alment benyttet identifikationskode, som gør det muligt at identificere en modpart eller den juridiske enhed, som modparten er en del af entydigt inden for dennes residensland.\nFor en modpart som er en udenlandsk filial, henviser den nationale identifikator til den udenlandske filial.\nFor en modpart som ikke er en udenlandsk filial, henviser den nationale identifikator til den juridiske enhed, som modparten er en del af.\nModpartsidenfikator for den juridiske enhed, som den udenlandske filial er en retligt afhængig del af.\nDisse oplysninger indberettes kun for modparter, som er udenlandske filialer.\nModpartsidentifikator for den juridiske enhed, som er modpartens umiddelbare moderselskab. Har modparten ikke noget moderselskab, indberettes modpartsidentifikatoren for modparten selv.\nModerselskab har samme betydning som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 15), litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nModpartsidentifikator for den juridiske enhed, som er modpartens øverste moderselskab. Dette øverste moderselskab har ikke noget moderselskab. Har modparten ikke noget moderselskab, indberettes modpartsidentifikatoren for modparten selv.\nModpartens fulde juridiske navn.\nEn finit sekvens af bogstaver.\nModpartens adresse, herunder husnummer.\nAmt eller lignende administrativ afdeling for modparter, der er residente i medlemsstaterne i Den Europæiske Union.\nISO 3166-1 alfa-2-koder\nISO 3166-1 alfa-2-kode for landet.\nType forretningsenhed som defineret i det nationale retssystem.\nInstitutionelle sektorer i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 549/2013, forordning (EU) nr. 575/2013 og Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) (1).\nIkke-finansielle selskaber som defineret i punkt 2.45 til 2.50 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nCentralbanker som defineret i punkt 2.72 til 2.74 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nKreditinstitutter som defineret i artikel 4, stk. 1, punkt 1), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nPengeinstitutter, undtagen kreditinstitutter\nPengeinstitutter, undtagen kreditinstitutter, som defineret i artikel 1a, stk. 2, litra a), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33).\nPengemarkedsforeninger (MMF'er) som defineret i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33).\nInvesteringsforeninger, undtagen pengemarkedsforeninger, som defineret i punkt 2.82-2.85 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nFinancial vehicle corporations (FVC'er), der deltager i securitisationstransaktioner\nFVC'er, der deltager i securitisationstransaktioner, som defineret i artikel 1, punkt 1) og 2) i forordning (EU) nr. 1075/2013 (ECB/2013/40).\nAndre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber, pensionskasser og financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner\nAndre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser, som defineret i punkt 2.86 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013, og FVC'er, der deltager i securitisationstransaktioner, som defineret i artikel 1, stk. 1 og 2 i forordning (EU) nr. 1075/2013 (ECB/2013/40).\nFinansielle hjælpeenheder som defineret i punkt 2.63 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nKoncerntilknyttede finansielle institutioner og pengeudlånere\nKoncerntilknyttede finansielle institutioner og pengeudlånere som defineret i punkt 2.98-2.99 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nForsikringsselskaber som defineret i punkt 2.100-2.104 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nPensionskasser som defineret i punkt 2.105-2.110 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nStatslig forvaltning og service som defineret i punkt 2.114 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nOffentlig forvaltning og service på delstatsniveau\nOffentlig forvaltning og service på delstatsniveau som defineret i punkt 2.115 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nKommunal forvaltning og service som defineret i punkt 2.116 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nSociale kasser og fonde som defineret i punkt 2.117 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nNonprofit-institutioner rettet mod husholdninger\nNonprofit-institutioner rettet mod husholdninger som defineret i punkt 2.129 til 2.130 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nKlassifikation af modparter på grundlag af deres økonomiske aktiviteter i overensstemmelse med den statistiske klassifikation NACE revision 2 som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 (2).\nEn NACE-kode på niveau to, tre eller fire i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1893/2006.\nKategorier, der beskriver en modparts retlige status med hensyn til dennes solvens på grundlag af den nationale retlige ramme.\nDe nationale centralbanker omsætter disse værdier til den nationale retlige ramme. De enkelte centralbanker udarbejder i god tid en referencetabel for at understøtte fortolkningen og sammenligningen af disse værdier på tværs af landene.\nIngen retlige foranstaltninger truffet\nDer er ikke truffet nogen retlige foranstaltninger i forbindelse med en modparts solvens eller gældsætning.\nBetalingsstandsning, under konkursbehandling eller tilsvarende foranstaltninger\nSager, hvor et retsligt organ eller lign. træffer foranstaltninger, som har til at formål at opnå en refinansieringsaftale blandt kreditorerne, bortset fra konkurs- eller insolvensbehandling.\nKollektiv og bindende konkurs- eller insolvensbehandling under domstolskontrol, der medfører, at en modpart helt eller delvist mister rådigheden over sine aktiver, og at der udpeges en kurator.