ODS | Očima oslíka\nPosts Tagged ‘ODS’\nCo se stalo na 21. kongresu ODS?\nPosted in Domácí, tagged 2010, 21. kongres ODS, Alexandr Vondra, David Vodrážka, demokracie, Martin Kuba, Miroslava Němcová, ODS, parlament, Petr Nečas, Politika, pravice, projev, sebereflexe, strany, volby, Česká republika, ČR on 22. června 2010| Leave a Comment »\nCo se to stalo na 21. kongresu ODS, který proběhl o uplynulém víkendu? Podívejte se na některé z nominačních projevů, které zazněly na kongresu a nepochybně na to přijdete sami.\nVÍTĚZ: Petr Nečas – předseda\nVÍTĚZKA: Miroslava Němcová – 1. místopředsedkyně\nPORAŽENÝ: David Vodrážka – kandidát na 1. místopředsedu\n(Ano, jeho projev opravdu trval jen minutu a tři čtvrtě.)\nVÍTĚZ: Alexandr Vondra – místopředseda\nPORAŽENÝ: Martin Kuba – kandidát na místopředsedu\n(Martin Kuba se nestal jedním ze 4 místopředsedů, ale byl alespoň zvolen do čtyřicetičlenné výkonné rady.)\nV rozdílech mezi projevy úspěšných a neúspěšných kandidátů lze najít více schémat, ale pojďme si pojmenovat to nejjednodušší a nejprvoplánovější: Vyhráli ti, kteří volební výsledek pochopili jako katastrofu a vážné varování pro stranu. Proto logicky zvolili alarmující rétoriku. Prohráli ti, kteří si situaci vyložili především jako ohrožení své osoby a nebezpečí pro stranu jako celek nebyli schopni vnímat. Jejich projevy byly bagatelizující a sebeobhajující. (Sluší se dodat, že Vodrážkův výstup nebyl ani tím – byla to promluva člověka, který žije mimo realitu a vůbec nechápe, co se děje.)\nODS ukázala, co teď musí udělat také ostatní neúspěšné strany, tedy především ČSSD, KDU-ČSL a Zelení: Nebát se upřímné, nekompromisní sebereflexe, neplýtvat energií na sebeobhajobu (jak to dosud asi nejhůře ze všech demonstroval Cyril Svoboda) a odhodlat se k rozhodné nápravě.\nJsem posledním, kdo by trpěl iluzemi. Nově zvolené vedení ODS (mimochodem, mezi šesti nejvýše postavenými funkcionáři jsou teď čtyři moraváci) nepovažuji za nebesy seslanou legii andělů. Ti lidé mají své nemalé problémy a nesdílím příliš nadšení médií, která je staví do příkrého protikladu s vedením dosavadním. Ale přináší poselství, že strana naslouchá voličům. Dále nepochybně vytvoří nový odstín politiky ODS, výrazně odlišný od toho předchozího. A konečně pěkně ilustrují silnou stránku naší největší pravicové strany – má lidi! ODS netrpí personální nouzí, je plná vysoce kvalifikovaných osobností. To není špatná zpráva pro nás, ctitele osobní svobody.\nLidovci, socialisté, slyšíte ten vzkaz?\nPohádka Princové jsou na draka, píseň Hlupáku najdu tě:\nPosted in Domácí, tagged Barack Obama, Cyril Svoboda, demokracie, ekonomika, EP, EU, Euro, europoslanci, eutanázie, euthanasie, Evropa, Evropská unie, Evropský parlament, hyperinflace, IMF, inflace, Jiří Paroubek, KDU-ČSL, lidová strana, lidovci, Lisabonská smlouva, Mezinárodní měnový fond, MMF, Obama, ODS, Petr Mach, pro život, prolife, SSO, státní dluh, státní finance, Strana svobodných občanů, strany, Světová banka, Timothy Geither, USA, volby, Čína, Česká republika, ČR, ČSSD on 6. června 2009| 20 komentářů »\nS několika přáteli jsem v minulých dnech diskutoval o tom, koho volit. A zatím jsem téměř nikomu neřekl, jak jsem se nakonec rozhodl. Připadá mi slušné to říci, tedy pojďme na to. Píši záměrně ještě před tím, než se dozvíme výsledky voleb, poté bych to jistě napsal jinak a nemluvil bych asi tak otevřeně o svých odhadech výsledků. 🙂\nIntenzívně jsem zvažoval tři strany: KDU-ČSL, ODS a Stranu svobodných občanů. Nejsou si podobné, naopak je každá úplně jiná a má zcela jiná výrazná plus a mínus. Tj. nebylo to jako rozhodování, zda si koupíte Škodu nebo Kiu, ale spíš otázka, zda si koupíte nové auto nebo raději zrekonstruujete byt.\nNakonec jsem volil ODS a zakroužkoval jsem Oldřicha Vlasáka (č. 3) a Hynka Fajmona (č. 8). To jsou dva europoslanci ODS, kteří hlasovali proti odsouzení papežových slov o AIDS. Chtěl jsem je za to odměnit.\nHynek Fajmon má myslím zhruba 50% šanci, že se do parlamentu ještě dostane. Byl bych tomu rád. Jeho názory mi jsou sympatické a má stejně jako já blízko k Občanskému institutu. Nesouhlasím s ním v otázce Eura – podle mne je velkou chybou zavádět Euro v průběhu krize, jak to udělalo Slovensko, ale mělo by se zavést po ní, co nejdříve to půjde, aby se lépe využila startující konjunktura (bude-li jaká, může přijít také desetiletí stagflace). Kvůli dluhům je nicméně docela možné, že je budeme zavádět až dlouho po skončení tohoto volebního období europoslanců. A každopádně oni to mohou ovlivnit jen velmi nepřímo.\nManželka volila KDU. Podle mne má Roithová křeslo téměř jisté, naopak Březina má šanci jen čistě teoretickou, takže bych nic neovlivnil. (Kvůli zvětšení unie máme méně křesel, než posledně.)\nNavíc opravdu nemám chuť volit „českého Obamu,“ tedy Cyrila Svobodu pouhý týden poté, co se stal předsedou. Možná si to do podzimu přeberu jinak, ale teď je myslím pravá chvíle vyslat jejich směrem výstražný signál.\nPředevším jsou ale lidovci nyní orientováni jasně levicově, což není ani trochu dobré.\nDluh země roste o 5705 Kč každou vteřinu!\nLetos zaplatí ČR jen na úrocích z dluhu 54 miliard. V tom vůbec nejsou splátky jistiny, jsou to jen úroky. Dělá to 5400 Kč na každého obyvatele včetně důchodců a kojenců. Nebýt státního dluhu, mohl tuto částku každý člověk v zemi dostat na ruku a nikde v rozpočtu by nechyběla! A příští rok zas a víc. A další rok opět. Rodina s pěti dětmi by letos dostala 37 800 Kč. Kolem roku 2012 budou jen úroky činit cca 100 miliard ročně, 10 000 na osobu (70 000 na rodinu s 5 dětmi). Zdůrazňuji: úroky! Aniž by se ještě cokoliv splácelo.\nČesko je General Motors před deseti lety, ne-li před pěti. Každý ví, že nevyhnutelně zbankrotuje, když se nezačne opravdu drasticky šetřit a to okamžitě. Jakékoliv slibování navýšení sociálních výdajů jakýmkoliv politikem je jednání na pomezí nejtěžší hospodářské kriminality. ČSSD umístila těsně před volbami na tramvajové zastávky působivou reklamu (tzv. „citylight“) s malou holčičkou, prosící o hlas, aby nemusela platit školné a lékaře. Ve skutečnosti bude právě tato holčička, je-li Češka, hlavní obětí levicové politiky. Za patnáct let zdědí těžce zdevastovanou zemi kolísající na hraně hyperinflace. Je doslova obětována na oltáři momentálního blahobytu.\nChtějí se na této šílené loupeži budoucnosti našich dětí lidovci opravdu podílet?\nODS je mi nejbližší, pokud jde o její eurorealistickou vizi Evropské unie. V uplynulém pololetí jsem změnil názor ohledně Lisabonské smlouvy. Byl jsem proti, nyní bych se skřípajícími zuby hlasoval pro. Proč? Vždycky jsem byl pro superstát Evropa. Jsem dokonce možná eurofederalista, nebo se k tomu blížím. Nevidím žádný zřejmý důvod, proč by nemohl existovat. Neexistuje princip, že lidnatější či rozlehlejší stát je horší, než stát menší. A srovnatelně velké demokracie existují. Samozřejmě je třeba, aby existoval jednotný evropský veřejný prostor a veřejné mínění a aby lidé vnímali evropskou identitu. Ale to všechno se může vytvořit, proč by nemohlo? A ten proces už probíhá. Jsou země, kde se mluví větším počtem jazyků, než v Evropě.\nJenomže si myslím, že evropský stát je reálný za padesát let a že nesmírně záleží na tom, jak se k němu dospěje a jak bude konkrétně organizován. A Lisabonská smlouva je špatná smlouva. Má tragickou listinu základních práv a svobod a neobsahuje běžné nástroje pro ochranu práv menších členských států, jako by byl třeba dvojkomorový parlament, v jehož jedné komoře by měly všechny státy stejný počet zástupců.\nLépe ale nebude. Velké státy platí gigantické náklady integrace a na nic méně výhodného už prostě nechtějí přistoupit. Čas k jednání už byl a my jsme ho využili nedostatečně a smlouvu jsme už podepsali. Většina Evropy nás plným právem musí vnímat jako malé děti – ne kvůli přehnaným nárokům, ale kvůli popírání základních pravidel čestného jednání, tedy dodržení slibu.\nGeopolitický posun je také dramatický. Před pár dny nabídl americký ministr financí Timothy Geither Číně místo šéfa Mezinárodního měnového fondu, aby ji přiměl koupit americké státní dluhopisy. Toto místo tradičně zastává Evropan, zatímco místo ředitele Světové banky Američan. Proč tedy Geither nenabídl to? Nejspíš protože nemusí a Číňané si o ně neřekli. USA a Čína Evropu zase tolik nepotřebují. I tak studenti Pekingské univerzity vybuchli smíchy, když jim Geither vysvětloval, že jejich aktiva jsou za oceánem v bezpečí.\nA Barack Obama? Na jakoukoliv zahraniční krizi reaguje výstrahou, že se poradí – a bude se radit velmi, velmi tvrdě. Bushův hlavní prostředek byly hrozby, preferovaný nástroj Obamy jsou úpěnlivé prosby. Bush měl legrační image a de facto byl děsivý. Obama má image sympaťáka a de facto je směšný. Pravda – smát se mu do očí ještě nikdo nedokáže. Smějí se zatím jen jeho podřízeným.\nDeprioritizace antiraketové obrany je pak už krok naprosto nepochopitelný, patřící do oblasti selhání elementárního selského rozumu. Proti jaderné zbrani existují jen dva prostředky: Antiraketa a jiná jaderná zbraň. Co je menší zlo? Tak slabé USA ještě nebyly. Nene, odtud už žádnou pomoc čekat nemůžeme. Je mi líto, ale opravdu je potřeba, aby byla Evropa geopoliticky významná.\nJak vidíte, volit Stranu svobodných občanů by znamenalo volit o dost větší míru euroskepse, než jakou sám sdílím. Přesto jsem to vážně zvažoval. Myslím si totiž, že by v europarlamentu měli být vyhranění euroskeptici a měl by jich tam být významný počet. Dokonce si myslím, že by je tam měli chtít jako opozici i eurooptimisté – jen ať nesou také část zodpovědnosti. Stranu Petra Macha považuji za jedinou z ministran, která si zaslouží dostat šanci. Když ji nedostane teď, je mrtvá. Bohužel se jim podařilo pořádně zpackat nástup na začátku letošního roku, zejména z marketingového hlediska.\nByla by to však ode mne volba ryze účelová a s výjimkou několika osobností na zcela nevolitelných místech kandidátky nemá SSO ani žádnou frakci pro život nebo křesťanský proud. Předseda strany Petr Mach, který ovšem sám nekandiduje, je např. ne pouze zastáncem, ale spíše nadšeným propagátorem euthanasie. Pokud jde o jejich ekonomické názory, je situace podobná – jsou více pravicoví, než já, ale zdá se mi, že by ten proud měl v EP žít. Ovšem opět – volil bych zcela účelově někoho, s nímž souhlasím jen zčásti. A když si k tomu přidáte jen asi 50% šanci, že tam alespoň jednoho poslance dostanou, není to přehnaně plodná volba.\nTakže tentokrát ODS. S nechutí.\nA jak jste volili vy? Hlasujte zde.\nMalá politická scifi: O co může jít Kalouskovi?\nPosted in Hospodářské noviny, tagged Cyril Svoboda, Dělnická strana, Hospodářské noviny, Jiří Leschtina, KDU-ČSL, KSČM, lidovci, Martin Bursík, Mirek Topolánek, Miroslav Kalousek, ODS, Petr Mach, Strana svobodných občanů, Václav Klaus, Vladimír Železný, Vojtěch Filip, Zelení, ČSSD on 21. dubna 2009| 7 komentářů »\nTento textík mi dnes vydali v Hospodářských novinách jako čtenářský dopis. Je to čirá spekulace, spekulace dosti divoká, nicméně mi připadá smysluplná. Nějaká část z toho se může stát – upozorňuji, že to pouze konstatuji, nehodnotím.\nO co může jít Kalouskovi\nJiří Leschtina v komentáři Kalouskova sekyra (HN 21. dubna) spekuluje o tom, že Miroslav Kalousek chce rozdělit KDU-ČSL a z její pravé menší poloviny udělat novou Unii svobody. To je nesmysl a Kalousek není tak hloupý, aby do něčeho podobného šel.\nMají tedy jeho narážky na novou stranu reálné jádro? Mohly by mít. Předpokládá to ovšem poněkud větší politickou fantazii.\nCo dělal Kalousek v posledních letech a měsících? Totéž, co Václav Klaus – postupně se distancoval od své mateřské politické strany. Současně oba veteráni nenápadně konvergovali. Nechystají něco společně? Malou liberální stranu uprostřed politického spektra, líčící na zklamané havlovce a environmentalisty? Ani omylem! V úvahu připadá jen strana euroskeptická a antizelená. Strana napravo od ODS.\nRoztáhněme křídla fantazie naplno: klausovsko-kalouskovská pravice vytáhne nejen pravici z KDU-ČSL, ale též euroskeptiky z ODS. ODS se posune mírně doleva a stane se pravostředovou proevropskou silou. Díky Havlovi přetáhne 1 – 2 % voličů zelených, a zasadí jim tak smrtelnou ránu. Lidovci na sjezdu vymetou zbytky menševiků, tj. křesťanských demokratů, podobně jako bursíkovci vymetli „superzelené“, a s Cyrilem Svobodou v čele se usadí nalevo od středu. Dále nalevo bude populistická levice vedená Paroubkem a Filipovi stalinisté. Do zapomnění se propadnou svobodní, Železní a superzelení. Posílí Dělnická strana, která získá 2 – 3 %, především od stalinistů. Tak zásadní rekonstrukci česká politická scéna ještě nezažila.\nCo je hlavní slabinou této spekulace? Že dostat do sněmovny nový subjekt je velice těžké, i kdyby byl plný výrazných osobností, podporován Hradem a obletován médii. Ale podařit se to může.\nBTW, poznámku o přetahování voličů Zeleným zařadil Erik Best do dnešního anglickojazyčného výběru z českého tisku Fleet Sheet, který je ve zkrácené podobě na stránkách Respektu.\nA zase tu máme předvolební amok…\nPosted in Domácí, tagged Jan Fischer, KDU-ČSL, KSČM, ODS, politický marketing, prezident, strany, Václav Klaus, vláda, volby, Zelení, Česká republika, ČR, ČSSD on 9. dubna 2009| 2 komentáře »\nAž dnes prezident Václav Klaus jmenuje předsedou letní vlády statistika Jana Fischera, bude to oficiální startovní výstřel předvolební kampaně do podzimních předčasných parlamentních voleb. Nakolik se vůbec dá mluvit o kampani v našem ústavně garantovaném permanentním předvolbí.\nTentokrát to není maraton, ale ani sprint, je to taková osmistovka… Zhruba v její třetině navíc proběhnou volby do Evropského parlamentu.\nVšude na světě je dnes politika především marketingem (Obama by mohl vyprávět), ale u nás ještě jaksi víc… a v příštím půlroce se prvnímu dojmu podřídí úplně všechno. Všechny strany se – díky až nepochopitelně strategicky i takticky nedomyšlenému kroku ČSSD, prakticky jistého vítěze voleb v řádném termínu – vyvázaly ze zodpovědnosti a teď už budou jenom šílet.\nČeká nás půlrok neuvěřitelných prohlášení, požadavků, slibů, záměrné krátkozrakosti, iracionality, nezodpovědnosti, šílenství, amoku… A hlavním poraženým budou státní finance.\nV říjnu snad dojde na nějaké to kosení hlaviček stranických saní, ale do té doby budou jenom bujet.\nČeská televizní pohádka Princové jsou na draka z roku 1980 přinesla řadu chytlavých písniček Zdeňka Svěráka a Jaroslava Uhlíře. Jak v této dějinné chvíli nepřipomnět jednu z nich, Statistiku. Zpívá Martin – Jan Kaněra.\nPosted in Domácí, tagged Berthold Brecht, Dalík, Dimun, Iks a Ypsilon, Jakubková, Jiří Suchý, KDU-ČSL, Klaus, KSČM, Kujme pikle, Mackie Messer, Miloš Kopecký, ODS, parlament, Paroubek, Politika, Schwippel, Tlustý, Topolánek, varieté, vláda, Zelení, Zubová, Šíleně smutná princezna, Žebrácká opera, Česká republika, ČSSD on 24. března 2009| 1 Comment »\nVláda premiéra Topolánka dnes padla.\nKdyž jsem tento blog začínal (klikněte na to, je tam pěkná písnička :-)), dal jsem si předsevzetí, že domácí politiku budu komentovat, jen pokud půjde o zásadní etická témata. Chci se udržet trochu „povznesen“ nad každodenní politické hašteření, ale hlavně by mi okecávání toho banálního mumraje bralo čas. A zbytečně – už to dělají tisíce povolanějších.\nTakže tohle vítězství pomerančů nad ptáky komentovat nebudu. Nebudu. A nebudu a nebudu a nebudu. Zapomeňte. 😉\nVynikající filmová pohádka Šíleně smutná princezna je plná skvělých písní. Chytlavé melodie, na poměry pohádek hluboké texty, někdy dokonce pěvecky náročné provedení. To se netýká této skladbičky, ale to ostatní ano. A nechybí ani taneční part!\nNezapomenutelné Kujme pikle v podání rádců/generálů Dalíka a Dimuna, pardon, Iks (Josef Kemr) a Ypsilon (Darek Vostřel).\nPíseň Mackie Messer (Meky Nůž, i když v češtině by znělo lépe třeba Meky Břitva) o krutém londýnském mafiánovi pochází ze Žebrácké opery Bertholda Brechta. Hudbu napsal Kurt Weill. Její popularita, také v anglické verzi Mack the Knife, je nesmírná – nazpívaly ji i tak překvapivé osobnosti jako Sting.\nU nás je nejpopulárnější provedení Miloše Kopeckého asi z roku 1963, a to zejména v podobě působivého videoklipu. Český text Jiřího Suchého je poněkud mírnější než německý originál i než ještě řežavější anglická verze. Tanečnice jsou z pražského varieté Alhambra. (Poznámka: Varieté tehdy byla skutečně varieté.)\nNa kterou osobnost naší politické scény myslím při uvádění tohoto morytátu, ponechám na fantazii laskavého čtenáře. 🙂


