Prezident v odboji. Zachránil život 20 tisícům Židů. Sebevraždu mu z Londýna zakázal Beneš a historie se na něj pokusila zapomenout. Svět Tomáš Koloce | Krajské listy.cz\nRočník 2022 přináší řadu významných národních výročí. Kromě jiného jde i o 150. výročí narození jednoho ze dvou našich prezidentů, za nichž se československý stát zmenšil na český. Emila Háchy, vedle TGM našeho jediného skutečného prezidenta-hrdiny, z jehož života ale dějiny vyrobily nespravedlivý obraz prezidenta-zbabělce. Jak to s ním ale bylo doopravdy?\nPříbuzný české politiky\nEmil Hácha se narodil 12. července 1872 v Trhových Svinech a pocházel z rodiny s politicky nejzajímavějšími kořeny ze všech našich dosavadních prezidentů. Jeho babička z otcovy strany pocházela z rodů Jakešů, kteří jsou v starých matrikách psáni jako Jakschovi, přičemž bydliště rodiny, dvojjazyčné Trhové Sviny, kde mateřský jazyk rodiny byl často určen zkrátka ženitbou a stěhováním do českého či německého prostředí, leží deset kilometrů od Dlouhé Stropnice, odkud pocházel vůdce demokratických sudetských Němců Wenzel Jaksch (1896-1966), a dvacet kilometrů od Českých Chalup, odkud pocházel bývalý politik Milouš Jakeš (1922-2020, v letech 1987-1989 generální tajemník ÚV KSČ, faktická hlava našeho státu). Vzhledem k rozsáhlosti rodiny Jakschů-Jakešů je velká šance příbuznosti Emila Háchy s oběma těmito politiky.\nCo se týče německých kořenů, matka Háchovy matky Teresie‚ rozená Nietsche, byla navíc pražská Němka stejně jako její vnučka, Háchova pozdější manželka Marie (1873-1938). Jak Emil, tak jeho mladší bratr Theodor (1874-1957) si totiž vzali své sestřenice, které se obě stejně jako matka bratrů Háchových jmenovaly Marie. Emil si vzal dceru Františka Klause, bratra své matky, Theodor dceru Josefy Šittlerové, sestry svého otce. (Ač Hácha pocházel z rodiny Klausovy, se svým následovníkem Václavem Klausem spřízněn nebyl. Klausovi prvního prezidenta pocházeli z východočeského Chrudimska, Klausovi toho druhého ze západních Čech.)\nTalentovaný mladý muž\nHáchův otec Josef Emanuel Hácha (1832-1884) stejně jako jeho syn vystudoval práva a působil v rodných Trhových Svinech jako berní úředník. Zemřel, když bylo jeho synu Emilovi dvanáct a syn Theodorovi deset let. Oba byli velmi talentovaní, u Emila byly při zápisu do obecné (základní) školy rozpoznány takové schopnosti, že nastoupil rovnou do druhé třídy. Po otcově smrti byl přijat do českého gymnázia v Českých Budějovicích, kam se za ním přestěhovala matka Marie Karolína Pavlína Klausová (1837-1914) s bratrem Theodorem. (Později, když začal na českém oddělení Karlo-Ferdinandovy univerzity studovat práva, přestěhovali se za ním i do Prahy.)\nStejně jako Masaryk vyrůstal v společnosti brněnského policejního ředitele Le Monniera a Beneš u pražského policejního komisaře Oliče, také Hácha měl jako nadprůměrně talentovaný student svůj salon, v němž se pohyboval a v němž nacházel první kontakty, které později využil jako čelný právník země. Byl to salon českobudějovického německého továrníka Franze Hardtmutha, zakladatele dodnes věhlasného tužkařského podniku, pojmenovaného podle tehdejšího největšího diamantu světa Koh-i-noor (v překladu Hora světla).\nHardtmuthova syna Emil Hácha od sexty (tedy od svých šestnácti let) učil česky. Sám v té době už uměl dokonale německy, anglicky a francouzsky a učil se rusky, polsky a slovinsky. Slovinsky proto, že k jeho nejoblíbenějším sportům kromě bruslení patřil alpinismus, který provozoval zejména v Julských Alpách. Když později v té oblasti Klub českých turistů stavěl horskou chatu, zúčastnil se její stavby.\nK literatuře jej přivedl rodinný přítel dr. Engelmeyer, tajemník hraběte Chamaré (ze starého mecenášského rodu, o němž vznikl známý film Zdeňka Trošky Poklad hraběte Chamaré), k výtvarnému umění zase architekt Josef Fanta (mj. autor Fantovy kavárny na hlavním nádraží v Praze), který se podepsal i na vzdělání jeho bratra Theodora, jenž vystudoval strojní inženýrství a léta pracoval jako konstruktér v USA. To podnítilo zájem Emila Háchy o anglosaské země, už během studia se zaměřil na srovnávání právního systému Velké Británie (který pokládal za nejdokonalejší v dějinách) a Rakousko-Uherska, a poté strávil několik měsíců jako právní koncipista (praktikant) v Anglii. S prací na téma srovnání právních systémů obou zemí promoval v roce 1895 (v pouhých 23 letech!).\nOsobou svého bratrance, kněze a kanovníka Vyšehradské kapituly Eduarda Šittlera (1864-1932) se celoživotní vřelý katolík a monarchista Hácha propojil s životem v církvi, jež se stala jeho první zaměstnavatelkou. Nastoupil do kanceláře dr. Josefa Sobičky, která se starala o církevní statky. Se šlechtou ho kromě hraběte Chamaré propojil jeho druhý zaměstnavatel, maršálek Zemského výboru království českého (cosi jako předseda tehdejší autonomní vlády), kníže Jiří Kristián z Lobkovic, jehož syn Jaroslav Lobkowicz, mimochodem jeden ze svědků na svatbě Háchova prezidentského nástupce Antonína Zápotockého!, byl pak v roce 1938 jedním z Háchových prezidentských protikandidátů. Maršálek Lobkowicz si Háchu po třech letech jeho práce pro církev vybral z více než stovky uchazečů do funkce zástupce tajemníka tohoto zemského orgánu.\nS rakousko-uherskou monarchií stoprocentně loajální Hácha, jehož nejvyšší ambicí byla i v letech nadějí na samostatnost za první světové války pouhá reforma rakouského práva podle britského vzoru, byl spokojený muž. Žil s múzou, která ho ještě v pozdních letech inspirovala k veršům (Marie Háchová se věnovala opernímu zpěvu a jen choroba jí v tomto oboru znemožnila profesionální kariéru), k třicátým narozeninám dostal dceru Miladu (1903-1989), bratranec Eduard Šittler, velký znalec výtvarného umění, jej propojil jak s životem v církvi, tak v moderním umění, jehož se Hácha stal sběratelem a později i kurátorem Moderní galerie království českého, předchůdkyně dnešní Národní galerie.\nByl také členem České akademie věd a umění a České učené společnosti. V roce 1916 byl pak Hácha povolán do Vídně jako člen Nejvyššího správního soudu s titulem císařského dvorního rady, což z něj automaticky učinilo i soudce Stálého rozhodčího soudu v Haagu. Háchovi bylo tehdy 44 let, byl dobrým lyžařem, vášnivým řidičem automobilu (jeho úslovím bylo: „Mám se zabít při šedesátce, to se radš zabiju při stovce.“), překladatelem z angličtiny, který překládal především Jeroma Klapku Jeroma (s bratrem Theodorem vytvořili první překlad jeho slavné knihy Tři muži ve člunu – o psu nemluvě) a Rudyarda Kiplinga, a ještě po zvolení prezidentem, snad na rozloučenou, anonymně vydal soubor svých básní pod symbolickým názvem Omyly a přeludy.\nU kolébky republiky\nVznik Československé republiky byl pro Háchu do jisté míry překvapením, nová republika se však nemohla obejít bez takových odborníků a upřímných Čechů, třebaže během prvního odboje neprojevovali republikánské smýšlení. (Hácha byl navíc z Klubu českých turistů celoživotním přítelem jedné z hlavních osob pozdější republiky, spisovatele Rudolfa Medka, který si v legiích vysloužil generálskou hodnost a po válce se oženil s nevlastní dcerou syna TGM Herberta Masaryka. Medkovi synové a Masarykovi pravnuci, malíř Mikuláš a rozhlasový hlasatel Rudolf Medkovi, později vzpomínali na dovolené, které rodiny Medkova a Háchova trávily společně v Krkonoších či na Šumavě.)\nJiž 23. prosince 1918 byl Hácha jmenován soudcem Nejvyššího republikového správního soudu Republiky československé, což byla jakási kombinace dnešních institucí odvolacího soudu a ombudsmana (nad tímto soudem stejně jako dnes stál už jen Nejvyšší soud bez přívlastku). To v praxi především znamenalo odjet do Vídně a vytřídit všechna odvolání, týkající se území nově zřízené republiky (které v té době navíc nebylo ještě definitivní). Na tom, že instituce vůbec vznikla, měl Hácha lví podíl a nová republika to vzala v úvahu. Už 20. března 1919 byl jmenován zástupcem prezidenta instituce a v roce 1925 se stal jejím prezidentem sám. Jako autor řady odborných článků i publikací (například olbřímí Slovník veřejného práva československého) byl Hácha pokládán za špičku naší právnické vědy a jako takový se roku 1920 stal i docentem. Když se jeho dcera Milada roku 1927 vdala za zástupce tajemníka (vzpomeňme, že to byl stejný titul, s nímž v státní správě začínal Hácha) Nejvyššího správního soudu JUDr. Zdeňka Rádla, těšil se Hácha i na vnoučata. Těch se už bohužel nedočkal.\nAčkoli za první Československé republiky patřil Hácha k lidem, kteří měli patinu ,Rakušáků', jmenovitě jeho předchůdce Tomáš Garrigue Masaryk ho považoval za jednoho ze svých nejvěrnějších a zároveň i nejskromnějších. Bohumil Hrabal, který, jak známo, sbíral své historky v pražských pivnicích, v roce 1967, v knize ‘Bohumil Hrabal uvádí‘, napsal:\n„Jednou přijel do Československa na oficiální návštěvu ministerský předseda Francie Herriot, který uměl česky. Když se setkal s představiteli politického a veřejného života první republiky, projevil přání, že by rád navštívil českou hospodu. Doprovázel jej sekční šéf, který na rohu koupil pro každého po půl kilu teplé krkovičky, a vešli k Zlatému tygrovi. Hostinský pan Skořepa přinesl ,beštek', to je talíř, vidličku a nůž, pak pečoval pouze, aby ucha půllitrů byla pořád natočena k hostovi tak, že stačí jen hmátnout, vzít a pít. Herriot jí a pije, rozhlíží se a poznává u protějších stolů své oficiální známé. Zvedá sklenici, připíjí vzduchem na zdraví a šeptá svému průvodci: ´Tam to je univerzitní profesor Hoetzel, tvůrce ústavy, ale kdo to sedí vedle něj?´ Sekční šéf, pivař a štamgast Zlatého tygra, říká: ´To je holičský mistr z Husovky.´ Herriot pije dál, klaní se a šeptá: ´Ale tam sedí předseda poslanecké sněmovny Malypetr, ale toho vedle neznám.´ Průvodce šeptá: ´To je natěračský mistr z Melantrišky.´ Herriot přiťukává vzduchem sklenicí až k oknu a pak šeptá: ´Ale tam sedí president nejvyššího správního soudu (Hácha), toho vedle ale neznám.´ Jeho průvodce říká: ´Toho neznám taky.´ A tu soused zprava informuje: ´To je ciselér a výrobce pohřebních svítilen z Malé Karlovky.´ Herriot se ptá souseda: ´A kdo jste, prosím, vy?´ Soused přiťukává sklenicí a povídá: ´Já jsem domovník ze Skořepky.´ Ministerský předseda Francie Herriot pak prohlašuje: ´Pánové, omyl. Demokracie není ve Francii, ale tady.´“\nV některých osudech, které se mnoho let vyvíjely víceméně směrem k harmonii, se v určitém bodě objevují roky zlomu. Tak tomu bylo i v životě Emila Háchy a s rokem 1938. Nejprve se jeho dcera rozvedla se svým manželem a Háchovým dlouholetým kolegou Zdeňkem Rádlem. (Důvodem byla bezdětnost, nicméně její nový status byl později, ve chvíli zvolení jejího otce, dvakrát vítaný, jednak protože nahradila svou matku, jež týž rok zemřela, v roli první dámy, a jednak protože její bývalý manžel byl poloviční Žid, který by jako jeho zeť v době aplikace Norimberských zákonů byl nepřijatelným stínem v prezidentově profilu.) Dne 6. února téhož roku Háchovi zemřela milovaná žena Marie (1873-1938), s níž prožil 36 let (a která stejně jako její teta, Háchova matka, byla zčásti Němka).\nV září 1938 se pak němectví v Háchově životě objevilo znovu v mnohem méně přívětivé podobě. Po Mnichovské dohodě, uprostřed odstupu Sudet Německu (ten probíhal od 1. do 10. října 1938), abdikoval 5. října prezident Beneš, který 22. října emigroval do USA. Nastalo období, které pozdější česká historiografie nazývá druhou republikou. Oblasti obsazené fašistickým Německem, ale i Polskem a Maďarskem, představovaly třetinu rozlohy první československé republiky a zůstalo v nich mimo jiné 1,5 milionu Čechů. Z obsazených území do zbytkového vnitrozemí uprchlo 171 401 lidí, nepočítaje v to 50 000 státních zaměstnanců, které statistika nezahrnovala. Z civilních uprchlíků bylo 141 037 Čechů, 10 496 Němců a 18 673 Židů. (Pro některé z nich se druhá republika stala jen tranzitní zemí stejně jako pro řadu obyvatel vnitrozemí, kteří tou dobou začali prchat do demokratických zemí, jako byly Británie a Francie, přestože po Mnichovských událostech tyto země příliš nemilovali.)\nPrchali do země, jejíž správní a právní řád se tou dobou pod tlakem nacistického Německa změnil. Byla vyhlášena autonomie Slovenska a Podkarpatské Rusi, snížen počet příslušníků československé armády, byly zakázány Komunistická, Sociálně-demokratická a Židovská strana a v německých menšinových organizacích (i po odstoupení Sudet žilo v republice skoro 400 tisíc Němců, především v Praze, Brně, Olomouci a Jihlavě) bylo povoleno zavádět Norimberské zákony (některé české organizace si je ovšem jako ,úkol z pilnosti' zavedly též, například Národní divadlo v Praze už v zimě 1938 propustilo herce Hugo Haase pro jeho židovský původ). Ke slovu se dostávaly fašistické organizace, zatímco na exponenty bývalého režimu byl pořádán hon. Nespravedlnosti první republiky vyplouvaly na povrch v pervertované podobě, a tak se k honu na Karla Čapka, který byl vnímán jako přeplácený hradní pěvec, přidali i někteří umělci.\nÚřad prezidenta tohoto prapodivného druhorepublikového státu zůstal téměř dva měsíce neobsazen. Kandidátů byla celá řada: průmyslník Jan Antonín Baťa (který tváří v tvář německému nebezpečí vypracoval tehdy hojně přetřásaný plán přesídlení českého národa do Argentiny), bankéř Jaroslav Preiss, hudební skladatel Josef Bohuslav Foerster, právník Josef Šusta, ministr zahraničí František Chvalkovský, velvyslanec v Berlíně Vojtěch Mastný, velvyslanec v Paříži Štefan Osuský, premiér Jan Syrový nebo výše zmiňovaný synovec bývalého Háchova šéfa Jaroslav Lobkowicz.\nShoda na Háchovi jako jediném kandidátovi byla dána tím, že se nikdy neexponoval v konfrontační politice Československa s Německem a byl známý svou příchylností k rakousko-uherské minulosti. Během volby 30. listopadu 1938 se Hácha s kolegy v budově Nejvyššího správního soudu těšil, že mu v parlamentu absentující Slováci a Němci (kteří nechtěli volit Čecha) pomohou nebýt do úřadu zvolen. Slíbil, že pokud se to povede, pozve všechny na guláš. Bohužel se to nepovedlo, což určilo zbytek Háchova života.\nHácha (který se okamžitě po zvolení odebral k hrobu TGM do Lán, a nedlouho poté na hrob Andreje Hlinky do Ružomberka) se k svému zvolení vyjádřil takto: „…musím myslit na svou dobrou ženu, kterou měl asi Pán Bůh rád, že ji povolal dříve, než se na mne přivalila tato pohroma. Myslím, že by to zaplatila životem. Neboť, co já prožívám, příčilo by se její beznáročné bytosti.“\nZe sídla tehdejšího parlamentu, Rudolfina (budovy, která byla paradoxně postavena u příležitosti narození rakouského následníka trůnu Rudolfa, jenž se dle nových historických výzkumů v roce 1889 zastřelil pravděpodobně z důvodu neúspěšného puče proti svému otci Františku Josefovi, po němž chtěl převzít trůn a provést reformy, které by zachránily monarchii), odjížděl autem se ,všemi svými premiéry': celorepublikovým Janem Syrovým, podkarpatoruským Augustinem Vološinem a slovenským Jozefem Tisem, který se za čtvrt roku stane prezidentem samostatného Slovenského státu.\nHácha, který byl v té době už těžce nemocen, se bál, že v této době sériových porážek bude muset rozhodovat. Nový premiér Rudolf Beran na to osobnímu lékaři prezidenta Adolfu Maixnerovi (kterého Hácha zdědil ještě po TGM a Edvardu Benešovi a kterého Němci strpěli v jeho blízkosti jen proto, že měl německou manželku) řekl: „Pan prezident nepřijde do situace, aby rozhodoval.“ Bohužel se mýlil. Žádný náš prezident nemusel udělat tak závažná rozhodnutí jako Emil Hácha, nevyjímaje z toho ani rozhodnutí TGM o samotném boji za zřízení republiky, pozdější Benešovo podepsání dekretů o odsunu Němců 1945 a demisi ministrů 1948, Gottwaldovo násilné uzavření hranic a připuštění politických procesů 1948 ani Svobodovo odmítnutí války se SSSR (ale i okupační dělnicko-rolnické vlády) 1968. Emil Hácha totiž na rozdíl od svých kolegů rozhodoval v době, kdy se jednalo o holé přežití či nepřežití národa.\nPrezident-monarchista, obklopený šlechtou věrnou i nevěrnou\nOd Edvarda Beneše zdědil Hácha loajalitu 35 hlav českých šlechtických rodů. Dne 17. září 1938 na podporu nedělitelnosti Českých zemí proti separatistickým tendencím sudetských Němců podepsali manifest a o rok později (v září 1939, už po vzniku protektorátu a začátku druhé světové války) napsali ti z nich, kdo pocházeli z německých rodů (bylo jich 31), další manifest, v němž odmítli výhody, plynoucí z říšského občanství, a přihlásili se k češství:\n„Obdobně někteří, v německém prostředí žijící potomkové českých rodin, honosících se ryze českými jmény a vzešlých z nejstarší krve české, hlásí se k národu německému, který je u vědomí jejich německého smýšlení velmi ochotně za své syny uznává a v jejich českém původu žádné překážky nevidí, jsme přesvědčeni, že tak jako my přiznáváme těmto jedincům právo hlásit se k národu, uprostřed něhož žijí, který za svůj zvolili a který je za své příslušníky přijímá, tak i se strany druhé nebude nikdo příslušníkům šlechtických rodin, zde usedlých, upírat právo, aby se hlásili k českému národu, s nímž žili jejich předkové po generace, sdílejíce práva i povinnosti, dobré i zlé, byť rodiny ty nebyly po meči vždy původu českého.“\nAutory obou manifestů byli orličtí Schwarzenbergové, prvního Karel VI., druhého jeho bratr František Schwarzenberg, oba za druhé světové války odbojáři. Karel VI. (otec dnešního českého politika), jehož manželka byla Rakušanka, dokonce po dobu protektorátu zrušil praktiku, podle níž se v rodině jeden týden mluvilo česky a druhý německy, a až do konce války používání němčiny (a to i ve styku s německými úřady) v rodině zakázal. Za tyto postoje byly rodu zabaveny všechny statky s výjimkou jihočeských Čimelic. (Kvůli čemuž je faktem i to, že Karel VI. pro své panství v Čimelicích využíval otrocké práce romského tábora v nedalekých Letech.)\nV době, kdy na Háchu (vlastně po celou válku) útočili čeští fašisté sdružení ve Vlajce, Českém národním výboru svatováclavském, Národní obci fašistické, Zelených hákových křížích, Národopisné Moravě a Českém svazu válečníků v čele s Janem Rysem-Rozsévačem, Karlem Lažnovským, Vladimírem Krychtálkem, Radolou Gajdou, Jožou Uprkou a Otto Bláhou, si monarchista Hácha založil svou prezidentskou kancelář na svobodomyslných vlasteneckých šlechticích, na něž se mohl spolehnout, jako byli kníže František Schwarzenberg či bratři, hrabata Antonín a Zdeněk Bořek–Dohalský, kteří zprostředkovávali skrze odboj a premiéra Eliáše jeho spojení s Edvardem Benešem, jehož místodržitelem se Hácha cítil být.