\nAndre retsmidler end de allerede specificerede, herunder bilaterale retsmidler mellem rapporteringsenheden og modparten.\nDatoen for indledningen af de retlige foranstaltninger, som indberettet under attributten »status for retlige foranstaltninger«. Denne dato er den seneste sådanne dato før indberetningsdatoen og indberettes kun, hvis dataattributten »Status mht. retlige foranstaltninger« har en anden værdi end »Ingen retlige foranstaltninger truffet«.\nDefineret som dd/mm/åååå.\nKlassifikation af virksomhederne ud fra deres størrelse i overensstemmelse med bilaget til Kommissionens henstilling 2003/361/EF (3).\nVirksomhed, der ikke hører under kategorien mikrovirksomhed, lille eller mellemstor virksomhed (SME) i overensstemmelse med bilaget til henstilling 2003/361/EF.\nVirksomhed, der hører under kategorien små- og mellemstore virksomheder, men ikke som en lille virksomhed eller mikrovirksomhed, i overensstemmelse med bilaget til henstilling 2003/361/EF.\nVirksomhed, der hører under kategorien lille virksomhed i overensstemmelse med bilaget til henstilling 2003/361/EF.\nVirksomhed, der hører under kategorien mikrovirksomhed i overensstemmelse med bilaget til henstilling 2003/361/EF.\nDatoen, som værdien under »Virksomhedsstørrelse« henviser til. Dette er datoen for de seneste data, der er anvendt til at klassificere eller revidere klassifikationen af virksomheden\nAntal beskæftigede, som arbejder for modparten, i overensstemmelse med artikel 5 i bilaget til henstilling 2003/361/EF.\nRegnskabsmæssig værdi af modpartens samlede aktiver i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 549/2013.\nBeløb i euro. Udenlandsk valuta konverteres til euro til ECB's euroreferencekurs (dvs. middelkursen) på rapporteringsreferencedagen.\nÅrlig salgsmængde efter fradrag af alle modpartens rabatter og salgsafgifter i overensstemmelse med henstilling 2003/361/EF. Svarer til begrebet »samlet årsomsætning« i artikel 153, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013.\nRegnskabsstandard, som anvendes af den observerede enheds juridiske enhed. Hvis rapporteringsenheden er underlagt forordning (EU) 2015/534 (ECB/2015/13) skal dataene bogføres i overensstemmelse med den regnskabsstandard — International Financial Reporting Standard (IFRS) eller nationale almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (GAAP) — som anvendes af den observerede enheds juridiske enhed for at opfylde kravene i forordning (EU) 2015/534 (ECB/2015/13).\nIFRS, som finder anvendelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (4).\nDe nationale almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (GAAP) konsistent med IFRS.\nNationale regnskabsrammer udviklet under Rådets direktiv 86/635/EØF (5), der anvender IFRS-kriterier for instrumenterne.\nDe nationale almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (GAAP) ikke konsistent med IFRS.\nNationale regnskabsrammer udviklet under Rådets direktiv 86/635/EØF, der ikke anvender IFRS-kriterier for instrumenterne.\nModpartens sandsynlighed for misligholdelse over en etårig periode fastsat i overensstemmelse med artikel 160, 163, 179 og 180 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nEt tal mellem 0 og 1.\nIdentifikation af misligholdelsesstatus for modparten. Kategorier, der beskriver de årsager, der kan ligge til grund for modpartens misligholdelse i overensstemmelse med artikel 178 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nModparter, der ikke er i misligholdelse i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nMisligholdelse på grund af usandsynlighed for indfrielse\nModpart i misligholdelse, fordi det er usandsynligt, at denne vil indfri gælden i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nMisligholdelse fordi mere end 90/180 dage i restance\nModpart i misligholdelse, fordi gælden har været i restance i mere end 90/180 dage i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nMisligholdelse fordi det er usandsynligt, at gæld vil blive indfriet, og mere end 90/180 dage i restance\nModpart i misligholdelse, fordi det både er usandsynligt, at modparten vil indfri gælden, og gælden har været i restance i mere end 90/180 dage i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nDatoen, hvor misligholdelsesstatus, som indberettet under dataattributten »Misligholdelsesstatus for modparten«, betragtes som indtrådt.\nKlassifikation af instrumentet i henhold til typen af kontraktlige betingelser aftalt mellem parterne.\nIndskud, bortset fra omvendte genkøbsaftaler\nIndskud som defineret i punkt 5.79 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013, bortset fra omvendte genkøbsaftaler.\nOvertræk som defineret i punkt 2, nr. 1), litra c), i tabellen i del 2 i bilag II til forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33).\nGæld på kreditkort\nKredit ydet via betalingskort med udskudt afvikling (delayed debit cards), dvs. kort, som giver adgang til rentefri kredit (convenience credit), eller via kreditkort, dvs. kort, som giver adgang til rentefri kredit og forlænget kredit.\nRevolverende kredit, bortset fra overtræk og gæld på kreditkort\nKredit, der har følgende karakteristika:\ndebitor kan anvende eller hæve beløb op til et på forhånd aftalt kreditlimit uden forudgående varsel til kreditor\nden tilgængelige kredit kan stige og falde i takt med, at midler lånes og tilbagebetales,\nkreditten kan anvendes gentagne gange,\nden udgøres ikke af gæld på kreditkort eller overtræk\nKreditlinjer, bortset fra revolverende kredit\ndebitor kan anvende eller hæve beløb op til et på forhånd aftalt kreditlimit uden forudgående varsel til kreditor,\nden udgøres ikke af revolverende kredit, gæld på kreditkort eller overtræk.