Erfaringer med rejse til Borneo - Rejsestart.dk forum\n> Forside > Rejseforum > Generel rejsediskussion > Erfaringer med rejse til Borneo\nErfaringer med rejse til Borneo Skrevet af Gert Sørensen - 16/10 2008 - 11:51\nJeg hører meget gerne om erfaringer med rejser til Borneo - både positive og knap så psotive - og meget gerne om hvillken rejsearrangør I benyttede.\nSv: Erfaringer med rejse til Borneo Skrevet af Annette Jensen - 23/10 2008 - 14:57\nVi var i Sabah, Borneo i 2007 og har kun positivt at fortælle om stedet.\nVi rejste med Top Tours og alt var som planlagt hjemmefra.\nVi boede på hotel Shangri La udenfor Kota Kinabalu ved orangutangcenteret i 6 dage. Det var temlig isoleret og der var ikke så meget at foretage sig andet end at bade. Stranden var fin og vandet klart. Selve orangutangcenteret som ligger ved hotellet koster entre uanset om man er gæst eller kommer udefra.\nDe næste 4 dage boede vi tættere på byen på søsterhotellet Shangri La aria. Det var dejligt at komme tættere på det hele og også her var stranden fin, men ikke så lang.\nVi overnattede desuden på Turtle-island og det var nok det mest spændende på hele turen. Her så vi hvordan skilpadderne gravede deres reder, lagde æg og dækkede det hele til igen. Vi var delt ind i hold og selvom mørket havde lagt sig så kunne vi sagtens se hvordan æggene blev lagt. Æggene blev taget og gravet ned i beskyttede indhegninger og senere når de klækkes og de små skilpadder kravler ud, sættes de tilbage i havet.\nHerved forsøger man at øge antallet af skilpadderne. Det var imponerende at se øen næste morgen. Den var fyldt med skilpaddespor - sikken en aktivitet og så hver eneste nat.. Senere besøgte vi så et af de store rehabiliteringscentere for orangutaner. Her skal man være opmærksom på at det næsten kun er unger som man ser, idet de voksne har lært at klare sig selv og kun kommer til foder-stationerne hvis de har unger selv. Vi var så heldige at se en voksen med en lille bitte unge. Jeg synes ikke at det var så stor en oplevelse, Den eneste forskel fra zoo var tremmerne. Men det er heldigvis smag og behag. Befolkningen er meget venlige og hjælpsomme.\nDa vi dykker så tog vi 4 dage til Sipidan og det var super flot.\nVi boede som sagt i Sabah og vil meget gerne tilbage og opleve Sarawak. Jeg har dog bemærket at priserne er steget meget.\nEt andet rejseselskab som vi også har gode erfaringer med er Check Point Travel, men prøv dig frem og få et tilbud fra flere - husk bare at de skal være medlem af rejsegarantifonden.\nSkriv endelig igen hvis har flere spørgsmål. ´Vi har været i Thailand, Borneo, Bali og mange steder i Europa - ellers rigtig god tur til Borneo :o)


Ledelse i relationer\nEn moderne leder udvikler sin organisation ved at fremme positive og konstruktive relationer til medarbejdere, kunder, og omverden. Det var temaet for en udsolgt konference 2. oktober. Her genfinder du dagens oplæg.\nJan Molins budskab er, at målinger og performance management har taget overhånd som ledelsesinstrument. Moderne ledelse handler om at skabe stærke relationer. Jan Molinholder tale ved en konference på Nationalmuseet, men billeder skal tages før selve eventen. Fold sammen\nFredag d. 03. oktober 2014, kl. 16.15\nSkru nu ned for de målinger. Så kontant lød det fra Jan Molin, professor og uddannelsesdekan på CBS, der indledte konferencen "Ledelse i relationer" afholdt den 2. oktober i Nationalmuseets festsal. Konferencen var arrangeret i et samarbejde mellem Master of Management Development, MMD, og Berlingske Business. Her genfinder du oplæg fra talerne:\nJane Dutton, distinguished professor of Business Administration and Psychology, Michigan University Jane Dutton\nMajken Schultz, professor, CBS Majken Schultz\nJan Molin, professor og uddannelsesdekan på CBS Jan Molin\nEva Zeuthen Bentsen, hospitalsdirektør på Gentofte Hospital Eva Zeuthen Bentsen\nKonferencen blev faciliteret af Lise Balslev, MMD Programleder, der i samarbejde med Jan Molin står bag undersøgelsen HIGH QUALITY CONNECTIONS Lise Balslev\nJan Molin: Professor, uddannelsesdekan, cand. psyk., dr. merc. Initiativtager og Founding father til Master of Management Development (MMD) uddannelsen på CBS; en lederuddannelse som er målrettet erfarne ledere fra offentlig og privat sektor. Som uddannelsesdekan siden 2007 overordnet ansvarlig for alle CBS’ bachelor, kandidat og masterprogrammer.\nJane Dutton: Jane received her Ph.D in Organizational Behavior from Northwestern University in 1983. She was on the faculty of New York University before joining the University of Michigan in 1989. SHe has published over 100 articles and 13 books with her most recent on How to be a Positive Leader: Small Actions, Big Impact (with Gretchen Spreitzer. She is a co-founder of the Center for Positive Organizations (see http://www.centerforpos.org/) and does research on high quality connections, positive identities, job crafting and compassion at work.\nMajken Schultz: Ph.D. professor i organisation på CBS siden 1996. Er International Reseach Fellow på Oxford Universitet. Hendes forskningsinteresser omfatter samspillet mellem organisatorisk identitet, kultur og image og corporate branding. Majken Schultz har stået i spidsen for en række længevarende forskningsprojekter, som har omfattet studier af Lego, Novo Nordisk og Carlsberg. Hun har publiceret flere bøger og artikler i en lang række international anerkendte tidsskrifter. Er medlem af bestyrelsen i Bang & Olufsen, Danish Crown, Danske Spil og Realdania. Er senior advisor for Reputation Institute og fast skribent for Berlingske.\nEva Zeuthen Bentsen: Er uddannet cand.merc i organisation og ledelse fra CBS. Har været ansat i Mærsk Data som konsulent, på CBS som forsker og institutleder, i Danske Regioner som kontorchef og har de seneste fem år været hospitalsdirektør på Gentofte Hospital. Hun har skrevet bøger, artikler og kronikker og undervist i ledelse gennem de seneste 20 år.