Nebojí se | Vogue CS\ntým VOGUE26. 10. 2020\nPetra Nesvačilová právě dokončuje svůj další dokument. Po Klausovi, Sudetech, Horákové a nejvyšším zločinu se ani tentokrát nebála a vybrala si Ztohoven. A čeho by se měla v případě aktivistického umění obávat? Minimálně toho, že domluva s Romanem Týcem a spol. nebude patřit k nejsnadnějším.\nFoto: Petra Nesvačilová\nRoman Týc: Než jsi přišel, Petra mi řekla, že nechce, abychom se bavili o konfliktu. Protože ono celé natáčení mezi námi vyvrcholilo konfliktem. Byl o principu natáčení dokumentu. Já jsem to viděl jinak než ona. Logicky – jsem insider Ztohoven, ona někdo, kdo nás sice trochu zná, ale kromě toho, co je vidět ve filmu, s námi není. Myslel jsem, že se točí o události, která by se dala zúžit do konfliktu mezi my versus stát, potažmo my versus úřad prezidenta republiky nebo prostě my versus prezident. S odstupem vidím, jak ješitně jsem to chápal, Petra chtěla točit něco s větším přesahem.\nPetra Nesvačilová: Romane, já už vlastně ani nevím, my jsme se hádali tolikrát! Naposledy kvůli názvu. Film se teď jmenuje Vojna Ztohoven, musím se soustředit, abych to řekla správně, protože já jsem původně chtěla Příběhy červených trenýrek. Což se mně osobně strašně líbí, ale ty jsi projevil nepokoj, pro tebe to bylo jako Příběh kožených kalhot, nějaké „soft porno“. Ale líbí se mi, že ses snad poprvé veřejně přiznal ke své ješitnosti, to oceňuju.\nRT: V některých událostech, které jsem já považoval za důležité, jsi najednou chyběla, protože jsi je jako dokumentaristka nepovažovala za důležité. To je třeba moment, kdy se jeden z nás tří, kdo jsme byli nahoře při výměně standarty za trenky, zabil. Než umřel, nějakou dobu to trvalo. „Petro, jeď za ním točit do nemocnice.“ Nejela jsi.\nPN: Ale ty jsi neříkal, ať za ním jedu do nemocnice! Dostat se za ním do nemocnice ani nešlo. Ani si to nepamatuješ, ty jsi chtěl, abych točila jeho pohřeb. To jsem odmítla, jelikož mne to vzalo a věděla jsem, že to potřebuji říci ve filmu tichem, což se i stalo. A vím, že to bylo správně. Jsem ráda, že jsem poslouchala sebe a ne tvůj tlak.\nRT: Jaký pohřeb, když pohřeb nebyl?!\nPN: No tak takové to setkání nebo rozloučení pieta.\nRT: Velký oblouk zpět, k tomu názvu. Když jsem viděl první pracovní verzi dokumentu, tak jsem nejdřív nevěděl, ale doma se mi to rozleželo a zjistil jsem, že takový název je pro mě průser, protože to vůbec není o trenkách, tak proč Příběh červených trenek?\nPN: Příběhy červených trenýrek. Nejseš ani schopen si to správně zapamatovat.\nRT: Tak jsem ti napsal, jestli ses úplně nezbláznila, že jsi to takhle pojmenovala.\nPN: Takže jsem měla šikanu. Ale pak jsem uznala, já jsem název schopná vymyslet na začátku natáčení, možná v půlce, pak už ne. A strašně mě uklidní, že ho mám. Nakonec jsme se teda po příšerném konfliktu shodli a film nazvali Vojna Ztohoven. A tento případ byl správně, že se změnil název.\nRT: Protože to není o konfliktu mezi námi a Hradem, ale je to vlastně unikátní záznam setkání dvou aktivistických skupin, kdy je jedna z nich na útěku z totalitářské země, která si dodnes prochází pro nás nepochopitelným martýriem, jde po ní Interpol, na útěku se jim narodilo dítě. Jsou věčně na cestě, jednoho dne zazvonili u nás, jako u kolegů, s plánem vlastně u nás nějak přežívat. Oni nejdřív řekli, že přijedou na návštěvu, ale jejich plán byl najít tady azyl, spíš bych řekl trochu rafinovaně než férově. My jsme vedle toho řešili všechny ty soudy kvůli trenkám a všechny ty srágory kolem, který jsi zdokumentovala taky. Takže až když jsem to viděl podruhé a oprostil jsem se od názvu, který byl zavádějící, tak v tu chvíli to byl i pro mě zajímavý dokument. Do té doby to byl pro mě průser.\nPN: Ano, já si tvého postoje všimla, pak jsme se dlouho hádali, a nakonec to nějak zvládli. Ono to k tomu nějak patří. Pro mě je cesta tohohle dokumentu taky dost dlouhá a trnitá, už jenom to, že jsme ho s Toničkou Jankovou celý stříhali doma v době karantény. Ještě víc jsem tak viděla ty chyby, to je pro mě fakt úmorná práce. Až teď když jsem se nějak uklidnila, tak mám najednou ten film hrozně ráda. Je jiný, než co jsem natočila doteď, víc vypráví a je víc situační. V některých místech fungujete jako fiktivní filmové postavy. Do té chvíle, než si ze všeho opět začnete dělat srandu.\nRT: Mě u toho dokumentu možná mrzí jen to, že to celé může vyznít jako záznam života kámošů, který mezi sebou mají pořád jenom srandu. Napětí a nejistota, když stojíš proti státnímu zástupci, hrozí ti bůhvíco, ale nám víc vadí to, že nám hrozí víc nepochopení víc než nějaký institucionální trest. Bál jsem se a bojím se doteď, že tvůj dokument může nepochopení veřejnosti ještě umocnit. Že bude událost vnímána jako kritika Zemana, jenže ono to tak nebylo. My skrze funkci, kterou právě vykonává Miloš Zeman, kritizovali úřad prezidenta republiky, který je pro nás přežitek. Naše strategie je vždy taková, že vypíchneme konkrétního člověka, situaci nebo událost, vytvoříme nějakou situaci a díky následné mediální vlně, pokud se nám ji podaří vytvořit, získáme možnost mluvit o svém záměru.\nPN: Klidně bych se vsadila třeba o litr, že kdyby na Hradě seděl Václav Havel, tak byste to neudělali.\nRT: A já s tebou o deset tisíc, že jo. Víš, jak dlouho jsme to chtěli dělat? Ta debata není o tom, jestli by tam byl Václav Havel, nebo někdo jiný. Jiné by byla následky. Protože Havel by nejspíš řekl něco ve smyslu, že jsme kreténi, ať tu vlajku koukáme vrátit. My bychom odpověděli, že klidně, ale že za ni chceme dva litry borůvek. A Havel by šel a nasbíral dva litry borůvek. No nevím, možná si ho po těch letech taky idealizuju. Ztohoven je s ním ale taky spjato, protože první projekt, který jsme jako skupina dělali, bylo proměna srdce Jiřího Davida nad Hradem v otazník. Havel nás z toho tenkrát přes Dostála (jeden z bývalých ministrů kultury - pozn.red.) vytáhl. Přijel a řekl hradní policii, ať nás propustí, a to nás tam tenkrát bylo třeba čtyřicet. Václav Havel si naše zadržení nepřál.\nPN: Dobře, ale stejně si lidé podvědomě spojí červené trenýrky se Zemanem.\nRT: Sice jsme jsme tam pověsili trenky, ale nám šlo hlavně o to, abychom šlohli tu vlajku. To ti říkám na tisíc procent. Z trenýrek se stalo téma následně, ale s naším záměrem toho mají společného málo.\nPN: Pro mě jsou trenýrky odboj. Výraz svobody vyjádření.\nRT: Byl to útok na státní symbol a nám je jedno, jestli ho zrovna reprezentuje Havel nebo Zeman nebo Klaus.\nPN: Kdyby tam byl Havel, červené trenýrky tam nepověsíte.\nRT: To ne, ale červené trenýrky jsme vymysleli čtrnáct dní před tím, než jsme je tam věšeli, my jsme tam šli sundat vlajku. Opravdu jsme chtěli v první řadě kritizovat úřad prezidenta republiky, to byl náš záměr. Před téměř každým naším uměleckým projektem napíšeme schválně patetickou báseň. Kolega v ní měl tentokrát verš, že si Zeman vystavuje spodní prádlo a někdo řekl: „Ty jo, to by byla prdel tam pověsit trenýrky.“ A někdo jiný na to řekl: „Ty vole, červený trenýrky, to by byla pecka.“ Takže trenky vznikly dávno po formulaci záměru celého uměleckého vyjádření.\nPN: No vidíš, to je vlastně stejné. Čtrnáct dnů před uzavřením střihu dokumentu jsme po konfliktu změnili jeho název.\nRT: Nejsem moc rád, že se ty červené trenky staly symbolem odporu proti konkrétní osobě, proti Zemanovi. Nějací novináři o nás na to konto psali, že jsme bojůvka pražské kavárny. Samozřejmě se tomu zasměješ, protože víš, že jim to podsunul ten chudák Ovčáček (Zemanův mluvčí - pozn.red.), ale hned ti dojde, že se nám úplně nepodařila širší kritika státu, kterou jsme projektem zamýšleli, že se to celé zúžilo na tu partu, která na Hradě teď sedí. Asi je dobré připomenout, Petro, že trenky stejně nebyly impulsem, proč jsi se Ztohoven začala točit.\nPN: Ne, to bylo jiné setkání s vámi, už předtím. Petr Žilka je můj spolužák z gymplu, se kterým jsme v pubertě objížděli Sudety a pořád jsme dělali nějaké zápisy o tom a všechno jakoby dokumentovali. On je členem Ztohoven, já se s vámi setkala, jednou v paralelním polis, a s tebou jsem se domluvila, že natočím porcování medvěda, tedy stříhání sundané prezidentské standarty. Byl to hrozně dlouhý proces, protože jsem byla unavená z natáčení s Berdychovým gangem (Petřin předchozí celovečerní dokument Zákon Helena - pozn.red.), nechtělo se mi mezi lidi, vůbec nikam. Ale teď jsem moc ráda, že jsem s vámi točila a mám intuitivně dobrý pocit, že je premiéra až teď, čtyři roky poté. Film o Davidovi Berdychovi měl premiéru taky až poté, co byl propuštěn z vězení. Proces vzniku je prostě dlouhý a poprvé v případě dokumentu o Ztohoven mám pocit, že to je tak správně. Když se podívám zpátky, přišla jsem si během natáčení s vámi jako velká máma, která upozorňuje své děti, ať nelezou do silnice a nemluví jeden přes druhého.\nRT: Petra mi v jednom momentu přikázala, ať si vezmu na obraz mop a jdu vytírat. Myslel jsem, že si dělá prdel.\nPN: Abych to upřesnila, vznikla skvělá filmová situace. Vojna se odstěhovala z vypůjčeného bytu, nechala po sobě bordel, Roman musel tak jako tak vytřít, jen se hrozně naštval a začal mi říkat, proč nechávám postavy ve svých filmech vytírat. V Zákonu Helena totiž myje podlahu kriminálník samopalník. A tady se mi líbilo, že by Roman symbolicky stíral stopy po Rusku. Ale on s tím třísknul, že se na to může vys..t.\nRT: Nesnáším tyhle manipulace. Jednou jsem točil s Jakubem Kohákem, já se v té době zrovna hrabal v lidském popelu, respektive jsem s ním pracoval. Byli jsme na hřbitově. Já jsem opatrně otevřel kolumbárium a fotil si tam fotky zesnulých. Kohák řekl stop a: „Hele, tak vem tu urnu a utíkej!“ Myslel jsem si, že se zbláznil, řekl mu, že to dělat nebudu, a on nastoupil, že režisér je on. Nemám rád, když dokumentarista říká objektům, co pozoruje, co mají dělat, co mu mají hrát na kameru. Tohle téma se ostatně hrozně řešilo v souvislosti s Vítem Klusákem a tím skinheadem. (Film Svět podle Daliborka, kdy mnozí režisérovi vytýkali, že aktéry dokumentu vede jako režisér hraného filmu - pozn.red.)\nPN: Celé to natáčení bylo napínavé a napětí bylo často i mezi námi dvěma. Vzpomeň si, když přijela Vojna. Řekl jsi mi, že se stala geniální věc, že je tu Vojna a já netušila, kdo nebo co to má být. Ty jsi na mě vyrukoval s přirovnáním, že to je, jako kdyby přijeli Rolling Stones mezi aktivistickými skupinami, že od Banksyho dostanou peníze. Tak se mi to spojilo a řekla jsem si, že super, že mám další téma.\nRT: Ale to bylo přirovnání jen pro tebe a ty jsi po mně pak chtěla, abych to zopakoval před kamerou, ale to jsem odmítl, abych nebyl za debila.\nPN: Aha, a proč?\nRT: Protože jsem tě chtěl nadchnout. Není to lhaní, ale ani úplná pravda, že Vojna by byla „Stouni“.\nPN: Možná chceš před kamerou vypadat, že to je víc důležité, než ve skutečnosti je, že to není takový pop. Já mám třeba I pop dost ráda…\nRT: Tak jasně, ty mezi vším umíš dobře balancovat.\nPN: Balancuju, miluju cocacolu a mám ráda popcorn, to je stoprocentní pop. Ale na druhou stranu, k životu potřebuju i něco jiného, takže pro me bylo hrozně fajn být s vámi, hrozně jsem se nasmála. Bylo to dobrodružství, byla to komedie. I to setkání s Olegem a jeho Vojnou na mě zapůsobilo, miluju ruskou literaturu, tak všechny Rusy dávám do svého ruského romantického pytlíčku.\nRT: Jak ti do něj zapadl Oleg?\nPN: No právě. Protože jsi mi ho představil jako Rolling Stones, tak jsem k němu od začátku tak přistupovala a celé se mi to moc líbilo. Bavilo mě, jak nejdřív žili u tebe v činžáku, hrála tam ruská hudba a já si říkala, že takhle podobně to asi měla Kateřina Veliká. Mám ráda tu kulturu, ale mám ji ráda naivně, realitu vnímám skrz ty jejich knihy a filmy. A pak jsi ty a Oleg začali vzájemně narážet, což je vidět i ve filmu. A člověk si vzpomene, jak ho na gymplu učili, že se Rusko se rozpíná. Protože najednou jsi je měl všude a sám neměl nic. Pamatuješ, jak jsi přišel domů a Oleg ležel potmě v tvém obýváku?\nRT: To byl barák, ve kterém mají na zahradu přístup dva byty, i když z úplně opačných stran. Oleg musel obejít celý barák, projít zahradou, vyjít schody a lehl si ke mně na sedačku. Já jsem v pracovně, v jednu v noci si jdu udělat čaj a koukám, že mi tam leží cizí chlap v trenkách s tabletem. Málem jsem se pos..l, než mi došlo, že to je Oleg. Ale víš, čím to je – oni jsou zvyklí takhle polehávat ve squatech, v nichž obvykle žijí, ten můj dům je starý, tak si myslel, že když to není novostavba, že se prostě může povalovat kdekoli.\nPN: A pak si to Oleg pokazil a začali jsme ho všichni vnímat jinak.\nRT: Protože to pos…i, kradli, chytli je a oni najednou začali napadat Čechy. Že jsme valutové prostitutky a podobně. Ale tohle v dokumentu neuvidíte, stejně jako jiné situace a postavy, které jsou pro Ztohoven z mého pohledu důležité, nikoli pro tebe, Petro. Třeba soudkyně, která soudila trenýrky, a vlastně je vůbec soudit nechtěla. Pořád jsem ti říkal, že chodí každý den pařit naproti do Diany, nejhorší špeluňky na Praze 7, asi pánbůh chtěl, abychom ji viděli v takové situaci. Ty jsi za ní ani jednou nešla, stejně jako za naším právníkem, v jehož případě se ukázalo, že byl ve svazcích StB. Když byl Čočkin v nemocnici, taky jsi odmítla za ním jít. Protože jsi nechtěla točit film o smrti, řekla jsi mi tenkrát.\nPN: To je od tebe moc hezké, že jsi mi ukazoval jiné principy na mém dokumentárním filmu. A zároveň všechny tyto věci ve filmu jsou, ale ne tak polopaticky a podle tebe, to je celé. Co vlastně prožíváš, když se ohlédneš za dosavadním působením Ztohoven?\nFoto: Archiv Hypermarket film\nRT: Už si všechno ani nepamatuju, máme za sebou sedmnáct let a třeba jedenáct projektů. A každý zná víceméně ty „highlighty“, jako byl hřib ve vysílání České televize nebo trenýrky na Hradě. Jsme si vědomi, že výstavní síní jsou pro nás média, v nich se chceme pohybovat. Vygenerovali jsme heslo Wikipedie – mediální objekt. Tak skupina Ztohoven fungovala do momentu, kdy jsme se rozešli s levicovou sekci, a to byl velký náraz. Já to bral tak, že se ve Ztohoven setkávají levičáci s pravičáky a že společně hledají konsenzus, dlouho to tak fungovalo. Ale došlo k nějakým konfliktům a odešli dva poměrně silně levicově uvažující osobnosti, a to byla pro skupinu velká škoda. Tím se z nás stali neoliberálové, jak se teď s oblibou říká. Pak jsme se dozvěděli o bitcoinech, díky hřibu nás začala respektovat hackerská komunita, dokonce víc než ta umělecká. Ta umělecká vlastně vůbec nechápala, která bije, protože je pro ni aktivistické umění mimo kolej, nemá klasické estetické rámce, nezapadá to do tabulek a těžko se vystavuje. Následovala úplně nová etapa, která vyvrcholila založením instituce, v níž teď sedíme. Paralelní polis. Tím jsme se dostali k tématu digitální svobody. Organizujeme kongresy, které jsme měli poslední tři roky vyprodané. Jezdí sem lidé z celého světa, vznikla tu taková introvertní „hacktivistická“ buňka, která si dala spoustu velkých cílů, které naplnila, třeba dokáže provozovat neziskovku. Když bych měl říct, jaká je dnes skupina, tak princip skupiny byl vždycky takový, že skupina netvořila projekty, ale projekty tvoří skupinu. Když je ve společenství velké téma, tak to do ní dostředí lidi, kteří jsou ochotní do projektu investovat svoje pohodlí, chodit k soudu, chodit na policejní výslechy, v jiném případě se například věnují neziskovce, to je pro ně akorát ztráta pohodlí.\nPN: Jaké jsou největší překážky v současných aktivitách Ztohoven?\nRT: A co se děje teď, je největší zabiják skupiny. Všichni dospěli do věku, kdy začali mít rodiny, děti. Najednou dorazila realita a týká se i mě. Máme potřebu rámovat to, co jsme doteď udělali, já za čtrnáct dnů vydávám knihu, která je věnována mým třem samostatným výstavám, do toho jsme si plánovali, že uděláme i knihu ke dvaceti letům Ztohoven, ale nemáme správného autora, nechceme, aby někdo jen povrchně popsal, co jsme udělali, ale aby dal někdo dohromady knihu o tom, co naše umění způsobilo.\nPN: Co ti Ztohoven dali a co vzali?\nRT: Na to není vůbec jednoduché odpovědět, mám pocit, že jsem hodně kamarádů získal a hodně jich ztratil. Ať už kvůli politice, nebo kvůli vnímání světa. Když začínáš s uměleckou skupinou, je ti pětadvacet, tak se zabýváš jalovými tématy a tvým cílem je v ten moment mít co největší dosah, co nejvíc vykřiknout. Postupem času ti víc záleží na tom, abys neztratil kredit, který jsi předchozí činností získal, a aktivity začnou být větší a větší kalkul. Začneš mít panickou hrůzu, že to posereš takovým způsobem, že se shodí úplně všechno, co bylo předtím. Třeba ty trenky. U nich jsme riskovali, že vylezeme nahoru a nepodaří se nám dostat dolů tu vlajku, že se něco zasekne. Díkybohu se to všechno povedlo, takže se mohla rozjet mediální debata směrem, kterým jsme chtěli. Jakmile by se cokoli nepovedlo, tak by se to celé otočilo proti nám a mohlo by to znamenat konec Ztohoven. Takže se vlastně i trochu těším, až se to celé uzavře a mně se nějakým způsobem uleví, že už nemáme žádnou ambici. Cítím, že je ten moment blízko. Co si o nás myslíš ty, Petro?\nPN: Já vás pořád obdivuju, v průběhu natáčení se to ani moc nezměnilo. Někdy jste pro mě byli srandovní, jak věci připravujete, jak jako jednotlivci fungujete v rámci skupiny. Zaujalo mě třeba, jak jste stříhali standartu, jak jste to měli totálně promyšlené, hádali se u toho, kdo udělal o pár centimetrů jiný střih. Tehdy jsem si uvědomila, jak vám na projektech strašně záleží. Navíc jste tu vlajku stříhali s obrovskou pečlivostí a láskou, jako když ti babička šije šatičky na oblíbenou panenku. Vždycky jste byli hrozně drzí, ale cítila jsem i vzájemnou úctu. Takže předtím jsem vás brala víc fakticky, razantně, bez emocí, ale když jsem s vámi začala točit, najednou jste byli mnohem citlivější, než jsem si myslela, měla jsem o vás trochu jiný obrázek. Teď víc vidím, jak při práci musíte řešit i osobní problémy, své životy. Najednou mě přepadl velký strach, co z toho filmu bude, cítila jsem velkou zodpovědnost. Pocit, že se o vás musím postarat. A nejen jako o filmové postavy.\nRT: Objektům, které točíš, můžeš svým filmem v očích veřejnosti hodně ublížit. Na druhou stranu potřebuješ, aby byli aktéři totálně otevření a upřímní, jinak nevznikne kvalitní výsledek.\nPN: Na to si dávám bacha. A jsi s filmem spokojený, Romane?\nRT: To přece není o mé spokojenosti. Jsem rád, že se dokument nakonec jmenuje VOJNA Ztohoven, ne Příběhy červených trenýrek, to by bylo zavádějící. Došlo ke konfliktu, vyříkali jsme si to, pro tebe to bylo hodně nepříjemné, pro mě standardní.\nPN: Ano, hodně, protože jsem to zažila poprvé, ten konflikt s tebou po těch čtyřech letech společné práce.\nRT: Navíc, chlapi „trenýrky“ neříkají, kdyžtak „trenky“.