\nOmvendte genkøbsaftaler som defineret i del 2.14 i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nTilgodehavender fra salg, som defineret i punkt 5.41, litra c), i del 2 i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nFinansiel leasing som defineret i punkt 5.134 til 5.135 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nAndre lån, som ikke er omfattet i kategorierne ovenfor.\nLån har samme betydning som defineret i punkt 5.112, 5.113 og 5.114 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013\nIdentifikation af projektfinansiering.\nAnvendes, hvis instrumentet er et projektfinansieringslån i overensstemmelse med bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nInstrumentet er ikke et projektfinansieringslån i overensstemmelse med bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nDenomineringsvaluta for instrumenter i overensstemmelse med ISO 4217-standarden.\nISO 4217-standardkoden for valutaen.\nDatoen, hvor det kontraktlige forhold blev indledt, dvs. datoen, hvor den kontraktlige aftale blev bindende for alle parter.\nDatoen, hvor de i kontrakten anførte betingelser eksekveres eller kan eksekveres for første gang, dvs. datoen, hvor de finansielle instrumenter første gang udveksles eller oprettes.\nInstrumentets kontraktlige forfaldsdato under hensyn til eventuelle aftaler, der ændrer de oprindelige aftaler.\nKlassifikation af instrumenter baseret på kreditors ret til at beslaglægge aktiver, undtagen pantsat afdækning, der tjener som sikring af instrumentet.\nInstrument, hvor kreditor har ret til at beslaglægge debitors aktiver, undtagen pantsat afdækning, der tjener som sikring af instrumentet, eller for tilgodehavender ved salg, retten til at indsamle gæld fra enheden, som solgte tilgodehavenderne til kreditoren.\nInstrument med ingen regres, som defineret ovenfor.\nKlassifikation af krediteksponeringer baseret på den basisrente, der ligger til grund for fastsættelsen af rentesatsen for hver betalingsperiode.\nSystem til fastsættelse af renterne i eksponeringens løbetid, som kun omfatter konstante renter — numerisk konstant rente, som kendes med sikkerhed på eksponeringens startdato — og hvor renterne gælder for hele eksponeringen. Systemet kan omfatte mere end én konstant rente, som anvendes i forskellige perioder af eksponeringens løbetid (et lån kan f.eks. have én konstant rente i den indledende periode, som derefter ændres til en anden rente, som stadig er konstant, og som var kendt på eksponeringens startdato).\nSystem til fastsættelse af renterne i eksponeringens løbetid, som kun omfatter renter baseret på udviklingen af en anden variabel (referencevariablen), og hvor renten gælder for hele eksponeringen.\nAndre rentetyper, som ikke er omfattet i kategorierne ovenfor.\nEventuelle frekvens, hvormed renten tilpasses efter en eventuel indledende periode med fast rente.\nInstrument, som ikke omfatter en kontraktlig aftale om at ændre renten.\nInstrument med en kontraktlig aftale om at ændre renten hver dag.\nInstrument med en kontraktlig aftale om at ændre renten hver måned.\nInstrument med en kontraktlig aftale om at ændre renten hvert kvartal.\nInstrument med en kontraktlig aftale om at ændre renten to gange om året.\nInstrument med en kontraktlig aftale om at ændre renten en gang om året.\nEfter kreditors skøn\nInstrument med en kontraktlig aftale, hvorefter kreditor har ret til at fastsætte rentetilpasningsdatoen.\nInstrument med en kontraktlig aftale om at ændre renten med et andet interval end det, der er anført i kategorierne ovenfor.\nDatoen, hvor den afdragsfrie periode slutter. Et afdragsfrit instrument er et instrument, hvor der i en kontraktligt fastsat periode kun betales renter af hovedstolen, og hvor hovedstolen er uændret.\nReferencerente, som anvendes til beregning af den faktiske rente.\nReferencerentekoden er en kombination af referencerenteværdien og løbetiden.\nFølgende referencerenteværdier skal anvendes:\nEURIBOR, USD LIBOR, GBP LIBOR, EUR LIBOR, JPY LIBOR, CHF LIBOR, MIBOR, andre enkelte referencerenter, andre flere forskellige referencerenter.\nFølgende løbetider skal anvendes:\nDag-til-dag, en uge, to uger, tre uger, en måned, to måneder, tre måneder, fire måneder, fem måneder, seks måneder, syv måneder, otte måneder, ni måneder, ti måneder, elleve måneder, tolv måneder.\nReferencerentekoden udgøres af følgende: referencerenteværdien kombineres med løbetiden.\nMarginal eller spænd (udtrykt som en procent), som skal tillægges den referencerente som anvendes ved beregningen af renten i basispoint.\nRente angivet i procent.\nMaksimalværdi for den opkrævede rente.\nMinimumsværdi for den opkrævede rente.\nKlassifikation af instrumenter i henhold til deres formål.\nKøb af i beboelsesejendom\nFinansiering af beboelsesejendom. Beboelsesejendom som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 75), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nKøb af i erhvervsejendom\nFinansiering af erhvervsejendom undtagen beboelsesejendom.\nInstrumenter, hvor et institut yder kredit i forbindelse med køb, salg, overførsel af eller handel med værdipapirer. Margenlåninstrumenter omfatter ikke andre lån, som er sikret ved sikkerhedsstillelse i form af værdipapirer.\nFinansiering af udestående eller forfalden gæld. Dette omfatter refinansiering af gæld.\nFinansiering af varer og tjenester (køb, byttehandel og/eller gaver) fra ikke-residenter til residenter.\nFinansiering af varer og tjenester (køb, byttehandel og/eller gaver) fra residenter til ikke-residenter.\nFinansiering af opførelse af bygninger, infrastruktur og industrielle faciliteter.\nFinansiering af likviditetsstyringen i en organisation.\nAndre formål, som ikke er omfattet i kategorierne ovenfor.\nType amortisering af instrumentet, herunder hovedstol og renter.