Enhedslisten ændringsforlag til det regionale budget 2020. – Region Sjælland\nHvis regionerne også skal kunne gøre noget ved klima problemerne ved deres enorme energi forbrug på driften, udfase plastik forbruget, madspil mm., samt udfase diesel og fossile brændstoffer i regionernes kollektive trafik, så skulle der også tildeles mindst 0,5 Mia til disse områder på landsplan.\nMen på trods af disse kæmpe svigt fra regeringen, så har Enhedslisten i region Sjælland forsøgt at omprioritere indenfor det af administrationen fremlagte budget 2020, hvor regionen kun får tildelt 227 Mio. ekstra fra regeringen, så vi ikke spare på sygehusenes drift og kerne ydelser.\nHeino Knudsen og Socialdemokraterne har lige indgået en budget aftale for Region Sjælland med alle partier, minus Enhedslisten, hvor der ikke kommer en eneste krone mere til regional udvikling, miljø og klima omstilling, samt hvor der skal spares 177 Mio på sygehus driften og vores kerne ydelser, som måske vil betyde afskedigelser !\nDe mest udsatte områder omkring psykiatri og de medicinske afdelinger, som virkeligt er i knæ og nødlidende, får ifølge Heino Knudsen et ”løft” i deres økonomi. Hvad består Heinos politikerløft så i ? Det består i, at der i 2020 ikke vil blive sparet på disse områder, men ”kun” på alle de andre områder. På politiker nysprog bliver undladelsen af en besparelse til et løft !!\nI Enhedslisten vil vi ikke være med til den slags manipulationer og slet ikke til besparelser på driftsrammen.\nVi har derfor fremsendt vores egne ændringsforslag til budgettet, som fjerner alle besparelser på sygehus driften og vores kerne ydelser. Se alle vores ændringsforslag efter dette indlæg.\nDa vi samtidig mener, at psykiatrien skal have et reelt løft, vil vores ændringsforslag allokere ca. 20 Mio ekstra i 2020 til et ægte løft, så muligheden for at køre videre med TOP (tidlig opsporing af psykoser) og Opus kan sikres.\nOg til det medicinske område, hvor personalet virkelig knokler for at følge med, har vi allokeret 30 Mio til flere stillinger osv.\nIndenfor regional udvikling, har vi foreslået at bruge 13 Mio til omlægning af diesel driften til ”Nul Immission” ved de næste trafik køb hos Movia, så vi kan påbegynde en ægte klima forbedring i den kollektive trafik.\nOg ikke mindst, så har vi etableret en pulje til rekruttering og fastholdelses tillæg på 20 Mio, samt en pulje til forsøg med opnormeringer af deltidsstillinger. Begge disse tiltag vil kunne fremme flere hænder til sygehus områderne, mens vi får uddannet flere personaler indenfor alle områder.\nEnhedslistens ændringsforslag tager udgangspunkt i det af administrationen fremlagte budget forslag.\nHoved Konto 1. frigivelse af midler:\n– Ikke disponerede midler: 78\n– PL reserve: 46,7\n– Reduktion i den almene buffer-\npulje på 80 Mio: 30\n– Yderligere besparelser på\neksterne konsulenter: 30\n– Sænkning af administrationsgraden: 10\n– Yderligere besparelse på medicin: 50\n– Reduktion af den foreslåede låne-\npulje på 15 Mio.: 7\n– Reduktion af den foreslåede leasing-\npulje til apparatur på 25 Mio. 10\nI alt: 261,7\nHovedkonto1. nye forslag:\n– Fra puljen ”værdi for borgeren”\ntilbageføres til enhederne: 77\n– Hele rammebesparelsen på 100 Mio\nføres tilbage til enhederne: 100\nI alt forbedres enhederne med: 177\nTilbage til forbedringer (261,7 – 177): 84,7\n– Pulje til rekruttering og fastholdelse: 20\n– Pulje til omlægning af plastik forbrug: 5\n– Pulje til forsøg med opnormering\naf deltids ansatte: 10\n– Løft til normeringer i psykiatrien: 19.7\n– Løft til normeringer på det medicinske\nI alt: 84,7\nHoved Konto 3. frigivelse af midler:\n– Afskaffelse af bufferpulje: 10\n– Ekstraordinære midler til det regionale\nudviklings område 5 Mio – 2 Mio, jf. be-\nslutning i udv. for regional udvikling\nden 14/8-2019: 3\nHoved konto 3. ny forslag:\n– Pulje til dækning af øgede omkostninger\nved genforhandling af kollektiv trafik\naftaler med nul immission. Samt hvis\nmuligt, etablering af forsøg med udfasning\naf diesel på 1 lokaltog: 13\nPå vegne af Enhedslistens\nTidligere indlæg:Nej til ramme besparelser i region Sjælland. Lyt til personalet og patient grupper.\nNæste indlæg:Demo mod Tyrkiets invasion af Rojava.


Tirsdagsderby i Ørneborgen! | Herlev Eagles\nTirsdagsderby i Ørneborgen!\nPucken skal atter droppes i Ørneborgen og denne gang er det til et af de helt specielle opgør.\nRødovre Mighty Bulls kommer nemlig på besøg på tirsdag klokken 19.00 og det er en kamp du ikke må gå glip af. Vores drenge skal til at finde melodien igen, hvis vi skal bevare forspringet ned til Hvidovre i bestræbelserne på at komme i play-in, som jo fra sæsonstart har været et minimumskrav.\nHvis man skal gøre det, og det skal vi, ville det så ikke være en perfekt anledning at finde melodien på tirsdag, slå Rødovre, nappe sæsonen første derbysejr og dermed have den perfekte optakt til fredagens lige så vigtige hjemmekamp mod netop Hvidovre?\nPå redaktionen kan vi i hvert fald ikke finde et mere eventyrligt manuskript, og det manuskript bliver uden tvivl nemmere at udføre, hvis vi alle møder op i Ørneborgen (både tirsdag og fredag), støtter drengene og giver den alt hvad vi kan på tribunen.\nDet er i de hårde tider vi skal stå sammen, og det er nu det gælder!\nVi ses i Ørneborgen på tirsdag og fredag.


Kropsfedt øger risikoen for depression\n28. aug 2019, 08:10\nDen her kommer alligevel som noget af en overraskelse.\nMan skal nok passe på med at få sine videnskabelig informationer gennem dagspressen, men ifølge jyllands-posten viser et studie på Århus universitet denne sammenhæng.\n"Det er de psykologiske følger af fedme, der fører til den øgede risiko for depression – og ikke den direkte biologiske effekt af fedtet." Det lyder godt nok som noget broscience - men interessant hvis det passer.\n28. aug 2019, 08:18\nEr det overraskende, at det er deprimerende, at være tyk?\ntaler skrev: "Det er de psykologiske følger af fedme, der fører til den øgede risiko for depression – og ikke den direkte biologiske effekt af fedtet." Det lyder godt nok som noget broscience - men interessant hvis det passer.\nDet lyder på ingen måde som broscience eller som noget der er overraskende.\nDet er plausibelt at antage, at man som udgangspunkt er mindre tilfreds med sit liv når man er tyk. Dertil kommer de sociale konsekvenser, som for eksempel afvisning eller kritik (også indirekte). Alt sammen der fører til en ringere selvfølelse som selvfølgelig er stærkt forbundet med depression.\n28. aug 2019, 08:58\nDet er fandme dybt det her....\n28. aug 2019, 09:51\nPittBull! skrev: Det er plausibelt at antage, at man som udgangspunkt er mindre tilfreds med sit liv når man er tyk. Dertil kommer de sociale konsekvenser, som for eksempel afvisning eller kritik (også indirekte). Alt sammen der fører til en ringere selvfølelse som selvfølgelig er stærkt forbundet med depression.\nJeg er helt enig i ovenstående dagligdagsbetragtninger. Det der overrasker mig, er at man tilsyneladende mener, at man videnskabeligt kan påvise en sammenhæng mellem så lidt som 10 kilo ekstra kropsfedt, og så en signifikant højere forekomst af depression (stigning på 17%).\nDepression er trods alt en seriøs psykisk lidelse og ikke bare udtryk for, at man er lidt utilfreds eller irritabel. At det er ”plausibelt at antage, at man som udgangspunkt er mindre tilfreds med sit liv når man er tyk” er én ting. At kunne påvise en sammenhæng mellem de to forhold, endda en der er så markant, er noget helt, helt andet.\nMan må gå ud fra, at der er tale om et kohortestudie/befolkningsundersøgelse. Uden at starte en længere epidemiologisk diskussion, så har den slags undersøgelser naturligvis sine metodiske styrker og svagheder. Men interessant er undersøgelsen da, ikke mindst set i lyset af vor tids fedmeepidemi.\nSidst rettet af taler 28. aug 2019, 09:58, rettet i alt 2 gange.\n28. aug 2019, 09:54\nDaniel$an skrev: Det er fandme dybt det her....\nHøj kropsfedtprocentdel sænker tilsyneladende cellefølsomheden, ikke blot insulinfølsomheden, hvorfor der altså sikkert sker naturlig mindre neurologisk respons, hvis der registreres færre stimuli til skabelse af neurologisk aktivitet med deraf-reaktiv-følgende mindre hormonel aktivitet.\nNogle som har viden på dette område og ikke blot har meninger el. tror noget?\n28. aug 2019, 11:33\nBilsten skrev: Høj kropsfedtprocentdel sænker tilsyneladende cellefølsomheden, ikke blot insulinfølsomheden...\nHvad mener du med cellefølsomheden?\n28. aug 2019, 13:13\nØget fedt=øget østrogen, det øger aromatisering af testosteron til østrogen, der generelt set ikke særligt meget positivt i for meget fedt på kroppen, dog handler det self om balance.\nVille være en større overraskelse, hvis fedme og depression ikke hang sammen på en eller anden måde. Det er jo sjældent forbundet med et særligt positivt selvbillede. Og selv mange af de der prøver at fremstå som om de er tilfredse, forekommer mig ikke at være det når det kommer til stykket.\nOg det må du selvfølgelig også gerne definere som bro-science. Men alle de nederlag osv. der følger med, slår nok de fleste ud af kurs i et eller andet omfang.\n29. aug 2019, 15:54\nJeg er ikke så overrasket. Jeg er heller ikke så overrasket over, at du, Taler, er overrasket.\n29. aug 2019, 16:24\nawesome skrev: Og det må du selvfølgelig også gerne definere som bro-science.\nIkke broscience i den forstand, at jeg betvivler universitetets professionalisme. Århus universitet laver naturligvis god forskning der lever fuldt op til de videnskabelige standarter. Min anke er blot, at man ikke skal kvantificere noget der dårligt er kvantificerbart. Lidt ligesom når man laver lykkeundersøgelser og konstaterer, at Danmark i mange år var verdens lykkeligste folk. Er det overhovedet en ponderabel størrelse?\nMen igen, der kan være mange forbehold i studiet der ikke er med i artiklen.\nSidst rettet af taler 29. aug 2019, 16:25, rettet i alt 1 gang.\nbazinga skrev: Jeg er ikke så overrasket. Jeg er heller ikke så overrasket over, at du, Taler, er overrasket.\nOg jeg er ikke overrasket over, at du ikke er overrasket over, at jeg er overrasket.\n30. aug 2019, 20:34\nawesome skrev: Men alle de nederlag osv. der følger med, slår nok de fleste ud af kurs i et eller andet omfang.\nHvad er det for nederlag? Jeg har altid selv været lean og muskuløs med smukke linjer, så har nok svært ved at sætte mig ind i deres situation, men hvad er det for nederlag du tænker på?\n30. aug 2019, 20:46\nDet var dog besynderligt...\n1. sep 2019, 14:00\nNu kan vi så ikke se hvad studiet har gjort, men det er velkendt at folk der er deprimeret, har problemer med deres appetit regulering og/eller generelt overforbruger mad. Derfor kan det vel næppe komme som en overraskelse at man kan finde en statistisk sammenhæng mellem bmi/kropsvægt/fedtprocent (whatever de har målt på) og depression. Igen, vil det jo være rart at se hvad, hvad de faktisk har gjort da hans udtalelse om at det er de psykologiske følger af femde/overvægt der har indlfydelse. Jeg tænker det må være meget meget svært at undersøge.\n1. sep 2019, 14:10\nzuzaki skrev: Nu kan vi så ikke se hvad studiet har gjort, men det er velkendt at folk der er deprimeret, har problemer med deres appetit regulering og/eller generelt overforbruger mad. Derfor kan det vel næppe komme som en overraskelse at man kan finde en statistisk sammenhæng mellem bmi/kropsvægt/fedtprocent (whatever de har målt på) og depression. Igen, vil det jo være rart at se hvad, hvad de faktisk har gjort da hans udtalelse om at det er de psykologiske følger af femde/overvægt der har indlfydelse. Jeg tænker det må være meget meget svært at undersøge.\nhttp://newsroom.au.dk/nyheder/vis/artik ... epression/\nhttps://www.nature.com/articles/s41398- ... kQrA%3D%3D\n25. apr 2020, 15:45\nJeg tror nok det skulle være noget i stil med, at fedt agerer LIDTi stil med alkohol, som jo også nedsætter cellefølsomheden, det er ihvertfald som jeg forstod det dengang jeg undersøgte el. hørte, læste om det.\nTror dog ikke det er slørende el. dulmende som alkohol er det.