Návod k použití WHIRLPOOL ACM823NE vareni tabulka - 14 názory na WHIRLPOOL ACM823NE Objevte testy, hodnocení a srovnávání s Varná deska WHIRLPOOL ACM823NE.\nDiplotop - porovnání produktů - shromažďuje WHIRLPOOL ACM823NE uživatelé názory, testů a zkoušek.Díky rozsáhlé databázi, 14 stanovisky pro Varná deska WHIRLPOOL ACM823NE, Diplotop porovnává Varná deska WHIRLPOOL ACM823NE se jeho konkurenty s cílem nalézt nejlepší.\nStáhněte si uživatelský manuál nebo příručku k WHIRLPOOL ACM823NE.\nStanovisko ze dne WHIRLPOOL ACM823NE\nUživatelé WHIRLPOOL ACM823NE jej shledávají velmi praktickým.Hodnotí jej vysoce pro jeho spolehlivost a solidnost., A existuje mnoho z nich, kteří mají stejný názor. Pokud se chcete ujistit, že WHIRLPOOL ACM823NE je řešením vašich problémů, můžete pomoci dalším uživatelům Diplofix.\nJeho uživatelé jej shledávají docela efektivní., Navíc, většina z nich má stejný názor Shledají, že je to velmi levné Zjistíte si odpovědi na všechny vaše otázky, týkající se WHIRLPOOL ACM823NE v uživatelské příručce (informace, specifikace, bezpečnostní poradenství, velikost, příslušenství, atd.)\nJe ACM823NE snadné používat?\n14 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud WHIRLPOOL ACM823NE je velmi uživatelsky příjemný.\nJe ACM823NE vysoce účinný?\n14 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud je WHIRLPOOL ACM823NE ve svém oboru: nejlépe na technické úrovni, nabízí nejlepší kvalitu, nebo nabízí největší škálu možností.\nJe ACM823NE spolehlivý, solidní?\n14 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10 pokud si myslíte, že WHIRLPOOL ACM823NE je solidní produkt, který bude fungovat dlouho, než se poškodí.\nJe ACM823NE dobrá hodnota za dané peníze?\n14 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud si myslíte, že WHIRLPOOL ACM823NE opravdu není drahý s ohledem na jeho vlastnosti.