\nAmortisering, hvor det samlede beløb — hovedstol plus renter — som tilbagebetales ved hvert afdrag, er det samme.\nAmortisering, hvor det første afdrag kun omfatter renter, og hvor de resterende afdrag er konstante, herunder amortisering af kapital og renter.\nAmortisering, hvor det beløb af hovedstolen, som tilbagebetales ved hvert afdrag, er det samme.\nAmortisering, hvor den fulde hovedstol tilbagebetales ved det sidste afdrag.\nAndre typer af amortisering, som ikke er omfattet i kategorierne ovenfor.\nBetalingshyppighed for forfaldne ydelser, uanset om det er hovedstol eller renter, dvs. antal måneder mellem betalingerne.\nAmortisering, hvor den fulde hovedstol tilbagebetales ved det sidste afdrag, uanset betalingshyppighed for renter.\nGældsinstrumenter med nulkuponrente\nAmortisering, hvor den fulde hovedstol samt renter tilbagebetales ved det sidste afdrag.\nAnden betalingshyppipghed, som ikke er omfattet i kategorierne ovenfor.\nEn »kontraktidentifikator«, som anvendes af lead arranger for det syndikerede lån til entydig identifikation af hver enkelt kontrakt. Hver enkelt syndikerede kontrakt har en »identifikator for syndikeret kontrakt«. Denne værdi ændrer sig ikke over tid og må ikke anvendes af lead arranger som kontraktidentifikator for nogen anden kontrakt. Alle kreditorer, som deltager i den syndikerede kontrakt, skal anvende den samme »identifikator for syndikeret kontrakt«.\nIdentifikation af efterstillet gæld. Efterstillede gældsinstrumenter indebærer et efterstillet krav på den udstedende institution, som først kan realiseres, når alle tilgodehavender med højere status (f.eks. indlån/udlån) er dækket.\nInstrumentet er en efterstillet gældsforpligtelse i overensstemmelse med tabellen i bilag II til forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33).\nInstrumentet er ikke efterstillet.\nKlassifikation af krediteksponeringer ud fra kreditors ret til at kræve tilbagebetaling af eksponeringen.\nPå anfordring eller med kort varsel\nInstrumenter, som skal tilbagebetales på anfordring eller med kort varsel på kreditors anfordring.\nInstrumenter, der er underlagt andre tilbagebetalingskrav end på anfordring eller med kort varsel.\nIdentifikation af instrumenter, hvor den observerede enhed handler i sit eget navn, men på vegne af tredjepart, som også bærer risikoen.\nAnvendes, hvis instrumentet opbevares hos en forvalter.\nAnvendes, hvis instrumentet ikke opbevares hos en forvalter.\nDen observerede enheds maksimale eksponering mod kreditrisici på den dato, hvor instrumentets løbetid starter, uden hensyn til indehavet afdækning eller andre forbedringer af kreditkvaliteten. Det samlede engagement på den dato, hvor instrumentets løbetid starter, fastsættes under godkendelsesprocessen og har til formål at begrænse en observeret enheds kreditrisiko mod en given modpart for det pågældende instrument.\nForskellen mellem det udestående nominelle beløb og instrumentets købspris på købsdagen. Dette beløb indberettes for instrumenter, der er købt til et beløb, der er lavere end det udestående beløb som følge af en forværring af kreditrisikoen.\nÅrlige aftalte rente eller snævert definerede rente i overensstemmelse med Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1072/2013 (ECB/2013/34) (6).\nDatoen, hvor den næste rentetilpasning, som defineret i del 3 i bilag I til forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) finder sted. Er instrumentet ikke omfattet af en fremtidig rentetilpasningsdato, indberettes dets juridiske endelige forfaldsdato.\nOverført beløb for den økonomiske ejendomsret til det finansielle aktiv.\nIdentifikation af instrumentets misligholdelsesstatus. Kategorier, der beskriver de situationer, der kan ligge til grund for, at et instrument kan beskrives som værende misligholdt i overensstemmelse med artikel 178 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nIkke-misligholdt instrument i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nInstrumenter i misligholdelse, fordi det er usandsynligt, at debitor vil indfri gælden i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nInstrumenter i misligholdelse, fordi gælden har været i restance i mere end 90/180 dage i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nMisligholdelse fordi det både er usandsynligt, at gæld vil blive indfriet, og mere end 90/180 dage i restance\nInstrument i misligholdelse, fordi det både er usandsynligt, at debitor vil indfri gælden, og fordi gælden har været i restance i mere end 90/180 dage i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nSamlet udestående beløb for hovedstol, renter og eventuelle gebyrer på indberetningsdatoen, som er kontraktligt forfaldne og ikke er blevet betalt (i restance). Dette beløb indberettes altid. Der indberettes 0, hvis instrumentet ikke var misligholdt på indberetningsdatoen.\nDatoen, hvor instrumentet blev misligholdt i overensstemmelse med del 2.48 i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014. Dette er den seneste dato før rapporteringsreferencedatoen og skal indberettes, hvis instrumentet er misligholdt på rapporteringsreferencedatoen.\nDatoen, hvor misligholdelsesstatus, som indberettet under dataattributten »Misligholdelsesstatus for instrumentet«, betragtes som indtrådt.\nIdentifikation af securitisationstype i overensstemmelse med artikel 242, punkt 10) og 11), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nInstrument, som er securitiseret i en traditionel securitisering.\nInstrument, som er securitiseret i en syntetisk securitisering.\nInstrument, som ikke er securitiseret, hverken i en traditionel eller i en syntetisk securitisering.