\n(V rámci pravdy je ale třeba říci, že jiné šlechtické rody se přidaly k nacistům a republiku nijak nešetřily. Prezident Hácha byl kupříkladu nucen vyplatit 87 milionů zdejší větvi německého rodu Wettinů-Koburků jako náhrady za statky, které v roce 1918 propadly v Masarykově pozemkové reformě, ačkoli se jejich statky nacházely na území, které v době Háchova protektorátního prezidentství byly už součástí Slovenského státu a Maďarského království. Stejně jako evropská šlechta byl ovšem i rod Wettinů-Koburků, který v té době seděl na většině evropských trůnů, rozdělen. Zatímco jeho výše zmínění příslušníci z rodu Koburk-Kotary ždímali pokladnu Protektorátu Čechy a Morava a jejich příbuzný, bulharský car Boris III., se stal Hitlerovým spojencem, další příslušníci rodu se postavili proti Hitlerovi. Belgický král Baudouin I. se po okupaci Belgie stal Hitlerovým osobním zajatcem, britský král Jiří VI. po boku s lidmi, jako byl Edvard Beneš, stanul v čele války proti Hitlerovi v Evropě a syn posledního saského krále Fridrich August IV. byl za svou práci v protinacistickém odboji dokonce zavražděn jednotkou SS.)\nJak ustát 15. březen\nVraťme se ale k osudné noci z 14. na 15. března 1939. Německo zařídilo věci tak, že si povolalo nejdřív premiéra autonomního Slovenska Jozefa Tisa a dalo mu na vybranou. Buď vyhlásí samostatnost, nebo jeho zemi zabere fašistické Maďarsko. V reakci na odtržení Slovenska povolal Hitler prezidenta Háchu, který byl v nové funkci ,na koberečku' v Berlíně již poněkolikáté, vždy s týmiž výtkami: v zemi se útočí na německé menšiny, veřejný život se nezbavil ,masarykovštiny' a ,židobolševismu' atd. Ministrem zahraničí Františkem Chvalkovským byl Hácha dezinformován, že je povoláván za účelem dohodnutí změny po odtržení zbytkového Slovenska (a zbytkové Podkarpatské Rusi, která udělala totéž vzápětí, s ní se ale Hitler o ničem nedohodl, jen dal Maďarům volné ruce k její anexi a tamní odpor československé armády k zabrání Maďarskem byl zlikvidován do čtyř dnů).\nSkutečnost, že Hitler žádá konec státní suverenity, na Háchu tedy dopadla najednou a bez přípravy. Když později vzpomínal na okolnosti osudné noci, vyšlo najevo, že v popředí tentokrát nebyl Hitler, ale Göring, který „řval jako ďábel“ a skončil výhrůžkou rozbombardováním Prahy. Hácha se tedy po několika hodinách (jejich součástí byl i jeho kolaps, který musel injekcí likvidovat Hitlerův osobní lékař Theodor Morell) podepsal žádost o zřízení koloniálního protektorátu, napsanou Němci po vzoru ústavy francouzského Tuniska, a utěšoval se, že tak stejně jako Beneš učinil protiústavně, díky čemuž tedy bude možné daný krok v budoucnosti anulovat. (Kromě toho byla okupace právním porušením Mnichovské dohody. Když si na tuto věrolomnost stěžoval francouzský velvyslanec v Paříži Robert Coulondre, zástupce německého ministra zahraničí rytíř Ernst von Weizsäcker mu odvětil, že francouzský premiér Daladier mu v roce 1938 slíbil, že „Československo nebude napříště předmětem výměn názorů“. Pikantní je, že syn tohoto von Weizsäckera Richard byl v letech 1984–1994 oním spolkovým prezidentem, který znovusjednocoval Německo.) Traumata našich prezidentů byla rozdělena. Pro Beneše to bylo 30. září 1938, pro Háchu 15. březen 1939.\nJeště týž den Hitler s připravenými seznamy nařídil v protektorátu Akci Gitter (Mříže), během níž byli zatčeni vytipovaní komunisté, demokrati, Židé a osoby z prostředí německé emigrace, pražský primátor Klapka dostal německého zástupce, historika Josefa Pfitznera, a Brno čistě německého starostu (dle nového názvosloví velitele) Oskara Judexe, státním tajemníkem pro protektorát byl jmenován K. H. Frank (všichni tři jmenovaní byli sudetští Němci) a říšským protektorem se stal bývalý ministr zahraničí Německa ještě z doby Výmarské republiky, rytíř Konstantin von Neurath. Ten nepocházel z našich krajů, ale byl ze starého rodu diplomatů na dvoře württemberského krále.\nVon Neurathovo částečné kavalírství a to, že si Němci nezvolili do čela protektorátní vlády žádného fašistu, ale legionáře generála Eliáše, s nímž se von Neurath znal z dob mírových dohod po první světové válce, vnímal Hácha jako výhru. Bývalý účastník bitev u Verdunu a Terronu a velitel československého V. armádního sboru se sídlem v Trenčíně Alois Eliáš udržel v protektorátní vládě kontinuitu předokupačních vlád (10 z 13 členů jeho vlády bylo ministry ještě za Československa) a spolu s Háchovým hradním týmem to byla bašta Háchových rezistentních postojů až do heydrichiády.\nPo proběhnutí akce Gitter (v rámci níž byl zatčen třeba Josef Čapek) nechal Hácha ze státního fondu vyčlenit několik milionů, které tehdy ještě zcela transparentně (!) poskytl rodinám zatčených. Co se týče Židů, byla jeho politika jasná. Od počátku druhé republiky do vypuknutí druhé světové války podporoval jejich emigraci (včetně aktivit lidí, jako byl Nicholas Winton), takže se mu během té krátké ani ne roční etapy podařilo dostat z české kotliny dvacet tisíc Židů, tj. pětinu českého židovstva, což veřejně zdůvodňoval tím, že jde o českou aplikaci ,protižidovské politiky' Norimberských zákonů. Inspirován Maďarskem, kde byl striktně dodržován náboženský výklad židovství (lidé bez vyznání a křesťané za Židy pokládáni nebyli), také navrhl českou variantu Norimberských zákonů, kdy za Žida bude pokládán jen potomek čtyř čistě židovských prarodičů, což kdyby se mu podařilo, vyřadil by z budoucího holocaustu velkou část postižených. U ostatních žádal ekvivalentní právo milosti označit ,čestné Židy' (jako měl Hitler) respektive „Židy s prezidentským dekretem“ (jako měl Tiso), které by svým označením vyjmul z budoucího holocaustu.\nTyto plány mu bohužel zhatila další odhalení, která učinili Němci v případě jeho osoby. Skupina Hácha-Eliáš se také starala o to, aby byla naplněna nejdůležitější direktiva Benešova odboje, likvidace všech archivů, které by Němcům mohly padnout do rukou (to, že Hitlerovým jednotkám padly do rukou kompletní materiály čs. velvyslanectví v Paříži, stálo náš odboj několik tisíc životů). I díky této direktivě vznikla aféra s protektorátním ministrem zemědělství Feierabendem, za nímž v roce 1940 přišla německá jednotka zajistit archiv ministerstva, on jej spěšně zničil, úspěšně uprchl z protektorátu a do roka seděl v londýnské exilové vládě ve funkci ministra financí. I to ale Eliášova vláda pod Háchovou záštitou ustála ve stylu veršů, které Hácha přednesl během svého vánočního projevu 24. prosince 1939. Napsal je jeho bratranec, vyšehradský kanovník Eduard Šittler:\n„Neopouštěj, Hospodine, národ ten,\njehož krev je krví mou\na jehož tlukot srdce je i mého srdce tlukotem;\nchraň jej, střez a opatruj!“\nNárodní souručenství a nesouručenství\nCo se týče stranického života, lidé kolem Háchy vytvořili projekt Národního souručenství, strany, která byla víc než jen spojením provorepublikové Strany národní jednoty (spojení pravicových stran) a Strany práce (spojením nekomunistických socialistů). Pod vedením Háchova spolupracovníka Josefa Nebeského (který na Háchovo přání vystřídal fašistu Adolfa Hrubého) zahrnovala 97 procent českého dospělého mužského obyvatelstva protektorátu a její původní program naznačoval začátek slibu vstupujícího: „Přiznávám se slavnostně a veřejně k české národní pospolitosti, ke společenství všech členů národa, ať kamkoli ve světě je zavál osud…“. Národní souručenství se, vzhledem k tomu, že fašisté do něj demonstrativně nevstupovali, stalo rezervoárem odbojových skupin (dalo si dokonce novou zkratku SN, což mělo být symbolem slov „Smrt nacistům!“).\nDalší bází byla Háchovi mateřská katolická církev, která po vytvoření protektorátu zintenzivnila svou činnost veřejnou (národní pouti, lidové misie, obnovy), ale i činnost neveřejnou. O úspěších Háchovy a Eliášovy taktiky říká vše fakt, že do událostí 17. listopadu po pohřbu Jana Opletala, který byl zastřelen při nepovolené demonstraci 28. října 1939 (po jeho smrti následovalo zavření českých vysokých škol a zatčení řady studentů a jejich odeslání do koncentračních táborů) mohly v protektorátu vycházet Masarykovy spisy a být hrány Čapkovy apolitické hry a až do roku 1940 v protektorátu stály Masarykovy sochy a pomníky legionářů. Lví zásluhu na tom měl advokátský mozek Emila Háchy, který důsledně požadoval doslovné plnění dohody z 15. března 1939.\nPo 17. listopadu 1939 se Hitler nicméně vyjádřil, že proběhne-li ještě nějaká demonstrace, dá ji postřílet, Prahu vybombardovat a Čechy vystěhovat. Když ale 8. srpna 1940 čeští fašisté proti legální vládě udělali puč, Němci dali přednost protektorátní vládě a nechali českou policii, aby puč potlačila. V té době se jim už protektorátní taktika postavit do čela okupovaného státu namísto fašistů oblíbeného národního válečníka (v našem případě Aloise Eliáše) osvědčila v osobě prezidenta vichistické severní Francie, bývalého vrchního velitele francouzské armády Philippa Pétaina. Na požadavek, že má Hácha složit slib do rukou Hitlera, Hácha argumentoval, že by to národ v době masového zatýkání těžce nesl a zradikalizoval by se. Stejný argument použil Hácha, když chtěli čeští fašisti zorganizovat český legion na východní frontě. (To těžce nesl zejména rumunský fašistický vůdce Antonescu, jehož armáda v té době nesla na východě hlavní tíhu bojů.)\nČeské vládní vojsko, podřízené prezidentovi, bylo použito až na samém konci války v Itálii, částečně i na doporučení K. H. Franka, který prohlásil, že nehodlá Benešovi dodávat na východní ani západní frontu další přeběhlíky. Za relativně drobné ústupky, jako byl blahopřejný telegram Hitlerovi k narozeninám, dar obrněného vlaku či převedení několika středních škol z češtiny na němčinu, se Háchovi například podařilo vyreklamovat z internace zatčené studenty mladší 20 let a všechny zatčené studenty ze 17. listopadu, kteří byli soustředěni ve čtyřech koncentračních táborech na území Německa, a umístit je ve vězeních na území protektorátu, kde bylo možné zajistit lepší stravu a zacházení.\nV roce 1940 Beneš explicitně ocenil práci Eliáše a Háchy, když z exilu poslal depeši, v níž zakázal Háchovi a protektorátní vládě abdikovat. Ačkoli Beneš Háchu káral za každé oficiální vyjádření podpory říši, stále byl vděčen, že má co dělat s lidmi, kteří jsou naladěni na stejnou notu. Někteří Benešovi radikální spolupracovníci a redaktoři exilových médií, kteří neměli osobní zkušenost s mírou útlaku v protektorátu, nicméně na Háchu stále naléhali, aby věc vyřešil jako maďarský premiér Pál Teleki, který v roce 1941, poté co byl přinucen poskytnout území své země pro Hitlerův útok na jugoslávské království, spáchal sebevraždu. Hácha o sebevraždě skutečně opakovaně přemýšlel, ale Beneš mu ji (stejně jako premiéru Eliášovi) zakázal s odůvodněním, že je pro jeho exilovou práci nepostradatelný.\nObrat ve vztazích Beneše a Háchy nastal až po 22. červnu 1941, kdy Hitler zaútočil na Sovětský svaz a Hácha byl nucen ho veřejně podpořit. Tehdy Beneš Háchovi a protektorátní vládě vzkázal, že proti nim bude muset „začít dělat propagandu“ a že s novou válkou by snad pro účely jeho mise bylo lépe, kdyby v protektorátu byl nastaven podobný vyhlazovací režim jako v Polsku či Jugoslávii, nebo kdyby byl protektorát zrušen úplně a země se stala přímo součástí říše, neboť to by mělo pro západní odboj nepoměrně větší propagandistický význam. Poděkoval nicméně Háchovi za znemožnění nasazení českého útvaru na východní frontě.\nI říše nicméně po vypuknutí války na východě zintenzivnila svou politiku. V září 1941 byl relativně měkký říšský protektor v Čechách a na Moravě von Neurath poslán na dlouhodobou dovolenou a jako jeho zastupující protektor se v protektorátu objevil zástupce říšského ministra vnitra a velitele SS Reinhard Heydrich, který právě paralelně s eliminací Čechů (o nichž se vyjádřil, že po válečné vítězství ty z nich, co jsou dobré rasy a dobrého smýšlení, poněmčí, špatné rasy a dobrého smýšlení vystěhuje na nucené práce na severní Sibiř a Čechy dobré rasy a špatného smýšlení pobije) plánoval konferenci o eliminaci Židů ve Wannsee a který ,na přivítanou' nechal zastřelit 481 Čechů a 2242 jich poslat do vězení i pracovních táborů.\nV lágrech zemřeli jak Háchův tajemník, hrabě Zdeněk Bořek-Dohalský, který až do svého zatčení v roce 1941 zprostředkovával Háchovo spojení s Edvardem Benešem, tak jeho bratr, kněz Antonín Bořek-Dohalský, o kterém Hácha pro jeho věrnost odboji uvažoval jako o novém primasovi (nejvyšším představeném) české římskokatolické církve v Českých zemích. Oba po příchodu Reinharda Heydricha do Prahy zahynuli v nacistických lágrech. K dalším obětem patřil i předseda vlády Eliáš, o jehož napojení na odboj Němci dlouhodobě věděli.\nHáchovi samotnému se kontakt s Benešem dokázat nepodařilo (přestože i on byl vyslýchán) a nejspíš i v rámci klidu v protektorátu, zbrojním srdci říše, byl Hácha ponechán ve funkci, přestože Němci o jeho stycích s Benešem a odbojem věděli. Novým premiérem byl jmenován Jaroslav Krejčí, který byl obratem nucen přijmout do vlády jako ministra školství bývalého radikálního obránce ČSR z doby Mnichova a současného radikálního kolaboranta Emanuela Moravce, ještě na začátku protektorátu dopisovatele Peroutkovy demokratické Přítomnosti, který vedoucí redaktorce, později Němci umučené Mileně Jesenské, svou ,konverzi‘ zdůvodňoval starostí o budoucnost svých synů, kteří po své ruské matce dostali jména Jurij a Igor. (Moravcova konverze byla jednou z nejúspěšnějších akcí nacistické tajné služby v protektorátu, která si Moravce vytipovala a vyslala za ním s nabídkou jeho bývalého spolužáka z prvorepublikové válečné školy německého původu.) Druhým nadiktovaným ministrem byl nový ministr práce, říšský Němec Walter Bertsch, který měl napomáhat odvlečení české mládeže na totální nasazení do říše a kvůli jehož ostentativní neznalosti češtiny se všechny schůze české vlády musely napříště odehrávat v němčině…\nPád a život posmrtný\nOdvoláním Josefa Nebeského z čela národního souručenství a jeho vyšetřováním, zatčením Eliáše, odstraněním Heydricha (který mimochodem zemřel v den, kdy v Helsinkách probíhalo Hitlerovo jednání s finským prezidentem Mannerheimem, z něhož byla finskými novináři tajně pořízena jediná nahrávka Hitlerova civilního projevu) a následnou heydrichiádou (za níž se Bláhův fašistický Český svaz bojovníků přihlásil do komand, které chtěly popravovat Čechy, odsouzené k smrti) došlo nejen k definitivní výměně odbojářů v Háchově okolí za kolaboranty a fašisty, ale i k definitivnímu roztržení Háchy s Benešem.\nV lednu 1943 navíc konstatovalo lékařské konzilium, že Hácha trpí ,mozkovou sklerózou‘ (dnes bychom řekli Alzheimerovou chorobou). Háchův fašistický tajemník Popelka, který Háchovi napříště vedl ruku při podpisech, sepsal závěť, podle níž si Hácha přeje za svého následovníka buď premiéra Krejčího, či ministra Hrubého. Od té doby se Háchova nemoc rychle rozvíjela. Na rozdíl od dalšího Neurathova zástupce Kurta Daluegeho a pozdějšího plnoprávného protektora, exministra vnitra Wilhelma Fricka, kteří si své formální funkce užívali na dovolené, zatímco reálnou vládu nad protektorátem měl státní tajemník Frank, Hácha žil už jen ve svém vlastním světě.\nDne 19. ledna 1943 se jeho nesvéprávnost stala veřejnou, když jmenoval poslední protektorátní vládu, jejíž předseda Richard Bienert byl pověřen jeho zastupováním. Podle svědectví svého okolí už ani nežádal o jed, kterým by se zabil (o čemž uvažoval nejpozději od příchodu Reinharda Heydricha), nechával si číst z životopisu Jana Amose Komenského (snad mu jeho těžký osud připomínal, že není ve strastech sám). Nedokázal si už užít ani knihu Jihočech Emil Hácha, kterou u příležitosti jeho sedmdesátin vytvořili spisovatel Josef Menzel (otec režiséra Jiřího Menzela), fotograf Karel Hájek a výtvarník Jiří Trnka. Jako každý pacient v terminální fázi choroby přes den usínal a nedokázal udržet základní hygienu, byv přistižen, jak si hraje s vlastními exkrementy… Zachovaly se doklady, že Beneš Háchu hájil před Stalinem ještě během jednání v Moskvě v prosinci 1943, čeští komunisté s ním však chtěli skoncovat, neboť to byl on, kdo podepsal zákon, který v roce 1938 zrušil legalitu komunistické strany.\nKdyž se Hácha v lánském prezidentském zámku, který jeho předchůdce TGM zabavil Habsburkům (a v němž Hácha dbal, aby úmrtní pokoj TGM zůstal neporušen), dozvěděl o porážce „Němečků“ (jak soukromě říkal Němcům) a „krokodýla“ (jak říkal K. H. Frankovi), ve chvíli příčetnosti řekl své dceři: „To je dobře. Mělo to však přijít dřív. Já už tu dlouho nebudu. Pozdrav Benešovi. Má to tady jako to měl předtím. (Míněn lánský zámek.) Ten pacholek musí být potrestán. (míněn K. H. Frank.)“ Jistě by ho potěšilo i to, kdyby věděl, že jeho zrádce z 15. března 1939, druhorepublikový ministr zahraničí František Chvalkovský, který strávil zbytek války v Berlíně ve funkci velvyslance protektorátu Čechy a Morava v mateřské říši, byl 25. února 1945 zabit letcem, který pro ten účel uskutečnil zvláštní nálet na jeho služební auto. Bez uvědomění Edvarda Beneše (který však akci později schválil) byl Hácha (který tehdy vážil pouhých 60 kg a byl na pokraji sil) jednotkami nového ministra vnitra, londýnského komunisty Václava Noska, 13. května 1945 zatčen, a přestože k dalším chorobám v té době trpěl i silnou krční angínou, umístili ho v holé cele ve vězeňské nemocnici v Praze na Pankráci (ačkoli tamní lékaři navrhovali jako vhodnější nějaké sanatorium na způsob hospice).\nDne 19. června 1945 Edvard Beneš rozhodl, že i Hácha bude zařazen do soudu s protektorátní vládou, Hácha však 27. června zemřel. Jeho ostatky směly být vydány rodině jen na intervenci bývalého Háchova zetě JUDr. Rádla, který byl jako válečný poškozenec (jako poloviční Žid prošel perzekucí) ve funkci rady ministerstva financí. Díky jeho intervenci byl pohřeb povolen, ale pouze s těmi omezeními, že Hácha bude zpopelněn tajně v nějakém větším pražském krematoriu, pohřeb bude uskutečněn dopoledne a jen v rodinném kruhu, nesmí být rozesíláno parte, zpráva o Háchově úmrtí nebude zveřejněna a hrob označen (byl označen až po revoluci v roce 1989 na přání Háchovy dcery Milady).\nHáchův osobní majetek, který čítal zejména stovky kusů uměleckých děl, byl tou dobou už rozkraden. Jeho dědicům se z něj vrátilo jen několik starožitných hrnečků. Za minulého režimu byla jeho role tak marginální, že v audiovizuálních historických dílech vůbec nevystupoval, jeho ,druhý život' začal až inscenací scenáristy J. S. Kupky a režiséra Pavla Háši Noc rozhodnutí (1993), s níž v roli Háchy svůj umělecký život brilantně skončil Rudolf Hrušínský, v seriálu Terezy Brdečkové a Roberta Sedláčka Bohéma (2017) jej ztvárnil herec Divadla na Vinohradech Jiří Čapka a v díle manželů Konášových a Bisera Arichteva Anatomie zrady (2020) o Emanuelu Moravcovi (toho hrál Marián Labuda ml.) ztvárnil Háchu rovněž Slovák, legendární Milan Kňažko.\nZa pomoc s genealogickou stránkou textu autor děkuje Mgr. Zdeňku Hornerovi.\nSvět Tomáše Koloce, HP, Emil Hácha, Edvard Beneš, Reinhard Heydrich, druhá světová válka, protektorát, Adolf Hitler,