Only Teardrops || Harry fanfiction - 14. Kapitel - Uheld - Movellas\n15. 14. Kapitel - Uheld\nMit syn på Harry var ændret fuldstændigt, efter han endelig havde åbnet op for mig. Han var ikke længere den mystiske, barske type i mine øjne, han var nemmere den følsomme og sårbare type. Flere gange under hans forklaring, knækkede hans stemme over. Han græd, og sommetider så meget, at man knap nok kunne høre, hvad han sagde. Han lagde ikke selv mærke til det, han var i sin egen verden, da han fortalte. Lige siden havde jeg været i chok, og havde ikke tænkt på andet. Det var et uheld, men alligevel fandt jeg ham pludselig skræmmende og en smule beskidt den dag. Jeg havde prøvet at overbevise mig selv, at det bare var et uheld – hvilket det også var, men jeg var forelsket i en form for morder, som ikke var blevet dømt. Det skræmte mig, det gjorde det. Men hvis jeg ikke havde de følelser for ham, som jeg havde, var jeg løbet skrigende væk, men jeg kunne ikke. Han havde ingen andre end mig, Louis, Eleanor og de andre, som jeg ikke helt kunne huske navnene på. Han havde ikke snakket med sin familie siden, han var flyttet væk fra sin familie, og havde prøvet at starte på en frisk, som aldrig helt lykkedes. Han fortalte mig, at han havde set sin mor, da han var på kirkegården den anden dag, men han flygtede bare væk. Jeg forstod det ikke, jeg var sikker på, at hun savnede ham. Jeg mener, han er vel stadig hendes søn. Men Harry sagde hurtigt, at jeg ikke vidste, hvad det drejede sig om.\nIrriteret, forvirret og stadig splittet i mellem to drenge trak jeg mine Converse på fødderne. Jeg skulle til Joshs strandfest, som jeg faktisk havde glemt alt om på grund af mine tanker omkring Harry. Jeg satsede inderligt på, at Josh kunne få mig i bedre humør og fik mig til at glemme Harry. Bare lidt. Men jeg satsede bestemt ikke på, at jeg skulle drikke i hegnet, som man siger. For at sige det mildt, så magtede jeg det ikke. Der var blevet indtaget alt for meget alkohol på det sidste, i hvert fald for mit vedkomne. Derfor tog jeg kun to genstande med og tre dåser sodavand. Alligevel krydsede jeg fingre for, at jeg kunne sige fra overfor hvad end, jeg kunne blive budt på.\nFesten var allerede i fuld gang, da jeg ankom. Det var den sjovt nok altid, når jeg dukkede op. Det var en fest for primært cheerleader holdet og basketball holdet, men jeg så et par få ansigter fra min nu tidligere klasse – det gjorde mig bestemt ikke noget, fordi det gik op for mig, hvor meget jeg egentlig savnede dem. Jeg fik krammet en del, og måtte opgive resten, fordi de allerede var så langt væk, at de knap nok ville huske, at jeg var kommet. Amanda fik mig placeret hos hende, Stephanie, Josh, Adam og Taylor. Jeg sat mig hurtigt til rette i Josh arme, og fik åbnet en af mine colaer.\n”Hvad Em? Skal du slet ikke drikke i dag?” Udbrød Taylor hurtigt. Jeg kunne ikke lade være med, at grine lidt af hans reaktion.\n”Nej, ikke ret meget. Jeg gider ikke rigtig.” Smilede jeg. De andre blev også en smule forbløffet. ”Come on! Så slem er jeg da heller ikke, når jeg fester!” Røg det ud af mig, at jeg så dem udveksle underlige blikke til hinanden. Amanda og Steph grinede af mig, og jeg kunne mærke, at Josh klukkede lidt. Jeg stønnede og tog en slurk af min cola.\nDe andre faldt hurtigt i snak igen, men jeg hørte knap nok efter. Jeg sad og kiggede ud imod aftensolen og begyndte at tænke over det valg, jeg skulle tage. Jeg elskede dem begge to, og de havde begge to fordele og ulemper, men det ville også virke forkert, at vælge dem ud fra det. Jeg prøvede at ryste tanken af mig, ved at vende min opmærksomhed på Taylor og Stephanie. Af hvad jeg havde hørt, snakkede de om dem, fordi de vidst nok lige havde fundet sammen for et par dage siden. Deres samtale kedede mig, så derfor kiggede jeg ud mod de andre mennesker, og prøvede at finde en, der måske var mere interessant at snakke med. Det kunne jeg da lige love for der var. Mit blik skimtede hurtigt de forskellige mennesker igennem. Bethany, Jarred, Lou, Harry, Kara.. Vent lige. Harry? Jeg flakkede hurtigt mit blik tilbage på den høje skikkelse i en hvid t-shirt. Han var helt sikkert ikke inviteret. Et gisp slap ud igennem mine læber, som var højt nok til at Josh hørte det, og fulgte mit blik. Fuck. Han blev anspændt med det samme, som gav mig svaret, at Harry ikke var inviteret. Josh rejste sig truende op, men jeg var hurtig til at gribe fat i hans trøje.\n”Josh, nej!” Bad jeg. Jeg vidste udmærket godt, hvad dette ville føre til. Han rystede sig ud af mit greb og Taylor og Adam fulgte efter ham. Amanda og Stephanie var ligeglade og satte sig til at snakke. Var jeg seriøst den eneste person, som faktisk bekymrede sig om Harry?\nJeg sprang op og løb efter dem. Det her skulle ikke ske, det måtte det bare ikke. Josh og de andre var næsten henne ved Harry, og inden jeg var nået derhen, var de allerede i gang med at diskutere.\n”Det er vel en offentlig strand, ikke?” Bed Harry igen, sikkert efter havde fået spørgsmålet om, hvad fanden han lavede her.\n”Spil ikke kæphøj, Styles. Du er kommet for at snakke med Emmelie, det er åbenlyst. Ærgerligt for dig, at hun ikke er din!” Hoverede Josh. Hans ord fik en bølge af irritation til skylle ind over mig. Hvad fanden bildte han sig ind? Jeg havde ikke engang valgt nogen af dem endnu.\n”Josh, jeg er hverken din eller Harrys lige nu, så luk!” Snerrede jeg. Det overraskede mig, at de ord overhovedet kom ud ad min mund. Jeg stillede mig i mellem Josh og Harry, de skulle ikke komme op at slås.\n”Em, flyt dig. Du kommer bare til skade.” Fnøs Harry. Jeg kiggede over på ham, og mødte lugten af stærk vodka. Han var fuld.\n”I skal ikke så meget, som at tænke på at gøre hinanden fortræd!” Råbte jeg og kiggede på dem begge to skiftevis.\n”Men jeg skylder ham og hans venner nogle slag..” Fortsatte Harry. ”Fra den aften lige før dimensionsfesten.” Jeg stivnede. Billederne af Harry, som var fuldstændig ødelagt dukkede op i mit hoved. Havde Josh sørget for det? De rykkede begge to et skridt nærmere, og jeg stod stadig imellem dem.\n”Stop sagde jeg!” Skreg jeg denne gang.\n”Emmelie, flyt dig!” Snerrede Harry og tog hårdt fat i min arm og rev mig væk. Smerten skar igennem min krop og nærmest lammede mig.\n”Harry, slip mig!” Sagde jeg halvkvalt. ”Harry, det gør ondt.” Harry kiggede hurtigt på mig, han slap med det samme, da han så hvilken smerte han påførte mig. Hans øjne blev med ét syndige.\n”Det er lige meget, Harry. Bare stop. Smut med dig, inden det her går galt..” Sagde jeg koldt.\n”Du hørte hende.” Truede Josh. Harry kiggede ned i jorden, som om hele verdenen gik i stykker. Han drejede om på hælen, og gik slingrende væk.\nSkyldfølelsen ramte mig, lige så hurtigt som smerten i min hånd var kommet. Resten af aftenen var stemningen trykket. Jeg gad egentlig ikke være der, efter jeg havde opdaget de blå mærker, Harry havde formået at lave på min underarm. Jeg blev hentet kort efter, men min far måtte tage en omvej hjem, fordi vejen var spærret på grund af et uheld. Det gjorde ikke mit humør bedre, fordi det betød, at jeg skulle holde mine tårer inde omkring 20 minutter længere.\nNæste morgen var mit humør slet ikke blevet bedre. Jeg sad og surmulede i køkkenet med et glas varm kakao. Jeg var alene, og derfor havde jeg tændt fjernsynet, bare for ikke at føle mig helt alene.\n”En mand anholdt i det centrale London…” Jeg hørte knap nok efter, fordi jeg tænkte over gårsdagens fest. Lorte fest. Det hele skulle selvfølgelig gå galt. Jeg havde mistet tilliden til både Josh og Harry, fordi de begge viste to nye sider af sig selv. Jeg sukkede og tog endnu en slurk af min kakao.\n”Et trafikuheld skete i går tæt på den vestlige strand...” Jeg spidsede mine ører, da jeg hørte om det trafikuheld, som var skyld i den ulidelige ventetid i går. ”Den unge mand, på 18 år kørte ind i et træ. Han var fuld, og derfor mistede han herredømmet over bilen..” Mit blik rettede sig hurtigt imod skærmen. Min mave trak sig sammen, og mit hjerte stoppede næsten, da jeg så den velkendte, sorte Range Rover fuldstændigt ødelagt. ”Den unge mands tilstand er ikke længere kritisk, men han ligger stadig på hospital-” Jeg var ude af stand til at røre mig. Harry var kørt galt, og det var min skyld. Jeg sagde, at han skulle skride inden det gik galt. Det var ikke pænt ment, overhovedet. Hvordan kunne jeg være så dum, at lade ham køre i den tilstand, han var i? Alt gjorde pludselig ondt. Min arm, min krop, min hjerne, mit hjerte. Ikke længere kritisk. De ord betød, at han havde været i livsfare. Udelukkende på grund af mig. Jeg gik vejen, fik følelser for to, som bare ikke kunne døje hinanden og fuckede generelt alting op. Jeg sank sammen på gulvet. Tårerne væltede ud af mig, som om jeg pludselig havde fået fyldt femhundrede liter mere på tanken.\nJeg tror, jeg sad der i en halv time. Min far var kommet hjem, for at hente et eller andet ligegyldigt. Jeg havde forsøgt, at forklare situationen, imens jeg stadig græd og dermed overtalt ham, til at køre mig på hospitalet. Selvom han hadede Harry.\nCan you feel it, guys? There's only TWO CHAPTERS LEFT! Okay, jeg aner ikke, hvorfor jeg skrev det på engelsk. Men nu må jeg indrømme, at der nu kun er to kapiteller tilbage.\nMen! Det her havde i vel ikke regnet med, hva'? :)) Det var også en meget spontan idé.. Well.\nJeg har faktisk to spørgsmål til jer..\nHvordan opdagede i OT? (Only Teardrops)\nHvad fik jer til at læse den?\nDERUDOVER HAR JEG EN NYHED, SOM I FLESTE BLIVER GLADE FOR.\nJeg har besluttet mig, at skrive OT 2. Den kommer til at hedde 'Uncover (OT 2)' Så må i sidde og tænke over, hvad der så kommet til at ske. :-)


Køb Hyundai Nexo bilmåtter?\nBilmåtter Hyundai Nexo\n09/2018 - 2022 Vælg en anden model\nHer finder du den perfekte bilmåtte til din Hyundai Nexo. Hver bestilling indeholder altid et samlet sæt måtter og det korrekte fastgøringssystem for at undgå, at måtten glider. Vi garanterer kvalitet. Vores bilmåtter er skræddersyet helt ned i millimeteren, så den passer perfekt til din Hyundai Nexo. Det betyder, at vi kan garantere 100% rigtig pasform. Hvis du bestiller nye måtter til din Hyundai Nexo, kan du være sikker på at modtage et komfortabelt og skræddersyet produkt. Alle vores bilmåtter kommer med et anti-slip system. Du kan også tilføje en ekstra hælpude og sætte dit personlige præg ved at tilføje en tekst eller et logo til din bilmåtte.\nHyundai Nexo bilmåttematerialer\nDu kan vælge mellem et udvalg af materialer til dine Hyundai Nexo bilmåtter. Basic bilmåtter er produceret i tæpper af høj kvalitet, de er billige og bedre end almindelige bilmåtter. Funktionelle, men knap så gode ved hyppig brug. De mest populære måtter er vores Comfort og Luxury bilmåtter. Kvaliteten er bedre end den originale. Disse bilmåtter er produceret professionelt i et meget tætvævet tæppe. Til disse bilmåtter anvender vi tuftet velourtæppe af høj kvalitet for at sikre et luksuriøst udseende, som er din Hyundai Nexo værd. Hvis du ønsker det bedste til din bil, skal du vælge vores Premium bilmåtter. De er produceret i tæpper af høj kvalitet, skåret præcist og rundet af med en omhyggelig finish. En helt eksklusiv måtte, der kun anvendes af de allerbedste bilfabrikanter. Desuden kan du også vælge bilmåtter i gummi til de fleste modeller. Gummi er let at rengøre, hvilket gør måtter i dette materiale særligt velegnet til efterår og vinter. Uanset hvilket materiale du vælger, garanterer vi, at vores bilmåtter passer perfekt ind i din Hyundai Nexo.\nTilpassede Hyundai Nexo bilmåtter\nAlle bestillinger fra Bilmaatteronline.dk er skræddersyede. Takket være vores mange års erfaring med tæpper og bilmåtter kan vi garantere enestående kvalitet og pasform til din Hyundai Nexo. Hvis dine bilmåtter mod forventning ikke skulle passe, kan du altid få pengene tilbage. Du kan let finde frem til de rigtige bilmåtter og bestille dem på vores hjemmeside. Hvis du har brug for hjælp, er du velkommen til at kontakte vores kundeservice. Når du har gennemført din bestilling, vil vi gå i gang med produktionen med det samme, så vi kan holde leveringstiden på et minimum. Du er på udkig efter mere end bare en simpel universalmåtte. Køb en skræddersyet bilmåtte, som passer til din Hyundai Nexo!