Zaměstnavatelé nejsou ve firmách neomezenými vládci. Musí ctít soukromí svých zaměstnanců. GDPR jim příliš bedlivý dohled nad prací zaměstnanců omezí.\nI zaměstnanci mají právo na soukromí a jeho ochranu. A to dokonce i v případech, kdy se svým soukromým aktivitám věnují v práci nebo na zaměstnavatelem propůjčených zařízeních. Zaručuje jim to i GDPR.\nJenže právě zaměstnanci představují v ochraně osobních údajů jedno z největších rizik a ani sebelepší opatření nebude schopné zabránit tomu, aby zpracovávaná osobní data, o která v GDPR jde, neohrozili právě zaměstnanci. A nemusí to být vůbec záměrně. Stačí, aby si v dobrém úmyslu vzali práci domů nebo se připojili na internet někde v kavárně při čekání na pracovní schůzku. Je proto důležité všechny zaměstnance řádně proškolovat, seznamovat se všemi možnými riziky a přijmout opatření. Ta ovšem musí být taková, aby na jednu stranu chránila zpracovatele osobních údajů, ale na druhou nesmí zasahovat do práv zaměstnanců.\nI s tím je v nařízení GDPR počítáno, ale v samotném evropském nařízení to není, ostatně jako v řadě jiných případů, uvedeno zcela jednoznačně. To teď udělala až pracovní skupina WP29, která vydala své doporučení k této problematice.


Jak na výběr válendy? | Dona-shop.cz\nJak na výběr válendy?\n15/06/2021 - Iva Bátrlová\nPravidelný odpočinek je klíčem k mentálnímu a fyzickému zdraví každého člověka. Dát si sem-tam pauzu, dopřát buňkám chvilku pro regeneraci a stejně tak „vypnout“ na chvíli mozek, je čas od času zkrátka potřeba. Proto je důležité poslouchat, co Vám tělo napovídá.\nNabízí se hned několik způsobů. Poněkud složitější cestou je pobyt v lázních, nebo u moře. Taková dovolená je však většinou časově i finančně náročná a její účinnost obvykle vymizí krátce poté, co se vrátíte z vysluněných pláží domů.\nDalší možností je samozřejmě kvalitní spánek. Vyspat se do růžova Vám pomůže s energií po ránu, i po zbytek dne. Avšak nemusíte relaxovat pouze v noci, v posteli. Přiznejme si – kdo si po dobrém obědě rád nedá tzv. „dvacet“? Místo, které k odpolednímu šlofíku vyloženě vybízí je válenda.\nNejen děti je milují – jsou tak pohodlné a díky umístění v centru všeho dění (obvykle v kuchyni, nebo obývacím pokoji) zůstáváte v kontaktu se zbytkem domácnosti.\nTrochu jako gauč, trochu jako postel – není třeba škatulkovat. Hlavní je zde odpočinek a v tomhle ohledu válenda nemá konkurence. | Zdroj: Burrow\nDnes si tedy řekneme, jak najít tu pravou válendu pro Vás a které body je třeba při jejím výběru zohlednit:\nSprávné umístění v interiéru\nTento nábytek, podobně, jako třeba stoličky a taburety, zažívá v posledních letech velký návrat na výsluní - tedy do našich domovů. :)\n„Válenda“ už svým názvem napovídá, k čemu opravdu slouží. Své uplatnění získává nejvíce jako součást vybavení chat a chalup - tam se dá využít jak k sezení, tak ke spánku. Ale, jak již bylo řečeno výše, pozvolna se zase vrací také do našich běžných domácností.\nNejčastěji ji najdeme v kuchyni a obývacích pokojích. Právě zde vyniká hlavní výhoda tohoto nábytku – její všestrannost. Ráno jen sklidíte peřiny a rázem máte pohodlné místo k sezení, třeba hned u kuchyňského stolu.\nTady není třeba lámat si hlavu. Velikost válendy je většinou stejná jako nejmenší rozměry postele. Jediným zádrhelem může být velikost po rozložení, kdy nesmí válenda překážet běžnému provozu v místnosti. Na našem internetovém obchodě nabízíme rozměr 215x80 milimetrů s výškou 75 milimetrů. Pro pohodlné čtení nebo sledování filmu je zde navíc opěradlo, které zajistí maximální komfort a alespoň částečnou oporu Vašich zad.\nLevá nebo pravá? Strany nám problémy nedělají! U nás najdete válendu do každého rohu. | Modely Kirko a Hegy, obě s úložným prostorem.\nÚložný prostor navíc? Sem s ním!\nKonstrukce válendy často nabízí dutý, úložný prostor pro umístěný veškerých nezbytností – třeba právě ložního prádla. Jednoduché odklopení horní části zvládnete i jednou rukou, a manipulace je proto snadná i pro děti (samozřejmě pod dohledem), nebo seniory.\nPokud si Vaši přátelé, či blízká rodina rádi vyjedou na neohlášenou návštěvu, anebo pro ně zkrátka není místo v ložnici, pak i tady máme jednoduché řešení. Možnost rozložení se spací plochou 150x180 milimetrů je taktéž součástí našeho sofa Liana.\nPozor však na dostatek místa pro rozloženou verzi válendy. Pokud musíte v menší místnosti pokaždé přestavovat okolní nábytek, abyste mohli využít celou spací plochu, pak se to nejeví jako nejvhodnější řešení - rozhodně ne z dlouhodobého hlediska. Tuto možnost oceníte zejména u náhlých a krátkodobých návštěv.\nSofa by nemělo za žádných okolností bránit pohybu a fungování v interiéru, počítejte tedy s větším prostorem pro rozložení.\nNejen velké množství barev, ale i kombinace spousty vzorů dokáže vytvořit z válendy středobod místnosti. S naší širokou nabídkou motivů i materiálů si vytvoříte kousek, který bude pasovat. Pod kódovými názvy (například "Sawana 20") najdete v našem katalogu celé spektrum barev. Na vyžádání Vám navíc zašleme vybrané vzorky potahové látky zdarma.\nDvojbarevná varianta nikdy neurazí a v některých případech je méně opravdu více. Naopak riskovat se vzorem se především ve fádním interiéru vyplatí. | Rozkládací válenda Liana\nFunkčnost, účelnost, komfort a ještě design – válenda má mnoho skvělých vlastností, které je třeba brát v potaz a my doufáme, že Vám dnešní článek pomohl s jejím výběrem.\nCelou kategorii Válendy naleznete >> pod tímto odkazem.\nPokud tápete i s jinými kousky, neváhejte si přečíst i další z našich článků nebo se nechte inspirovat na dona-shop.cz v nabídce dalších produktů.\nDopřejte si pohodu!\nÚvodní foto zdroj: Pinterest\nDoporučujeme | Válendy z naší nabídky:\nDélka 104 cm, plocha na spaní 73x166 cm. Moderní dětská...\nŠířka 200 cm, plocha na spaní 195 x 88 cm. Válenda...\n9 969 Kč\t7 496 Kč s DPH\nŠířka 208 cm, plocha na spaní 188 x 140 cm....\n9 969 Kč\t7 498 Kč s DPH


Aktuální nabídka byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5 denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5 než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5 se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5 neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5 právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 5+1 Třebonice, Praha 5, a to byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5, pronájem bytu 5+1 Třebonice, Praha 5, dražby bytů 5+1 Třebonice, Praha 5.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 5+1 Třebonice, Praha 5 nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 5+1 Třebonice, Praha 5, byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5, pronájem bytu 5+1 Třebonice, Praha 5, dražby bytů 5+1 Třebonice, Praha 5.\nNehledáte byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5 ?\nPokud jste v této kategorii byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5 omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5. Určitě lépe naleznete byty 5+1 na prodej Třebonice, Praha 5, který hledáte.


Vypravování: Příhoda, na kterou nezapomenu | Slohové práce | Český-jazyk.cz aneb studentský underground\nPříhoda, na kterou nezapomenu\nJako příhodu, na kterou nezapomenu, jsem si vybrala naši nedávnou výpravu na Triglav, nejvyšší horu Slovinska, která je 2864 metrů vysoká.\nVšechno to začalo už asi před šesti lety, když mi můj táta slíbil, že až budu větší, tak se mnou na Triglav půjde. To si ale určitě nemyslel, že v dubnu roku 2010 si na to vzpomenu. Jenže když už to slíbil, nemohl s tím nic dělat.\n23. srpna toho roku jsme z autobusového nádraží v Praze vyrazili směr Slovinsko. Cesta byla dlouhá a trvala celou noc, ale představa hor a čerstvého horského vzduchu mně lákala natolik, že se dala i vydržet.\nAsi v půl osmé ráno jsme konečně dorazili k úpatí Julských Alp. A kolem osmé hodiny už nám nic nebránilo v započetí výstupu.\nVybaveni helmami a sedáky, posilnění snídaní a odpočatí jsme vyrazili k vrcholu. Naše první zastávka byla v sedle Ljukna (1758 m n.m.). Ze sedla vedla naše cesta k horské chatě Tržaška koča na Doliču (2151 m n.m.), jež byla v únoru 2009 stržená lavinou. Tam jsme se posilnili pozdním obědem a poté vyrazili dál. Cesta se různě klikatila napříč suťovými poli a my museli dávat pozor, abychom neuklouzli. Po cestě nás chytil menší déšť, a tak jsme dál pokračovali v bundách. Další z komplikací, které nás potkaly, bylo stádo ovcí pasoucí se na pěšince. Kvůli suťovým polím jsme je nemohli obejít, nezbylo nám tedy, než je vyhnat. I přes tyto komplikace jsme kolem šesté hodiny večerní dorazili na chatu Dom Planika (2401 m n.m.), kde jsme měli nocovat. Tam jsme se navečeřeli a znaveni po celodenní chůzi a s představou brzkého vstávání jsme kolem deváté hodiny šli spát.\nRáno nás probudil budík asi v sedm hodin, museli jsme chtě nechtě vstávat a zabalit si batohy. Před odchodem jsme se ještě nasnídali.\nVenku docela foukal vítr, ale když jsme od chaty viděli vrchol Triglavu, už nás nic nemohlo zastavit. Asi po hodině chůze skalním terénem jsme došli k ferrátám, které nás doprovázely až na vrchol Malého Triglavu (2725 m n.m.). Z něj už byl náš cíl téměř na dosah ruky. Trochu jsme si odpočinuli a potom se vydali po hřebeni na samotný vrchol Triglavu. Konečně jsme tam byli!\nTak krásný pocit jsem ještě nezažila. Seděli jsme na vrcholu a vychutnávali klid, který v celých horách panoval. Dali jsme si čokoládu jakožto vrcholovou prémii. Porozhlídli se po krajině a potom už začali zase sestupovat zpátky dolů.\nSestup nejprve vedl po skále jištěné řetězy, ale ta se po chvíli proměnila v úzkou skalní římsu, která byla pěkně nepříjemná. Konečně to bylo za námi a nám už zbývala jen poměrně pohodlná chůze po chodnících z druhé světové války. Ty nás dovedly opět k horské chtě Tržaška koča, jíž jsme míjeli už po cestě nahoru. Z chaty, na které jsme se opět posilnili, jsme scházeli po poměrně široké cestě, na níž jsme čas od času potkali sníh. Cesta se pomalu klikatila svahem a na obzoru se začala objevovat vesnice Trenta - cíl naší cesty. Měla jsem však pocit, že k ní snad ani nedojdeme, protože vesnice se vůbec nepřibližovala. Konečně jsme tam byli. Ještě jsme se osvěžili ve skalní říčce, abychom potom už nasedli do autobusu a vyrazili do Prahy.\nProbudila jsem se asi v pět hodin, a to už jsme byli skoro v našem hlavním městě. Teď už nás čekala jen cesta metrem domů.\nVelice ráda na tyto dny vzpomínám, protože takhle úžasný pocit, jako stát na vrcholu takto velké hory, k jejímuž zdolání musí člověk nastoupat něco kolem dvou tisíc výškových metrů, je opravdu neuvěřitelný. Jsem moc ráda, že jsem měla tu příležitost na Triglav se podívat. Byla to opravdu příhoda, na kterou nikdy nezapomenu.\nZdroj: Marie Stará, 14.04.2011\nPočítadlo: 558 660 911