Divný výkon klimatizace - Primera P11 - Fórum - Nissan klub\nDivný výkon klimatizace\nFórum Primera P11 Divný výkon klimatizace\nMám Primeru P11/144 1999 s automatickou klimou. letos jsem nechal zkontrolovat klimu (před tím běhala ok, jel jsem do chorvatska tak proto) bylo mi řečeno že mi tam chybí chladivo. tak to chlapek doplnil a po zapnutí klimy zjistil dotekem na hadice nic moc a že mu dlouho trvá než jede naplno. tak tam podle něho přidal o trošku víc a že to bude dobrý . a řekl že kompresor není už na 100%. OK.\nPak jsem to behěm cesty domu vyzkoušel okolní teplota cca 25C klima jela az mi mrzli prsty.\nTed ten problem pri teplotách nad cca 30C klima nestíhá, do 30C jede dobře.a mám takový pocit že i cukne jakoby v tahu motor ale to je jen asi můj pocit jako když sepne a vypne ale jen tu a tam.\nPorádíte mi, abych zase někomu necpal prachy do chřtánu jen tak. Díky\nTak to nevím, ještě jsme neměli problém s kompresorem klimatizace, že by nestíhal. Já bych asi vyměnil filtr a pořádně to tam vyfoukal stlačeným vzduchem u toho filtru. Viz jiná témata, aby se neduplikovalo. Pokud si nastavím teplotu, tak mě klima (topení) při automatice udržuje danou teplotu v autě. Pokud zapnu klimu na minimální teplotu a nezapnu automatiku, mělio by být v autě cca 18 stupňů, což není problém změřit. Z principu jde přece jeno funkci ledničky, takže jen o ochlazování chladícího media v chladiči a jeho stlačení v kompresoru. Druhá možnost je že máš někde únik chladicího media, tak zaje´d k tomu kdo ti to plnil, ať ti znovu změří tlak, zda něco ušlo a pokud ano, tak ať ti tam dá tu speciální přísadu, která cca po 14 dnech odhalí netěsnosti v chladicí soustavě. Nic jiného mě opravdu nenapadá.\nZkontroluj také, zda se točí ventilátory na chladiči, pokud by se nedostatečně odebíralo teplo, nebude to chladit.\nJot oje pravda to jsem zapoměnl napsat, ventilátory se musí točit hned po zapnutí klimatizace oba dva - po sepnutí elktromagnetické spojky.\nTo,že Ti tu a tam cukne je tím,že je klimatizace řízená protimrazovými pojistkami,které jí prostě dle potřeby i přes puštění nastálo sem tam vypínají.Je to normální.Čím čerstvější(plnější)náplň,tím častěji to bude dělat.Je to logické,u klimatizace s poloviční náplní není vystupní teplota tak nízká a protimrazovky tak nemají tolik práce.