Home » Gratis software » Gratis sikkerhed [TEST]: De bedste gratis firewalls\nAksel Brinck 21 August 2019 Gratis software 0 kommentarer\nSæt en tyk væg op mod truslerne på nettet\n1 ZoneAlarm Free Firewall 2019\nFor mange af os var ZoneAlarm Free Firewall programmet, som introducede os til firewalls. Og man måtte bare have dette program, dengang Windows var fuldsætndig usikker og nærmest bad om at blive hacket.\nDen aktuelle version skjuler åbne porte, identificerer potentielt farlig trafik, slår skadelige apps fra og slutter dig til DefenseNet, hvor du får sikkerhedsopdateringer i takt med, at nye trusler opdages. Det beskytter dig også, når du er på offentlige Wi-Fi-net. Desuden får du 5 GB online-backup.\nVær opmærksom for hvert trin, når du installerer ZoneAlarm. Ellers risikerer du, at Yahoo bliver din standardhjemmeside. Brug “Customize installation”. Du skal også afgive din e-mail-adresse for at aktivere firewallen. Hvis det ikke er noget problem for dig, så er ZoneAlarm Free den bedste firewall, du kan downloade gratis.\n2 Comodo Free Firewall\nDu skal give dig god tid, når du installerer Comodo Free Firewall, da den ledsages af en ekstra webbrowser. Hvis du klikker for hurtigt, risikerer du, at denne browser pludselig er installeret på din pc.\nComodo Free Firewall sidder i et lille vindue for oven til højre på Skrive-bordet og giver dig hurtig adgang til en sandkasse-version af Chrome, Firefox og Comodo Browser. Du kan også teste apps i en adskilt sandkasse (smart til gratis software).\nDet er nemt at styre tilladelserne til forskellige netværk, og du kan opstille bestemte regler til specifikke apps. Viruscope-funktionen overvåger alt mistænkeligt (selvom din normale antivirus formentlig dækker dette), og med webside-filtreringen blokeres websider.\nComodo Free Firewall gør Yahoo til din standardhjemmeside, men det kan du heldigvis nemt undgå. Den vil også ændre din DNS-leverandør til Comodo Secure DNS for at opnå hurtigere og mere sikker browsing.


Se opgaver som procesleder og facilitator Lise Kjærgaard har løst\nProfessionelle øjne og værktøjer til virksomhedens vigtige processor og mødeaktiviteter, gør en afgørende forskel for udbyttet og effektiviteten af disse.\nHerunder kan I se et udpluk af de opgaver, jeg har løst for forskellige typer organisationer og virksomheder.\nDet arbejde, jeg udfører, er underlagt diskretion og fortrolighed, og der er derfor ikke angivet detaljerede oplysninger på de forskellige cases.\nEt udsnit af opgaver som Lise Kjærgaard tidligere har løst.\nUnderstøttelse af lærernes daglige praksis\nSkoleledelse ønskede viden om, hvordan ledelsen i højere grad kunne understøtte lærernes daglige praksis via kvalificeret ledelsessparring.\nLise Kjærgaard bidrog i den forbindelse med ledelsesrådgivning i forhold til planlægning af procesforløb med fokus på:\nMedarbejderinddragelse og medarbejderperspektiver.\nProcesfacilitering af procesforløb med medarbejderne\nObservationer af samspil mellem ledelse og medarbejder i undersøgelsesprocessen\nSparring omkring oversete og uudnyttede ressourcer i medarbejdergruppen.\nStyrket kultur på ungdomsskole\nI forbindelse med projekt i en Ungdomsskole bistod Lise Kjærgaard blandt andet med:\nProcesledelse af workshops for medarbejdergruppen – med sigte på at understøtte en tillidsfuld kultur i gruppen og skabe fælles faglig retning.\nMødeledelse af en række møder, herunder blandt andet samarbejdsmøder på kommunens folkeskoler og statusmøder med deltagelse af repræsentanter fra forskellig kommunale forvaltninger.\nLise Kjærgaard udarbejdede procesdesign og forestod facilitering af informationsmøder for kommunens unge og deres forældre som blandt andet indeholdt aktiviteter som storytelling, samtalesalon, samt facilitering af procesdesign med fokus på ungeinvolvering.\nLise Kjærgaard forestod ligeledes grafisk facilitering af flere workshops.\nKommunalt 'Godt ungeliv' tema\nKommune ønskede dialog med kommunens unge omkring temaet “et godt ungeliv”\nLise Kjærgaard forestod planlægning af og det opsøgende arbejde i forhold til at informere om og invitere kommunens unge til deltagelse i projektet.\nLise Kjærgaard designede og faciliterede procesforløb med workshops , hvor de unge via oplæg, involverende aktiviteter og dialogform undersøgte temaet “ et godt ungeliv”, og identificerede parametre som generelt og lokal i kommunen, er understøttende for, at unge har et godt liv.\nVed projektets afslutning understøttede Lise Kjærgaard desuden de unges arbejde med forberedelse og overlevering af gruppens indsigter og gode råd for et godt unge liv – til relevante fagpersoner og ledere i kommunen.\nLedelsesworkshop med fokus på fremtidig udvikling\nI forbindelse med stor ekspansion i en privat virksomhed ønskede ledelsen, at gøre status over de seneste års udvikling i virksomheden, samt virksomhedes fremtidige fokus.\nI den forbindelse bidrog Lise Kjærgaard med procesdesign og facilitering af ledelseworkshop, med fokus på optimering af ansvars- og opgavefordeling, styrkelse af virksomhedens vision og strategi.\nI løbet af ledelsesworkshoppen, identificerede ledelsen behovet for at styrke virksomhedens sammenhængskraft og fælles retning.\nLise Kjærgaard bistod i den forbindelse efterfølgende med ledelsesrådgivning, procesdesign og procesledelse af medarbejderworkshop, med fokus på undersøgelse af medarbejderperspektiver i forhold til anerkendende arbejdskultur og kvalificering af ansvars-og opgave organisering.\nUndervisningsforløb for unge\nLise Kjærgaard har ved flere lejligheder bistået med procesdesign, planlægning og facilitering af undervisningsforløb for unge.\nForløbende har omhandlet udvikling af personlige -og socialekompetencer, identifikation af vaner og handlingsstrategier, og de unges omsætning af og strategi for overførsel af ny viden og kompetencer til andre kontekster.\nProcesopgaver i forbindelse med afvikling af et kommunalt projekt for unge som stod udenfor arbejdsmarkedet og uddannelsessystemet.\nUndervisningsforløb på en efterskole for ordblinde unge.\nRådgiver i et uddannelsesforløb for unge, der ikke har mulighed for at gennemføre uddannelse på ordinære vilkår.\nStyrkelse af kommunalt ungeråd\nLise Kjærgaard bistod ungdomsskole med facilitering af en møderække for kommunens ungeråd.\nMøderækken indeholdt involveringsprocesser med fokus på understøttelse af ungerådets arbejde.\nResultatet af møderækken var blandt andet en mere tydelig fælles vision for rådets arbejde, udvikling- og forberedelse af ungeinvolverende aktiviteter, forberedelse og gennemførsel af workshops (blandt andet ved Folkemødet 2017). Styrket ungerådsprofil ved fremlæggelse for politiske udvalg – ved ungdomsrelevante temaer.\nStyrkelse af elevråd på skole\nEn skole ønskede at styrke skolens elevråd evne til at arbejde innovativt og selvstændigt.\nLise Kjærgaard bidrog med procesdesign og procesledes af workshops. Gennem forløbet fik eleverne viden om procesredskaber og event planlægning.\nResultatet blev et projekt hvor eleverne arbejdede fra idégenerering – til afvikling af event for skolens overbygningsklasser.\nFokus på fastholdelse af frivillige\nFrivillig forening oplevede stor tilgang, men også udskiftning af frivillige. Bestyrelsen ønskede derfor at styrke fælles retning og strategi for fastholdelse af frivillige.\nLise Kjærgaard bistod med rådgivning til bestyrelsen i forhold til udvælgelse af tema for workshoppen, samt udarbejdelse af procesdesign- og ledelse.\nResultatet af workshoppen var fælles forståelse og ønske for foreningens fremtidige retning. Som en del af workshoppen, producerede deltagerne konkrete ideer til forbedring af den interne kommunikation, ansvars- og opgavefordeling, og udarbejdede en strategi for modtagelse af nye frivillige.\nEfter afvikling af processen faciliterede Lise Kjærgaard endnu en workshop med fokus på at skabe effektive, motiverende og energiskabende møder i organisationen.\nWorkshoppen indeholdt korte vidensoplæg omkring mødekultur og konkrete redskaber til planlægning og afholdelse af effektive møder.\nWorkshopdeltagerne arbejdede med omsætning af ny viden og redskaber til deres egen foreningskontekst. Derved havde deltagerne ved workshoppens afslutning en konkret plan for, hvorledes redskaberne kunne implementeres og implementeres, allerede ved foreningens næste møde.


Øresund's devise | loge61.dk\nKomponisten C. J. Hansen\nMelodien til Øresundslogens devise er komponeret af komponisten C. J. Hansen, der levede fra 1814 – 1875. Han var elev af J. P. E. Hartmann. C.J.Hansen var kordirigent bl.a. for Studenterforeningens sangkor. Han var kgl. musicus og organist ved Garnisonkirken, og så var han ven med kong Frederik d. VII.\nHans kompositioner omfatter især korsange og solosange, deriblandt ”Husker du i høst ?” og så ”Dejlige Øresund”.\nDigteren m.m. Carl Ploug\nMelodien til ”Dejlige Øresund” blev komponeret til en tekst af digteren m.m. Carl Ploug, som levede fra 1813 – 1894.\nCarl Ploug har skrevet mange sange og viser. Han digtede gennem det meste af livet, mest lejlighedsdigte til nationale fester, men også mindedigte og kærlighedsdigte.\nHan deltog med stor iver i tidens frisindede bevægelser, og han var bl.a. redaktør ved det nationalliberale blad Fædrelandet, hvor han skrev kraftfulde og satiriske artikler vendt mod spidsborgerligheden. Bladet blev ofte beslaglagt af censuren. Han var redaktør for bladet i 40 år fra 1841 – 1881.\nDesuden var han politiker, og som sådan var han medlem af Den Grundlovgivende Rigsforsamling. Han var medlem af Folketinget 1853 – 1857 og i mere end 30 år var han næsten uafbrudt medlem af Landstinget.\nCarl Ploug var meget optaget af Norden og af Sønderjylland og sønderjydernes ret til det danske sprog. Han mente, at én dansk soldat var lige så meget værd som 10 tyske. Derfor var nederlaget i 1864 tungt at bære.\nLokalhistorikeren Laurits Pedersen\nNår Øresundsbrødrene i dag synger devisen ”Dejlige Øresund”, så er det til den gamle melodi af C. J. Hansen. Men teksten er ikke den gamle oprindelige af Carl Ploug. ”Vores tekst” er skrevet af Helsingør-historikeren, overlærer ved Skolen i Marienlyst Allè i Helsingør Laurits Pedersen, hvis bedst kendte værk er ”Helsingør i Sundtoldstiden 1426 – 1857”, der udkom i 2 bind i årene 1926 – 1931.\nLaurits Pedersen troede på værdien af folkeoplysende virksomhed og medvirkede til i 1898 at danne Helsingør Foredragsforening og Aftenskole, der imidlertid måtte lukke efter nogle år, men Laurits Pedersen gav ikke op. I 1908 oprettedes institutionen Helsingør Aftenskole, som han selv var leder af indtil 1931.\nLaurits Pedersen blev født i 1873 og 67 år gammel døde han i 1940. Man kan se en mindesten for Laurits Pedersen i Reberbaneparken.\nEx. Storerepræsentant, Hans Jørn Hende\nvær os i hver en stund\nbåndet som os alle sammen binder\n:Vær du det stolte navn,\nhvorunder vi til gavn\nfor vor Orden vores virke finder:


Religions-FRIHED! – Rødovre Lokal Nyt\nchrumme Jeg tænker nogle gange over, hvorfor religiøse symboler og traditioner er endt som et symbol eller en tradition.\nLige for tiden er der en diskussion om omskæring af jødiske drengebørn. Hvem fanden fandt på, at hvis man er en rigtig-jøde-dreng, så skal man have fjernet forhuden? Af alle af de løsøre menneskekroppen består af, så skal mænd have fjernet forhuden?? Jeg tænker over, hvilken syg præstehjerne har udtænkt denne gimmick. Hvad fanden har din forhud med din tro at gøre? Religion foregår mig bekendt i det andet hoved?\nJeg har læst, at det er for at bevise, at du hører til Abrahams folk. OK, men hvor tit tjekker man det? Betyder det, at når jøder mødes, så hiver de lige den lille mand frem for lige at manifestere at vi hører til samme klan? Og hvad skal kvinder gøre for at bevise, de er med i Abrahams flok? To hak i brystvorten og en nål i klitoris? Nogle mener så også, at u-omskårede tissemænd er grimme – OK, tissemænd er grimme MED eller UDEN forhud. Nogle jøder siger, det handler om renlighed? OK må jøder ikke benytte sig af vand, sæbe og vådservietter?\nJeg nægter at tro på, at Gud har sagt til Abraham, at drenge skulle omskæres. Det giver jo INGEN mening? Måske havde Abraham en deform diller og så var det her en oplagt mulighed for, at ALLE andre også fik en deform diller.\nVille det ikke være nemmere med et mere tydeligt tegn på tilhørsforholdet til Abraham? Nå jov, man har kalotten, men kunne man ikke bare indføre, at man skulle have klippet en måne på toppen? Så slap man for den besværlige kalot – ja og man kunne beholde sin forhud.\nOg hvad sker der for Kosher mad? Du må spise alle slags dyr, som tygger drøv og har spaltede klove. Men ikke dyr, som tygger drøv og IKKE har spaltede klove. Du må spise ko men ikke hare.\nDu må spise torsk, men ikke havkat. Du må spise kalkuner, men ikke struds? Jeg tænker på, om Abraham BÅDE havde en deform diller OG var en lille smule kræsen.\nDet samme med Ramadanen. Jeg tror, at den gang man opfandt fasten for muslismer, så havde man sgu nok ikke forestillet sig, at muslimer kunne finde på at flytte til Skandinavien. Hvad dælen gør muslimer NORD for polarcirklen? Dør af sult?\nHvordan fandt man ud af, at hvis du er en ordentlig muslim, så SKAL du bede 5 gange om dagen. Det var nok inden, at muslimer indgik i ansættelsesforhold? Hvad ville der egentlig ske, hvis man kun bad 4 gange om dagen – eller een? Og hvor kom Niqab’en fra? Hvordan hænger din religion sammen med, at du er total tildækket? Jeg kan forestille mig, at skolefoto i Iran nok ikke er den store succes.\nHvorfor skal nogle præster fra den katolske kirke leve i cølibat? Dækker det ikke bare over, at ham der fandt på det, var utrolig grim og alligevel aldrig blev gift. Så fandt han på det der med cølibat som en undskyldning for ikke at blive gift?\nOg hvorfor er der præster i den danske folkekirke, som ikke vil hilse på kvindelige præster? Det ville sgu da aldrig ske på en almindelig arbejdsplads. Tænk, hvis du ikke ville give hånd til dine kvindelige kolleger? Men når det har noget med religion at gøre, så er det pludseligt acceptabelt?\nHvis man nu skal tro på noget, kan man så ikke bare tro? Skal man nødvendigvis rende rundt med et kors, rød plet i panden eller få fjernet forhuden.\n1 kommentar om “Religions-FRIHED!”\n16. juni 2016 kl. 15:03\nNår troen ryger ind ryger fornuften ofte ud. Alle de her regler siger mere om diverse præsteskabers ønske om at vise hvor dygtigt man kan kontrollere menneskers tanker og holdninger.\nFint at folk vil efterleve religiøse forskrifter, MEN man skal også være til at have med at gøre for de mennesker man kommer i kontakt med.\nFor mig er det ligemeget om man giver hånd til kvinder, hvis bare bare man anerkender deres tilstedeværelse og hilser på anden vis. Men hvis man vælger at hilse på kvinder på anden måde end håndtryk så skal man også hilse på mænd på samme måde.\nReligion er en personlig ting og man skal ikke pådutte alle andre at skulle forholde sig til det, ligesom man ikke skal tro at religiøse forskrifter skal gå før almindelig lov og almindelige accepterede sociale normer.


Fra de stille bondebyer Davinde\n(Trap skriver Davinge) Af Christine Reimer\nNår man færdes rundt om i vore landsbyer, er det glædeligt at se, hvor smukt der nu fredes om byens gamle stævne - de allerfleste steder, mange bystævner er helt svundet bort. Men i indeværende århundrede er rundt om gjort meget for at vedligeholde og værne byens stævne. Ikke mange steder freder en by om sit stævne, som man gør det i Davinge (en af de gamle byer på endelsen -inge). Denne interesse er ikke "fra igår" - altid har det været "holdt", og bymændene sætter fremdeles en ære i at klippe, hæge og værne denne smukke lind midt på byens gade.\nDet var ca. 1816, at gehejmeråd Johan Bülow til Sanderumgård lod linden plante. Man nævner som regel årstallet 1816; det vides dog ikke afgjort. Man går efter, at gårdejer Erik Larsens moder var født 1818, og hun plejede altid at sige, at linden var plantet et par år før, at den var lidt ældre end hun. Den vokser igennem en møllesten, der hviler på tre opretstående sten, pæle, der ligesom danner bordben. Hullet i møllestenen har været udhulet flere gange, eftersom træet voksede. Drengene har i sin tid moret sig med at hugge på stenen med flintesten, som i tusmørket gav synlige gnister. Dette husker fra sine drengeår den mand, jeg taler med.\nFra først af var der - som der er endnu - 13 siddesten, en for hver gårdmand. Linden er nu en snes alen høj, den klippes hvert år som en kuppel og er en seværdighed. Hver sommer holder man en lille festdag, da man samles for at klippe linden.\nPå ældre afbildninger - ligesom på hosstående - ser man linden stå frit på den lille, åbne plads og med sine stævnesten uden om. Grunden tilhører den gård, der ligger ved siden af, og som ses på billedet. Den var ved omtalte tid en fæstegård, og jordstykket blev taget fra den. Og ejeren meddeler mig, at det for få år siden viste sig, at det i matrikelkontoret ikke endnu er skilt fra.\nAf iver for at frede dette sted har man i den nyere tid indhegnet det med et gitter, plantet blomster og udstyret pladsen med en flagstang og i 1920 tillige med en genforeningssten. De billeder, der findes trindt om i skolebøger og andre bøger af det ejendommelige og smukke bystævne i ældre tid, vil sikkert de fleste give prisen. I al sin enkelhed trådte fordum bystævnet på den åbne bygade smukt frem. Den vistnok enestående bystævne-lind trænger ikke til en nymodens blomsterhave.\nDavinge, der er anneks til Allerup og ligger et par mil sydøst for Odense, har endnu en omtaleværdig ting i sin bysens bæk. Klart, rindende vand risler her afsted langs bygaden, så der er gangbræt over til huse og gårde. Dette tager sig friskt og egenartet ud. Denne by ejer i sin bybæk en ejendommelighed. Om sommeren sætter man mælkejungerne ned i bækken, og de står da der og afkøles, og om vinteren skal nok - så siges der - gøre det samme, så står mælken frostfrit, tild en afhentes af mælkevognen for at føres til mejeriet. Der skylles også vasketøj i bækken - den giver således på flere måder friskt liv i den lille by.