Typofilos » 2013 » Květen\nArchiv pro Květen 2013\nEl pé platně\n28. 5. 2013 | 3 komentářů\nStihl jsem sice ještě oposlouchat pár nahrávek z kotoučového magnetofonu, ale celé moje dětství na přelomu osdesátek a devadesátek mě provázely staré audiokazety. Nejprve pochybné černé kopie dovezené z polské burzy za padesát ká čé, později regulérní nahrávky z českých obchodů za dvě sta padesát. Na děšivých kazeťácích za pár stovek bylo úplně jedno, co přehráváte, vždycky to nakonec hrálo strašlivě. Pokud jste ovšem neměli pátou nebo šestou kopii Guns N’ Roses, ta hrála ještě o pořádnej kus hůř. Ostatně přestávkové šmelení s kazetami, to byla vedle čáry a hokeje na lavici jedna z hlavních kratochvílí jinak trudných let na základní škole.\nNěkdy tak kolem roku 1995 se u nás začaly hromadně nakupovat kompaktní disky, jenže při cenách kolem pěti set padesáti Kč za zahraniční album to byla absurdní investice, nahrávající pažravým producentům. Už po roce 2000 rozšiřovali své kolekce CD jen staří fotrové, my ostatní jsme kvapně přešli na brutálně komprimované MP3. A šmelení s kopiemi kazet se transformovalo v neřízenou distribuci všemožných výpalků. Vzpomínám si, že v roce 1998, kdy ještě nebylo samozřejmostí mít doma počítač a vypalovačku, se chodilo do specializovaných firem, kde vám za stovky korun (!) vypálili jedno cédéčko. Dnes už se tomu děti asi budou smát…\nAsi před deseti lety, když jsem se přestěhoval do Brna, měl jsem v pronajatém bytě jakýsi prehistorický gramofon s integrovaným zesilovačem a propojenými bedničkami. Nehrálo to dohromady moc dobře, ale na občasné buzerování opilých kamarádů deskami se Sagvanem Tofi taková sestava stačila ažaž. Pak jsem se ale odstěhoval do jiného bytu, a posledních osm let byl odsouzený k poslouchání hudby výhradně z plastových bedniček od počítače, na kterých se dalo kroutit akorát ovladačem výšek, to bylo vše. Když nad tím teď přemýšlím, nikdy v životě jsem ještě neměl řádnou aparatůru, na které by bylo možné užít si ta kvanta hudby, co jsem postupně nasbíral z ripovaných CD a různě postahovaných empétrojek. Takže pravděpodobně už trpím absolutní, nevratnou hudební hluchotou… a v podstatě nevím, jak má znít pořádná muzika.\nBez ohledu na to, že chyběl gramofon, kupoval jsem si příležitostně vinylové desky; kvůli obsahu i kvůli designu. V posledních letech zažívá starý vinyl neskutečnou renesanci — a ať už si o souboji analogové a digitální hudby myslíte cokoliv, tak velká černá deska na pořádném gramofonu je nejen hudební, ale doslova rituální zážitek, kterému trapné plastové disky ani empétrojky z flešky konkurovat nemůžou. Takže když už se moje sbírka desek začala povážlivě rozrůstat, začalo být jasné, že další akvizicí musí být gramofon a solidní reproduktory k němu.\nJsa totální hi-fi-laik, napsal jsem o plánované akvizici na Facebook a dostal doporučení na prodejce na Aukru, který je blázen do audiotechniky a nabízí občas opravdové skvosty. Můj plán investovat do gramofonu a bedniček „pár tisíc“ vzal rychlé za své, té krásné technice se prostě nedalo odolat. Takže nakonec jsem koupil vintage gramofon, zesilovač i bedny, a vytvořil z nich docela obstojnou aparaturu. Jistě, mohl jsem si pořídit nové komponenty, ale většina současných produktů s digitálními displeji nemá duši, jsou to v Číně smontované bazmeky s papírově nabušeným výkonem. To zachovalý gramofon, který už hraje čtyřicet let, v sobě má kus historie, není to fádní černá krabice s plastovými tlačítky a dálkovým ovládáním.\nJaponský Pioneer dělal v sedmdesátých letech úžasné produkty. V každém katalogu (dají se najít na internetu) měl celou škálu gramofonů od plně manuálních přes poloautomaty (auto return) až po plně automatické, které vám v průběhu přehrávání upletly svetr. Mnozí pravověrní hifisté dodnes říkají, že manuál očesaný až na kost je nejlepší, obejde se bez nadbytečných součástek, které se časem pokazí. Já jsem to dlouho zvažoval a nakonec se přiklonil k manuálnímu gramofonu PL112, jak byl nabízený v katalogu 1976/1977. Jedná se vlastně o funkčně nejjednodušší verzi z celé produktové řady, obsahuje pouze přepínač rychlosti, zvedání ramene a nastavení antiskatingu. Čistý, jednoduchý, založený na kombinaci kovu, dřeva a hezké typografie. Nejen na svou dobu je gramofon na vysoké konstrukční úrovni — má kvalitní ramínko, dvojí odpružení a motorek v nezávislé kinematické sestavě.\nVe zhruba stejné době vyráběl Pioneer i nádherné stereo receivery. V katalogu 1978/1979 nabízí několik příbuzných typů s podobným vzhledem i technickými parametry (ve kterých se samozřejmě vůbec nevyznám). Moc se mi líbil typ s černým předním panelem a analogovými budíky, ale musel bych dlouho čekat, než dorazí z opravny, rozhlas totiž nefungoval stereofonně. Takže nakonec jsem si vybral coby alternativu Pioneer SX-450. Jednoduchý, ale velice pěkný přístroj, který má všechno, co od něj chci. Receiver dohromady s gramofonem svým designem ladí skvěle, mají stejnou barvu dřeva a pocházejí dokonce od jednoho majitele. Zkoušel jsem přehrávat rádio, ale už jsem si úplně odvykl — některé stanice buď šumí, nebo hrají čistě jen v mono, chtělo by to asi připojit lepší anténu. V době, kdy už všechna rádia vysílají digitálně, asi nemá cenu řešit klasický analogový příjem. Stejně z českého vysílání poslouchám jen Vltavu a Jazz, přičemž druhá jmenovaná stanice klasicky po vlnách nevysílá vůbec.\nŘíká se, že minimálně padesát procent investice do aparatury by mělo jít do reproduktorů, protože zvuk závisí hlavně na nich. To jsem sice nedodržel, ale i tak se mi, myslím, podařilo pořídit za málo peněz hodně muziky (a to doslova). Hlavně ve srovnání s plastovými ubožáky k počítači je to učiněný ráj. Anglická firma Bower&Wilkins patří mezi renomované výrobce reprosoustav, nejznámější je díky svému šílenému šnečímu výrobku Nautilus v ceně cca jeden a půl milionu ká čé (ten si schválně najděte). V devadesátých letech uvedli na trh velice populární řadu DM601, která svého času patřila mezi špičku v dané kategorii. Postupně se dočkala dvou pokračování (S2, S3) a zlé jazyky tvrdí, že první typ hrál lépe než jeho „vylepšení“ bráchové. Reproduktory jsou kromě nadčasového designu zajímavé i tím, že mají kevlarovou membránu basového reproduktoru, vyznačují se vysokou tuhostí při nízké hmotnosti. A všichni hráči Counter Strike vědí, že z kevlaru se vyrábějí mimo jiné neprůstřelné vesty. Nejsou to úplně maličké bedny, s rozměry 356×204×244 se nacházejí spíše na horní hranici daného segmentu. Při instalaci doma jsem je neměl kam narvat, protože všude překážejí knížky. Jedna police v knihovně si ještě říká o převrtání do jiné polohy, jednou se k tomu budu muset dotlačit.\nDohromady to všechno hraje nádherně, nemá cenu rozpitvávat detaily. Balzám. Úplně nadšený jsem hlavně z jazzových nahrávek, které na sestavě hrají božsky, zpěvavé výšky se střídají se zadumanými tóny kontrabasu, ve středech to valí jako o život. Největší trik samozřejmě je, že i u tak staré sestavy se dá do AUX vstupu připojit kabel vedoucí od notebooku — na receiveru dvakrát cinch, v počítači obyčejný 3,5mm jack. Receiver pak žene do beden všechno možné, internetovým rádiem a Google Music počínaje, filmy a Youtube konče.\nV současné době vycházejí velmi často takzvané audiofilské edice na silnějších 180gramových (až 200gramových) vinylech. Oproti tenčím 120 až 140gramovým nahrávkám by měly mít lepší a dynamičtější zvuk a větší odolnost proti opotřebení. Těžší deska = víc materiálu, takže teoreticky i dražší výroba. Jenže většina vinylů stejně obsahuje recyklovaný plast (až 30 procent), takže tlustá deska nemusí znamenat automatickou výhodu. Může mít v sobě různé nečistoty, které negativně ovlivní zvuk i na fungl nové desce, bude to praskat. Z toho důvodu se ještě prodává tzv. Virgin Vinyl, ve kterém by už žádný recyklovaný materiál být neměl.\nTeď vidím, že jsem se úplně zbytečně rozepsal o nezáživných technikáliích a zapomněl se zmínit o tom hlavním, totiž o samotných gramodeskách. Ale vy už to všechno dávno znáte, protože patří k dobrým mravům vědět, že je to jedno z nejvděčnějších médií, ke kterému se člověk může dostat. Rozměr LP je jedno velké plátno, na kterém se můžete vyřádit o mnoho víc než na kompaktu anebo, nedejbože, audiokazetě. O-BROV-SKÁ plocha pro písmo a obraz. Takový malý plakát, kam se toho vejde hromada, když zrovna chcete. K tomu navíc ještě neobvyklý čtvercový formát a tedy i nekonečné možnosti kompozice, rotace titulu, zkrátka totální fantazie. Z éry dlouhohrajících desek pochází přehršle ikonického grafického designu, mezi nejznámější kousky určitě patří floydovské album The Dark Side of the Moon od londýnské designérské skupiny Hipgnosis, která dělala i pro Led Zeppelin, Yes, Genesis a spoustu dalších muzikantů. Dokonale čistá grafika se známým optickým hranolem, rozkládajícím bílé světlo na barevné spektrum. Reedice vydaná ke čtyřicátému výročí vzniku alba má stejnou úpravu jako originální britské výlisky z roku 1973 a neobsahuje tudíž žádné plevelné nápisy, jenom ilustraci. Označení kapely původně řešila malá samolepka na ochranné fólii, po rozbalení Vám zůstala čirá krása.\nNo ale i v československém Supraphonu nebo Pantonu se našlo dost hezkých obalů na gramodesky, zvlášť v oblasti vážné hudby, kde se mohl dobře uplatnit náš tradiční cit pro typografii lépe než na singlu Holky z naší školky. Vysloveně boží je Šeherezáda Rimského-Korsakova, kterou navrhl Gustav Šeďa v roce 1970. To je krásný příklad náramného typografického „loga“, citlivě odkazujícího na arabské písmo… Není to jenom prostor titulní strany LP desky, který se dá graficky zpracovat. Častá jsou alba obsahující dvě desky, protože celá nahrávka by se v odpovídající kvalitě na jedinou fošnu nevešla. Bývají uložené ve dvojitém obalu, kterému se říká gatefold, prostor pro grafiku se tím zvětšuje na úctyhodný dvojnásobek. Kromě obalu je potřeba upravit i středovou samolepku na samotné desce, v posledních letech navíc přibyla možnost vyrábět desky v jiné než černé barvě, možnosti jsou tím o dost pestřejší. Existují desky zelené, modré, červené i bílé, skvěle vypadají vinyly průhledné. Finální řešení představují desky potištěné grafikou celé od středu až po okraj — obsahují buď motiv z obalu LP, nebo samostatnou grafiku…\nPřijde mi docela pozoruhodné, že na vinylu dnes vycházejí především metalová alba. Nevím, jestli je to móda, náhoda nebo boží vůle, ale faktem je, že pokud chcete v roce 2013 koupit nové desky, nejvíce toho najdete v metalových žánrech. Díky tomu jsem bez velké námahy sehnal některé zásadní desky z devadesátých let, které tvoří nezbytný základ mé temnější části diskotéky. Zaplesal jsem nad Type O Negative (Bloody Kisses) i My Dying Bride (The Angel and the Dark River), juchal u Opeth (Orchid, z novějších Blackwater Park, Damnation, Herritage), teď jim ještě sháním kamarády: zejména Moonspell, Anathemu a některé další. Coby typograf nesmím zapomenout ani na Master’s Hammer Františka Štorma — strašlivě srandovní blackmetalová muzika (astrálně-hekatombický senilní gay-metal) a taky skvělá grafická úprava se Stormovými dřevořezy.\nMimo metal přehrávám i některou rockovou klasiku a pár českých úchyláren (Sagvan, Dalibor Janda, Kotwald—Hložek), momentálně si ale dávám za úkol sehnat všechna nejoblíbenější jazzová alba včetně moderních nahrávek; bude to v každém případě Esperanza Spalding i Amy Winehouse, David Dorůžka bohužel na černé desce nevyšel. Naštěstí je ale k dostání spousta rozhlasových her, mezi moje nejoblíbenější určitě patří troj-LP Hrabě Monte Christo se Soukupem a taky Komisař Maigret s Hrušínským — toť veliká slast!\nA protože pár božích desek mi pořád ještě chybí (špatně se shání), doplním ještě malý inzerát. Koupím teď hned za přiměřenou cenu LP platně:\nThe Gathering: Nighttime Birds\nJestli se něčeho podobného chcete zbavit, pište mi rychle na mail info@book-design.eu!\nPrávě procházíte archivem blogu Typofilos za Květen 2013.


Soutěže | Page 3 | Sanctuary.cz\n2018-02-16 19:18 0 komentářů\nPotřebujete pošťouchnout, zda se vypravit na premiérové vystoupení zkušených EBM postapokalyptiků Funker Vogt v doprovodu neméně ostřílených Cephalgy a domácích Gaping Chasm?\n=UKONČENO=Vyhrajte volný vstup na postpunkový večírek se Sextile a D I I S T v Praze\n2018-02-08 11:30 0 komentářů\nV úterý 13. února si v podzemí pražského klubu Café v lese odbude svou českou premiéru progresivní darkwave postpunkové kvarteto ze Spojených států Sextile, ve společnosti tuzemského žánrového objevu D I I S T.\n2017-11-23 14:47 0 komentářů\nSanctuary.cz zakončuje vlastní koncertní sezónu roku 2017 EBM večírkem o třech chodech.\n2017-11-15 14:22 1 komentář\nJak že je to dlouho, co se Absurd Minds, K.I.F.O.T.H. a Terminal State naposledy objevili v Praze?\n=UKONČENO= Vyhodnocení soutěže o dva volné vstupy na nedělní koncert Laibach\n2017-11-03 19:18 0 komentářů\nNedělní večer bude pražský Palác Akropolis patřit Slovincům Laibach. Dva fanoušci na něj, díky naší soutěži, budou moci vyrazit zcela zdarma. Ptali jsme se vás, kdy naposledy právě v tomto klubu Laibach hráli.\n=UKONČENO= Blesková soutěž o dva volné vstupy na koncert Laibach\n2017-10-31 10:37 0 komentářů\nSlovinští Laibach jsou v naší kotlině poměrně pravidelným hostem. Dobré je, že pokaždé přijíždí s výrazně jiným programem.\n2017-06-23 16:15 0 komentářů\nJak že je to dlouho, co se The Cult naposledy objevili v Praze?\nVyhodnocení soutěže o dva volné vstupy na páteční koncert Faun\n2017-06-15 17:33 0 komentářů\nZítra bude pražské Meetfactory vibrovat paganfolkovými vibracemi. Dva fanoušci na něj, díky naší soutěži, budou moci vyrazit zcela zdarma. Ptali jsme se vás, pokolikáté bude Oliver SaTyr a spol. v České republice s Faun vystupovat.