Pražská burza dnes mírně ztratila, propadly hlavně akcie NWR - iDNES.cz\nPražská burza dnes mírně ztratila, propadly hlavně akcie NWR\n18. května 2009 19:16, aktualizováno 19:16\nPražská burza si dnes připsala mírné ztráty. Největší propad zaznamenaly akcie NWR, nedařilo se ani cenným papírům společnosti Telefónica O2 a developerům. Naopak zisky si připsala CME a Komerční banka. Hlavní index PX ztratil 0,19 procenta na 899,5 bodu.\nNejvětší ztráty dnes zaznamenaly akcie těžební společnosti NWR, které odepsaly 7,50 procenta na 99,90 koruny. Majitelka černouhelné firmy OKD se podle dnes zveřejněných výsledků hospodaření propadla v prvním čtvrtletí do ztráty 2,14 milionu eur (téměř 58 milionů korun).\nTémata: akcie, Central European Media Enterprises, Komerční banka, Developer, Euro, Komerční banka, New World Resources (NWR), O2, OKD, Telefónica, Zisk


Nejlepší Evropan na 250 ccm je Jesper Knudsen - Speedway News\nHomeOstatníNejlepší Evropan na 250 ccm je Jesper Knudsen\n19.8.2019 Elis Rybenská Ostatní 0\nPo pardubických semifinálových závodech se v Divišově odjelo finálové kolo Evropského poháru v kategorii do 250 ccm. Žádný z českých závodníků se nedostal do elitní osmičky, která postupovala do finále, a proto šanci dostal nejlepší z nich, Milan Dobiáš, který skončil v Pardubicích na 11. místě. Ten se čtyřmi body skončil ve finále na místě čtrnáctém, ale posbíral nespočet zkušeností.\nNejlepším evropským jezdcem v této kategorii pro letošní rok je Jesper Knudsen z Dánska, který dokazuje, že severské země mají převahu. Jen o bod za ním skončil Nor Mathias Pollestad, který bral stříbro a bronz patřil Eriku Bachhuberovi z Německa. Polsko mělo své zástupce až na osmém, třináctém a osmnáctém místě, což mohlo být pro několik diváků překvapením.\n1. Jesper Knudsen – 14 (3,3,2,3,3)\n2. Mathias Pollestad – 13 (2,3,3,2,3)\n3. Erik Bachhuber – 11 (3,0,2,3,3)\n4. Francis Gusts – 9 (3,2,d,2,2)\n5. Noel Wahlqvist – 9 (1,1,2,2,3)\n6. Jonny Wynant – 8 (Fd,3,3,2,0)\n7. Casper Henriksson – 8 (2,2,Fd,3,1)\n8. Oskar Paluch – 7 (2,Fd,3,Fd,2)\n9. Rasmus Pedersen – 7 (0,1,1,3,2)\n10. Lidvig Selvin – 6 (2,0,3,1,0)\n11. Ben Ernst – 6 (1,3,0,1,1)\n12. Viljam Lappi – 5 (0,2,1,1,1)\n13. Damian Ratajczak – 4 (3,1,d,Fd,N)\n14. Milan Dobiáš – 4 (0,2,1,1,0)\n15. Gustav Grahn – 3 (1,0,2,Fd,N)\n16. Sam Hagon – 2 (0,2)\n17. Sam McGurk – 1 (1)\n18. Mateusz Panicz – 0 (Fd,R,0,N,N)\nZdroj: FIM Europe