\nUdestående hovedstol ved rapporteringsreferencedagens udløb, inkl. renter i restance men ekskl. påløbne renter. Det udestående nominelle beløb skal indberettes fratrukket afskrivninger og nedskrivninger, i henhold til gældende regnskabspraksis.\nDet samlede nominelle beløb for ikke-balanceførte eksponeringer. Dette omfatter alle forpligtelser til at foretage udlån, før der er taget højde for konverteringsfaktorer og teknikker til kreditrisikoreduktion. Det er det beløb, der bedst udtrykker instituttets maksimale eksponering mod kreditrisici uden hensyn til indehavet afdækning eller andre forbedringer af kreditkvaliteten.\nMængden af påløbne renter på lån på rapporteringsreferencedatoen som defineret i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33). I overensstemmelse med det almindelige periodiseringsprincip bogføres renter på instrumenter på balancen, i takt med at de påløber (dvs. periodiseres), og ikke når de reelt modtages (registrering på kontantbasis).\nRegnskabsportefølje, hvor instrumentet bogføres i overensstemmelse med den regnskabsstandard — IFRS eller nationale almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (GAAP) — i henhold til forordning (EU) 2015/534 (ECB/2015/13), som anvendes af den observerede enheds juridiske enhed.\nKassebeholdninger i centralbanker og andre anfordringsindskud.\nKassebeholdninger i centralbanker og andre anfordringsindskud i overensstemmelse med IFRS.\nFinansielle aktiver, der besiddes med handelshensigt\nFinansielle aktiver, der besiddes med handelshensigt i overensstemmelse IFRS.\nFinansielle aktiver, som er uden for handelsbeholdningen, obligatorisk opgjort til dagsværdi gennem resultatet\nFinansielle aktiver, og som er uden for handelsbeholdningen, obligatorisk opgjort til dagsværdi gennem resultatet i overensstemmelse med IFRS.\nFinansielle aktiver opgjort til dagsværdi gennem resultatet\nFinansielle aktiver målt til dagsværdi gennem resultatet, og når de er betegnet som sådan ved første indregning eller efterfølgende i overensstemmelse med IFRS, undtagen aktiver, der klassificeres som finansielle aktiver, der besiddes med handelshensigt.\nFinansielle aktiver til dagsværdi via anden totalindkomst\nFinansielle aktiver målt til dagsværdi via anden totalindkomst som følge af forretningsmodel og egenskaber ved pengestrømme i overensstemmelse IFRS.\nFinansielle aktiver til amortiseret kostpris\nFinansielle aktiver, målt til amortiseret kostpris i overensstemmelse IFRS.\nNationale GAAP (almindeligt anerkendte regnskabsprincipper) regnskabsporteføljer\nKontanter og kassebeholdninger i centralbanker\nKontant og kassebeholdninger i centralbanker i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nFinansielle aktiver, der besiddes med handelshensigt i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nFinansielle aktiver, som er uden for handelsbeholdningen, obligatorisk opgjort til dagsværdi gennem resultatet i overensstemmelse de nationale GAAP.\nFinansielle aktiver i handelsbeholdningen\nFinansielle aktiver i handelsbeholdningen i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nFinansielle aktiver, opgjort til dagsværdi gennem resultatet i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nFinansielle aktiver disponible for salg i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nFinansielle aktiver, som ikke er derivater, og som er uden for handelsbeholdningen, målt til dagsværdi gennem resultatet\nFinansielle aktiver, som ikke er derivater, og som er uden for handelsbeholdningen, målt til dagsværdi gennem resultatet i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nFinansielle aktiver, som ikke er derivater, og som er uden for handelsbeholdningen, målt til dagsværdi i egenkapitalen\nFinansielle aktiver, som ikke er derivater, og som er uden for handelsbeholdningen, målt til dagsværdi i egenkapitalen i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nLån og tilgodehavender\nLån og tilgodehavender i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nHold-til-udløb-investeringer i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nGældsinstrumenter uden for handelsbeholdningen, målt med en omkostningsbaseret metode\nGældsinstrumenter uden for handelsbeholdningen, målt på grundlag af en omkostningsbaseret metode i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nAndre finansielle aktiver, bortset fra derivater, uden for handelsbeholdningen\nAndre finansielle aktiver, bortset fra derivater, uden for handelsbeholdningen, i overensstemmelse med de nationale GAAP.\nIndregning på balancen\nIndregning på balancen af det finansielle aktiv.\nFuldt ud indregnet\nInstrumentet er fuldt ud indregnet i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nIndregnet i henhold til den indberettende enheds fortsatte engagement\nInstrumentet er fuldt ud indregnet i henhold til den indberettende enheds fortsatte engagement i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 680/2014.\nIkke længere indregnet\nInstrumentet er ikke længere indregnet i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nTransaktionstype, hvor eksponeringen er behæftet i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014. Et aktiv behandles som behæftet, hvis det er stillet som pant eller er genstand for en ordning, hvormed en transaktion sikres, behæftes eller kreditstyrkes, og hvorfra det ikke frit kan trækkes ud.