Zapíše se Apple iPhone do historie webu? | Weblog | Sova v síti\nZapíše se Apple iPhone do historie webu?\nV pátek se začal v USA prodávat dlouho očekávaný Apple iPhone. Lidé kvůli němu nocovali ve frontách a ještě v noci prý celou první várku vykoupili. Novinové titulky nejčastěji opakují slova historie a revoluce. Telefonům nerozumím, takže netuším, jestli je iPhone dobrý nebo špatný, a zda opravdu píše technologickou historii. Vlastně mne to ani nezajímá. Co mne zajímá, je, zda se zapíše do historie webu.\nMnozí webdesignéři už léta tvoří weby s ohledem na mobilní telefony. Všechny významné světové vyhledavače mají pro mobilní telefon speciální verzi. Pár cvoků na mobilu vyřizuje e-maily nebo si čte RSS. Já sám teď na mobilu píšu tento článek. Onen pověstný Běžný Uživatel ale “na mobil” ještě nedorazil.\nDostane ho tam Apple iPhone? Začnou mít všechny ty weby připravené pro mobil konečně smysl?\nMarek Prokop na , 1. 07. 2007 22:43, Pošli komentář\n« Google PPA - nový druh reklamy nebo zabiják affiliate programů? | Nejnovější | Zajímavému českému projektu nabízím reklamu zdarma »\nMarku, iPhone nemůže mít vliv vývoj webů pro mobilní zařízení, protože používá Safari (jádro WebKit). A co vím, tak i ostatní mobilní zařízení většinou používají (X)HTML-prohlížeče, takže stylesheety handheld můžeme de facto považovat za mrtvé.\nJediné, po čem mohou uživatelé podobných kapesních zařízení volat, je snížení objemu přenášených dat a možná i optimalizace šířky pro užší viewport (pro tvou informaci: Safari v iPhone disponuje celkovým náhledem stránky a zoomem, přičemž bez scrollování zobrazuje něco kolem šesti set bodů šířky, myslím…). Také zatím nezvládá flash, takže jeho uživatelům mohou vadit navigace, postavení výhradně na této technologii.\nZávěr? Dál tvořit “dobré weby” — se správným kódováním, dobrou strukturou, efektivní a ohleduplné vůči kapacitám přenosových linek. Papír máme nový, voňavý, ale jednotlivá písmenka pořád zůstávají stejná :-)\n— Pavel Kout · 5194 days ago · #\nPavle, možná to vidím méně technicky. Pokud iPhone způsobí či alespoň nastartuje masové používání webu na mobilu, bude mít z mého pohledu na vývoj webů převratný vliv. Není podstatné, zda se střeva těch webů budou či nebudou muset dělat jinak. Podstatné je, že se web stane dostupný mnohem více lidem na mnohem více místech.\nPředstav si důsledky např. na používání map, lokální vyhledávání (nejbližší otevřená hospoda), přesun desktopových aplikací na web apod. To vše už je samozřejmě dostupné i dnes, ale v mnoha případech chybí kritická masa uživatelů k tomu, aby se to opravdu pořádně rozjelo.\n— Marek Prokop · 5194 days ago · #\nOtázka spíš je, jestli onen pověstný Běžný Uživatel má chuť sebou tahat tak velkou krabičku, nebo spíš dá přednost maličkému mobilu.\n— dgx · 5194 days ago · #\n Ano, Davide, máš pravdu, ale před 15 lety bylo nepochopitelné, proč by měl s sebou člověk tahat vůbec nějakou krabičku. Když jsem měl svůj první mobil, a to bylo už dost pozdě, někdy v roce 93-4, koukali na mne všichni jako na blázna. Nakonec někdo pro ty krabičky vynalezl brašničky a bylo to.\nApple neapple, ale tahle informace mě šokovala: Marku, ty už máš mobil?\n— Michal Illich · 5194 days ago · #\n Jo jo, mám. Šéf mne přinutil asi před rokem a jsem rád. Sice s ním prakticky vůbec netelefonuju, ale na web a na psaní poznámek je výborný.\nPavle, není stylesheet pro mobily právě od toho, aby měl užší viewport, méně grafiky, trochu jinou navigaci?\nMožná je tu posun od toho, že původně speciální design pro mobily a PDA řešil přístupnost, a dneska spíš použitelnost?\n— Pachollini · 5194 days ago · #\n Původní záměr takový určitě byl. Ale kolik zařízení sáhne právě po stylesheetu handheld?\n nejde jenom o zařízení ale i o prohlížeče. Mobilní Opera si bere screen a na stejným PDA si Explorer bere handheld.\n— Filda · 5194 days ago · #\n web se přece na PDA již masově používá, Windows Mobile zařízení jsou technicky řádově lepší než iPhone, a mají i větší displej (až 640×480). Existuje Internet Explorer Mobile, Opera Mobile 8.65, Opera Mini (javová) či Netfront 3.3. Na mém serveru mají podíl 0.5-1.5%, dle tématu.\niPhone je revoluce, ale nikoliv technická, pouze v reklamě. Apple je na marketing machr.\nPokud mám ale trh 250 miliónů lidí, jsem schopen 5% z nich přesvědčit, ať si koupí něco předraženého s 2 roky starým vnitřkem.\nDomnívám se nicméně, že toto v Evropě příliš fungovat nebude. Evropané se mnohem více zaměřují na hodnota/cena poměr a telefon bez možnosti doinstalovat aplikace (tedy dumbphone), bez MMS, GPS navigace, 3G datových přenosů, a prodávaný za 3x vyšší cenu než konkurence nemá šanci.\n— Radek Hulán · 5193 days ago · #\n Radku, nezlobte se, ale mezi tvrzením “web se přece na PDA již masově používá” a “Na mém serveru mají podíl 0.5-1.5%” vidím určitý rozpor.\nS marketingem Applu a hodnocením iPhonu můžete mít samozřejmě pravdu. Mne na tom zajímá právě jen ten marketing a to, zda přesvědčí dalších aspoň 0.5-1.5% lidí používat mobil k prohlížení webu.\n— Marek Prokop · 5193 days ago · #\n určitě část lidí přesvědčí, protože se prodává jen a pouze s unlimited datovým plánem ($60-$100/měsíc). Ale není to tak o iPhone, ten je opravdu technicky zastaralý (například má jen pomalý internet přes EDGE a homepage Yahoo.com se tak v praxi načítá dlouhé 2 minuty), jako právě o celém balíčku služeb, zejména datovém plánu AT&T.\nVýsledek bude jen krátkodobý. Opera Mobile 8.65 umí dávno renderovat stránky na mobilním zařízení stejně jako na desktopu nebo je uzpůsobit na malé rozlišení (3 sloupce dá do jednoho a nemusím skrolovat horizontálně).\nSafari na iPhone to neumí (ono uzpůsobení), a osobně si myslím, že hodně lidí si s tím bude teď hrát, po čase je to ale přejde, protože to není praktické.\nKromě “počátečního záchvatu” to prostě moc velká změna pro web nebude.\nPokud bych to sumarizoval: – iPhone má pomalá data, lidé nebude bavit čekat X minut na načtení stránky – Safari pro iPhone rederuje jen “plné” weby, neumí je uzpůsobit pro malý displej, což vypadá efektně na propagačním videu, ale v praxi neustále dělat zoom in/out a skrolovat doleva/doprava/nahoru/dolů děsně zdržuje – existuje jen SW klávesnice a jen zadání URL adresy na této klávesničce bude pro hodně lidí velice otravné, téměř neřešitelné – po chvíli pomine “wow” faktor\nVýsledek? Internet na mobilu se bude používat stejně jako dosud, nouzově a nuceně, nikoliv “radostně” a chtěně.\nKoukněte na webové aplikace pro iPhone: http://blog.wired.com/monkeybites/2007/07/vote-best-web-a.html\nMyslím, že to je to „zapsání do historie webu“, o němž Marek hovořil…\n— karmi · 5189 days ago · #


Peter Kaiser lodičky s volnou patou malované 22367/914 - Peter Kaiser - Lodičky - JADI.cz - ...více než boty\nÚvod / Dámská obuv / Lodičky / Peter Kaiser lodičky s volnou patou malované 22367/914\nPeter Kaiser lodičky s volnou patou malované 22367/914\nLuxusní dámské malované lodičky s volnou patou a na nízkém stabilním podpatku.\nPeter Kaiser lodičky s volnou patou malované 22367/914 - 39.5\nTermíny jsou orientační k 2.6.2020 23:54. O přesném termínu odeslání či možnosti osobního vyzvednutí budete informováni po objednání prostřednictvím emailové zprávy a SMS.\nPeter Kaiser lodičky s volnou patou malované 22367/914 - 40\nLuxusní a výjimečné dámské lodičky s volnou patou od značky Peter Kaiser jsou dokonalé v každém detailu.\njednoduchý, pohodlný střih\nhladká matnější kůže ve smetanové barvě jako základ\npestrobarevný malovaný motiv květin\npatní pásek ve stříbrné barvě a s délkovou regulací\nnižší dezénovaný podpatek


top or modre damske poltopanky 133 52bl lakovana eko koza - Vyhľadávanie tovaru - Direto.sk\n» Vyhľadávanie tovaru » top or modre damske poltopanky 133 52bl lakovana eko koza\ntop or modre damske poltopanky 133 52bl lakovana eko koza\nTop Secret Šortky dámské bledě modré - XL\nTop Secret šortky dámské modré jeans - 34\nDámské šortky z kolekce TOP SECRET jsou klasického střihu. Jsou vyrobeny z pevného a velmi příjemného materiálu. Zapínání je na knoflík a zdrhovadlo. Skvěle se hodí do letních teplých dní. (detail tovaru)\nTop Secret šaty dámské tmavě modré s odhalenými rameny - L\nDámské šaty jsou vyrobeny z příjemného materiálu s podílem elastanu. Velice pohodlné a vhodné k mnoha příležitostem : -) (detail tovaru)\nTop Secret Plavky dámské modré horní díl - L\nDámský plavky z kolekce TOP SECRET jsou vyrobeny z příjemného materiáu s velkým podílem elastanu : -) 82% polyamid 18% elastan (detail tovaru)\nTop Secret šortky dámské modré jeans - 36\nTop Secret šortky dámské modré jeans - 38\nTop Secret šortky dámské modré jeans - 42\nTop Secret šaty dámské bledě modré s odhalenými rameny - 40\nŠaty dámské mají bledě modrou barvu s jemným proužkem a jsou vyrobeny z příjemné bavlny. Jsou velice pohodlné a vhodné k mnoha příležitostem. (detail tovaru)\nTop Secret Šortky dámské tmavě modré jeans - 36\nTop Secret Jeansy dámské světle modré - 34\nDámské jeansy z kolekce TOP SECRET jsou vyrobeny z příjemného materiálu. Jsou úzkého střihu se zapínáním na knoflík a zdrhovadlo. Velice moderní a nadčasové : -) (detail tovaru)\nTop Secret Jeansy dámské světle modré - 36\nTop Secret Jeansy dámské světle modré - 38\nTop Secret Jeansy dámské světle modré - 40\nTop Secret Jeansy dámské světle modré - 42\nTop Secret Šortky dámské bledě modré - S\nTop Secret Šortky dámské bledě modré - L\nTop Secret Triko dámské tmavě modré krátký rukáv - 40\nDámské triko z kolekce TOP SECRET je vyrobeno z příjemné bavlny s podílem elastanu. Má jednoduchý uplý střih na tělo. Vhodné na volnočasové aktivity k džínům : -) (detail tovaru)


Svítidlo dekorativní LEDKO/00361 recenze a podrobnosti o zboží\nPodrobnosti : Technické údajeBarva: černá/zlatáHloubka (mm): 200Krytí: IP20Materiál: kovMax. příkon (W): 1x max. 40WNapájení (V): 220-240Patice: E27Šířka (mm): 300Typ zdroje: zdroj není součástí, lze použít úspornou zářivku nebo LED žárovkuZáruční doba: 2 rokyZdroj součástí balení: Ne, ,... Zobrazit všechny informace o produktu >>>\nToto hodnocené zboží Svítidlo dekorativní LEDKO/00361 se prodává běžně v online e-shopech za cenu 1 071 Kč. Podívejte se do obchodu na podrobnější a přesnější informace o nabízeném artiklu, často je zde tento produkt ze sekce Levné žárovky Ledko v akci.\nRecenze Svítidlo dekorativní LEDKO/00361\nPrávě se díváte na podrobnosti o Svítidlo dekorativní LEDKO/00361 Ledko. Toto zboží má od zákazníků udělené výborné hodnocení 3. Celkem mu udělili 102 hlasů, což je výborné hodnocení produktu.\n- označneí výrobku EAN 8592957004412\nE-shop recenze Svítidlo dekorativní LEDKO/00361\nNa portále si můžete i přehledně najít Svítidlo dekorativní LEDKO/00361 srovnat a vyfiltrovat. Můžete si vybrat místo vyzvednutí.\nSpokojenost s Svítidlo dekorativní LEDKO/00361\nLED-světel.lišta LinkLight rozšiřující sada satin, hliník, akrylát 702.85 70285\nACA Lighting Dětské závěsné svítidlo MD150411B\nACA Lighting Dětské závěsné svítidlo MD150411P