Hezucký a Šilhánová přijedou do Olympie. Bude i vinobraní - Teplický deník\nHezucký a Šilhánová přijedou do Olympie. Bude i vinobraní\nTeplice - Olympia centrum Teplice je jedním z nejoblíbenějších obchodních center v Ústeckém regionu. Přináší nejen pohodlný nákup, ale také zábavu formou interaktivních programů pro děti a veřejnost.\nModerátorská dvojice Patrik Hezucký a Leoš Mareš | Foto: DENÍK/Jiří Sejkora\nKaždou druhou a čtvrtou sobotu si děti mohou hrát zdarma v dětském koutku od 13 do 17 hodin, neboť soboty v Olympia centru patří dětem. Dětský koutek je neodmyslitelnou součástí centra. Děti se mohou během nákupů zabavit hrou a rodiče mají čas a klid věnovat se nákupům. Koutek je otevřen každý den včetně víkendů a svátků od 9. do 21. hodiny. Na začátku září jste mohli na pasáži potkat nejkrásnější Leontýnky v kraji v rámci akce „Ať žijí duchové“.\nSpousta soutěžních stanovišť, zábavy a odměn čekalo na malé návštěvníky. Opravdu nikdo neodešel s prázdnou.\nA že v centru Olympia myslí opravdu na všechny, mladší generace si zajisté nenechají ujít páteční setkání s moderátory rádia Evropy 2, Patrikem Hezuckým a Lucií Šilhánovou a to od 17 hodin. Představí se vám taneční skupina roku 2008 T-bass, bude se soutěžit o poukázky na nákup do prodejen Olympia centra a také o lístky na narozeninový mejdan „Ranní Show Live Evropa 2“, která se uskuteční v pátek v Ústí nad Labem od 20 hodin.\nPro ty z vás, jenž mají rádi víno, bude víkendové „Severočeské vinobraní“ zajisté velkým lákadlem. V sobotu, od 10 hodin se můžete těšit na ochutnávky burčáku, kvalitních vín nejen severočeských vinařů a lecos se i o víně dozvíte. Folklórní soubor Jirkovák a cimbálová kapela navodí pravou atmosféru oslav stále oblíbenějšího vinného moku.\nNebudou chybět ani soutěže o vinné skvosty a prvních 300 zákazníků si odnese domů stylovou degustační skleničku.\nNezapomínejte však ani na módu! Nejnovější trendy letošního podzimu naleznete v prodejnách Olympia centra. Kabátky, šátky pro chladná podzimní rána nebo skvěle padnoucí jeansy. Trend pro letošní nastupující sezóny zní – kontrasty. Je dovoleno vše. Kombinování tvarů, materiálů a barev nám dovoluje si s módou krásně hrát. Nenechte si ujít 23.9. nejnovější vydání Olympia magazínu, kde naleznete průvodce světem současné módy. Více na www.olympia-tp.cz (PI)


I s levnou klimatizací můžete být spokojeni\nPosted on 25. 7. 2017 7. 11. 2021 Author\nŘíkáte si, jakým způsobem můžete zpříjemnit pobývání ve své domácnosti? Nenapadá vás řešení, a proto byste chtěli vyzkoušet domácí klimatizaci za pár korun? Možná se nabízí řešení v podobě profesionální jednotky, kterou osadíte do své domácnosti. Nebojte se využít moderní způsoby, mezi které patří právě profesionální jednotky. Ačkoliv si možná říkáte, že to není to levné řešení, které jste chtěli, je nutné myslet na to, že je to to nejlepší řešení, které si můžete přát. Nebojte se proto využít moderní způsoby, jak si zpříjemnit pobyt ve své domácnosti.\nNení to jenom o ceně\nAbyste mohli říct, že jste si vybrali kvalitní zařízení, které vám bude vyhovovat ve všech směrech, měli byste si dát záležet na výběru. Výběr byste měli učinit co nejpečlivěji, neboť na něm záleží, jakého zařízení si budete následně užívat. Právě proto se snažte vybrat tak, abyste mohli být skutečně spokojeni. Jak to však udělat? Co je nutné splnit pro to, abyste si mohli nového zařízení užívat naplno?\n– Pečlivé rozmyslet, co vlastně od tohoto zařízení chcete\n– Najít dostatečně bohatý sortiment, ve kterém budete moci vybírat\n– Nechat si poradit zkušeným uživatelem nebo odborníkem\n– Využít znalosti a informace o jednotlivých výrobcích\n– Nechat odborníky posoudit, jaké zařízení pro vás bude nejlepší\nPořízení klimatizace není nic jednoduchého, jak se může na první pohled zdát. Mnoho lidí si však myslí, že stačí jednoduše koupit nějaké zařízení, a to svépomoci nainstalovat. Tak jednoduché to však v žádném případě není, a proto neváhejte učinit rozhodnutí, kterého nebudete litovat – obraťte se na odborníky. Věřte nebo ne, levné zařízení často způsobí vaši nespokojenost, a proto raději zapomeňte na nějaké tipy za pár korun a pořiďte si kvalitní zařízení od známé značky, se kterým budete následně skutečně spokojeni.\n← Previous Previous post: Křesťanský kříž vyjadřuje mnohem víc\nNext → Next post: Zážitky, které se budou doopravdy líbit


Pánský dres adidas Ucl Ref Jsy Ls | Total-store.cz\nadidas Ucl Ref Jsy LsCena pro Vás: vyprodáno\nPopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba adidas Ucl Ref Jsy Ls Poslat příteliTiskArtiklové čísloAH9817KategorieDresyUrčeníFotbalVýrobce adidas Sportovní pánský dres adidas vhodný zejména na fotbal. Lehký a prodyšný pánský dres adidas Ucl Ref Jsy Ls navržený zejména na fotbal je vhodný i na další týmové sporty. Velmi funkční polyesterový materiál se postará o rychlý odvod vlhkosti z pokožky a suchý dres. Šedý dres bude vynikat na každém utkání. Oblékněte svůj tým do dresů adidas, zajistíme vám potisk dle vašeho návrhu a nabídneme kompletní servis. Materiál: 100% polyester. Týmové šedé provedení.


Nákazy kočičím morem stoupají s podzimním obdobím podobně jako to je například s lidskými chřipkami. Více se rozšiřují v chovech s vícero kočkami…\nKočičí mor je právem obávané virové onemocnění koček. Vyvolává ho kočičí parvovirus a nepostihuje jenom kočky, ale objevit se může i u psů a fretek či jiných kočkovitých šelem. Mívá akutní, prudký průběh a často končí smrtí. Očkování proti panleukopénii tedy patří k mezi doporučeným mezi chovateli i bytových koček. Uklidňujícím faktem ale je, že tato vakcína je součástí všech kočičích kombinovaných vakcín.\nKočičí mor: Jak k němu kočka přijde?\nNákazy kočičím morem stoupají s podzimním obdobím podobně jako to je například s lidskými chřipkami. Více se rozšiřují v chovech s vícero kočkami různého původu a také v chovech, kde kočky mají přístup ven – různá depozita nebo útulky. To je dáno tím, že se nemoc v takovém prostředí snáze šíří. Hlavními zdroji nákazy kočičím morem jsou výkaly, moč, sliny a tělní sekrety. Ušetřena nemusí být ani přísně bytová kočka, protože vir se přenáší i kontaktně přes povrchy, takže si ho můžete přinést na podrážce boty. Nakažlivost je vysoká a u neočkované kočky vážně ohrožuje její život!\nVir je životaschopný a odolný, v ideálních podmínkách bez ultrafialového záření, které ho spolehlivě ničí, dokáže přežít měsíce až léta. Proto je třeba všechno z nakaženého chovu raději vyhodit a místnosti vydesinfikovat. K tomu poslouží desinfekce na bázi formalinu, chlor nebo kyselina peroctová. Kočičí mor je odolný proti desinfekčním prostředkům na běžné bázi a například teplota 80 °C ho zničí až za 15 minut.\nKočičí mor: Obtížná diagnostika\nAkutní formu kočičího moru většinou nepřehlédnete, i když někdy je nemoc tak rychlá, že jediným příznakem je rychlý úhyn. Zprvu je kočka unavená, trpí nechutenstvím, ale přidává se vysoká horečka (více než 41 °C), dehydratace, viditelné třetí víčko v oku, bolestivé břicho, krvavé velmi páchnoucí průjmy a zvracení. Je to nejtěžší forma nemoci, kterou trpí častěji mladá zvířata a koťata zhruba od šestého do šestnáctého týdne, což je z hlediska kočičího moru nejrizikovější období. A také forma, na kterou kočka nejčastěji umírá. Často se nakazí i přes placentu matky.\nStarší kočky častěji onemocní mírnější formou, která se dá snadněji zaměnit s jinými nemocemi: únava, mírně zvýšená teplota, nechutenství, průjem a zvracení být může i nemusí. Tady už má lékař horší přehled, ale veterináři mají k dispozici diagnostický test, který rychle tuto nemoc potvrdí nebo vyloučí z testu stolice (testy FPV).\nBohužel je to onemocnění rozvíjející se rychle a zákeřné tím, že napadá celý organismus a příčinou úhynu pak bývají spíše sekundární infekce, rychlá dehydratace a otrava krve. Mnohdy se ale podaří kočku zachránit, ale jde tu opravdu o rychlou diagnostiku a včas zahájenou rychlou léčbu. Je třeba dodat infuzemi hydrataci do těla, zařadit vitamíny pro kočky, zahájit léčbu průjmu a zvracení a nasadit antibiotika. Pokud kočka přežije prvních pět akutních dnů této nemoci, zpravidla přežívá. Bez léčby pak spontánně přežívá necelých 10 % zvířat.\nJedinou prevencí kočičího moru je očkování\nProzatím není dost výzkumů o imunitě zvířat, která nemoc přežijí. Předpokládá se, že mají doživotní imunitu, ale na sto procent na to spoléhat nelze. Prevencí je tedy očkování kočky.\nJe kočičí mor nebezpečný pro člověka?\nPanleukopénie u koček není nemoc přenosná na člověka. Stejně tak je vyloučený i přenos viru na jiná domácí zvířata.