Hvordan arbejder man med drama | Læringsguide\nHvordan arbejder man med drama\nv. dramapædagog PD. Mette Steiner, Pædagogisk Sprogcenter H.C.Andersen\nIndholdsoversigt – 2 projektforløb\n1. ”Rødhætte og Ulven”\nFra gammel kendt eventyr til dramaleg og eventyrspil\nLæringsguide: Ideer til igangsætning af drama\nEvaluering: Interview med 5 institutioner\nPraksis med eventyrdramaleg\n14 dage i institutionen Glentebo Med interview ved pædagog Jeanette Gronemann\nBørnegruppens reaktioner/ udbytte\nDen voksnes rolle/ udbytte\nInterwiev med børnene i Glentebo\nFra børns eventyrdigtning til dramaleg og eventyrspil\nHvad kan drama? Og hvad gør vi?\nPraksis med eventyrdramaleg af Hanne Lindeneg ”Svanen”\nBørnene laver eventyrbog – børnenes reaktioner og udbytte\n5 institutioner i Brøndby Kommune var involveret i udviklingsprojektet der løb fra februar til april 2004.\nDe fem institutioner var: Brøndbygård, Ternebo, Stolpebo, Glentebo og Uglebo.\nHvert forløb strakte sig over 3 uger. Institutionerne fik hver 3 besøg af ”eventyrrejseguiden” dramapædagog, Mette Steiner.\nOpstartbesøgets formål var at skabe forforståelse for projektet og aftale praktisk organisering.\nVed det opfølgende besøg en uge efter blev børnegruppen og deres pædagoger involveret i et eventyrligt legeforløb. Det afsluttende besøg efter 3 uger var med evaluering og interview af børn og voksne. I perioden mellem 2. og 3. besøg, organiserede institutionens pædagoger og børn suverænt aktiviteterne omkring eventyret.\n”Rødhætte og Ulven” – Projektforløb 1\nFra gammelkendt eventyr til dramaleg og eventyrspil\nIntentioner med projektet diskuteres og institutionernes involvering i forløbet afklares, herunder bl.a. voksenroller og de fysiske rammer. Materiale om ”børns indre forestillings billeder” samt materiale til børnenes forforståelse udleveres.\nMellem 1. og 2. besøg anvendtes det udleverede materiale sammen med børnene:\nEventyres tekst i 2 sproglige sværhedsgrader.\nFlonellograf med eventyret til visuel fortælling: voksen til børn og børn til børn.\nMateriale til ”blomsterværksted” idet børnene lavede Rødhætte´s blomster.\nEtablering af legemiljø:\nSkov, huler og huse laves ved hjælp af 5 stk. nervøs velour, der lægges over borde, skabe, barnevogne o.s.v. Ideen er at hver rolleindehaver i eventyret har en base at være i, lege i og handle udfra. Desuden står tasker med enkelt symboludklædning og rekvisitter klar i legemiljøet.\nGoddagsang og skattekiste hvorfra fortællekuffert og båndoptager fremtrylles\nInterview til båndoptageren: Hvad har I lavet med eventyret i sidste uge?\nFortællerkuffert: med ”Rødhætte og ulven” . Børnene fortæller, den voksne demonstrerer/viser imedens.\nRytmikleg: Alle børn leger alle roller i eventyret på skift.\n5 børn spiller eventyret. 5 børn er tilskuere. Herefter byttes. Afhængig af børnegruppens kompetence, er den voksne mere, mindre eller slet ikke involveret.\nDen voksne legeigangsætter har i fortællerrollen en legemicrofon, den fastholder og forstærker dialogen og børnene imiterer hvad der bliver sagt\nDen voksne legeigangsætter påtager sig fortællerrollen, der binder handlingsdelene sammen, børnene klarer resten.\nBørnene styrer selv dialog og spilleovergange med eller uden legemicrofon.\nEfterbearbejdning – Afslutning:\nFælles digtning af opsamlingssang på en enkel melodi. (Skorstensfejeren f.eks).\nOpstartens båndene interview med børnene afspilles.\nSåvel børn som deltagne voksne blev interviewet – børnene med ”hv–spørgsmål” afsluttende med ” Var noget dumt?” og ”Hvad var allermest sjovt?”.\nDe voksne fortalte deres indtryk. Dette knyttet til spørgsmål udfra tankegangen af: Den indre billeddannelse sker i børnenes fascinationspunkter i eventyret og i rolleleges improvisationer/ændringer udfra eventyrets handlingsgang. Eventyret set som moduler, børnene kan flytte rundt med, inspireres af,\ntilføje nyt til eller undlade dele af. Dvs. spørgsmål grupperet om:\nFascination af handling, følelser eller roller.\nBrud på handling, tilføjelser undladelser og udskiftning.\nDesuden spørgsmål om institutionens inddragelse, børnenes formidlerfunktion, den sociale effekt samt det vanskelige spørgsmål – ”Hvad har børnene lært af eventyrlegen?”.