Det nostalgiske forsvar for velfærdsstaten undergraver sig selv | Modkraft\nFor at forklare dette skifte, må vi flytte vores fokus fra »DF-koden« til »S-koden«, dvs. de principper, som har styret socialdemokratisk politik siden deres storhedstid i 1960’erne. Vi skal særligt se, hvordan de i dag optræder i en nostalgisk form, som understøtter eller ikke formår at bryde med velfærdschauvinismen. Disse tre principper handler om en bestemt forestilling om Partiet, Klassen og Velfærdsstaten.\nI den første artikel i denne trilogi diskuterede jeg, om et alternativ til velfærdschauvinismens splittelsespolitik kræver et brud med socialdemokraternes historiske selvforståelse som parti og deres model for regeringsførsel. For så længe man insisterer på, at omfordeling kun er mulig i vækst-tider, betyder krise- og lavvækst et nulsumsspil, hvor lønarbejdere spilles ud mod alle dem, som står udenfor arbejdsmarkedet og som derfor »ikke bidrager« til velfærden. Dette går ikke blot ud over studerende, førtidspensionister og arbejdsløse, men også flygtninge og indvandrere, fordi de har længere vej til arbejdsmarkedet. Alternativet til dette ville være at udvikle en anden model for regeringsførsel, som handler om at gennemtvinge omfordeling i tider med krise- og lav vækst.\nI seriens anden artikel beskrev jeg, at den klassiske socialdemokratiske forståelse af arbejderklassen indeholder den samme snævre fokus på arbejdet. Det vil blandt andet sige, en identitetspolitik omkring lønarbejdet, som indeholder kimen til mistænksomhed overfor alle dem, hvis adgang til arbejdsmarkedet er længere. Samtidig betyder det, at nostalgien efter den mere homogene socialdemokratiske arbejderklasse ikke gav meget rum for at skabe mangfoldige fællesskaber på tværs af »etniske grupper«.\nDenne tredje og sidste artikel viser, at velfærdschauvinismen ikke kun handler om partier og identiter, men også om de institutionelle og økonomiske arrangementer, som gør, at indvandrere er overrepræsenterede blandt de arbejdsløse. Det kræver en kritik og et alternativ til de dele af velfærdsstaten og den danske model, som er med til at skabe grobund for velfærdschauvinisme.\nProblemet med nostalgisk socialdemokratisk forsvar for disse institutioner er, at det står både i vejen for både kritik og alternativer, og dermed for et brud med velfærdschauvinismen.\nVelfærdsstaten: et bolværk mod velfærdschauvinismen?\nDen danske venstrefløjs strategi for at stoppe højrefløjens succes har længe været at genpolitisere økonomien og tale til »folk som de er flest.« Ifølge denne analyse – som blandt andet er inspireret af norske Magnus Marsdal – vinder venstrefløjen på at politisere økonomien med udgangspunkt i et forsvar for fælles institutioner, som velfærdsstaten og den danske arbejdsmarkedsmodel. Idéen er, at dette kan underminere et parti som Dansk Folkeparti, der er villig til at gå imod sine vælgeres interesser.\nOg der er andre gode grunde til, at partier som SF og Enhedslisten (EL) har fokuseret på at forsvare disse institutioner. Som EL’s strateg Pelle Dragsted har skrevet, er velfærdsstaten udtryk for »enorme landvindinger, der har sikret almindelige mennesker [en] høj grad af velstand, tryghed og øget solidariteten i samfundet.« Og forskningen viser, at den universelle velfærdsmodel og økonomisk lighed forklarer den historisk lave tendens til velfærds-chauvinisme i lande med socialdemokratiske velfærdsstater som Danmark. Når velfærden er universel og sikker, er der mindre risiko for, at spørgsmålet bliver om, hvem der fortjener adgang til den depolitiserede. Og når staten ikke gør forskel eller skaber konkurrence mellem etniske grupper er der mindre tendens til, at befolkningen selv gør det.\nMen i Danmark fremstiller stort set hele det politiske spektrum fra Dansk Folkeparti til Socialdemokraterne udelukkelse af flygtninge og integrations-pres på indvandrere som nødvendige forudsætninger for velfærdsstatens overlevelse. Under neoliberalismen kommer velfærdschauvinisme til at fremstå som forsvaret for velfærdsstaten, som vi har set i første artikel i denne serie.\nVelfærdsstaten er under angreb, så venstrefløjens forsvar for den er nødvendigt. Men hvad hvis denne forsvars-positur skaber en nostalgisk politisk og affektiv ramme, som tilgodeser højrefløjen? Hvad hvis forsvaret kommer til at stå i vejen for kommunikation og udviklingen af alternative ideer om det gode liv i fællesskab? Og hvad hvis udviklingen af sådanne ideer er nødvendig for at opbygge en reel magtbase, for at skabe og organisere holdninger, snarere end blot at repræsentere dem?\nUndergraver velfærdsstaten sine egne forudsætninger?\nI jo højere grad en kamp, der handler om et forsvar, snarere en en offensiv vision, jo mere nostalgisk, indadvendt og systembevarende bliver denne kamp. Nostalgi er, som vi har set, en tilbageskuende og romantisk forestilling om fortiden, som finder sin kraft i samtidens frustrationer. Der er to udgaver af denne romantiske vision: enten bliver velfærdsstaten beskrevet som et produkt af »danske værdier«, hvor »vi« valgte at opbygge »samfundet« omkring en en universel velfærdsstat, hvis rettigheder ikke er klasse-specifikke, men snarere orienteret mod borgeren som individ.\nMen nostalgien sniger sig også nogle gange ind i fortællingen om velfærdsstaten som et produkt af sociale kampe. Det sker, når den beskrives som en entydig sejr for arbejderbevægelsen. For sandheden er, at nye forbedringer i velfærden ofte blev betalt med intensiverede arbejdsrytmer, og at velfærdsinstitutionerne ofte blev designet efter arbejdsgivernes interesser med henblik på at skabe en politisk passiv arbejderklasse. Og mange i bevægelsen ville langt mere end en velfærdsstat.\nHenimod slutningen af 60’erne var velfærdsstaten ikke længere en indrømmelse til fagbevægelsen, men en universel mekanisme, der adresserede individuelle omsorgsmodtagere og siden velfærdsforbrugere med henblik på at skabe en højproduktiv arbejdsstyrke. Der var måske endda tale om en pyrrhus-sejr, for som etnolog Thomas Højrup har påpeget, så var den universelle velfærdsstat i sig selv med til at afmontere de »organiserede livsformer«, som havde skabt dem. Det er derfor en stor del af kritikken, at velfærdsstatens afvikling kommer til udtryk som individuel forbrugerkritik, som henvender sig til politikerne, snarere end en medborger- eller klassekritik, som organiserer sig.\nSocialdemokratiske regeringer spillede ofte en rolle i en ambivalent proces, hvor velfærdsstaten blev konsolideret og depolitiseret. Man præsenterer dens forestillede fællesskab som nationalstatens omsorgsfulde familie, snarere end klassens organiserede kampfællesskab. Nostalgien efter dette leder til et statsorienteret og nationalt forsvar for velfærden. Det skaber en politisk ramme, som passer velfærdschauvinismen bedre end venstrefløjen. Denne framing ligger op til en politik, som mobiliserer for at forsvare snarere end for at skabe, og som drømmer sig tilbage til en forestillet fortid, hvor staten tog sig af ting og glemmer, de kampe, der ledte til velfærdsstaten.\nDet national-statslige forsvar for velfærdsstaten\nDet er forståeligt, at alle taler om at forsvare velfærden i dag, både i befolkningen og blandt de fleste partier. Problemet er bare, at dette forsvar er forbundet med nostalgi og ideen om en stat, der holder hånden under os. Det skaber ikke den kreativitet og kampvilje, der kendetegnede fagbevægelsen, da velfærdsstaten blev skabt. Dengang gav ideen om velfærdsstaten energi til en demokratisk ambition om et godt liv i fællesskab, baseret på en særegen historisk tro på solidariteten, fremskridtet, og nationen.\nFor mange står kun nationen tilbage i dag. Fremskridtstroen er afløst af frygt for fremtiden, og den inklusive solidaritet er blevet eksklusiv overfor østarbejderne og indvandrerne. Forsvaret for velfærden kommer derfor til at handle om en lukket national solidaritet og en kamp mod globaliseringen. Det er ikke et positivt fælles projekt, men en bøn om statslig beskyttelse og grænsedragning. Som Mattias Tesfaye skriver:\n»Vi skal være stolte af Danmark. Fordi en stor del af de sociale rettigheder, der skaber tryghed i vores tilværelse, stopper lige nøjagtig der, hvor nationen stopper. Der er med andre ord ikke efterløn på den anden side af grænsen.«\nDet nostalgiske forsvar for velfærdsstaten fremstiller den som noget særligt »dansk«, et produkt af »danske værdier« og af en særlig dansk »konsensuskultur«.\nI denne fortælling er omverdenen og indvandringen to klare trusler. Dermed overser man, at det er ikke kun velfærdsstatens afvikling som har en international dimension, men også dens udvikling. For selvom velfærdsstaten selvfølgelig er et produkt af klassekamp og klassekompromisser indenfor Danmark, må man forstå, at disse kompromisser kun var mulige på grund af frygten for en kommunistisk radikalisering af arbejderbevægelsen, på grund af internationale økonomiske konjunkturer (efterkrigsboomet). Og den danske velfærdsstat blev opbygget samtidig med velfærdsregimer i en række Vesteuropæiske lande.\nUden disse havde markederne for dansk eksport været mindre, ligesom danske lønninger skulle have konkurreret imod lave lønninger i nabolandene. Og det er ikke tilfældigt, at de mest omfattende velfærdsstater blev opbygget i en geopolitisk bufferzone mellem øst og vestblokken som Skandinavien, hvor behovet for at legitimere kapitalismen var ekstra stort.\nNationen som velfærdsstatens forestillede fællesskab er både for bred og for smal. Den er for bred, fordi den tager udgangspunkt i den universelle velfærdsstat, snarere end de klasser, som kæmpede for, at den blev skabt. Den er for smal, fordi den udelukker det ikke-danske, og overser, at kampen for værdighed, social sikkerhed og økonomisk frihed altid var international.\nMigranter og folk med indvandrerbaggrund anses som sent ankomne nydere af en national velfærdsstat, snarere end aktive medskabere af den. Deres kampe for lige adgang til velfærden ses ikke som en del af den lange kamp for velfærd, men fortolkes i stedet som udtryk for en forkælet kræve-mentalitet.\nDet er velkendt, at forsvaret for »friheden og demokratiet« imod terrorismen har været med med til at undergrave begge dele, og skabe mere terror. På den samme måde kan forsvaret for den socialdemokratiske velfærdsstat altså være med til at producere den velfærdschauvinisme, som ellers er velfærdsstaten modsætning og undergrave den solidaritet velfærden er bygget på.\nHvis den nostalgiske framing er dominerende, vil velfærdschauvinismen fremstå som det mest overbevisende forsvar for velfærdsstaten. Det er altså nødvendigt at skabe en anden ramme for diskussionen om velfærdens fremtid. Mange elementer af en sådan framing eksisterer allerede, men de får først for alvor styrke og vigtighed gennem en kritik af den eksisterende velfærdsstat, og hvis de bliver en del af en større fremadrettet fortælling.\nDen danske model med-skaber eksklusion\nHvis man ønsker at forsvare velfærdsstaten i dag, må man kritisere den på alle de punkter, hvor den er med til at undergrave solidariteten mellem forskellige faglige og etniske grupper, og hvor den står i vejen for fremvæksten af et mangfoldigt fællesskab, som kan forsvare og tilkæmpe sig velfærdsrettigheder.\nDe to mest centrale institutioner i den danske vestrefløjsdebat er velfærdsstaten og »den danske model«, det vil sige det danske arbejdsmarkeds organisering omkring frivillige overenskomster mellem arbejdsgiverforeninger og fagforeninger.\nDe to er knyttet sammen i begrebet om »flexicurity«, som betyder, at fagforeningerne accepterer, at det er relativt let at fyre ansatte (flexibility), fordi det er et stærkt social sikkerhedsnet (security). Den danske model betyder også, at der er en meget stor overenskomstdækning, hvilket betyder, at der ikke er nogen lovbestemt mindsteløn. Den sociale sikkerheds-komponent har igennem de sidste 15-20 år været under så kraftig nedbrydning, at nogle arbejdsmarkedsforskere taler om, at det ikke længere giver mening at tale om flexicurity.\nDen danske model er med god grund blevet lovprist for sin store overenskomstdækning og evne til at undgå »social dumping« ved at forhindre, at arbejdsgivere systematisk underbetaler indvandrere. Men den danske arbejdsmarkedsmodel er mindre universel end som så, og den beskytter primært de indkluderede. Således er dækningsgraden blandt efterkommere af ikke-vestlige indvandrere 46 procent imod 72 procent blandt etniske danskere, fordi de typisk arbejder i brancher med lav overenskomstdækning.\nDet relativt høje overenskomst-beskyttede lønniveau i Danmark accepteres af virksomheder, fordi arbejdskraften generelt er højproduktiv og veluddannet. Det gør det dog samtidigt sværere for arbejdere, som regnes for mindre produktive at få ansættelse på disse forhold - og beskyttelsen umuliggør ansættelse på dårlige vilkår. Arbejdsgivernes store drøm i disse dage er derfor at »hjælpe integrationen« - og hjælpe dem selv med at sænke lønniveauet - gennem en såkaldt »indslusningsløn«, som vil tillade dem at betale flygtninge mindre end danskere.\nVenstrefløjen og fagbevægelsen gør ret i at modsætte sig det løntryk, som det ville medføre. Men det er vigtigt at lægge mærke til en strukturel udfordring for integrationen, nemlig at den danske model beskyttelse lægger et højt løn- og produktivitetsniveau, som gør det svært for virksomhederne at nedkvalificere arbejdsprocessen ved at ansætte flere lavtlønnede til at gøre færre højtlønnedes arbejde (på samme måde som udflytningen af arbejdspladser til lavtlønslande ofte inkluderer en et teknologisk tilbageskridt til mindre avanceret, kapitalintensiv produktion).\nAlt andet lige, betyder arbejdsmarkedets struktur en udelukkelse af mindre »konkurrencedygtig« arbejdskraft, og det betyder en højere arbejdsløshed blandt flygtninge og indvandrere, fordi arbejdsgivere ofte foretrække den »danske« arbejdskraft, både på grund af fordomme, samt krav om sprogkundskaber og uddannelse, eller manglende akkreditering af ikke-europæiske uddannelser.\nAlt dette betyder, at indvandrere er overrepræsenterede som modtagere af bistandshjælp. Den relative eksklusion skaber også incitament til at indvandrere skaber deres egne arbejdspladser. Fra legale forretninger som små butikker og restauranter til de mindre legale, er der tale om en økonomi, hvortil adgangen reguleres gennem sociale netværk, som ofte består af folk med samme etniske eller familiemæssige tilhørsforhold. Og det skaber ofte arbejde, som ikke er overenskomstdækket - hvilket kan betyde, at mange vælger arbejdsløshed over dårlige arbejdsforhold.\nPå baggrund af den socialdemokratiske fetischering af arbejdet og arbejdsmoral, som er blevet forstærket under konkurrencestatslogikken, kan der let skabes en mistænkeliggørelse af disse grupper, og som gør deres »manglende integration« på arbejdsmarkedet til et spørgsmål om kultur og etnicitet.\nLigesom man undgår at tale om strukturel arbejdsløshed ved at diskutere om »det kan betale sig at arbejde«, undgår man at tale om strukturel og fordomsbaseret eksklusion ved at fokusere på indvandreres og asylansøgeres »integrationsvilje« og »vilje til at tage et arbejde«.\nDette økonomiske og statistiske blik på indvandrere, migranter og asylansøgerne bidrager til at skabe en mistænkeliggørelse blandt resten af befolkningen. Det leder til yderligere splittelse, og som udskiller disse grupper som særligt »problematiske«. Det stiller dem i en umulig situation: enten tager de »danskernes« arbejde, eller også går de på bistand for »danskernes« regning. Og mens systemet der giver indvandrere et incitament til at skabe deres egne økonomier, beklager systemets vogtere sig konstant over indvandrernes manglende integration\nHermed undergraves den sociale sammenhængskraft, som er en betingelse for velfærdsstaten. Socialdemokraternene skyder skylden for derouten på blinde markedskrafter og de økonomiske konjunkturer, samt på de mindre »tilpasningsdygtige«, »arbejdsvillige« og »produktive« borgere. Der gøres i stadig højere grad gør forskel på, hvem der er »deserving and undeserving«. Og dem der i særlig grad bliver anset for ikke-fortjenende er flygtninge og nye indvandrere. Denne økonomisk-baserede chauvinisme fungerer uden Dansk Folkepartis direkte islamofobi og xenofobi. Men den mistænkeliggør ikke desto mindre flygtninge i Danmark og skaber en klasse af andenrangsborgere, hvilket undergraver mulighederne for fælles solidaritet imellem disse grupper. Der er tale om en transformation af velfærdsstaten og af dens sociale base, som både er institutionel og ideologisk.\nDen klassiske socialdemokratiske arbejdsmarkeds-model og velfærdsstat foreslog at håndtere dette problem gennem uddannelse af mennesker med indvandrerbaggrund og statslige kampagner imod diskrimination. Spørgsmålet om integration kommer dermed til at handle om standardisering og opkvalificering af arbejdskraften, hvilket er en mulighed for nogle indvandrere og et umuligt krav om assimilation for andre, og særligt for traumatiserede flygtninge.\nDa man afprøvede denne strategi 1990erne viste det sig, at denne model var ude af stand til at blokere udviklingen af velfærdschauvinismen. Den statslige antiracisme blev ikke overraskende opfattet som bedrevidende og arrogant af mange. Og samtidig var der ikke arbejde til alle, lige meget hvor mange, der fik en erhvervsrettet efteruddannelse. Og nutidig dansk forskning, som forsvarer ideen fokuserer da også primært på uddannelse af flygtninge som en vej til at »øge arbejdsudbuddet« og dermed konkurrencen mellem arbejderne.\nEt nostalgisk forsvar for den danske model og det danske bistandssystem står forsvarsløs overfor arbejdsmarkedets produktion af velfærdschauvinisme igennem etnisk stratificering, når der ikke er arbejde til alle. Ethvert forsvar for velfærdsstaten må derfor være ekstremt kritisk og unostalgisk, hvilket kræver, at man har en vision for velfærden og arbejdsmarkedet, som går ud over den nuværende model.\nHinsides lønarbejdet som altings målestok\nDet danske bistandssystem er altid i meget høj grad blevet finansieret gennem skatter og bidrag over lønnen. Systemets legitimitet er derfor baseret på, at alle lønarbejdere kan se det som en kollektiv forsikring, som ingen grupper nyder specielt godt af.\nI et arbejdsmarked, som er delt mellem de arbejdende og de arbejdsløse, fungerer solidariteten kun, så længe cirkulationen ind og ud af arbejde er stabil. Ungdomsoprøret i 60'erne og 70'erne betød også et oprør mod den klassiske socialdemokratiske arbejdsmoral – mange unge valgte at leve på bistandshjælp frem for at tage arbejde, de anså for meningsløst. Allerede dette muliggjorde en undergavning af systemets legitimitet blandt mange lønmodtagere, og den nuværende etniske stratificering har kun gjort sagen værre. Denne udvikling har muliggjort en chauvinistisk modstilling af de »hårdtarbejdende skatteborgere« og »velfærdsmodtagere«, mellem »ydere og nydere«.\nVelfærdsstaten er helt centralt opbygget omkring denne idé om lønarbejdets centralitet. For eksempel er venstrefløjens svar på problemet med arbejdsløshed typisk mere at skabe arbejde, dvs. at staten skal arbejde for fuld beskæftigelse. Men fuld beskæftigelse har altid været en myte i socialdemokratiske velfærdsstater, for en kapitalistisk økonomi kræver en stående arbejdsreserve. Alligevel har fuld beskæftigelse altid været et centralt succeskriterium for socialdemokratiske regeringer. I 1960’ernes højvækstperiode betød fuld beskæftigelse at erhvervslivet måtte importere tusindvis af tyrkiske gæstearbejdere. Siden har det i praksis været en statistisk illusion, som skjuler, at hundredtusindvis blev parkeret på offentlig forsørgelse. Effekten har været en fortælling om, at der er arbejde nok til alle og en individualisering af arbejdsløshed, som blev et spørgsmål om individers vilje til at tage arbejde.\nDenne produktivistiske vision er kun blevet mindre økonomisk, menneskeligt og miljømæssigt bæredygtig med tiden. Automatisering af industrien betyder i dag, at skabelsen af arbejdspladser går langsommere end den demografiske udvikling i de fleste lande. Og kapitalismens ekstreme globale produktivitet og ulighed, betyder, at produktiviteten stiger hurtigere end efterspørgslen. Det betyder, at der ikke er mange profitter at hente i produktionen. Det er derfor mange store virksomheder foretrækker at spare op, give store bonusser til deres chefer og aktionærer, og at investere i finansiel spekulation frem for at skabe arbejdspladser.\nDerfor er den socialdemokratiske vision om fuld beskæftigelse nostalgisk. At der ultimativt ikke er lønarbejde nok til alle, betyder, at ideen om, at al værdighed og aktivitet kommer fra lønarbejdet, er politisk og etisk ubæredygtig. For denne skelnen undergraver både de arbejdendes solidariteten med de arbejdsløse og de arbejdsløses selvværd. Og uden solidaritet og selvværd vil de være presset til at underbyde de arbejdendes lønninger og arbejdsforhold.\nDyrkelsen af arbejdet og produktiviteten som individets målestok er også en vigtig faktor i moderne racisme, hvor »menneskers ret til liv bliver gjort ligefrem proportional med deres nytteværdi og omsættelighed til kapital af den ene eller den anden slags.« Mens skiftende regeringer har deporteret tusindvis af afviste asylansøgere fra Danmark, har de samme regeringer presset danskerne til at arbejde mere, længere og hårdere på grund af aldring og faldende fødselstal.\n»Vi kommer til at mangle arbejdskraft« var mantraet, som ironisk nok kulminerede i oktober 2015. Mens politikerne diskuterede, hvordan man bedst kunne afskrække flygtninge fra at komme til landet sendte Danmarks Radio programmet »Knald for Danmark«, mens rejsebureauet Spies reklamerede for reproduktions-rejser og Københavns Kommune førte en fertilitetskampagne.\nDanskerne griner meget af konservative amerikanerne, som på samme tid forsvarer fri adgang til håndvåben og kæmper imod abort, men de fangede ikke ironien i, at u-undfangede danske middelklassebørn blev regnet for mere værd en levende syriske børn.\nKun børn opdraget af danskere kan åbenbart udfylde det påståede hul i den danske demografiske udvikling. Grunden er, at det danske samfund i dag har svært ved at finde plads til de mindre produktive i arbejdslivet og til de mindre danske i produktionen af det danske samfundsliv. Og mens man diskuterer fertilitet ignoreres diskussionen om børnefamiliers forhold: orlov og presset på både kvinder og mænd for hurtigt at komme tilbage til arbejdslivet af økonomiske eller karrieremæssige grunde.\nSkellet mellem lønarbejde og passiv forsørgelse, og mellem produktiv og uproduktiv, overser at der findes meget nyttigt, endda essentielt ulønnet arbejde. Det er arbejde, som både er samfundsmæssigt gavnligt og meningsfyldt: det drejer sig om det reproduktive arbejde i hjemmene, familierne, vennegrupperne og fællesskaberne, som oftest er blevet varetaget af kvinder, og om det frivillige arbejde i og udenfor foreninger og organisationer. Opgaven er altså ikke nødvendigvis at skabe mere lønarbejde, men at give værdi til den ulønnede aktivitet og arbejde. Det kan være igennem borgerløn, eller gennem genintroduktionen og udviklingen af nye former for forældre-, frivillig-, uddannelses- og aktivisme-orlov. Og det handler om at skabe rum for, at mere af denne aktivitet kan foregå i fællesskaber fremfor blot i familiens aflukke - gennem foreningslivet og blandt naboer. Samtidig må man insistere ikke blot på den offentlige sektors bidrag til væksten (noget mainstream økonomiske modeller ikke medregner i dag), men også på at værdisætte denne sektors arbejde, når det er reproduktivt, snarere end produktivt.\nI stedet for en vækst- og produktivitetsrevolution kan man forestille sig en omsorgsrevolution, hvorigennem det eksisterende lønarbejde kan deles bedre og det reproduktive arbejde gives den anerkendelse, det fortjener.\nVenstrefløjens ideal i det 20. århundrede var konstant økonomisk vækst og øget produktivitet. De idealtypiske velfærdsborgere og arbejdere var derfor dem, som arbejdede i den »produktive« sektor, dvs. industrien. I tider kendetegnet ved lav vækst og klimaødelæggelse, bliver idealer om bæredygtighed og reproduktion vigtigere. Måske fremtidens ideal for medborgerskab kommer til at tage udgangspunkt i omsorgen for børn, fællesskaber, foreninger, bygninger, natur og veje?\nDenne vision for et godt liv i fællesskab er en luftig utopi, medmindre man samtidig skaber en politisk strategi og en social solidaritet, som kan give den krop og liv og udvikle den i gennem en fælles tænkning og eksperimenteren. Det kræver, at vi vender tilbage til pointerne fra de to første artikler i denne serie.\nTre forslag hinsides nostalgien\nI den første artikel så vi, at at socialdemokraternes nuværende velfærdschauvinisme er opstået i forlængelse af deres grundlæggende økonomiske logik og regerings-rationale. For socialdemokraterne – neoliberale såvel som klassiske – er omfordeling afhængig af så høj vækst, at omfordelingen ikke griber ind i virksomhedernes profitter. I en lavvækst-økonomi betyder det princip, at omfordelingen bliver sat på standby, hvorved velfærdsrettigheder, løn og arbejdsforhold bliver undergravet.\nSpørgsmålet om, hvem der skal betale regningen er både dybt værdipolitisk og økonomisk, og den socialdemokratiske tendens har været at sende regningen til de »uproduktive« borgere, som »ikke bidrager til fællesskabet«, herunder særligt flygtninge og indvandrere.\nEn reel omfordelings-politik kræver i dag et brud med den klassiske socialdemokratiske uvilje mod at angribe virksomhedernes bundlinje, under trusler om kapitalflugt og konkurs. At sætte ind imod skatteundragelse og den politiske underminering af Skat er et første skridt.\nMen i nogle brancher, som er presset af konkurrence fra økonomier med en højere udbytningsgrad, står valget mellem at presse danske lønninger eller at suspendere denne konkurrence. Det kræver, at man tør socialisere virksomheder, som bliver relativt urentable for investorerne (relativt til finansiel spekulation eller produktion i lavtlønslande) og at blokere kapitaleksport.\nDet kræver altså en vision for en gradvis uafhængiggørelse af samfundet fra de private ejeres interesser til fordel for den demokratiske interesse i et solidarisk samfund. Uden krav om enorme kapitalafkast vil mange luknings- eller udflytnings-truede produktionsvirksomheder kunne videreføres uden, at deres varer bliver dyrere. Uden en sådan dagsorden, er det svært at forestille sig, at venstrefløjen kan træde ud af rollen som venstreopposition til et neoliberalt socialdemokrati. Skabelsen og befæstelsen af sådan en dagsorden kræver en ny base af værdier og viden i befolkningen, produceret ikke blot igennem partierne, men i organisationer, netværk og steder. Uden disse udviklinger vil venstrefløjen hænge fast i et valg mellem at være de svages vagthund eller at opgive sin plads på venstrefløjen for at blive magthund.\nI anden artikel så vi, hvordan et forsvar for et økonomisk klassefællesskab blev til et forsvar for et mere kulturelt værdi- og identitetsfællesskab i Socialistisk Folkepartis (SF) forsøg på at blive talerør for den socialdemokratiske arbejderklasse. Denne nostalgiske socialdemokratiske arbejderidentitet skabte ikke rum for det ikke-chauvinistiske fællesskab og »vi«, uden hvilket solidariteten er truet.\nDet viser, hvor vigtigt det er at mangfoldiggøre begrebet om arbejderklassen, hvis man ønsker at tale til »folk flest« om fælles økonomiske interesser. »At tale til folk flest« handler også om at gøre sig selv relevant for grupper udenfor den traditionelle arbejderklasse, fordi organiseringen af disse grupper er vigtig for klassesolidaritetens fremtid, og fordi store dele af arbejderklassen selv er i opbrud.\nDet kræver et begreb om solidaritet som ikke er baseret på faglig ensartethed, men på sammensætningen af forskellige interesser og begær i større fællesskaber. Basen for en sådan organisering er ikke blot arbejdspladserne, men også byerne, landsbyerne og kvartererne.\nMen spørgsmålet om klassekomposition viser også begræmsningerne ved fordringen om at »at tale til folk flest«. Klassekomposition handler ikke om, at organisationer og partier taler til adskilte grupper og individer om deres fælles interesser, men om konstruktionen af fælles interesser gennem opbygningen af konkret solidaritet. Det handler ikke blot om at tale til folk flest, men om at skabe rum, hvor folk kan lytte til hinanden, italesætte fælles problemer og konstruere fælles løsninger på dem. Her ligger en opgave for bevægelses-bygning, hvis primære aktører sjældent er politiske partier.\nI denne tredje og sidste artikel har vi set, hvordan det rent national-statslige forsvar for velfærdsstaten overgiver spillebanen til velfærdschauvinismen. En mere offensiv vision kræver, at forsvaret for velfærdsstaten også påpeger, hvordan den ikke fungerer. Og det kræver et fremadrettet projekt for et godt liv i fællesskab. Herunder så vi vigtigheden af at undergrave forskellen mellem ydere og nydere, ved at give værdi til det ulønnede og offentlige arbejde. En klassebaseret »universalisme«, som ikke forstår nødvendigheden af at kæmpe omkring visse gruppers særforhold, der understøtter det modsatte af universalisme: etnisk splid og konkurrence mellem forskellige grupper af arbejdere. Sådanne kampe handler om en direkte anti-racistisk kamp imod arbejdsgiveres (og deres kunders) fordomme. Det handler om at udstrække overenskomstdækningen i brancher med mange indvandrere, og om at skabe flere jobs for alle, gennem offentlige investeringer, udbygning af den offentlige sektor, og løntilskudsjob i funktioner, hvor der normalt ikke er ansatte – f.eks. i foreningslivet og kooperativer. Og det handler om at dele arbejdet blandt flere, så ulønnet aktivitet valoriseres - både den direkte samfundsgavnlige og den mere eksperimenterende og kreative aktivitet.\nSom man kan se, er mit argument ikke blot, at velfærdschauvinismen ikke kan overkommes gennem en strategi baseret på socialdemokratisk nostalgi. Mit argument er også, at velfærdschauvinismen ikke kan overvindes gennem en »styrkelse af integrationsindsatsen«, gennem anti-racisme eller menneskerettighedsarbejde, men kun gennem et bredere engagement med de problemer, forestillinger og institutioner, som gør det velfærdschauvinistiske forsvar for velfærdsstaten attraktivt for mange mennesker. Men et sådant engagement indebærer helt centralt en gentænkning af den såkaldte »integration«, som jeg vil opridse i det følgende.\nGensidig integration og et problem, som ikke løses i Danmark\nGroft sagt har der aldrig været en integrationspolitik i Danmark. I 1980’erne og 1990’erne endte mange nye danskere, som tidligere omtalt, med valget mellem offentlig bistand eller at skabe deres egne arbejdspladser. Siden har den officielle politik handlet om assimilation, om at tvinge nye danskere til at blive ligesom de gamle danskere, gennem afskaffelsen af modersmålsundervisning, indførslen af danskheds-testen, og en konstant palaver omkring vigtigheden af at spise svinekød og fejre jul. Assimilations-tvangen er en kontraproduktiv strategi, som både skaber en forståelig modstand blandt mange indvandrere og mistillid blandt danskere, for »de” kan jo aldrig blive helt som os.\nEn egentlig integrationspolitik handler i stedet om at regne nye borgere i Danmark som kolleger, kammerater, naboer og medborgere fra dag ét. Efter man i årevis har diskuteret indvandrere, som om de ikke var tilstede, kan man passende lytte til et slogan, som bliver brugt i mange migrantprotester: »intet om os, uden os, er for os«. Og det samme gælder i øvrigt for forholdet mellem politiske partier og almindelige medborgere. Det handler om at undgå både distanceret fortalervirksomhed, klientgørelse og mistillids-kontrol, til fordel for relationer kendetegnet af samarbejde og ansvar.\nOg det handler om at indse, at det centrale i integrationen er indlemmelsen i eksisterende solidaritetsformer, såsom fagforeninger, nabofællesskaber og almindelige foreninger. Det er her flygtninge, indvandrere og mennesker med migrantbaggrund hurtigst kan blive til medborgere og kammerater, dvs. medproducenter af velfærdssamfundet, og af ordentlige arbejdsforhold og sociale rettigheder. Som jeg har skrevet andetsteds kan byer, byråd og flygtningesolidaritets-bevægelsen spille en helt central rolle her.\nDanmark var, er og bliver et multikulturelt land. Dette er ikke blot en uundgåelig udfordring for solidariteten, men også en mulighed for skabelsen af en organiseret befolkning og arbejderklasse med globale rødder og forbindelser. Og dette er centralt. For løsningen på flygtninge- og migrations-problemet ligger ikke i integrationen i Danmark.\nDet ligger i kampen imod og omkring de dynamikker, som mange steder gør livet umuligt for mange mennesker: teknologisk produceret arbejdsløshed, diktaturer, krig, uværdige og ødelæggende arbejdsforhold, samt klimaforandringer, osv.. Det handler ikke om at løse andres problemer for dem, men at indse, at danske regeringer, virksomheder og medborgere er medskabere af mange af disse problemer. Og hvis disse ikke allerede er Danmarks problemer vil de i sidste ende vil blive det, hvis ikke vi gør noget ved dem.\nI en globaliseret verden, hvor også ”fattigrøvene” vil have adgang til den mobilitet danskere nyder som en ret, er kampen for velfærd og gode arbejdsforhold i Danmark tæt sammenknyttet med kampen for livs- og arbejdsforholdene i og hinsides Europa.\n1. Van der Waal et al. (2013), “Three Worlds of Welfare Chauvinism? How Welfare Regimes Affect Support for Distributing Welfare to Immigrants in Europe”. Journal For Comparative Policy Analysis, s.13\n2. For mig er nostalgien ikke tabu, som den var i tidligere tiders oplysningstænkning, der mente den gik imod “fremskridtet” eller tidens nødvendige gang. Nostalgien er en forestilling om en mulig verden, som er ude af sync med nutiden. En politik baseret på nostalgi kan skabe et brud i nutiden, og ethvert forsøg på at vende tilbage eller genopbygge det tabte vil kræve enorm opfindsomhed og ledte til noget nyt. Nostalgi det de gamle grækere kaldte et pharmakon, dvs. både en medicin og en gift. Den kan både skabe grundlag for en kollektiv diskussion om nutidens problemer og muligheder, og stå i vejen for en fuld udforskning af disse problemer, løsninger og muligheder. Og nostalgien er indskrevet i det danske samfund i dag. Det ville kræve en stor social bevægelse at overvinde nostalgien.\n3. Thomas Højrup, Velfærdssamfund – velfærdsstatens forsvarsform? Museum Tusculanums Forlag, 2007.\n4. 'Man kan ikke længere tale om flexicurity i Danmark', Information, 30. maj 2012\n5. Der har i de seneste år været stor fokus på østeuropæiske arbejdere i Danmark, særligt i byggesektoren. Fagbevægelsens basale princip er, at EU-arbejdere er velkomne i Danmark, så længe arbejdsgiverne ikke bruger dem til at undergrave danske lønninger – dvs. så længe de arbejder på dansk overenskomst.\n6. Trine P. Larsen, Insidere og outsidere – Den danske models rækkevidde, Jurist- og Økonforbundets forlaget, kapitel 9, 2010. Der findes dog også langt mere positive beskrivelser af integrationen i Danmark: “..der har aldrig været flere i beskæftigelse på det danske arbejdsmarked med en ikke vestlig baggrund, end der er i dag på trods af fem års meget dyb og langvarig økonomisk krise,« siger Hans Lassen. Han fortæller også, at uddannelsesgabet mellem etniske danskere og indvandrere fra ikke vestlige lande er reduceret.” www.b.dk/nationalt/konsulent-integrationen-i-danmark-er-en-megasucces\n7. Rune Møller Stahl og Pil Christensen: ‘Maskinerne kommer - med lavere arbejdstid?’, Information, 4. April 2014.\n8. Et inspirerende og vigtigt eksempel på en bevægelse, som har formået at gøre dette er den spanske husrettigheds-bevægelse PAH, for folk ramt af tvangsauktioner. PAH har formået at skabe et rum, hvor almindelige mennesker kunne opdage, at deres individuelle problem og den skam, der fulgte med ikke at kunne betale sit boliglån, faktisk var et kollektivt problem, som kunne håndteres gennem kollektiv organisering. Bevægelsens kerne udgøres af kvinder og et stort antal indvandrere, særligt fra Latinamerika, men også fra Nord- og Vestafrika. Se dokumentaren Si se Puede - Seven Days with the PAH, og læs Ada Colau og Adria Alemany’s bog Mortgaged Lives, JOAAP, 2014.\n9. Jeg har tidligere skrevet om nødvendigheden af at tænke bevælgesbygning som et flerdimensionelt spørgsmål, som tager udgangspunkt i spørgsmålet om, hvordan folk kommer igennem hverdagen. De forskellige felter for bevægelses-bygning er: netværk, steder, organisationer og institutioner. Hansen og Zechner, Building Power in a Crisis of Social Reproduction, Roar Magazine, issue 0, 2015.