Eriksson půjde spát jako šestý\nDva obraty přinesla poslední rychlostní zkouška druhého dne Švédské rallye: Švédský pilot Škody Kenneth Eriksson klesl z páté na šestou příčku a jeho kolega Toni Gardemeister z Finska skončil mimo trať a dál už nejede. Eriksson neodolal v závěru etapy tlaku mistra světa Richarda Burnse s peugeotem, který tak má nyní před Švédem v českých barvách náskok pěti vteřin. Na čele přenocuje Marcus Grönholm s dalším peugeotem.1. etapa s hlasy jezdců Škody - ZDE\nHyundai je asi lepší než Škoda\nNeříkám to jako příznivec automobilů Škoda rád, ale už v Monte Carlu jely vozy Hyundai půlku soutěže dobře (než díky haváriím a poruchám vypadly) a nyní je pro mě jejich výkon opravdu šokující. Když si uvědomíme že jedou WRC na sněhu poprvé (alespoň si to myslím), tak je jejich výkon opravdu skvělý. Vždyť nyní to vypadá že po 11. RZ bude Loix čtvrtý (Loix je belgičan, takže vzhledem ke konkurenci skládájící se převážně ze seveřanů je v dost velké nevýhodě), krom toho veterán Kankkunen je 9. Škodovka to bude mít opravdu těžké, pokud nechce být po sezoně ve značkách poslední.\nRe: Hyundai je asi lepší než Škoda\nRikat, ze Hyundai je lepsi nez Skoda a dodavat, ze v Monte Carlu nedojel "jen" kvuli zavadam je dost ubohy. Ne? Kdyz to auto ma zavady tak asi neni lepsi, teda alespon podle mne.\nColin McRae - další důležitá news co v tomhle článku chybí\nNějako mi tady chybí zase jedna informace, a to proč byl po 6. RZ Colin třetí a pak se najednou propadnul. No já vám to samozřejmě řeknu když to pan autor zapoměl napsat, Colin si v 7. RZ ulomil kolo a byl rád že dojel na 60. místě s tříminutovou ztrátou. Nejen autorovi doporučuji sledovat servery www.wrc.com nebo www.rally-live.com.\nRe: Colin McRae - další důležitá news co v tomhle článku chybí\ndíky za update článku, to jsem fakt nečekal, ale je to dobře\nTy dvě minuty penalizace o kterých tady pan autor píše by nebyly tak zlý, to že je asi tak 38. bylo hlavně kvůli 16-minutový penalizaci za blbost která se hned tak nevidí, zdá se že Citroen má na ty penalizace talent. Krom toho má Radstrom ještě jednu 20 sekundovou penalizaci. Proboha, když vidím že má někdo ztrátu 28 minut, tak trošku přemýšlím a napíšu proč to tak je\nPenalizace byla za předčasný vjezd do servisu, a podle rally-live.com to bylo úmyslné, z taktických důvodů. Zřejmě jde o startovní pořadí na poslední den, závod o bodované umístění byl pro něj již před penalizací ztracen. Všimněte si, že Loeb je schopen na některých RZ zajíždět časy srovnatelné s nejlepšími, a hlavně srovnatelné nebo lepší než Radstrom. To mluví o mnohém. Pro něj a tým je důležité, aby to měli najeté - pokud příští rok nasadí Citroen továrnu na všechny závody, budou se konkurenci protáčet panenky. Jinak Kenneth jede asi na hranici možností svých a Octavie. Snad z toho bude aspoň bodík. Přál bych mu ty 3.\nRe: Re: Radstrom\nsouhlasim, ze citroen bude (vlastne uz je) jedno z nejlepsich aut WRC, Loeb obzvlast je super talent a v kombinaci s Citroenem asi nejlepsi posadka na asfaltove povrchy. pro me je prekvapeni jak rychle jim to jezdi na snehu, coz je povrch na ktery se Citroen nijak specielne nepripravoval. Citroen jede letos jen 7 podniku a vubec bych se nedivil kdyby pres to obsadil 2 nebo 3 misto konstrukteru. Jinak Go Kenneth, Go Kenneth .\nNa této rallye se ukázaly maxima továrnícjh jezdců Škody! Nikde jindde již nebudou mít takové předpoklady k úspěchu jako na domácí trati.\nRe: O Kennethovi\ndomácí? toni je fin, takže tohle asi jeho domácí soutěž nebude... ale jinak doufám, že máš pravdu, protože tady už je venku a ve finsku by se ukázat mohl!


archiweb.cz - Praha bude pokračovat v přípravě koncertního sálu na Vltavské\nPraha – Praha bude pokračovat v přípravě koncertního sálu na Vltavské. Letos plánuje vypsat mezinárodní architektonickou sou- těž, ještě předtím by měla být jasná dohoda o spolupráci se státem a financování stavby. Další postup dnes schválili zastupitelé. Sál má podle první studie stát asi šest miliard korun, podle některých opozičních zastupi- telů by mělo vedení města zvážit zapojení soukromých peněz.\n"Dopředu mohu vyloučit, že by Praha měla dostatek prostředků, pokud by stavbu metra, okruhu a Vltavské filharmonie měla financovat bez významné finanční pomoci státu. To je banální matematika, kterou si může každý ověřit, že takové prostředky skutečně Praha nikdy mít nebude," řekl náměstek primátora pro finance Pavel Vyhnánek (Praha Sobě).\nV souvislosti s podobnými projekty je podle něj k zamyšlení příjmová stránka městského rozpočtu. Pokud podle něj chce město investovat miliardy například do stavby kulturní budovy, nemůže mít dlouhodobě nejmenší daň z nemovitostí na světě, nejlevnější MHD nebo nejlevnější svod odpadu. "Nemůžeme mít na jedné straně všechno nejlevnější a na druhé mít cíle stavět drahé světové budovy," řekl Vyhnánek. Dodal, že způsob financování stavby musí být jasný před vyhlášením soutěže.\nFinancování ve svých příspěvcích adresovali i opoziční zastupitelé. Ivan Pilný (ANO) řekl, že cena bude nevyhnutelně mnohem vyšší než šest miliard. Je podle něj nereálné, aby takováto stavba vznikla pouze z veřejných peněz. "Pragmatická realita je taková, že to prostě není možné," míní. Město by podle něj mělo zahájit jednání se soukromými investory a vytvořit fond, do kterého se začnou z různých zdrojů shánět peníze. Podobně se vyjádřili i další zastupitelé ANO a ODS.\nNáměstek primátora Petr Hlaváček (za TOP 09) v reakci řekl, že se zapojením soukromých peněz počítá. "Komunikoval jsem se soukromým sektorem, vnímám velký zájem a budeme s kolegy debatovat o provedení a načasování," vysvětlil.


Apartmán s 2 ložnicemi a balkonem | REZIDENCE MOSER\nApartmán je vhodný pro 4 až 5 dospělých osob, nebo pro rodinu se 3 příp. až 4 menšími dětmi. Každá ložnice je vybavena 2 plnohodnotnými manželskými postelemi. V obývacím pokoji je rozkládací pohovka (130x190 cm) pro 2 dospělé osoby nebo 2 děti. Plně vybaven kuchyňský kout a koupelna s vanou nebo sprchovým koutem a toaletou jsou součástí apartmánu. Apartmány mají k dispozici vlastní balkon.


TOP účesy pro oválný tvar obličeje: Inspirujte se celebritami, které ví, co jim sluší - Žena.cz - magazín pro ženy\nTOP účesy pro oválný tvar obličeje: Inspirujte se celebritami, které ví, co jim sluší\nJulianne Moore si zamilovala mikádo a pěšinku na stranu. Kouzlo je ve správně sestříhaných vlasech.\nHerečka Jennifer Aniston tento účes proslavila a ženy z celého světa stále ještě chodí do kadeřnictví s její fotkou v ruce. Důkaz, že dobrý účes dělá divy.\nNejčastějším strachem u pixie střihu je to, že obličej bude vypadat příliš kulatě. To rozhodně není pravda, zvláště pokud disponujete spíše oválnějším typem obličeje. Naopak, vaše přednosti vyniknou.\nA post shared by Julia Roberts (@juliaroberts) on Mar 28, 2019 at 6:12pm PDT\nMikádo je jedním z nejvíc slušivých stylů, zvláště pokud ho zkombinujete s jemnými vlnami jako Julia na fotce.\nPlus size model Ashley Graham je inspirací v mnoha směrech. Zkuste vlasy lehce natočit a zafixovat lehkým lakem na vlasy, který jim dodá lesk.\nEmma Stone je další milovnicí mikáda. Vlasy většinou dává na stranu namísto pěšinky uprostřed hlavy. To funguje pro optické zmenšení čela.\nDlouhé upravené lokny nikdy nevyjdou z módy a k oválnému obličeji se extrémně hodí. Navíc jsou relativně jednoduché na údržbu.\nWhen you can't blame Mercury in retrograde for all your minor issues anymore.\nA post shared by Zooey Deschanel (@zooeydeschanel) on Aug 11, 2019 at 12:33pm PDT\nZooey Deschanel je průkopníkem ofiny. Svůj účes skoro nemění, a tak je její mikádo s ofinou pověstné. A taky ideální pro její oválný obličej.\nKaty Perry je účesový chameleon. Dříve nosívala dlouhé černé lokny, teď zase platinový pixie střih. Ten dokonale doplňuje její oválný obličej.\nHerečka Jessica Biel je známá svými dlouhými loknami spolu s lehkou ofinou, která neleze do tváře. Přední prameny má totiž střižené těsně u lícních kostí.\nA post shared by Alexa Chung (@alexachung) on Oct 30, 2019 at 3:34am PDT\nAlexa Chung tento účes proslavila. Její mikádo je střižené těsně nad klíčními kostmi a většinou ho nosí s ofinou. Účes je nenucený a edgy zároveň, stejně jako zbytek jejího britského stylu. Pro styling tohoto účesu doporučujeme vyzkoušet sprej s mořskou solí.