\nSammendrag af interview med 5 institutioner:\nFor det 1. var alle børn meget tændt på eventyret og teaterlegen. Børnene var meget optaget af at holde fast i det overordnede handlingsforløb i eventyret. Der var ikke ret meget med at flytte rundt på eventyrets moduler og digte helt nyt til.\nDet skete dog at ulven blev jagtet og ikke ville slås ihjel, at Rødhætte ikke ville spises men lave mad til sin mor og at et spøgelse skød både ulven og jægeren.\n”Igangsætter” børn sørgede ofte for eventyres handlings kontinuitet og tillod ingen ”svinke ærinder”.\nIdeen – ”skal vi ikke lave en helt anden historie” dukkede op, men de 14 dages mulighed for eventyraktivitet\nblev oplevet som for lidt tid. Børnene var slet ikke kørt trætte af selve eventyrets muligheder for at imitere og identificere sig med: den gode, den onde, den stærke, den svage, den gamle, og den unge!\nÆndringerne – bruddene skete i rollebesætningen, hvor mange der dukkede op i hvilke roller? Hvilken følelser rollerne gennemlevedes med? Og hvem i børnegruppen der ville/turde tage dem?. Følgende roller gjorde entre i Rødhætte og ulven: Jægerdreng og ulveunge, mange katte, tigre og tissemyrer, tante blå og tyttebøvserne, trolde, spøgelse og ridder samt diverse familiemedlemmer. Bedstemor blev udskiftet med bedstefar. Rødhætte var en dreng. Jægeren blev til egern med dolk og politimanden kom i ulverollen.\nMen hvordan med ”ringe i vandet effekten”?\nEventyrrelateret leg vandrede ikke ind på stuer og i grupperum. Til gengæld vandrede børnene ud og blev inddraget af deres eventyrlegende kammerater, imiterede hinanden eller blev iscenesat af de erfarne ”skuespillere”. Således blev de eventyrlegende børn rollemodeller og igangsættere af de andre børn.\nHeri var alle institutioner enige. Specielt gjorde alrummet eventyrlegen til alles leg.\nFørskole drenge morede sig voldsomt over at være bedstemoren og forsagte piger turde realisere at spille farlig ulv.\nDesuden fik eventyr legen, de status stærke til at afdæmpe sig og acceptere de andres ændringer og de status svage trådte i karakter og tog initiativ. Det sociale samspil ændres.\nTil det afsluttende vanskelige spørgsmål ”lærte ungerne noget i rollelegen”? Var svarene JA: At afvente og lytte til hinanden. At turde mere og være mere fri. At tage initiativ og organisere sig.\nPraksis med eventyrdramaleg – 14 dage i daginstitutionen Glentebo\nCitater er afskrift fra bånded interview med pædagog Jeanette Gronemann\nOpstart – Forforståelse:\nFlonellografen og eventyrbillederne kom ud på legepladsen i frokostpausen\n”Jeg startede med at fortælle historien. Alle børnene har således taget historien til sig. Historielegen blev inde – billederne ude” – hvor børnene kunne låne dem og fortælle til hinanden.”\nPædagogen havde udvalgt en gruppe store utilpassede drenge!! Det var ikke lige sagen at spille pigeroller!\nIdet eventyrlegen blev flyttet fra et afgrænset puderum til alrummet blev målgruppen hele børnehaven.\nDrengegruppen fik en selvvalgt igangsætterfunktion overfor børnehavens øvrige børn og flere af drengene involverede sig også hen ad vejen i eventyrspillet.\n“Den rene drengegruppe var for svær at samle om det, men det var alligevel stadig dem, der satte legen i gang og dem, der koordinerede og styrede. Det blev en anden målgruppe og de har selv fået lov til at styre det”\nTid – Sted – Funktion:\nDe fysiske rammer blev som førnævnt alrummet. Pædagogen fravalgte tæppehulerne og brugte institutionens flytbare skærme som sceneafgrænsning.\n“Jeg tog tingene frem i alrummet og lod det være op til børnene, hvem der ville være hvad. Så kom der skred i det! Historien udviklede sig helt vildt!”\n“Nogle af drengene var på vej gennem alrummet til et andet rum, men så opdagede de de røde tasker (med udklædningstingene i) og startede legen.”\n“Når så de store lægger det fra sig, kommer de små. Det har faktisk været hele børnehaven, der har været af og på om eftermiddagen (30 børn). Det var lige som om den leg blev en del af alrummet.”\n“Hvis man skal have roen på det; at det kan udvikle sig, så nytter det heller hvis det skal være tidsbestemt derfor er eftermiddagen god.”\nDen stille pige markerede sig og tog initiativ og drengene i den uregerlige opstartgruppe fandt hinanden som legekammerater. Rødhættelegen gav positiv afsmitning på det generelle børnesamvær.\nPædagogens mål var at børnene kunne bruge hinanden til noget konstruktivt. – Det blev opnået!