\nCentralbankfinansiering (af alle typer, herunder repoer) i overensstemmelse med European Banking Authoritys (EBA) endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse som omhandlet i artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nBørshandlede derivater i overensstemmelse med EBA's endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse i henhold til artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nDerivater, der handles over-the-counter\nDerivater, der handles over-the-counter, i overensstemmelse med EBA's endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse som omhandlet i artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nIndskud — genkøbsaftaler, undtagen til centralbanker\nGenkøbsaftaler, undtagen til centralbanker, i overensstemmelse med EBA's endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse som omhandlet i artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nIndskud, bortset fra genkøbsaftaler\nIndskud, bortset fra genkøbsaftaler, i overensstemmelse med EBA's endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse som omhandlet i artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nUdstedte gældsværdipapirer — dækkede obligationer\nDækkede obligationer udstedt i overensstemmelse med EBA's endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse som omhandlet i artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nUdstedte gældsværdipapirer — værdipapirer med sikkerhed i aktiver\nVærdipapirer med sikkerhed i aktiver udstedt i overensstemmelse med EBA's endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse som omhandlet i artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nUdstedte gældsværdipapirer — bortset fra dækkede obligationer og værdipapirer med sikkerhed i aktiver\nUdstedte gældsværdipapirer, bortset fra dækkede obligationer og værdipapirer med sikkerhed i aktiver, udstedt i overensstemmelse med EBA's endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse som omhandlet i artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nAndre kilder til behæftelse i overensstemmelse med EBA's endelige udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for indberetning af aktivbehæftelse som omhandlet i artikel 99, stk. 5, og artikel 100 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nEt instrument, som ikke er stillet som pant eller ikke er genstand for en ordning, hvormed en transaktion sikres, behæftes eller kreditstyrkes, og hvorfra det ikke frit kan trækkes ud.\nKumulative beløb af hovedstol og morarenter på gældsinstrumenter, som instituttet ikke længere indregner, fordi de betragtes som uerholdelige, uanset hvilken portefølje de var omfattet af. Afskrivninger kan omfatte både reduktioner af den regnskabsmæssige værdi af finansielle aktiver indregnet direkte i resultatopgørelsen og reduktioner i hensættelserne til kredittab, som modregnes i de finansielle aktivers regnskabsmæssige værdi.\nDet hensatte beløb til tab, som er modregnet i eller hensat til instrumentet på rapporteringsreferencedatoen. Denne dataattribut anvendes på instrumenter, der testes for værdiforringelse i henhold til den anvendte regnskabsstandard.\nI henhold til IFRS omfatter den akkumulerede værdiforringelse følgende beløb:\nHensættelse til tab med et beløb, der svarer til 12 måneders forventet kredittab.\nHensættelse til tab med et beløb, der svarer til det forventede kredittab i hele løbetiden.\nI henhold til GAAP omfatter den akkumulerede værdiforringelse følgende beløb:\nHensættelse til tab med et beløb, der svarer til generelle hensættelser.\nHensættelse til tab med et beløb, der svarer til specifikke hensættelser.\nFase 1 (IFRS)\nAnvendes, hvis instrumentet ikke er værdiforringet, og der foretages en hensættelse til tab på instrumentet med et beløb, der svarer til 12-måneders forventet kredittab i henhold til IFRS. Kun for instrumenter, der testes for værdiforringelse i henhold til IFRS 9.\nFase 2 (IFRS)\nAnvendes, hvis instrumentet ikke er værdiforringet, og der foretages en hensættelse til tab på instrumentet med et beløb, der svarer til det forventede kredittab i hele løbetiden i henhold til IFRS. Kun for instrumenter, der testes for værdiforringelse i henhold til IFRS 9.\nFase 3 (IFRS)\nAnvendes, hvis instrumentet er værdiforringet for så vidt angår kredit i overensstemmelse med IFRS 9.\nGenerelle hensættelser (GAAP)\nAnvendes, hvis instrumentet testes for værdiforringelse i overensstemmelse med en anden anvendt regnskabsstandard end IFRS 9, og der ikke foretages specifikke hensættelser til tab på instrumentet (ikke værdiforringet).\nSpecifikke hensættelser (GAAP)\nAnvendes, hvis instrumentet testes for værdiforringelse i overensstemmelse med en anden anvendt regnskabsstandard end IFRS 9, og der foretages specifikke hensættelser til tab, uanset om disse hensættelser er vurderet individuelt eller kollektivt (værdiforringet).\nIkke omfattet af test for værdiforringelse\nAnvendes, hvis instrumentet ikke testes for værdiforringelse i overensstemmelse med den anvendte regnskabsstandard.\nMetoden, der anvendes til vurdering af værdiforringelsen, hvis instrumentet testes for værdiforringelse i overensstemmelse med den anvendte regnskabsstandard. Der sondres mellem kollektiv og individuel vurdering.\nAnvendes, hvis instrumentet testes for værdiforringelse i overensstemmelse med en anvendt regnskabsstandard, og værdiforringelsen vurderes på et individuelt grundlag.\nAnvendes, hvis instrumentet testes for værdiforringelse i overensstemmelse med en anvendt regnskabsstandard, og værdiforringelsen vurderes på et kollektivt grundlag ved at gruppere det med instrumenter med tilsvarende kreditrisikoegenskaber.\nAkkumulerede ændringer i dagsværdi som følge af kreditrisiko i overensstemmelse med del 2.46 i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nInstrumentet klassificeres på rapporteringsreferencedagen i en af følgende kategorier:\nInstrumenter klassificeret som urentable i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nInstrumenter, som ikke er urentable, i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nDatoen, hvor status for instrumentets rentabilitet, som indberettet under dataattributten »Rentabilitetsstatus for instrumentet«, betragtes som værende indtruffet eller ændret.