Menšinová vláda se blíží, zaradoval se Paroubek\nSociální demokraté se nepokrytě radují. Důvod jim k tomu dal průzkum agentury Factum Invenio. ODS ale tvrdí, že k tomu nemají důvod, protože volební prognózu, kterou ve čtvrtek zveřejnila agentura Factum Invenio, považují za nevěrohodnou.\nmě znají a vědí, že poslední dobou doporučuji blog, na který jsem náhodně narazil. Jedná se o blog, který komentuje naší politickou scénu. Dnes jsem tam nakoukl a našel krásný příspěvek, pravděpodobně od voliče socdem, který názorně ukazuje, jací voliči ČSSD jsou: "Ty pravičácký k*k*te, co to tady píšeš za blbosti. Buďto piš nestrané články, nebo nepiš o politice vůbec. To seš tak blbej, nebo ti kolik ti zaplatily, abys dělal hlásnou troubu ODS." Opravdu nádherná ukázka\njak to vidíte...\nZchlad se sneku! uz zase plasis jak rudy rijen! Nic nebude, jsi proste precitlively, doktor na te ceka! A dej si zmrzlinu!\njak přežiješ přítomnost pozvaného prezidenta na sjezdu KDU??? Ty, takový lidovec a klausobijec s ODSfobismem, budeš mít prezidenta na sjezdu... hmmm, nepůjdeš si z toho hodit mašli? doporučuji blog\nco já.... ale co vy ODSáci a bolševici...že Klaun navštíví vaši nejnenáviděnější stranu....\n....nejnenavidenejsi strany jso Socani a Komanci\na že tady nikdo z odsáků na komanče nikdy nenadává...\nprotoze, zadni komanci nechodej na net\nKterého Klauna máš na mysli? Paroubka anebo Němce? Poku se trapně strefuješ do prezidenta Klause, pak si myslím, že na sjezd nejnenáviděnější strany, tj. KSČM nepřijde, zrovna tak v té nenávisti druhé ČSSD. Jak se jen tvá duše s tím vyrovná? Proboha, nenáviděný Klaus a tví spolustraníci mu budou tleskat a budou rádi, že tam přišel...\nZe ODS vyhraje volby a jedina bude v opozici?\nUž sis koupil soudruhu lampion na oslavu VŘSR?\njak se raduje a těší na vládnutí s KSČ(m) a po neblahém vzoru Medvídka Pú (kdo neví, tak Péťa Pithartovic) ne že začínám slyšet trávu růst, ale v dálce jako bych slyšel píseň: Již vzhůru psanci této zééémě..... Fujtajbl..... doporučuji blog\nRe: Vidím Paroubka\nDoporučuji meduňkový odvar\nRe: Re: Vidím Paroubka\nHA-HA-HA Ó, jak jsi vtipný...... a teď už syp\nRe: Re: Re: Vidím Paroubka\nTento žoviální pán patří k folklóru zdejších diskusních párty...tady bych snad ani nereagoval.Něco mezi Celtíkem ,Vencou Hanusů ( jen tak na okraj: kam se poděl Vašík ?) a Vláďou_k,nebo jak se zove onen element. Ztráta času.\nRe: Re: Re: Re: Vidím Paroubka\nJá vím, že mrkvička patří k velkým socialistickým zastáncům. Občas ho zkouším trochu pšťouchnout a pak se u compu na jeho účet výborně bavím\nJo Pithard, a co teprve Sokol? Ze by oba sli na opratku, po zmene zakonu? Sakra nekde jsem zapomnel "Reportaz psana na opratce".\nA myslíš, že by oba stejně hrdinně jako Julda Fulda udali své spolustraníky?\njen bych si počkal na výsledky voleb!Kolik průzkumů do té doby ještě vyjde a kolik přijdou daňové poplatníky!Porcujou divočáka funícího ještě po lese\nBude jedno, zda vyděláváte 12 tisíc hrubého, nebo 18, čistého dostanete stejně. Proč se tedy snažit o vyšší příjmy, když to vyjde na stejno. Zaměstnavatelé budou pochopitelně vyplácet raději 12 tisíc, když to za ně doplatí stát. Dlouhodobí flákači dostanou 5 tisíc, ti, kteří pracují na černo taky, tomu říkáte pravicový návrh reformy?\nODS vznikla jako strana primárně reformní a až následně pravicová. Jako ekonomistní strana nikdy nepochopila samostatnou, od ekonomie neodvozenou, roli práva a nutnost dělby moci. Dle ODS si vítěz voleb na dobytém území může 4 roky dělat, co se mu zlíbí. Nějaký Senát, prezident, Ústavní soud, kraje, atd. mu do toho nemají co mluvit. ODS nabízela lidem zajištění prosperity a "klid na práci", když ji nechají v klidu vládnout. Za dobu svojí existence se jí podařilo nabalit na sebe přes 18 tisíc členů, obsadit stovky postů v samosprávě, získat vazby na hlavní ekonomické skupiny i důležitá média. Přežila silnou krizi a na místa přeběhlíků přišli noví lidé, kteří dostali prostor vyrůst. Za funkci předsedy a místopředsedy sněmovny a Senátu, zhruba stovku míst ve státní správě, ponechání vlivu na ekonomiku a média zradila voliče, podtrhla US a "stabilizační" smlouvou umožnila ČSSD čtyři roky poklidného vládnutí. Přinesla na českou scénu antievropanství a nacionalismus, promyšleně posílila KSČM\njá bych chtěl vědět čím ODS zradila voliče a čím posílila KSČM To by mě fakticky zajímalo\nTvoje otázka jezbytečná stejně, jako reagovat na takový jekulovský blábol.\nTakových věcí je.... a nevidí je jenom skalní .... ale ze všeho nejvíc mi vadí jak okázale ODS kašle na ochranu soukromého majetku, jejich starostové a hejtmani se chovají ve svých elektorátech kolikrát nemlich tak jako komanči ... a když k tomu připočtu vyvlastňovací paragraf na akcie, super-pravicově-liberálního ministra hospodářství - soudruha Vlastíka Aquaparka Tlustého .... asi budu volit něco neparlamentního ....\nVlastimil Aquatel (=Aquapark+Eurotel) Tlustý\nS dovolením - pro méně sofistikované čtenáře: ODS je faktickou pokračovatelkou KSČ. Sice proto, že sdružuje veškeré amorální maloměšťáctvo do jedné zájmové ligy. O ideje nejde - žádné nejsou. Jde o udržení si odstupu (ekonomického) od většiny obyvatelstva, která ku vlastní "škodě" lpí na základech křesťanské morálky.\nToto amoralni malomestactvo voli spis KSCM a CSSD, nikoli ODS. To se pletes. A zbytek taky sedi predevsim na CSSD, ktera zradi vlastni program, aby opozici vzala vitr z plachet.\nŠpatně čtete... Nikdo neříkal, že amorální maloměšťáctvo volí ODS - bylo řečeno, že toto amorální maloměšťáctvo TVOŘÍ ODS\ncopak si nepostřehl,že tvé otázky jsou tak přesvědčivé, sofistikovaně položeny a zničující, jako kdyby ich kladl sám morální kódex, helikoptérnik Zaorálek ? Nenajde se v člověku dost sil, ti uspokojivě odpovědět. Ve všem máš zdrvující pravdu.\nTo je smutné. Nechci mít ani tak pravdu, spíše bych chtěl aby se ODS už konečně probudila.\nRe: Re: Cheosi,\nAnebo radši definitivně chcípla....\nTakže na mnou položený dotaz nikdo ze skalních ODSáku neměl odvahu odpovědět. Dá se tedy říct, že ODS neudělala proti vzestupu polularity ČSSD a Paroubka zhola NIC. Položím tedy další dotaz. Co chce ODS udělat pro ostatní, když není schopna cokoliv udělat ani pro sebe.\nPřečti si Modrou šanci soudruhu\nNevím, proč mne napadáš. Modrou šanci jsem četl. Nějak jsi neodpověděl na můj skromný dotaz. Nebo si snad myslíš, že stačí sepsat jakousi modrou šanci a pak sedět a čumět, jak jsou z ní všichni hotoví. Jak se zdá tak to nestačí. Ono je třeba pracovat dále...\nODS sepsala Modrou šanci To zaprvé A nebyla to nijak snadná práce jak to vyznívá z tvé narážky. Tedy koncepce politiky je hotová. A teď přichází na řadu její propagace A to ODS dělá Co víc by měla dělat Slibovat hory doly jako socani\nJo. ODS bohužel usnula na vavřínech. Nicméně ji stejně budu volit. Ne že bych byl skalní, ale jinou možnost nevidím ;o)\nMáš pravdu,v ODS jsou vesměs lidé inteligentní a chytří a podle hesla "Podle sebe, soudím tebe", mylně předpokládá, že stačí racionální argumentace a většina ji pochopí. Myslím, že účinný recept nabídl Looser ve své reakci: slibovat modré z nebe a pak udělat to, co je nutné. Copak ČSSD své sliby aspoň náznakem někdy splnila?\nOmlouvám se, chtěl jsem napsat Loonar.\nOvšem Vaše záměna Loonara za Loosera rozhodně nepostrádá jisté kouzlo nechtěného.\nJak se vám líbí ten návrh rovné sociální dávky, která bude znamenat srovnání příjmů pro rozpětí 12-18 tisíc hrubého? Je to pravicové???\nTo nevadí! Hlavně že naše!\nNikdy nebudu volit levici, takže jsem v té skupině skalních ODSáků. Podle mého názoru ODS jako strana neměla odvahu (jako měla ČSSD potřebu) obětovat někoho, nejakou tvář (nechme stranou, jakou), v rámci předvolebního boje s ČSSD a Paroubkem. Prostě nevsadili na jednu kartu a můžou prohrát. Což vlastně je odpověď i na druhou část, zvolili vrabce v hrsti, takže dělají něco pro sebe.\nNikdy to taky neděli jinak. ProSebe -je jejich totem.\nNejzajímavější to bude po volbách.\nMladí, kteří budo čerstvě zadluženi, protože budou chtít platit společnou daň, ji budou muset zaplatit do března, zklamou, hŕŕŕ premiér nezíská ani na menšinovou vládu s podporou komoušů, a požádá agentury FACTUM a STEM, aby dokázal lidem, že volili jinak, jako chtěli.\nA jak to ma byt v praxi\nhttp://hn.ihned.cz/?m=d&article[id]=17141360 opet z Modre sance Jasne, prehledne, ale hlavne a to zduraznuji SOCIALNI, zajistujici pravo na existenci kazdemu jedinci, ktery se citi byt soucasti teto zeme a je ochoten se snazit byt ji prospesny (u konkretniho jedince to znamena pracovat). Co proti tomu hodlaji postavit jine strany, jaky maji program. Zahalku, nic nedelani a stagnaci??\nRe: A jak to ma byt v praxi\nV praxi to znamená, že hrubý příjem 12 a 18 tisíc povedou k totožnému příjmu čistému. To se vám zdá jako dobrý nápad?\nZopakuji dotaz ještě jednou. Nevidím totiž odpovědi fanatických příznivců ODS, kampak tak najednou zmizeli ? Co udělala ODS za posledního půl roku, aby zastavila nárůst popularity ČSSD a Paroubka ?\nRe: Hmmm Zajímavé\nStačilo toho půl roku posílat do televizních diskuzí Topolánka, Langera Tlustýho a Nečase a to je ten výsledek.\nRe: Re: Hmmm Zajímavé\nA na to jsi přišel sám??? nebo stranické školení???


Co dělat, pokud Desktop Window Manager přestal fungovat a zavřel se - Opravit\nWhat Do If Desktop Window Manager Stopped Working\nSprávce oken na ploše může někdy přestat fungovat. Ve skutečnosti je to mnoho lidí Uživatelé Windows 7 narazil. Většina z nich nemá ponětí o původu chyby, protože sledování není snadný úkol.\nnba 2k17 můj hráč smazán\nTento problém může být způsoben různými faktory, včetně malware infekce , problémy se službami, některé problémy s operačním systémem Windows a další.\nV této příručce uvedeme řadu oprav, které by tento problém měly nadobro vyřešit.\n6 způsobů, jak opravit problémy se Správcem oken v počítači\nPovolte Správce oken na ploše\nZkontrolujte aktualizaci systému Windows\nPokuste se vytvořit nový uživatelský účet\n1. Spusťte skenování systému\nMůžeš opravit poškozené soubory Windows spuštěním kontroly systému. K provedení tohoto úkolu potřebujete instalační disk CD nebo DVD systému Windows.\nChcete-li spustit skenování systému, postupujte takto:\nOtevři Běh pole stisknutím klávesy R + Windows na klávesnici> zadejte cmd a stiskněte klávesu Enter\nKlikněte pravým tlačítkem myši cmd a nastavit na Spustit jako administrátor\nNa příkazovém řádku zadejte sfc / scannow a stiskněte klávesu Enter\n2. Povolte Správce oken na ploše\nChcete-li povolit Správce oken na ploše, musíte:\nzmáčkni Start a zadejte do vyhledávacího pole services.msc\nNajděte a klikněte pravým tlačítkem Desktop Správce relací Windows a vyberte Start z kontextové nabídky\nKlikněte pravým tlačítkem na Desktop Správce relací Windows ještě jednou> Vlastnictví\nPak musíte jít do Všeobecné kartu a povolte Typ spuštění > Kliknout OK.\nPŘÍBUZNÝ: 5 nejlepších antivirových řešení pro Windows 7 k použití v roce 2019\nPři čistém spuštění systém hledá konflikty mezi programy, aby zjistil hlavní příčiny vašeho technického problému. Chcete-li vyčistit spuštění počítače, postupujte takto:\nKlikněte pravým tlačítkem na ikonu Start tlačítko a poté klikněte na Vyhledávání\nTyp msconfig do vyhledávací lišty a stiskněte klávesu Enter\nVybrat Služby a poté zaškrtněte políčko vedle Skrýt všechny služby společnosti Microsoft> Vypnout všechno\nPřejít na Spuštění a klikněte na Otevřete Správce úloh\nVyberte každý program, u kterého máte podezření, že je poškozen, a poté vyberte Zakázat\nUkončete Správce úloh a klikněte na OK v okně Konfigurace systému\nPo dokončení všech těchto úkolů restartujte počítač a zkontrolujte, zda se něco změnilo\n4. Spusťte obnovení systému\nProvedení obnovení systému přenese váš systém do předchozího stavu, kde fungoval bez problémů.\nPokud jste měli funkci Obnovení systému vypnutou, nemůžete tuto funkci používat, proto si to uvědomte před zahájením procesu.\nChcete-li spustit obnovení systému, musíte provést následující kroky:\nVyhledejte Obnovení systému ve vyhledávacím poli Windows. Poté klikněte na Vytvořte bod obnovení\nV okně, které se objeví, se ujistěte, že je zapnutá ochrana pro Disk, na kterém máte nainstalovaný Windows> Chcete-li povolit / zakázat ochranu, stiskněte Konfigurovat tlačítko> Zapnout / Zakázat a stiskněte OK\nSystém automaticky vytvoří bod obnovení. Pokud chcete změnit proces na konkrétní bod obnovení (doporučeno), klikněte na Vytvořit tlačítko a ručně zadejte požadované datum\nPo výběru typu bodu obnovení klikněte na další tlačítko pro spuštění procesu.\n- PŘÍBUZNÝ: Oprava: Obnovení systému nebylo úspěšně dokončeno ve Windows 10 / 8.1 / 8/7\nOvladače nvidia se držely přípravy na instalaci\n5. Zkontrolujte aktualizace systému Windows\nZajistit, aby byl počítač se systémem Windows aktuální, znamená mít operační systém v optimálním stavu. Nejnovější aktualizace mohou nabídnout opravy chyb, které řešíte.\nChcete-li aktualizovat systém Windows, postupujte takto:\nStiskněte tlačítko Start a otevřete ovládací panel\nKlikněte na Systém a zabezpečení> Windows Update\nWindows Update vyhledá a zobrazí seznam nejnovějších aktualizací, pokud existují.\n6. Pokuste se vytvořit nový uživatelský účet\nRychlou a jednoduchou alternativou k opětovné instalaci operačního systému je vytvoření nového účtu. Váš uživatelský účet může být poškozen a měli byste zkusit vytvořit jiný účet a ověřit, zda funguje.\nZde je stručný průvodce pro vytvoření nového účtu:\nOtevřete pole Spustit stisknutím klávesy R + Windows na klávesnici\nTyp netplwiz do pole a stiskněte klávesu Enter\nV okně Uživatelské účty klikněte na Přidat tlačítko> Přihlaste se bez účtu Microsoft\nVybrat Místní účet a poté zadejte podrobnosti nového účtu> další\nPo kliknutí Dokončit , restartujte počítač a přihlaste se pomocí nového účtu\nPokud vám naše řešení pomohla nebo máte jiná vlastní pracovní řešení, zanechte prosím komentář v sekci níže.\nvideo soubor html5 nebyl nalezen\nOprava typu PS4 nat se nezdařila