\n”De har lært lidt mere at vente på hinanden og styre selv – godt for store børn, der snart skal i skole:\nHvornår skal vi gøre det? Hvem skal gøre det? Uden at der har været en voksen, der har siddet på dem.”\n”Det kan man kun lære af og vokse af, når der bliver sådan noget positivt ud af det, som dette her ”\nDen voksne trådte tilbage og lod børnene styre. Pædagogen havde derfor mulighed for at fordybe sig som medlegende i eventyrlegen og/eller observatørfunktion.\n”Det var børnene der sagde: ”Kan du ikke være bedstemor, der ligger under dynen og venter?” Og det var dem selv der tog intiativet.”\n”Det var sjovt at få lov at være med med undersøgende øjne, i stedet for at være den, der hele tiden har overblikket ! Det har været meget lærerigt, for jeg er meget tit igangsætteren. Her har jeg været med til\nat lege og fået lov til at fordybe mig, så jeg helt har sluppet denne her rolle. Det er en god ting.”\nDen voksnes udbytte:\n”Man bliver også selv inspireret til at fortælle disse her historier og lære at lege eventyr. Man bliver styrket i at slippe bøgerne, slippe billederne og holde fast i nuet – og fortælle ud fra det. Hallo – Det er da en opstrammer !”\n”Når vi laver de ting her, så er det i et andet adfærdsmønster, som gør, at vi må forholde os til de ting her og til os selv! Man bliver opmærksom på at videregive nogle af de ansvarsområder til børnene, vi voksne tit påtager os.\n”Man får mulighed for at kigge på tingene fra en anden vinkel og hoppe ud af sin vante rolle. Det er rigtig sundt for de voksne ! Jeg fik også lyst til at sy dragter og få mere gang i den!”\n”Det er et kanongodt tilbud at få, det her!”\nInterview med børnene\nForhenværende jæger fortæller:\n”Ved I hvad man også kan? Lige før var der også to jægere, for så hjælper vi hinanden. Så skyd jeg ræve. Skyd jeg i hovedet også. Skært Magnus maven op og Magnus og jeg puttede en sten i maven.”\nForhenværende lillebror i eventyret fortæller:\n”Man skal passe på, når man går i skole, må man gå på stien. Man må ikke gå på vejen. (Formaning til Rødhætte ”Gå den lige vej o.s.v.)”\n”Lillebror kom hjem med cykel. Så skulle jeg cykle hjem til bedstemor og lillebror skulle i skole for de blev 6 år. Lillebror bor ved mor og Rødhætten og han kommer til bedstemor og bedstefar. Så blev lillebror også spist.”\nForhenværende ulv fortæller:\n”Først sagde jeg til bedstmor: ”Nå goddav bedstemor, nå jeg går hjem” Så kom Rødhætte derover.\nSå sagde: ”Bare kom ind” – og så ædt jeg og så spyttede jeg ud igen.”\nDe 2 afsluttende spørgsmål i interwievet var:\nHvad var mest dumt og mest sjovt ?\nMest dumt ?\n– ”Nej” – ”Nøj”\n– ”Ulven spiste Rødhætte og bedstemor”\n– ”Det der med jægeren skydt ulven”\n– ”Jeg kan ikke lide at blive spist”\n– ”Når Kia siger nogengange jeg ikke må være tigerunge”\n– ”Jeg svedede”\n– ”Når Timor skubbede hulen” (Timor begejstret: ”Der kom en ridder ud i skoven og jeg sprunget hele hulen i luften og kastede bordet om”)\n– ”Ulven skulle være anderledes – lidt galere” Voksen: ”mere skrap?” ”Ja !, sådan er ulve, de er rigtig rigtig sure”\n– ”Jeg synes ikke der var noget der var dumt”\nMest sjovt ?\n– ”Det alt sammen”\n– ”Hvor Rødhætte bliver spist”\n– ”Når man æder nogen”\n– ”Jeg kan godt lide ulvens pels. Den er rigtig blød”\n– ”Hulerne og spise boller”\n– ”Da Diar var bedstemor” (en dreng)\n– ”Være ulv, man skal sige det der til Rødhætte, man skal have en sjov stemme”\n– ”Katten! Man kan også være en kat. Det var mig der opfandt katten. Den fandt blomster til Rødhætten. Den hjalp med tingene” Barn:”Nogle gange var du også lidt sjov.” ”Ja! Han spiste bare alt og tissede\n– sådan er katte!”\n– ”Alt var sjovt”\n”Troldeeventyret” – Projektforløb 2\nIntroduktion af dramaworkshop og eventyr-tema.Her med: Kazoo og skattekiste hvorfra krone, mikrofon og ansigtsmaling ”trylles” frem.\n”Goddagsang” med navne. Evt. vises fotos. Der kan tegnes, fortælles og spørges: Hvordan er der oppe på slottet? -eller ude i skoven? – og hvem bor der?\n-Robotter/Mekaniske dukker i legetøjsbutikken trækkes op (børnenes forslag fra før – alle gør som…..aber efter)\n-Bestemmestol: Op på stolen på skift og ta’ krone på. Hvem er du? Bestem en ting vi alle skal lave på slottet.\n-Fælles digteri med båndoptager eller mikrofon på.