\nHensættelser til ikke-balanceførte beløb.\nIdentifikation af instrumenter med henstand og genforhandlede instrumenter.\nMed henstand: instrumenter med ændret rentesats under markedsvilkårene\nForanstaltninger vedrørende henstand finder anvendelse på instrumenter med ændrede vilkår og betingelser, herunder en ændring af rentesats til under markedsvilkårene i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1072/2013 (ECB/2013/34).\nMed henstand: instrumenter med andre ændrede vilkår og betingelser\nForanstaltninger vedrørende henstand finder anvendelse på instrumenter med ændrede vilkår og betingelser, bortset fra en ændring af rentesats til under markedsvilkårene i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nMed henstand: Gæld, som er helt eller delvist genfinansieret\nForanstaltninger vedrørende henstand finder anvendelse på genfinansieret gæld i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nGenforhandlet instrument uden foranstaltninger vedrørende henstand\nEt instrument, for hvilket de finansielle betingelser er blevet ændret, og på hvilket foranstaltninger vedrørende henstand ikke finder anvendelse i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nHverken med henstand eller genforhandlet\nHverken foranstaltninger vedrørende henstand eller genforhandling finder anvendelse i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nDet samlede genindvundne beløb siden datoen for misligholdelse.\nDatoen, hvor en henstands- eller genforhandlingsstatus som indberettet under »Status for henstand og genforhandling« anses for at være indtruffet.\nKlassifikation af eksponeringer i handelsbeholdningen som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 86), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nInstrumenter i handelsbeholdningen som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 86), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nInstrumenter uden for handelsbeholdningen som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 86), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nRegnskabsmæssig værdi i overensstemmelse med bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nModpartens rolle i et instrument.\nModpart, der bærer kreditrisikoen ved et instrument, bortset fra en udsteder af afdækning.\nModpart, der genererer kreditrisikoen ved et instrument, bortset fra en udsteder af afdækning.\nModpart, som er ansvarlig for den administrative og finansielle forvaltning af et instrument.\nModpart i en securitisationstransaktion, som defineret i artikel 1, punkt 3, i forordning (EU) nr. 1075/2013 (ECB/2013/40).\nUdestående nominelt beløb, som hver enkelt debitor hæfter for i forhold til et enkelt instrument, hvor der er to eller flere debitorer.\nDen kontraktlige forfaldsdato for afdækningen, som er den første dato, hvor afdækningen kan ophøre eller opsiges, under hensyn til eventuelle aftaler, der ændrer de oprindelige aftaler.\nType afdækning modtaget, uanset om den er anerkendt til kreditrisikoreduktion.\nGuld i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nValuta og indlån\nValuta og indlån som defineret i punkt 5.74 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nVærdipapirer som defineret i punkt 5.89 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nLån som defineret i punkt 5.112 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nEjerandele og aktier eller andele i investeringsforeninger\nEjerandele og aktier eller andele i investeringsforeninger som defineret i punkt 5.139 i bilag A til forordning (EU) nr. 549/2013.\nKreditderivater som er:\nKreditderivater, der opfylder definitionen af finansielle garantier — som defineret i punkt 58, litra b), i del 2 i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nKreditderivater, undtagen finansielle garantier — som defineret i punkt 67, litra d), i del 2 i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nKreditderivater omfatter anerkendte kreditderivater som angivet i artikel 204 i forordning (EU) nr. 575/2013.\nFinansielle garantier, bortset fra kreditderivater\nFinansielle garantier, bortset fra kreditderivater, i overensstemmelse med gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nTilgodehavender fra salg, som defineret i punkt 5.41, litra c) i del 2 i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nLivsforsikringspolicer pantsat til det långivende institut i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nMed sikkerhed i beboelsesejendom\nBeboelsesejendom som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 75), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nKontorer og andre erhvervsejendomme\nKontorer og andre erhvervsejendomme i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013.\nMed sikkerhed i erhvervsejendom\nFast ejendom undtagen beboelsesejendom, kontorer og andre erhvervsejendomme\nAndre typer fysisk sikkerhed\nAndre typer fysisk sikkerhed i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013, og som ikke er omfattet i de forrige værdier.\nAnden afdækning, som ikke er omfattet i kategorierne ovenfor.\nVærdien af afdækningen, som fastsat for den relevante »Type afdækningsværdi« efter værdiansættelsen.\nIdentifikation af værditype under dataattributten »Afdækningsværdi«.\nDet kontraktligt aftalte nominelle beløb, der lægges til grund for beregningen af betalinger i tilfælde af, at afdækningen eksekveres.\nDen pris, der kunne opnås ved at sælge et aktiv, eller der skulle betales for overdragelse af en forpligtelse i en velordnet transaktion mellem markedsdeltagere på målingstidspunktet.\nAnvendes, hvis afdækningen ikke er sikret ved pant i fast ejendom.