Nadia Von Rikka - om drinksparaplyer, Kenneth Bager og et billigt kamera\nHome\tDepeche\tNadia Von Rikka – om drinksparaplyer, Kenneth Bager og et billigt kamera\nby Nicolai Klingenberg 23. januar 2017\nwritten by Nicolai Klingenberg 23. januar 2017\nKan du lide afklædte kvinder? Så er vi to. Og her skal det handle om fotografier af sådanne – men faktisk mest om Nadia Von Rikka, som har taget alle de flotte fotos, du vil opleve i artiklen. Depechen har nemlig skiftet hånd. Og du får også et par fotos af flotte mænd.\nNadia – hvad roder du med rent fotografisk for tiden?\n– Lige pt. bruger jeg faktisk det meste af min tid på at studere ergoterapi, så der er ikke så meget tid til foto. Og så må jeg nok også indrømme, at jeg er typen, som går lidt i vinterhi. Jeg elsker at skyde udendørs, og det er det jo ikke lige sæson for. Men jeg har nogle idéer i ærmet, som jeg glæder mig til at arbejde videre på snart…\n– Nøgne, legende og uretoucheret.\n– Jeg har altid elsket at tage billeder. Da jeg var helt lille, tog jeg billeder af mine barbiedukker i forskelligt tøj og opstillinger. Da jeg blev 17 år startede jeg et fotomagasin på nettet med min gode veninde, Julie Holiday, der gik det virkelig op for mig, hvor fantastisk fotografiet er – og hvordan man kan udtrykke sig igennem det.\nYou taste like the last day of summe\n– Der er mange, men jeg husker særligt et shoot, jeg lavede et par år tilbage med Kenneth Bager. Jeg var vildt nervøs, for jeg er kæmpe fan af ham. Men han var så sød, og vi havde den sjoveste dag. Vi var på Frilandsmuseet, sejlede i kano, fyrede konfettibomber af på Charlottenlund Fort og sluttede aftenen af på stranden. Nicoline var med som model, og Søren som journalist, og alle bidrog bare med en fed og skør energi.\nKenneth Bager del 2\n– Give plads til det underlige, skøre og frække. Og helst i et og samme billede.\nHvornår er kvinder efter din mening smukkest?’\n– Når de er forelsket. Og når de hviler i sig selv. Ja, det er lidt af en kliche, men det skinner i den grad igennem på billeder.\n– Jeg oplever, at det skaber tryghed. Og i og med at jeg selv er kvinde, kender jeg kvindekroppen og ved, hvilke vinkler, som duer.\n– Ha ha, jeg ved ikke, om jeg vil kalde det en lurer. Men det er da klart en fordel at kunne være til stede i nuet og være observerende.\n– Når det får mig til at tænke, grine, undres eller føle noget.\nGirls wanna be him\n– Helena Christensen. Også selvom hun ikke længere er 20 år. Hun udstråler ro, intelligens og mystik. Og så er hun jo bare pisse lækker – den krop, de øjne, det hår. Suk.\n– Jeg synes, at det bedste, man kan gøre, er at gå mindre op i udstyr og bruge det, man har. Jeg har selv skudt en stor del af mine fotos på et gammelt analog kamera til under 300 kroner. Brug fantasien mere.\n– Lige her\nTre hurtige til Nadia:\n– Tæpper, vin, Skam, kys, kaffe, glimmer og forhåbentlig et par gode fester.\n– Lige for tiden skal jeg have drinksparaplyer i alt drikkeligt. Også vand. Det får mig til at føle, at jeg er på ferie hele tiden.\n– Sidst jeg spiste et virkelig godt måltid må være Nytårsaften med nogle venner. Maden, vinen, musikken og selskabet var perfekt. Næste uge ser jeg frem til at spise på Uformel i Studiestræde, som er en af mine favorit restauranter.