\nEn fælles digtet opstart historie bestemmer børnenes roller (Der var engang …) – eller de roller børnene vil være bestemmer historien! (Batman, ulv, prinsesse). Det vil sige aftal rolle, tid\n(dag/nat), sted(-er) (modsætninger: slot/ skov?), opstartsituation (alle sov?) og hvad skete så …\nAftal hvem er venner/uvenner?, Hvem bor sammen?\nLav enkelt legemiljø (tæpper over borde), så alle børn har en hule/ hus som base.\nSå kan spillet begynde. Historieudvikling og slutning improviseres frem under dramalegen.\nDen voksne spiller også med og/ eller guider børnene gennem deres egen historie som fortæller og opsamler på sidelinien.\nSom afslutning bliver alle fotograferet af hoffotografen. Børnene kan nu bytte roller/udklædning, ændre huler/bomiljøer og lege på kryds og tværs indtil frokost/frugt – inspireret af det fælles legeforløb.\nEfter temaspillet, under/efter spisning eller senere er der mulighed for:\nFællesdigtning af ”opsamlingssang” om hvad vi har lavet?\nFortælle om det bedste og det værste ved drama – evt. til båndoptageren.\nHøre vores eget båndoptagede eventyr og se de foto der er taget.\nTegne/fortælle – klippe/klistre et stort fællesbillede af eventyret?\nAktivitetsoversigten her kan både ses som et sammenhængende forløb og som nogle ”kasser” der kan bruges uafhængigt af hinanden – som I kan ændre & stable anderledes.\nForforståelse – kan være en aktivitet i sig selv. F.eks. være input til at fortælle om sommerferien/en bog/en film eller efterarbejde en fælles tur.\nDramaleg – kan vandre ud på legepladsen og fungere som fælles regelleg der.\nRundehistorie – kan med fortællehat på bruges i boghjørnet til historiedigtning. Mikrofonen giver mulighed for et altid spændende genhør der fastholder erindringen.\nKan være at inddrage rummet, lys, lyd, genstande og ens egen rolle på en ny måde i arbejdet med børnene.\nDet kan bruges til at give forforståelse: Hvad skal vi i gang med?\nDer kan skabes stemning i rummet samt forventning og nysgerrighed: Hvad skal der ske nu?\nIntensiteten i samværet forstærkes og koncentrationen om det vi laver sammen fastholdes.\nKan være ”klokkeringning” med triangel/vækkeur. Brug af Kazoo/”Freddy Frækfløjte” til ”sort snak” og ”orkester” Panfløjte til at trylle med og ”Pivefrugter” til musestemmer. Båndoptager og mikrofon til mærkelige lyde og genhør af hinanden.\n”Mus” (fra dyrehandleren) og andre teaterdukker og dukkedyr.\nBreve/tegninger og ting i kufferter og hatte.\nTryllestav. Fortællerhat. Eventyrtæppe/kappe (til fantasirejser) og ”bestemmestol”. Kiste og taske med ting til forforståelse, overraskelser og hemmeligheder.\nLommelygte. Stearinlys – og lyset slukket i rummet.\nNervøs velour til at drapere, binde op og lægge henover alt mulig. Det transformere rummet til ukendelighed næsten uden ommøbleringer.\nGå på jagt i containeren eller køb stofrester i genbrugsshoppen, (såsom tørklæder og slips til haler) og få ting og sager fra forældrene. Færdigt udklædningstøj er ikke nødvendigt: Elastiske jerseyvævede stoffer der ikke trevler kan klippes i alle størelser og bindes og draperes til slag, slå-om nederdele og beboelseshuler. Ligeså med nervøs velour. (”Stofdillen” Jagtvej 1 er\nbillig og god at handle i).\nBlot en lille forandring af den voksne fra ”det normale” giver kraftig positiv børnerespons:\nTa’ en hat, næse eller maske på. Kom gående med stok eller paraply. Snak med en anden stemme.\nTa’ et andet navn og/eller jobidentitet i relation til noget børnene skal involveres i: Halløj! Det er kaptain Søulk. Skal I ned på havnen og se på skibe i dag?\nNu: Det er OK med kun 10-15 min. Dramaleg inde – men også udendørs!\nOm lidt: Organisering kan være nødvendig. Gå f.eks. først til frokost-pause. Kl. 13 kan et dramalegeforløb måske lade sig gøre, da en gruppe er på tur og 4 børn er alene ude at lege.\nI fyrkælderen måske? – som jeg har oplevet det på Bernadotteskolen! D.v.s.: Ethvert rum der ikke er gennemgangsrum kan benyttes. Rummet kan ændres ganske enkelt med brug af stoffer.\nDramalegen kan også foregår uden rumændring i en cirkel eller fra væg til væg i rummet.\nHva’ gør vi? – Hva’ tør vi? – om voksenrollen\nBørnene bestemmer rammer, legegruppe og legeforløb. 3-4 grupper kan være i gang i samme rum: dukkespil, huler, sminke & eventyr.\nKomme med ide’-input hvis legen går død.\nVære tilhører/tilskuer til rollespil.\nPraktisk/værktøjsmæssig hjælp til hule/rekvisit.\nVære medforhandler i børnenes legeaftaler.