Google testuje nové rozhraní navigace ve svých Mapách\nRedaktor serveru Android Police Andy Oka zaznamenal v neděli zvláštní chování aplikace Mapy Google během navigace. Zobrazovaly se mu pouze velké silnice, chyběly názvy ulic a čísla silnic. S ohledem na to, že testoval beta verzi s číslem 9.42.3, připsal toto chování zkušebnímu sestavení. V noci na dnešek dostal aktualizaci na verzi 9.42.3 jeho Pixel XL. Když se však chování opakovalo, rozhodl se smazat data aplikace. Jaké však bylo jeho překvapení, když se při dalším spuštění objevilo nové rozhraní navigace.\nČím se liší nové rozhraní navigace od původního?\nPo klepnutí na panel s informací o předpokládané době příjezdu (ETA) se ukazuje nabídka s vyhledáním alternativních tras a vstupem do nastavení. Ve starší verzi se po klepnutí na čas příjezdu zobrazoval itinerář s přehledem odbočení. Itinerář (Trasa) je nyní na jedné úrovni s alternativními trasami. Naopak přepínače pro zobrazování informací o dopravě a satelitního režimu byly přesunuty do nižších úrovní nabídek. V režimu zobrazení alternativních tras se zobrazují tlačítka pro vyhledávání a vycentrování mapy, jakož i nastavení možností trasy.\nNové rozhraní navigace\nZobrazení alternativních tras\nS velkou pravděpodobností se jedná o nastavení, prováděné na straně serveru, tedy částečně nezávislé na aktuální nainstalované verzi aplikace. Několik čtenářů v diskuzi pod článkem hlásilo, že se jim nové rozhraní zobrazuje po smazání dat aplikace starší verze 9.41.1 i aktuální 9.42.3. Na redakční Xperii Z3 s Androidem 6.0.1 s Mapami ve verzi 9.42.3 se nám nové rozhraní navigace nezobrazovalo. Provedli jsme tedy smazání dat aplikace (Nastavení-Aplikace-Mapy-Úložiště-Vymazat data) a po dalším spuštění jsme taktéž měli k dispozici nové rozhraní navigace, které můžete vidět na snímcích v tomto článku.\nNové spuštění Map\nJe otázkou, jakým způsobem míní Google nové provedení distribuovat dalším uživatelům – přeci jen k mazání dat aplikace asi každého nepřiměje.\nCo říkáte na nové rozhraní navigace v Mapách Google? Je to to, co aplikace potřebuje, nebo si myslíte, že by se vyhledávací gigant měl věnovat jiným prioritám? Podělte se o své názory v diskuzi pod článkem!


Lovení keší na motocyklu - Hledám společnost - geocaching.cz\nPublikováno 16 září 2010 - 16:20\nZdar, hledá tady někdo z Prahy a okolí o víkendu keše a přepravuje se při tom na motorce? Případně našel by se batůžek na hledání keší?\nPublikováno 16 září 2010 - 19:09\nJsem sice z Pardubic, ale to u motorky nehraje velkou roli ne? Napis kdy a kam bys mel chut vyrazit a domluvime se :o)\nPublikováno 16 září 2010 - 20:49\nJo, také občas lovím po jedné ose :-) Ještě vím o Ludvajsovi z Kladna. Akorát to hledáš spíš na jaro, ne?\nPublikováno 16 září 2010 - 21:33\nObčas taky vyjedu na lov, akurát mě nebaví u každé kešky zastavovat, bo bych víc stál než jezdil. Zarembovi loví na Guzzině častěji. Co takhle někdy udělat motoevent, spojený s vyjížďkou?\nPublikováno 16 září 2010 - 22:48\nAhoj, jako batuzek bych se klidne pridala, jenom nemam potrebne vybaveni :-)) Myslim na tu motorku, na caching samozrejme ano :-))\nGde Proboha Sem ???\nJdeme tudy. Je to sice dál, ale zato horší cesta...\nPublikováno 17 září 2010 - 7:03\nTaky občas po keších jezdím na motorce a přidal bych se. Bydlím kousek za Prahou.\nDr.Uli & MaChinka Team\nPublikováno 17 září 2010 - 11:09\nz prahy ja, janccutka a avantas...zrovna tento vikend budem slidit...\nGarmin 60 CSx, Nokia 6120i Clasic, BT GPS Nokia a iphone s netem...\nPublikováno 17 září 2010 - 12:47\nHa, já se ptal jen ze zvědavosti jestli někdo hledá kešky na motorce jako já. Nerad hledám keše v moc velké skupině a i v té malé mám rád, pokud se dodržují pravidla, že pokud někdo najde, nechá ty druhé, aby si také našli sami a nebyli ošizeni o to hledání. Ale to se u některých keší, zvláště městských a těch, které je třeba nahmatat, nedá dodržet, tak raději lovím sám. to sovidoupe: To bychom se museli sjet někde na poloviční cestě někde u Kolína to Zegga: Na motorce jezdím až do konce října. Není zima, je jen špatně oblečený motorkář. to hydrous: To není špatný nápad s tím eventem, akorát by se asi musel pořádat někde uprostřed mezi Čechy a Moravou, aby to nikdo neměl moc daleko. to Zoffka: Vybavení mám po bývalé přítelkyni. A teď o víkendu máš čas na lovení? I když bych v sobotu rád na bruslích projel nový jižní obchvat v Praze, bude to jedinečná možnost, ale to bych měl zvládnout za dopoledne. to Dr.Uli: Někdy můžeme, třeba teď o víkendu... to dusann: Kde budete slídit?\nPublikováno 17 září 2010 - 18:10\nto Or_Mi : nakonec jen projizdka... za teplice po hrebeni a zas domu... jedete nekdo pristi vikend do vizovic?\nPublikováno 26 září 2010 - 23:13\nTenhle víkend stál s počasím pro motorku za prd. V sobotu jsem na ní při lovení keší promokl a měl mokro v botách a to bylo hodně nepříjemné. Co bylo ve Vizovicích?\nPublikováno 26 září 2010 - 23:29\n...teď o víkendu jsme jich zase pár dali na motorce - nebylo žádné vedro, takže počasí bylo tak akorát\nPublikováno 15 březen 2011 - 10:20\nJel by někdo teď o víkendu na motorce lovit kešky? Mám podmínku, že by to mělo být na sever od Prahy. Koupil jsem totiž před časem slevový kupón na korunovační hostinu do jedné restaurace v Březiněvsi a má platnost do konce března. Takže to potřebuji projíst, jinak přijdu zbytečně o 450 korun. Hostina má být pro dva, ale tam je tolik žrádla, že se najedí tři a snad i čtyři. Kamarádi, se kterými jezdím (mudlové) nemají připravené motorky, nebo mají jiné plány na víkend. Takže plán je se naobědvat v té restauraci a pak si něco odlovit. Jel by někdo z Prahy a okolí? Někdo kdo jezdí rozumně podle předpisů a ne jako šílenec.\nPublikováno 15 březen 2011 - 15:45\nJezdim, kešuju, motorku mám už ready, pojedu ! :-)\nPublikováno 16 březen 2011 - 22:14\nNěkdo další, kdo se chce najíst na korunovační hostině a najít pár kešek na dvou kolech?\nPublikováno 16 březen 2011 - 22:22\nZdravíčko! Taky lovím cache na motorce! Jen asi bude problém že jsem z Ostravy a většina z Vás z Prahy to je celkem kus...:-( Najde se zde nějaký motorkář z Ostravy a blízkého okolí? Ať počasí přeje! A hodně ulovených cache přeju!!\nPublikováno 17 březen 2011 - 17:28\nTak to bohužel vypadá, že nám zase zlobí počasí. V sobotu mají být smíšené přeháňky - déšť se sněhem a teplota kolem 0 - 6 °C a v neděli to bude jen o trochu lepší. Takže to na tento víkend nevidím. A já už se tak těšil na projížďku.\nPublikováno 17 březen 2011 - 18:25\nNo, taky sem koukal. Tak to dáme příští víkend, předpověd je zatím dobrá, záleží jestli budeš mít čas.\nPublikováno 18 březen 2011 - 15:01\nTak kdyby nahodou, sice nemam motorku, ale zkusila bych se pridat jako spolujezdec\nPublikováno 18 březen 2011 - 17:31\ntak příští vejkend, tě klidně svezu, jestli budeš v praze teda :-)\nPublikováno 18 březen 2011 - 17:59\nTaky jezdim na motorce (do pulky dubna jeste na 125ce) a pritom pokousim nasbirat naky ty kesky, takze se pripadne rad pridam. S cim jezdite? Rsp asi jenom po slnicich co? S malou motorkou to jeste zkousim co nejdal to de, ale to se s petikilem asi zmeni. Takze vybirate hlavne kesky, co sou primo u silnice, nebo ke kterym treba 10a vic min jeste musite pesky? A kolik tak za den urazite?\nNic není nemožné pro ženy... - winter


Domů>BYLINKY dle NEMOCÍ>DETOXIKACE ORGANISMU\nDETOXIKACE ORGANISMUV této kategorii naleznete 17 druhy(ů) zboží.\nŠkodlivé látky se nejvíce usazují ve střevech, v játrech, v mezibuněčných prostorách a v tukových buňkách. Tím dochází ke zpomalení metabolismu, ke sníženému vstřebávání vitaminů a minerálů, k zanesení krevního oběhu toxickými látkami, ke zvýšenému usazování soli a tím k nadměrnému zadržování vody v organismu… Svůj podíl zde však má i stres, deprese a celkově špatná psychika.\nZbavit organismus těchto nečistot není nic složitého, protože lidské tělo je vlastně samo sobě jakousi laboratoří a pokud mu vytvoříme vhodné podmínky, má schopnost se velmi dobře zregenerovat. Proto je dobré čas od času podstoupit detoxikaci organismu a uklidit si sami v sobě.\nPro detoxikaci - pročištění organismu, je nejvhodnější období jaro a podzim, nicméně absolvovat ji můžete v podstatě kdykoli.


721526787 | KdoVolal.eu\nTelefonní číslo 721526787\nDalší komentáře k číslu 721526787...\nKomentáře ze dne 18.02.2020\nV úterý 18.02.2020 bylo napsáno 37 komentářů a okomentováno 37 telefonních čísel. Uživatelé zanechali u telefonních čísel následující komentáře. U každého telefonního čísla je odkaz na detail, kde ...\nKomentáře ze dne 16.02.2020\nV neděli 16.02.2020 bylo napsáno 16 komentářů a okomentováno 16 telefonních čísel. Uživatelé zanechali u telefonních čísel následující komentáře. U každého telefonního čísla je odkaz na detail, kde ...\nKomentáře ze dne 04.03.2021\nKomentáře ze dne 03.03.2021\nKomentáře ze dne 02.03.2021\nKomentáře ze dne 01.03.2021\nKomentáře ze dne 28.02.2021


Vstříc minimalismu – rebranding společnosti Halla | Marketingové noviny.cz\nSpolečnost Halla představila rok po svém 25. výročí na trhu novou vizuální identitu. Nové logo zobrazuje prolnutí stěny a pomyslného světla, tedy dvou rovin, dvou různých pohledů a světů – technického a architektonického.\nZměn se dočkal rovněž web, za nímž stojí studio Creative Nights a Supekodéři.\n“Na základě brand auditu značky, interního průzkumu a nových vizí společnosti jsme se rozhodli, že je třeba se posunout. Chceme dát najevo zákazníkům, že nezůstáváme na jednom místě, ale držíme krok s dobou a chceme i společně s nimi růst,” nastiňuje důvody změn Tereza Hanzlová, marketingová manažerka společnosti Halla, a dále dodává: “Původní logo již bylo zastaralé, nedávalo nám smysl – zkratku HALLA (halogenové lampy) již nepoužíváme, neboť halogen výrazně ustupuje na úkor LED zdrojů.”\n“Cílem rebrandingu bylo ukázat, že je společnost Halla vizionářská a sebevědomá. Dříve působila značka možná až příliš technicistně, nepřístupně a zastarale. To jsme chtěli změnit. Nové logo více vystihuje vize společnosti a odráží její minimalistický přístup a design svítidel. Zároveň bylo záměrem značku polidštit, čehož jsme docílili mimo jiné odstoupením od používání kapitálek, které Halla využívala nejen v názvu společnosti, ale také u názvu produktů. Dalším významným krokem bylo odlehčení textů – dodali jsme jim srozumitelnější jazyk a čtivější podobu,” dodává Ondřej Jelínek, autor nové strategie a rebrandingu. Inovovaná vizuální identita, která nahradila původní verzi od HMS design, byla vytvořena ve spolupráci s Markem Suchánkem ze studia Creative Nights.\nVítězem 16. ročníku ceny RHODOS je Škoda Auto Na český trh se vrací DIRECT pojišťovna Parfums.cz se mění na notino.cz MORA přichází s novou komunikační strategií