Fertilitetsbehandling: IVF-behandlingen 👼🏻 Omsorg For Børn\nHvis du ikke er i stand til at blive gravid på en naturlig måde, kan du være berettiget til en IVF behandling. IVF er en kendt fertilitetsbehandling. I gennemsnit er chancen for en vedvarende graviditet efter en IVF-behandling ca. 20% pr. Behandling. Denne procentdel afhænger af kvindens alder og embryonernes kvalitet. Efter tre IVF behandlinger er chancen for et født barn 40 til 50%. Læs her, hvordan en IVF-behandling er nøjagtigt.\nHvad er en IVF-behandling?\nIVF står for In Vitro Fertilization. Bogstaveligt oversat: i glasgødning. IVF anvendes til par med nedsat fertilitet. I Nederlandene kaldes IVF også testrør befrugtning eller testrør babyer. Under en IVF-behandling får kvinden hormonal stimulering. Som følge af denne stimulering modner flere ægceller i stedet for 1 (hvilket er tilfældet med en normal menstruationscyklus).\nNår oocytterne modnes, samles de og bringes sammen med sædceller i en petriskål. Denne ret går ind i en inkubator (varmt skab). Hvis æggene befrugtes, oprettes et embryo. Fordi flere ægceller og flere sæd er i en skål, er der en chance for, at flere embryoner vil udvikle sig. Embryoet (nogle gange to) placeres tilbage i livmoderen og forhåbentlig vil det blive implantat og en graviditet vil forekomme.\nHvornår er du berettiget til en IVF-behandling?\nEn IVF-behandling foretages kun, når graviditeten fejler på en naturlig måde, for eksempel ved:\nLukkede æggeleder eller fjernede æggeleder\nForstyrrelser i hormonniveauet\nÆggestokke, der ikke fungerer korrekt (for eksempel med PCOS)\nUd over de ovennævnte fysiske mangler kan det undertiden være, at graviditeten ikke er kommende uden indlysende årsager. Når en lang tid passerer, vil lægen vurdere om du er berettiget til IVF. Tiden afhænger af din alder og en række andre faktorer. Du kvalificerer dig også til IVF, hvis andre behandlinger for nedsat fertilitet ikke virkede eller efter en frugtbarhedsforbedrende operation.\nHvornår er du ikke berettiget til IVF?\nNogle gange kan det ske, at du trods det faktum, at det ikke virker på den naturlige måde, er du ikke berettiget til IVF. Det er da:\nDer er alvorlige tilstande og sygdomme som diabetes, svær fedme, koagulationsforstyrrelser, hjertefejl eller ondartede sygdomme. Behandlingen af sygdommen og graviditeten kan udgøre en stor risiko for mor og barn.\nDer er mentale sygdomme, psykosociale forhold og afhængighed.\nDer er en infektionssygdom som hiv-virus.\nAlderen er over 41 år.\nIVF, hvordan har du det?\nNedenfor vil vi kort formulere de trin, du vil gennemgå under en IVF-behandling:\nI måneden før IVF-behandlingen er faktisk startet, bliver din cyklus først stoppet. Du gør dette ved at give daglige injektioner med et bestemt hormon. Hormonet sikrer, at din egen hormonproduktion undertrykkes. Dette gør det mindre sandsynligt, at forstyrrelser vil forekomme under ægens modning.\nOvervågning ved hjælp af ultralyd:\nFør du begynder behandling, vil du først se, hvordan tilstanden af dine æggeleder er. For eksempel, hvis du ikke har en cyste (en ophobning af væske). Med en ultralydssøgning får du en pind i din vagina. Denne pind indeholder et ekkohoved, der fanger indersiden. Dette gør ikke ondt.\nDu serverer det dagligt FSH hormon stigende. Dette hormon stimulerer vækst og udvikling af follikler (æggeblærer, hvor et æg kan lokaliseres). FSH hormonet gives ved injektion, normalt i maven. Under denne proces følges udviklingen af folliklerne af en ultralydsscanning.\nNår folliklerne er vokset og udviklet tilstrækkeligt (ved 20 mm) skal du administrere hCG hormonet. HCG hormonet gives også ved injektion. Hormonet stimulerer eirijping og sikrer, at ægceller frigives tidligere i folliklerne. En punktering skal finde sted inden for 36 timer, fordi ellers folliklerne allerede har hoppet og er på vej til æggelederen.\nMed den samme enhed, der blev brugt i ultralydet, er der nu foretaget en punktering. Den eneste forskel er, at enheden nu har en nålestyring. Med denne hule nål punkteres modne follikler og tømmes derefter. Under punkteringen får du smertestillende og i nogle tilfælde er vaginavæggen numbed. Punktering af folliklerne kan være smertefuldt.\nFør eller efter punkteringen bliver man bedt om at levere frø. I laboratoriet vælges de bedste sædceller ved hjælp af en behandling.\nI et glas:\nFørst undersøges kvaliteten af mands frø. Der skal være ca. 100.000 gode sædceller for at befrugte ægget. Derefter undersøges det, hvor mange oocytter puncturen har givet. Når du er blevet informeret om dette, bringes oocytterne og sædene sammen i en petriskål.\nEfter ca. en dag kan det bestemmes, om der har været befrugtning. Når befrugtning har fundet sted, placeres maksimalt 2 embryoner (befrugtede æg) i livmoderen ca. 2 til 5 dage efter punkteringen. Dette er ofte smertefrit.\nEfter overførslen skal du injicere hCG hormonet hvert par dage. Du skal muligvis også administrere hCG i form af tabletter.Hormonet skal sikre, at livmoderforingen bliver tyk, så ægget kan begynde at implantere.\nVent to uger:\nNu håber og venter det. Hvis din menstruation ikke er startet efter to uger, kan du lave en graviditetstest. Husk dog, at din menstruation også kan svigte på grund af de hormoner, du har givet. Hvis din test er positiv, vil du modtage en ultralydsscanning efter et par uger.\nIVF behandling smertefuld?\nEn IVF-behandling er i princippet ikke særlig smertefuld, men det er heller ikke smertefrit. Injektionerne kan være lidt følsomme, og du kan også få nogle følsomme pletter gennem injektionerne. Derudover kan punkteringen være lidt smertefuld. Det sker ofte, at kvinder fortsætter med at lide af en nagende smerte i flere dage efter punkteringen. Embryooverførslen er fuldstændig smertefri.\n← Fertilitetsbehandling: IVF-behandlingen\nMands frugtbarhed →