\nDen voksne bestemmer rammer og gruppens sammensætning, så dramalegen kan give nye kammeratskaber.\nPraktisk organisere og forberede drama-tema-forløb.\nIgangsætte legen: ”i rolle” (som….konge, heks osv.)\nVære interviewer: Så børnene skaber fælles historier.\nVære fortæller: Opstarte fælles spil/samle op/afslutte.\nIndgå på lige fod med børnene i legen/spillet – på sidelinien. Den voksne er rollemodel barnet kan imitere/identificere sig med.\nKonfliktstof/legeaftaler kan den voksne takle indenfor legens ramme.\nBørn oplever voksen i anden rolle: Anden kontaktform/fortrolighed.\nRegistrere/reflektere. Eks. til individuelle handleplaner.\nOm drama – en sammenfatning\nDrama betyder handling.\nI rollespillet/rollelegen får børnene erfaringer med fantasi- og virkelighedsoplevelser der konkret afprøves og genskabes i fiktionens trygge ramme: ”Det er bare noget vi leger”.\nIndtryk bliver til udtryk – der igen skaber nye indtryk.\nKonkrete- og følelsesmæssige oplevelser bliver bearbejdet sprogligt og kropsligt.\nSprog og handling veksler: Børn sir’ hvad de gør – og gør det D.v.s. sprogsvage børn imiterer sprogstærke- og ”legestærke” børn og medlegende voksne der fungerer som sproglige- og handlemæssige rollemodeller.\nSamarbejdsevne udvikles og trænes.\nUden aftaler og forhandling ingen drama- og rolleleg. Børnene kan både være igangsætter og initiativtagende og være den der skal indpasse sig de andre i gruppen.\nDrama er en kompleks aktivitet – der inddrager andre musiske udfoldelsesformer omkring sig, såsom: musik, sang, dans, rytmik og værkstedsaktivitetet.\nPraksis med eventyrdramaleg: Troldeeventyret af Hanne Lindeneg ”Svanen”\nHvorfor melde sig til drama?:\nJeg mener det er vigtigt at give børnene så mange udtryksformer det er muligt. Da jeg selv havde brug for ”påfyldning” tiltalte det mig, at kunne indgå i et drama forløb uden at skulle have det overordnede ansvar, men bruge min opmærksomhed på børnenes reaktioner.\nJeg valgte tre piger og tre drenge, alle to sprogede.\nTre meget snakkesalige og udadvendte, tre mere tilbageholdende og forsigtige.\nHjemmefra havde vi talt om hvad drama kunne være og vi var alle spændte og forventningsfulde.\nBørnene digter eventyr:\nVi startede op i rundkreds, fortalte hvad vi hed, sang og varmede op ved at et barn skulle fortælle os hvad vi skulle gøre (hoppe o.s.v.).\nSå kom båndoptageren frem.\nVi snakkede om hvad vi kunne tænke os at være hvis vi boede på et slot.\nDer var straks tre prinsesser, to prinser, den sidste dreng ville være bonde.\nHvad laver prinser og prinsesser så?\nDer var meget stille, Mette gik ind med forskellige spørgsmål, det hjalp dem lidt på gled og ganske langsomt dannede der sig et billede af hvad prinser og prinsesser laver på deres slot.\nHvad laver bonden?\nDet vidste bonden selv og mens han fortalte udførte han opgaverne.\nMette samler op: Nu har vi prinser, prinsesser, en bonde og vi ved hvad de laver, kunne der være andre ting, noget spændende, uhyggeligt —- ja monstre, ond fe, trold, de\nendte med en trold.\nHvad gør trolden? Den bor i skoven i hulen. Jeg blev trolden, men hvad jeg skulle lave kom der ingen bud på, de gik lidt i stå.\nSå gik vi i gang, der blev fundet tøj og vi indtog alle vore pladser, lyset blev slukket og alt var stille.\nVækkeuret ringede, lyset tændtes og eventyret kørte derudaf.\nHandlingen i Troldeeventyret:\nBonden på sin gård og trolden fra sin hule, ser hvordan de på slottet spiser morgenmad.\nSå var der prinser, prinsesser og trold der skulle se bonden give sine dyr mad, men her kunne trolden ikke holde sig længere.\nEfterhånden som bonden fodrede, tog trolden maden.\nDer kom protester fra slottet, men bonden ignorede dem og fodrede videre.\nTrolden trækker sig tilbage og der bliver en diskussion om hvad de skal gøre ved den.\nDe vil fange den i et net, stiller stole op, kravler op med nettet, står parat når trolden kommer ud fra sin hule, hopper ned og fanger den. Trolden begynder at græde, og fortæller\nat den er meget ensom.\nDet ender med at de bliver gode venner. Bonden inviterer alle til bonde gården for at se hans dyr, da de nærmer sig troldens hule, inviterer trolden dem indenfor.\nDe tre prinsesser og bonden springer glade ind i hulen —- men prinserne hopper ikke på troldens ideer og løber tilbage til slottet.\nTrolden har nu fanget prinsesserne og bonden i sin hule.