Neznáte někdo tento dobrodružný film? | Odpovědi.cz\nNeznáte někdo tento dobrodružný film?\nSháním název dobrodružného filmu. Viděl jsem jen začátek asi před deseti lety. Tipuju, že to byl film tak ze 60. až 70. let, asi americký. Bylo to o ostrově s pokladem. Odehrávalo se to asi ve 2. půlce 19. století nebo na počátku 20. století.\nNa začátku byl tropický ostrov. Nějakého chlapa pronásledovali nějací bandité nebo piráti. Postřelili ho, on utekl do jeskyně, kde byly cihly zlata - poklad. Začal připravovat výbušniny, říkal že to zlato ti banditi nedostanou a chtěl tu jeskyni s pokladem a se sebou vyhodí do luftu. Nevím, jestli se mu to podařilo.\nPak se děj přesunul do civilizace. Probíhala dražba toho ostrova. Byl tam zloduch, co věděl, že na to ostrově je poklad. Ostatní o pokladu nevěděli. Myslím, že zloduch se ho snažil koupit, ale nakonec byl vydražen za velkou cenu někým, kdo o tom pokladu nevěděl. Pak vyplouvala loď. Myslím, že to nebyla dřevěná loď, ale nějaký parník, proto se to asi odehrávalo až někdy ve 2. půlce 19. století nebo později, protože dříve parníky nebyly. Možná ta loď plula na ten ostrov, možná plula někam úplně jinam, to nevím.\nNa té lodi byli dva lidé - hlavní hrdinové filmu. Mladý vysoký kluk, myslím že měl hnědé kudrnaté vlasy. A starší pán, poloplešatý, s knírkem a brýlemi. Vypadal jako Jaroslav Uhlíř, český zpěvák :D Ten pán tvořil takovou komickou vložku toho filmu - podle toho jak vypadal a jak se choval. Nevím v jakém byli spolu vztahu a o ostrově s pokladem nevěděli nic.\nPluli na té lodi a v noci ten kluk probudil toho pána, že loď hoří. Vyběhli z kajuty a hledali posádku lodi. Členové posádky byli ovšem všichni mrtví! Najednou ty dva napadli mořské příšery! Byli to jakýsi obojživelní žabí lidé. Vysocí jako člověk, zelenou kůži, místo prstů plovací blány. Pohybovali se pomalu, máchali rukama ve vzduchu a vydávali děsivé skřeky. Dneska bych se tomu smál, ale tenkrát jsem se bál (byl jsem dítě). Ti dva před těmi příšery utekli do kajuty. Ty se tam za chvíli dostali a tak utekli do jiné kajuty. Ta loď už hořela hodně a tak skočili do moře.\nProbudili se na pláži toho ostrova s pokladem, když byl den. První se probudil ten mladší a toho staršího vzbudil a říkal, že jsou na pevné zemi. a že jsou zachráněni. Byli šťastní. Ten starší pán byl celý obalen v nějakých chaluhách a řasách z moře. Pamatuju si, že říkal: " Najdeme nějakou pěknou restauraci." Což bylo vtipné, když si vezmeme, že byli na opuštěném ostrově, tolik k té komické vložce.\nVíc už si nepamatuju, myslí, že jsem se přestal dívat. Zkrátka byli na ostrově, kde byl ten poklad. Měli tam být dinosauři, různé obludy (viz na moři ti obojživelní lidé), bandité nebo piráti, možná domorodci. Jak to dopadlo, vůbec nevím.\nNevíte někdo, co to bylo za film? :D\nNeznáte někdo tento film ? (2 odpovědi)\nNeznáte prosím tento film???????? (1 odpověď)\nNeznáte prosím tento film ????????? (3 odpovědi)


Češka fingovala sňatek, do vězení jde těhotná | Týden.cz\nSvatba s Nigerijcem\nČeška fingovala sňatek, do vězení jde těhotná\nK šestnácti měsícům vězení odsoudila soudkyně v anglickém městě Burnley osmadvacetiletou českou občanku za fingovaný sňatek. Před vězením ji nezachránilo ani to, že je těhotná. Píší o tom britské bulvární deníky.\nOdsouzená Naděžda M. z Manchesteru byla zatčena před pěti měsíci kvůli fingovanému sňatku v květnu 2009 s jedenačtyřicetiletým Nigerijcem Olarotimim Ojugbelem, kterému již propadlo vízum a hledal způsob, jak zůstat v Británii. Podle soudu dostala za fingovaný sňatek peníze.\nObčané zemí Evropské unie, k nimž v roce 2004 přibylo osm středoevropských a východoevropských států, mohou v Británii žít bez povolení a tato výhoda se vztahuje i na jejich manželské partnery.\nImigrace se po propuknutí ekonomické krize stala v Británii ožehavým politickým problémem a je oblíbeným tématem britských bulvárních deníků.\nOdsouzená, která již má dvě děti a po zatčení nebyla ve vazbě, krátce po zahájení trestního stíhání otěhotněla se svým stálým přítelem, uvedly britské listy. Její obhájce žádal podmíněný trest, protože její první těhotenství bylo rizikové.\nNicméně soudkyně Beverley Luntová tento argument odmítla s tím, že žena otěhotněla až po zahájení trestního stíhání. "Rozhodla jste se otěhotnět v době vašeho zatčení nebo krátce poté," prohlásila soudkyně. "Hrála jste v tomto podvodu klíčovou úlohu."\nOjugbele byl již dříve odsouzen na 21 měsíců. Vzali se v kostele v Accringtonu v hrabství Lancashire, kde policie vyšetřuje více fingovaných sňatků, údajně hlavně mezi občankami České republiky a Nigerijci.


Chcete vždy vypadat jako ze škatulky a cítit se skvěle? - Chytrá žena\n16. 01. 2018 | Trendy\nChcete každý den vypadat jako ze škatulky? Je to velice jednoduché a rychlé. Zapomeňte na žehlicí prkno a své šaty či halenku rychle oživte a vyžehlete s napařovačem oděvů SteamOne. Ať už se jedná o zmíněné šaty, obleky, trička, košile, saka, bundy, kabáty nebo kalhoty vyrobené z hedvábí, lnu, mušelínu, bavlny, vlny či šifonu. SteamOne můžete používat i na oblečení s flitry, korálky nebo knoflíky, vše bude perfektně, rychle a snadno upravené. A vy se budete cítit skvěle, neboť údržba oblečení vám zabere velmi krátký čas. Vy si můžete v klidu vychutnat svou snídaní či precizně upravit svůj make-up.\nOblečení jednoduše pověsíte na ramínko nebo použijete ramínko SteamOne a pomocí několika málo tahů své šaty či halenku perfektně vyžehlíte. Nemusíte přitom hledat místo ani rozkládat žehlicí prkno. Napařovací metoda SteamOne je k oděvům a materiálům šetrná a neničí je, proto je možné ji použít na úplně všechny druhy textilních materiálů. Pára vytvořená steamerem má teplotu 98°C, takže navíc dezinfikuje a odstraňuje pachy (např. cigaretový kouř).\nVzpomínáte si, jak na žehlicím prkně bojujete s kalhotami, na kterých zůstávají lesklé plochy? To je způsobeno typem žehlení, neboť látku skřípnete mezi žehličku a žehlicí prkno a tím zmáčknete vlákna látky, která pak zůstávají lesklá a splácnutá. Při použití SteamOne napařovače, žehlení probíhá ve svislé poloze, látku k ničemu netisknete. Lehce přiložíte žehlicí hlavu na látku a pára prochází volně látkou, která se tím rychle narovnává. Jednotlivá vlákna na místo, aby se splácla, jsou načechraná a jejich barva je zvýrazněná. Vaše oblečení je tak perfektně a v mžiku vyžehlené bez odlesků a prožehlených švů.\nNapařovač oděvů SteamOne je připraven k použití za pouhou 1 minutu a je vybaven velkým zásobníkem na vodu. Bez obav do něj můžete používat vodu z kohoutu a pro čištění je vybaven systémem Anti-Calc, takže šetří Vaši peněženku, neboť nemusíte kupovat žádné odvápňovací chemikálie.\nVýhody napařovacího systému SteamOne\nNapařování oděvů a dalšího textilu je nejšetrnější a nejrychlejší metodou žehlení. Pára vytvořená SteamOnem proniká přes látku, kterou rychle vyžehlí bez jejího poškození a nevytváří na oděvech žádné odlesky jako klasická žehlička. Vertikální žehlicí systém je rychle připraven a oděvy žehlíte přímo na ramínku bez použití žehlicího prkna. Teplota páry 98°C navíc odstraní pachy a dezinfikuje (např. cigaretový kouř).\nSteamOne má mnohostranné využití v domácnosti. Oživí a vyžehlí závěsy, záclony a ubrusy, odstraní zápach z cigaret a zlikviduje bakterie. Je skvělým pomocníkem pro vyčištění sedací soupravy a krásně oživí i její barvy. Párou můžete dezinfikovat a vyrovnat potah sedací soupravy, plyšové hračky, koberečky a další.\nSteamOne navíc využívá anti-calc systém, který minimalizuje usazování vodního kamene. Pro napařování je možné používat kohoutkovou vodu a pro čištění nepožíváte žádné chemikálie. Steamer je tedy zároveň ekologický a usnadní vám život víc, než si myslíte.\nCena od 1499,- Kč\nDalší fotografie ke článku Chcete vždy vypadat jako ze škatulky a cítit se skvěle?:\nLucie1999 :) Datum vložení: 19.03.2018 18:44 hod.\nhanajj SteamOne Datum vložení: 05.03.2018 12:56 hod.\nje to jistě báječná věcička. Líbí.


Styl podle celebrit: Inspirujte se francouzským stylem slavné herečky! | Pro ženy | Blesk.cz\nPro ženy > Trendy > Jarní trendy > Styl podle celebrit: Inspirujte se francouzským stylem slavné herečky!\nLíbí se vám, jak se oblékají slavné ženy? Jejich modely můžete celkem snadno napodobit, stačí jen vědět, kam pro podobné kousky zajít. A to pro vás zjistíme! Tentokrát se můžete inspirovat stylem francouzské herečky Clémence Poésy.\nFrancouzská herečka Clémence Poésy, která se ve světě proslavila rolí Fleur Delacour ve filmu Harry Potter a Ohnivý pohár, má vytříbený módní styl, kterým jsou Francouzky pověstné. Na londýnský Fashion Week, konkrétně na přehlídku Burberry, si vyšla v ležérním outfitu, kterému dominovaly nadčasové kousky, které by měla mít každá z nás ve svém šatníku.\nZákladním pilířem šatníku Francouzek je totiž jednoduchost. Žádné módní výstřelky u nich ve skříni nenajdete. Dávají přednost základním barvám a nadčasovým střihům, které lichotí jejich postavě, a navíc se dají mezi sebou všemožně kombinovat.\nBuďte jako Clémence Poésy\nNapodobit hereččin styl rozhodně není nic těžkého. Jednoduchému modelu dominuje béžový trenčkot, který nechala herečka ledabyle rozepnutý, aby pod ním vyniklo námořnické tričko s pruhy. Skvěle s modelem korespondují i zvonové černé kalhoty a černé boty na pohodlném širokém podpatku. Aby nebyl outfit fádní, zdobí ho nápadné psaníčko se zvířecím potiskem.\nTrenčkot: Marks & Spencer, 3299 Kč, pruhované tričko: Zoot.cz, 379 Kč, zvonové kalhoty: Lindex, 999 Kč, černé boty: Deichmann, 849 Kč a psaníčko: Mango, 599 Kč\nInspirujte se i dalšími stylovými outfity českých i zahraničních celebrit!\nKlíčová slova: trendy, móda, clemence poesy, styl, francouzský styl, oblečení