Kender du vores glastage? - Mester Tidende\nKender du vores glastage?\n13. april 2018 00:00 | Medlemsnyhed | Indrykket af VELUX Danmark A/S\nMød VELUX Danmark på Building Green og hør om vores glastage til hoteller, daginstitutioner, plejecentre, kontorer, sygehuse, skoler, boliger og kultur.\nVELUX ovenlysmoduler er udformet, så de passer ind i et samlet ovenlysprojekt med fokus på design, minimering af kuldebroer og et damptæt og kondensfrit system. Det giver hurtig montage, lang levetid og funktion samt god økonomi for bygherren. Det er velegnet til alle typer opgaver inden for nybyggeri og renovering.\nDe samme moduler kan indgå i alle typer af konstruktioner på fladt eller skråt tag.\n• Kræver ingen specialistuddannelse\n• Gør tømreren i stand til at lave store glastage\n• Alt er præ-fabrikeret og leveres direkte\n• Hurtig montage i høj kvalitet\n• Service og support direkte eller via forhandler\nLysbånd leveres til det flade tag, og kan bygges ind i en hældning fra 5-25°.\nLysbånd leveres fra få kvadratmeter til +1.000 m2 og er den økonomisk mest effektive løsning, som giver dagslys og godt indeklima i den private villa, skolen, daginstitutionen, plejecenteret, kontoret mv.\nRytterlyset monteres ofte i kippen på hældningstaget eller på det flade tag, når der ønskes store frie spænd uden kipbjælker eller hjælpespær. Rytterlyset monteres på en pult på det flade tag eller indbygget lavt i hældningstaget. Denne applikation giver en god rumeffekt ved lave loftshøjder.\nRytterlyset kan installeres fra 25-40°.\nDenne type lysbånd monteres i en hældning på 5-40° på en pult i forkanten og direkte på fladstål mod lodret mur,\nvæg eller facade. Det leveres komplet inklusiv tætning mod mur, og det giver et flot indirekte dagslys i gangarealer, undervisningslokaler mv.\nNordlys anvendes ofte i renoveringsopgaver, hvor den ældre produktionsbygning skal opvarmes og bruges til andre formål. Produktet leveres til hældninger fra 25-90° og giver en enkel indbygning og sikrer overgange mod tagfladens skotrender og sidekarme.\nVi ses på Building Green!\nMød VELUX Danmark A/S til Building Green Aarhus 2018 på stand 15.


Barberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml) tilbud - pris DKK 249.00 - Personlig Pleje til mænd\nForside / Ansigtscreme / Barberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml)\nEn ekstra fugtgivende og plejende ansigtscreme, med dybdevirkende effekt, der reducerer fine linjer. … læs mere her\nVarenummer (SKU): 5712350215038 Kategori: Ansigtscreme\nForkæl dig selv med Barberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml)\nMange leder efter den billigste Barberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml) på nettet, og de ender oftest ud med at finde tilbud her: Gå til shop\nBarberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml) er populært bland mænd\nDen personlige pleje til mænd har forandret sig ganske meget siden år 1995. Det var ret ualmindeligt, når mænd brugte håndcreme fra fx Nivea, og man risikerede lidt venligt drilleri. Når nogen for år tilbage, ofte brugte Barberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml), ville nogle synes det var underligt. men det var bare tidlligere end andre. Nu er mænd attraktive, når de er velplejede, og der er en hel del mænd, der bruger Barberians Cph som en del af deres pleje. Forskellen på mænds og kvinders hud er ikke stor, og der skal ikke meget pleje til, før du kan se en forskel. Du fortjener at pleje din hud og dit hår, det kan ses, og det kan gøre dig hverdag bedre.\nBarberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml) er en af de førende varer her på shoppen, og ligger i den altid eftertragtede varekategori Ansigtscreme. Og hey – du får jo også lige lovpligtige 14 dages returret med når du køber din vare. Vidste du at størstedelen af dem der handler online køber Barberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml) ved den velkendte shop Made4men, der har forstået at dække hele Danmark med de helt rigtige varer. Vi har håndplukket varerne og blandt dem finder mange det de leder efter, som jo fx kan være produktet er på siden. Køber du varer online kan priserne findes lavere end i butikker- og det lader sig gøre, når man ikke skal betale til showroom og butikker på dyre adresser.\nVær den første til at anmelde “Barberians Cph Face Cream Extra Moisturizer (75 ml)” Annuller svar\nTabac Gentle Mens Care Moisturizing Cream (50 ml)


Persondatareglerne og ikke mindst i den nye EU Persondataforordning, fastslår fælles ansvar for datasikkerhed mellem dataejer og databehandler. Vores kunder er som bekendt altid dataejere men indimellem fungerer vi, her hos IMS, som databehandler. Det sker når vi enten IT-drifter kundens IMS løsninger i vores driftscenter, eller når vi udfører opgaver for kunden hvor vi har adgang til data (opgraderinger, flytninger etc.). Derfor indgår vi lige nu to typer aftaler med vores kunder:\nDatabehandleraftale med de af vores kunder hvis IMS systemer vi it-drifter.\nDatafortrolighedsaftaler med alle kunder hvor vi ind imellem har adgang til deres data\nSelvom aftalerne primært er dataejerens ansvar, har vi udarbejdet et oplæg til datafortrolighedsaftale, som vi opfordrer alle vores kunder til at benytte.\nMålet er naturligvis at vi sammen, begge parter, er klar til de nye persondataregler, som træder i kraft i maj måned 2018.\nDe danske gymnasier vælger IMS løsningerne som bl.a. elevarkiv\nIndtil nu har 45 af de danske gymnasier valgt at benytte IMS DigitalPost og IMS arkiv til deres dokumenthåndtering. Det har de gjort fordi de to systemer sammen løser udfordringen med sikker afsendelse og intern håndtering af de personfølsomme dokumenter på skolen (EU persondataforordningen).\nSamtidig fungerer IMS Arkiv som et rigtigt godt og fuldautomatisk elevarkiv til f.eks. Lectio. Systemet kan tilmed automatisk hente alle skolen optagelsesbilag hos Optagelse.dk og arkivere dem i de rigtige elevsager.\nIMS DigitalPost er integreret direkte ind i alle MS Windows programmer så skolerne kan sende deres digitale breve fra alle deres administrative system, f.eks. Lectio, LUDUS, Navision Stat og MS Office.\nEn ny version 2.0 af IMS DigitalPost Modtager er klar til at blive sat drift. Versionen indeholder stærkt forbedret mulighed for automatisk fordeling af de modtagne breve til både personer og funktionspostkasser på skolen. Den automatiske fordeling kan sættes op til at genkende e-mailadresser i attention filer og P-numre i de modtagne breve. Ud over automatisk fordeling har versionen også:\nFunktioner til autoarkivering af modtagne svarbreve fra elever og virksomheder\nMulighed for opsætning af regler til automatisk arkivering af breve fra bestemte afsendere m.m.\nAutomatisk intervalsletning af modtagne breve så persondatareglerne kan overholdes\nDen nye version erstatter den tidligere IMS DigitalPost Fordeler. Vi har lagt vægt på størst mulig automatisering i fordelingen og arkiveringen, og glæder os til at installere den nye version hos vores kunder efter sommerferien.\nDigital post - guide til fejlbeskeder\nIntegrationen til LUDUS og BOSS


25. september 2014 af Torben Thellefsen\nDM 2014: Ingen over Kjærsgaard\nMesterskabet år 2014 blev en gentagelse af 2013, hvad vindere angår, med André Kjærsgaard som vinder for mændene og Pernille Kjærsgaard som vinder for kvinderne. Dermed har ægteparret vundet DM sammen 3 år i træk, og det er Andrés fjerde mesterskab.\n18. august 2014 af Torben Thellefsen\nVacuum Velocipede Designet og bygget i 1988 af Dave Berkstresser, som beskrives som værende en ualmindelig talentfuld ingeniør. Cyklen er da også noget for sig: en meget lav 3-hjuler med forhjulstræk og baghjulsstyring! Den kan vende på under 3 meter, og kan vende på en almindelig vej i høj fart (>30 km/t). Kunne nogen tænke […]\n1. oktober 2013 af Torben Thellefsen\nKom med til juletræf 2013! I samarbejde med Velomobilcenter.dk indbyder Liggecykelforeningen alle medlemmer og interesserede til juletræf i Ganløse 23. november. Se hele programmet i kalenderen.\n16. september 2013 af Torben Thellefsen\nUdrensning af brugere\nCirka 90 brugere er tilsyneladende oprettet af en robot og jeg vil nu slette dem manuelt. Det drejer sig om en masse brugere med e-mailadresser hos Hotmail og ikke helt udpræget danske navne. Det er muligvis en operation der er nødvendig fra tid til anden, men det må vi se på.\nNy sprint-verdensrekord: 133,78 km/t!\nEt hold fra universitetet i hollandske Delft har hævet rekorden for 200m sprint til 133,78 km/t.