\nPrinserne diskuterer hvordan de skal befri dem. Det ender med, at de vil lokke trolden ud med en stor skat, som de vil gemme i bondegården.\nTrolden kommer ud, vil gerne have skatten, men bliver fanget, og nu hjælper det ikke at græde.\nVi sluttede af ved at samles i rundkreds, snakke om det vi havde oplevet og lavet undervejs.\nDa vi gik hjem, var børnene så opstemte, de snakkede og jeg opdagede at det havde gjort meget større indtryk på dem end jeg havde forventet.\nVi spiste frugt, snakken gik, så gjorde du —- så kom —- de var helt væk i det de havde lavet, grinede korrigerede hinanden, spillede det hele igen.\nJeg foreslog vi skrev historien ned og at børnene lavede tegninger til.\nBørnene laver eventyrbog i ”Svanen”:\nVi skrev og tegnede historien og laminerede originalen der blev i Svanen. Børnene har nu deres egen eventyrbog alle kan få læst og kikket i. Desuden fik de et fotokopieret eksemplar\nUnder den proces gennemlevede de det hele igen og igen. Jeg var forbavset over deres udholdenhed, de kunne blive ved.\nEn ting der også overraskede mig var, at de kun ville tegne deres egen figur.\nHvem vil så tegne mig, spurgte jeg, for jeg skriver jo?\nBarnet der meldte sig, er et barn der ellers kun vil tegne på kopier, så det var meget positivt.\nOpfølgning i H.C.Andersen:\nVi skulle til H.C.Andersen igen, alle glædede sig. Vi havde snakket om hvad vi mon skulle lave denne gang? — men det gik ikke nær så godt med at fortælle og lege en ny historie. De ville faktisk helst have leget det samme igen for de var slet ikke færdige med det foregående eventyr Og hvad kan jeg som voksen bruge det til? Jo ting tager tid og de skulle have haft lov til at spille deres stykke igen, det var her de fik værdi, blev set, hørt og fantasien kørte.\nDet var deres første oplevelse med drama og den havde været så god, at de ikke kunne slippe den med en dags pause.\nMine oplevelser af børnene:\nJeg så et barn som ellers ikke bliver hørt, komme i en central rolle og lede en del af historien.\nHan var sig sin rolle så bevidst, at selv trolden ikke kunne lokke ham ud af den, selv om den forsøgte flere gange.\nTo børn som ikke har meget sammen, bliver enige om ikke at gå med de andre da trolden ville fange dem i dens hule. I fællesskab, fandt de en måde at lokke og fange trolden, så de kunne befri de andre.\nEn der er vant til at styre og give de andre roller, lytter til de andre og accepterer deres valg uden kommentar.\nEn der ikke er til udklædning, gik i gang med at finde tøj.\nTo børn der ikke leger rollelege, var med lige fra starten.\nmar 11, 2012 | Kategori: Læringsguide | Kommentarer: 0 | Tags: drama, dramapædagog, læringsguide, rødhætte og ulven


Det drejer sig om store anerkendte navne på den danske kunstscene som de abstrakt-ekspressionistiske kunstnere Anita Houvenaeghel, Felix Pedersen og Niels Frank. Med 22 udstillinger bag sig på kunstmuseer i ind- og udland, 10 kirkeudsmykninger og andre offentlige udsmykninger regnes Anita Houvenaeghel for en af de meget anerkendte kunstnere. Hun viser nogle fine malerier fra Troldemosen, som hun er flyttet fra samt fra Søllerød, hvor hun nu bor. Felix Pedersen har sit udgangspunkt i eks-skolen med kunstnere som bl.a. Per Kirkeby og Bjørn Nørgaard. Felix Pedersen inspireres af fjorden, plantagen og havet. Niels Frank har en fabelagtig farvepalet, der har klangbund i hans sind, og han maler med koncentration og ekspressivitet. Finn Have er også med. Han fanger lyset og stemningen på netop det tidspunkt, han maler. Han bruger den lokal-kolorit, han ser i naturen, men i sine kompositioner har han et usædvanligt perspektiv. Han er subjektiv og ekspressiv i sin malemåde, dvs han maler med brede heftige strøg og i kontraster. Samtidig er hans billeder karakteristiske ved en særlig mildhed i tonen, der på samme tid gør malerierne udtryksfulde og poetiske. Den populære og folkelige maler, Birthe Ohsten, er kendt for sine impressionistiske landskaber, hvor lys og farve er væsentlige. Bjørn Søndergaard viser musiske og stemningsbetonede billeder med motiver fra Vorupør. Pia Skogberg har markeret sig som en dygtig og eksperimenterende grafiker, maler, skulptør og landart-kunstner. Hun viser træsnit på stof, der er efterbearbejdet med tråd, og motiverne er kunsthistoriens kvindelige kunstnere som fx Berthe Morisot, Anna Ancher m.fl.