\nDen aktuelle »markedsværdi« af fast ejendom som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 76), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nAnvendes, hvis afdækningen er sikret ved pant i fast ejendom, hvor markedsværdien rapporteres i dataattributten »Afdækningsværdi«.\nVærdi på langt sigt\n»Belåningsværdien« for fast ejendom som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 74), i forordning (EU) nr. 575/2013.\nAnvendes, hvis afdækningen er sikret ved pant i fast ejendom, hvor »belåningsværdien« rapporteres i dataattributten »Afdækningsværdi«.\nAnden afdækningsværdi, som ikke er omfattet i kategorierne ovenfor.\nRegion eller land, hvor sikkerheden er beliggende.\nISO 3166-1 alfa-2-koder for det land, hvor sikkerheden er beliggende ved sikkerhed, som ikke er beliggende i en rapporterende medlemsstat.\nNUTS 3-region, i hvilken sikkerheden er beliggende ved sikkerhed, som er beliggende i en rapporterende medlemsstat\nDato, hvorpå den seneste vurdering eller værdiansættelse af afdækningen blev foretaget før rapporteringsreferencedatoen.\nType værdiansættelse af afdækningen; metoden, som er anvendt til at fastsætte værdien af afdækningen.\nVærdiansættelsesmetode, hvorved afdækningens værdi er baseret på ujusterede børsnoterede kurser for identiske aktiver og forpligtelser på et aktivt marked.\nVærdiansættelsesmetode, hvorved værdiansættelsen foretages af udbyderen af afdækningen.\nVærdiansættelsesmetode, hvorved værdiansættelsen foretages af kreditoren: Værdiansættelse foretaget af en ekstern sagkyndig eller medarbejdersagkyndig, som har de fornødne kvalifikationer, evner og erfaringer til at foretage en værdiansættelse, og som ikke er uafhængig af kreditbevillingsprocessen.\nVærdiansættelsesmetode, hvorved værdiansættelsen foretages af en sagkyndig, som er uafhængig af kreditbevillingsprocessen.\nAndre typer værdiansættelse\nAndre typer værdiansættelse, som ikke indgår i nogen af de øvrige værdiansættelseskategorier.\nAfdækningens dagsværdi på den dato, hvor den oprindeligt blev modtaget som en kreditafdækning.\nDato for afdækningens oprindelige værdi, dvs. den dato, hvorpå den seneste vurdering eller værdiansættelse af afdækningen blev foretaget, før den første gang blev modtaget som en kreditafdækning.\nDet maksimale afdækningsbeløb, der kan komme i betragtning som kreditafdækning for instrumentet. Mængden af eksisterende prioriterede krav fra tredjeparter eller observerede enheder mod afdækningen indgår ikke i beløbet allokeret til afdækning. For så vidt angår afdækning, der er godkendt i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013 bør denne værdi rapporteres i overensstemmelse med del 2 i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014.\nDet maksimale beløb for eksisterende panterettigheder med højere prioritet i forhold til tredjeparter, undtagen den observerede enhed, som kan anvendes over for afdækningen.\nBeløb i euro. Udenlandsk valuta konverteres til euro til ECB's euroreferencekurs (dvs. middelkursen) på referencedagen.\n(1) Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1075/2013 af 18. oktober 2013 om statistik over aktiver og passiver hos financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner (ECB/2013/40) (EUT L 297 af 7.11.2013, s. 107).\n(3) Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (2003/361/EF) (EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36).\n(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (EFT L 243 af 11.9.2002, s. 1).\n(5) Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EFT L 372 af 31.12.1986, s. 1).\n(6) Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1072/2013 af 24. september 2013 vedrørende statistik over de monetære finansielle institutioners rentesatser (ECB/2013/34) (EUT L 297 af 7.11.2013, s. 51)\nRapporteringsenhederne skal opfylde følgende mindstestandarder for at overholde Den Europæiske Centralbanks (ECB) statistiske indberetningskrav:\nFælles standarder for overførsel:\nindberetningen skal være rettidig og finde sted inden for de tidsfrister, der er fastsat af den relevante nationale centralbank,\nde statistiske rapporter skal foreligge i den udformning og det format, som den relevante nationale centralbank har fastsat i de tekniske indberetningskrav,\nrapporteringsenheden skal oplyse en eller flere kontaktperson(er) til de enkelte relevante nationale centralbanker,\nde tekniske specifikationer for overførsel af data til den relevante nationale centralbank skal følges.\nde statistiske oplysninger skal være korrekte: Alle lineære betingelser skal være overholdt, f.eks. skal addition af subtotaler give den samlede total, og dataene skal være konsistente for alle frekvensers vedkommende,\nde statistiske oplysninger skal være fuldstændige og må ikke indeholde vedvarende eller strukturelle mangler; mangler må kun forekomme i en overgangsperiode og skal indberettes til den relevante nationale centralbank (og af den nationale centralbank til ECB), forklares over for den relevante nationale centralbank, og i givet fald udbedres hurtigst muligt,\nrapporteringsenhederne skal følge de dimensioner, den afrundingspraksis og det decimaltal, som den relevante nationale centralbank har fastsat for den tekniske overførsel af dataene.\nde statistiske oplysninger skal overholde de definitioner og klassifikationer, der er indeholdt i denne forordning,\ni tilfælde af afvigelse fra disse definitioner og klassifikationer skal rapporteringsenhederne straks eliminere forskellene mellem den anvendte foranstaltning og den i denne forordning indeholdte foranstaltning,\nrapporteringsenhederne skal kunne redegøre for uregelmæssigheder i de overførte data sammenholdt med tallene for de foregående perioder.