Fysisk træning flytter grænser – for alle! - Ridehesten.com\nLasse Kristensen, Tommysminde Ridecenter, bruger fysisk, funktionel træning til hest til at styrke landsholdsrytter Tobias Thorning Jørgensen på vejen mod PL i Tokyo. Foto: Ridehesten.com/Britt Carlsen\nTobias har en muskelsygdom, som bevirker, at hans muskler hurtigt udtrættes, så mavebøjninger til hest er noget af en udfordring. Foto: Ridehesten.com/Britt Carlsen\nInspiration og motivation er nøgleordene, også når det gælder fysisk ryttertræning. Lasse Kristensen, der er cand.scient. i idræt med speciale i biomekanik, har arbejdet med ryttere gennem flere år. Han kommer fast på Blue Hors og hos OL-rytterne Anna Kasprzak og Agnete Kirk Thinggaard, hvor han hjælper dem til bedre at løse deres fysiske udfordringer til hest.\nVed årets begyndelse blev han inviteret til at tale om fysisk træning med rytterne i bruttotruppen for paradressur. Og det blev noget af en øjenåbner for 20-årige Tobias og Line Thorning Jørgensen, som siden er gået i gang med at træne balance på fitnessbold hjemme i køkkenet – og det virker!\nPararytterne er tilknyttet fysioterapeuter, som hjælper dem i hverdagen, men Lasse har fået sat fokus på, at der faktisk er noget, de kan gøre for at blive stærkere og mere balancerede til hest.\nLine og Tobias har deres landsholdsheste opstaldet på Blue Hors, derfor har de set rytterne på stedet svede i den ugentlige fysiske træning, og det har været en inspiration.\nKonkurrencementaliteten er veludviklet hos Tobias og Line Thorning Jørgensen, og det udnytter de også i den daglige træning på fitnessbold. Foto: Ridehesten.com/Britt Carlsen\n– Jeg gik hjem og sagde til Tobias: Det skal vi også, fortæller Line, og det fik Tobias til at overvære træningen, og det motiverede ham til at gå i gang. – Jeg har altid gået til fysioterapeut, men ikke til egentlig træning, fortæller Tobias, der indrømmer at han har haft svært ved at finde motivationen, fordi han ikke kunne mærke en positiv forskel efter almindelig fysisk træning i forhold til de udfordringer, han har, når han kommer til hest.\n– Da det i stedet blev træning på bold og træning til hest, så blev det pludselig så ridenært, og så kunne jeg mærke, det gav noget, og det betød, at jeg har kunnet se logikken i at begynde at træne, fortæller Tobias, til magasinet Ridehesten.\nGuld-Tobias mod PL\nSidste år ved EM i Rotterdam vandt Tobias to individuelle guldmedaljer med Jolene Hill, som er stillet til rådighed for ham af Signe og Thomas Kirk Kristiansen. Han og hans mor Line var også på det bronzevindende paradressurlandshold ved samme mesterskab. Mens Line har fået en lammelse i benet efter en rideulykke, så er Tobias født med en sjælden muskelsygdom. Faktisk så sjælden, at han ikke har en egentlig diagnose, endnu. Tobias er født med nogle gen- og kromosomfejl, og han er fortsat under udredning. I praksis betyder det, at Tobias oplever, at hans muskler hurtigt udtrættes. Han bliver hurtigt træt og har svært ved at træne sine muskler.\nTobias vandt to individuelle guldmedaljer ved EM i Rotterdam sidste år. Foto: Ridehesten.com/Britt Carlsen\nPL i 2021\nDa OL i Tokyo blev flyttet til sommeren 2021 fulgte PL (OL for handicappede) også trop. Har det nogen indflydelse på Tobias' forberedelse?\n– For mit vedkommende tænker jeg bare, det er rykket til næste år, så jeg træner videre, og håber på, der bliver nogle stævner i efteråret som forberedelse, indleder Tobias. Træningen hos Lasse Kristensen på Tommysminde er stat på pause pga. Covid19. – Jeg har fået nogle hjemmetræningsøvelser af Lasse, og så træner jeg bare videre herhjemme, med fokus på det jeg har lært af Lasse.\nLæs også: En arbejdsaften med Daniel\nTobias passer på sig selv ved at holde sig hjemme samt køre til Blue Hors for at træne. Han træner hos Bjarne Nielsen og Nanna Merrald, så indtil alt åbner op igen, er det Nanna, som har overtaget ridetræningen af Tobias på Blue Hors.\nDet er vigtigt, at Tobias ikke falder af, det har tidligere resulteret i brækkede lemmer hos den succesfulde pararytter. Alligevel rider han udenfor så meget, som det overhovedet er muligt på Jolene Hill.\n– Hun er super fin at ride ude på, så det er bare skønt. Jeg nyder virkelig de dage med godt vejr, hvor jeg kan træne ude eller ride ud på ridestierne omkring Blue Hors. Det er simpelthen så dejligt, understreger han.\nI martsnummeret af magasinet Ridehesten bragte vi en artikel om samarbejdet mellem Tobias og Lasse Kristensen, om hvordan de træner, og hvad det har betydet for Tobias. – Mange ryttere har fortalt mig, at de er blevet inspireret af artiklen til selv at komme igang med træning, og ikke alene pararyttere, fortæller Tobias, som er glad for, at han har været med til at inspirere andre.\nTobias’ balance og styrke bliver udfordret på hesten. Og han indrømmer blankt, at det er hårdt arbejde, men han har omvendt mærket en effekt af træningen. Foto: Ridehesten.com/Britt Carlsen\nFå adgang til hundredevis af faglige artikler om træning, sygdom med meget mere ved at tegne abonnement på magasinet Ridehesten. Samtidig får du adgang til den store database af artikler skrevet af og i samarbejde med fagpersoner gennem 25 år. Dele af denne nyhed stammer fra en artikel vi bragte i magasinet Ridehestens martsnummer 2020. Tegn abonnement HER