Když řidič podcení únavu aneb jak vyzrát na mikrospánek | Dobré zprávy z Českého ráje\nKdyž řidič podcení únavu aneb jak vyzrát na mikrospánek\nKONECCHLUMÍ – Ve středu 24. června krátce před šestnáctou hodinou řídil devatenáctiletý mladík od Konecchlumí na Úlibice Citroen C4. Společně s ním cestovaly další dvě osoby. Na přímém úseku za odbočkou na Kamenici přejel řidič pravděpodobně vlivem mikrospánku plynule do protisměru. Tam sjel do levého silničního příkopu, kde auto narazilo do betonového mostku a pak se převrátilo na pravý bok a zastavilo až v poli, kde se vzňalo. Celá posádka skončila se zraněním v nemocnicích. Alkohol u řidiče vyloučila dechová zkouška. Celková škoda je předběžně vyčíslena na 80 tisíc korun. Přesnou příčinu dál šetří jičínští dopravní policisté.\nObecná doporučení při mikrospánku jsou různá. Někdo radí si třeba trochu zacvičit, dát si kávu nebo energetický nápoj. Obecně tato řešení na chvíli zaberou, jenže problém je v tom, že pak se únava dostavuje vzápětí o to intenzivněji. Do určité míry také pomáhá střídat různé podněty. Pomohou častější přestávky při cestě nebo konverzace se spolujezdcem.\n← Třetí ročník Hudby z ráje otevře Rusalka Zloděj si z ostroměřského skladu odnesl trezor s penězi →


Leganza Lavender: Leganza Lavender micelární čisticí voda\nLeganza Lavender micelární čisticí voda\nBase price with tax: 169 Kč\nSales price: 135 Kč\nJemně odstraňuje všechny nečistoty a zbytky make-upu z pleti. Micely pohlcují maz a make-up do svého středu a jejich vnější část zadržuje vodu. Levandulový organický olej - Osvěžuje a zklidňuje pleť.\nPOUŽITÍ: Naneste pomocí vatového tamponu na obličej a šíji. Neoplachujte! ÚČINKY: -zklidnuje -hydratuje -vyživuje -regeneruje -obnovuje přirozený hydrolipidický film pokožky -zanechává květinové vůně\nProdukty LEGANZA obsahují další výjimečně cenný dar, speciálně selektovaný Bulharský organický Levandulový olej druhu LAVANDULA ANGUSTIFOLIA. Levandule byla do Bulharska dovezená v roce 1907 Francie. Podle legendy je úchvatná vůně levandule dar od samotné Panny Marie.\nRostlina Levandulí získala jedinečnou uklidňující a opojnou vůni jako projev díku za to, že Panna Marie dávala na levanduli sušit oblečení malého Ježíše.\nBěhem staletí se levandule stala symbolem lásky, krásy a vytříbeného vkusu. Má široké uplatnění v parfumerii a lidovém léčitelství, protože je pozoruhodným analgetikem a má schopnost stimulovat regeneraci poškozených tkání. Bulharský levandulový olej se vyznačuje jemnou vůní, která je sladce ovocně květinová, dřevitá a uklidňující.\nOlej z levandule je jedním ze tří éterických olejů, který nejlépe pomáhá regenerovat buňky. Leganza Levandulový olej je univerzální a vhodný pro všechny typy pleti. Éterický levandulový olej je elixírem nejen pro tělo, ale i pro duši.\nLevandulový olej Uvolňuje, osvěžuje, zklidňuje a stimuluje tělo i duši. Vůně levandule působí proti depresi a špatné náladě. Jeho uklidňující síla v kombinaci s dalšími přírodními oleji a hydratačními složkami pleti dodává energii a pomáhá ji zbavovat nashromážděného stresu.\nLevandulová kolekce má přirozený hydratační účinek. V sérii LAVENDER je použita nejnovější generace surovin, které jsou plně přírodní bez parabenů, ropných produktů a syntetických barviv. Jejich složení je bezpečné a účinné.


Jirka se ale vůbec nezměnil - Pomocné tlapky o. p. s.\nNacházíte se zde: Home » Naši psi a klienti » Jirka\nJirka se ale vůbec nezměnil\nVloženo: 22. 7. 2015\nNa podzim to budou tři roky, kdy jsme si domů přivezli našeho šikovného společníka Jirku. Čas plyne jako voda, Verunka už je nejméně o hlavu větší, mně zase na obličeji přibyly další vrásky. Jirka se ale vůbec nezměnil. Stále je to ten rozesmátý a přátelský hafan s hlubokým srdcem a myslí puberťáka. Když je člověku ouvej, přiběhne a olízne obličej a hned je na světě lépe.\nOd posledního dopisu se toho moc nezměnilo. Loni v létě jsme byli s Jirkou v lázních a letos nás čeká již třetí společný pobyt. Během pobytu byl opět vzorný a chodil s námi na procedury. Ve volném čase jsme chodili na procházky krásnou krkonošskou přírodou a jezdili na výlety. Poprvé jsme vyjeli díky nové kabinkové lanovce na Sněžku.\nZáří pro nás obě znamenal začátek školy a nastalo náročné období. Musela jsem skloubit péči o Verunku, Jirku a další zvířátka s mým studiem na VŠ. Nakonec se vše zvládlo za pomoci mých rodičů, kteří mi během vyučovacích hodin hlídali Verunku. Jirka si s mým studiem nelámal hlavu, většinou jsem po návratu ze školy našla chlupy v posteli, takže si chvilkové bezvládí náležitě užíval.\nV zimě a začátkem jara jsme byly často nemocné, ale Jirka trpělivě ležel u postele a hlídal nás.\nVerunka vnímá Jirku jako kamaráda více než dříve a směje se jeho veselým kouskům. Ráda ho hladí a pusinkuje se s ním, řekne Jirkovo jméno nebo např. „malá", „k noze" a „sedni". Pomáhá mi Jirku česat, nosí mu granule a sype je do misky. Asi největším pokrokem je, že ji začalo bavit vodit ho na vodítku. Už jim to spolu docela jde. Společně chodíme na procházky, na kterých nás často doprovází ještě naše jedenáctiletá kokršpanělka Belinka, nakupujeme a občas si zajdeme do cukrárny.\nRok s Jirkou utekl jako voda\nJaro ve znamení výletů\nJirka a poslední sníh\nPrvní zima s Jirkou\nPrvní setkání s šikovným společníkem Jirkou\nBudoucí asistent Jirka\nVýpis rubriky Jirka


Leden 2018 - Petr Sramek - Artifical Intelligence\nKonference Abundance360 (Jak bude vypadat svět za 30 let?)\nLétající auta, oblečení z 3D tiskáren, krach ropných společností, lék na rakovinu, vyřešení chudoby. Kdy nahradí drony poštu? Jaký bude svět za deset, dvacet a třicet let?\nAlphaGo Zero: Významný pokrok v oblasti výzkumu umělé inteligence\nNová AlphaGo Zero porazila tu předchozí poměrem 100 ku 0 a hru Go se naučila zcela sama. Proč je to pro obor umělé inteligence tak zásadní? AlphaGo Zero se učila bez jakýchkoli dat!\nUmělé inteligenci se narodilo dítě\nGOOGLE oznámil vytvoření nástrojů, které umožňují, aby umělá inteligence vytvářela „nové“ a ještě dokonalejší umělé inteligence.\nPoprvé v České republice a ve střední Evropě. Na jednom pódiu se špičkoví vizionáři ze Singularity University setkají se středoevropskými lídry a inovátory. Společným tématem bude umělá inteligence. Připněte si pásy, startujeme 5 – 6. března v Praze!\nNejvětší mýty kolem Superinteligence\nKdy nám začne superinteligence vládnout? Máme ještě rok a nebo století? Potřebuje superinteligence tělo? Jakou roli v tom všem hrají roboti? Máme, nebo nemáme se bát? A je vůbec něco, na čem se vědci stoprocentně shodnou?


Ginkgo biloba - Ordinace.cz\nŽivotnost i správná funkce většiny tkání našeho těla je podmíněna jejich dostatečným prokrvením. Pokud není tato podmínka splněna, dochází k zhoršování jejich funkce. více ...\nJe žvýkání lístku Ginko biloba škodlivé ?\n25. května 2010, 21:08:41\nMě osobně pomáhá ginko list, zkuste třeba http://www.prodejbylin.cz/ginko_list/index.html\n13. listopadu 2010, 10:58:39\n Nevím, jestli je žvýkání ginkolístků škodlívé, spíš ne…ale já osobně se přikláním k doplňku stravy GinkoMax lecitin, který působí dobře na paměť, prokrvení končetin a díky lecitinu také na snížení cholesterolu.\n29. listopadu 2012, 17:38:11\nJe fakt, že jsem si to nepřipouštěla, ale poslední dobou mě dcera říkala, že pořád na něco zapomínám. Hodně jsem o tom četla a rozhodla se, že vyzkouším GinkgoMax z lékárny. Dobře jsem udělala . Pomáhá a když se mě děti ptali, co chci na narozeniny, měla jsem aspoň vymyšlený dárek :)\n2. dubna 2014, 09:50:32\nTaky souhlasím. Mě ginkgomax s lecitinem pomohlo přesně, jak píšeš- působí dobře na paměť a taky mě hodně ulevilo od ledových noh, které mě trápily hlavně v noci.\n13. srpna 2014, 09:56:45\nPřesně tak. Taky, hlavně nad ránem jsem tímto trpěla a vždycky jsem se musela zvednout pro ponožky.. teď už to neřeším a s toou pamětí to je taky konečně už lepší :)\n26. srpna 2014, 10:30:14\nJá jsem moc spokojená s Ginkgomax s lecitinem. balení není drahé a navíc člověk něoc pro sebe dělá, takže skvělé!\n10. září 2014, 15:25:24\nNa pameť si taky kupuji Ginkgo max s Lecitinem a jsem moc spokojená! Užívá ho i mamka a stejnou reakci.\n25. září 2014, 09:00:59\nBabičce jsem na narozeniny koupili v lékárně Ginkgomax a stal se z toho pravidelný dárek, který má zaručený úspěch.. babička si lépe pamatuje, jasně to jde vidět třeba při nákupu, kdy je schopná si bez problému zapamatovat celý nákupní lístek apod….\n18. prosince 2014, 11:20:01


Inženýrsko geologický průzkum cena – Gumové rohože do garáže\nInženýrsko geologický průzkum cena\nHome » Uncategorized » Inženýrsko geologický průzkum cena\nZdravím stavebníci, Před zadáním projektantovi chci udělat radon a geologický průzkum na pozemku kvůli určení typu půdy, jej. Jaká je obvyklá cena za geologický průzkum ? Orientační ceny inženýrsko geologického průzkumu. Pro obecnou orientaci statika a územní řízení. Bez technických prací pouze s využitím databáze a archivní dokumentace.\nVýstupem je geologická mapa a základní inženýrsko geologická charakteristika budoucího staveniště.\nPráce mohou být prováděny ve formě rešerší, různých forem průzkumu pro tvorbu projektové dokumentace, jako realizační průzkum a formou geotechnického dozoru při realizaci stavby. INŽENÝRSKO – GEOLOGICKÝ PRŮZKUM PRO ZAKLÁDÁNÍ STAVEB — Potřebuje Váš projektant podklady pro správné založení stavby dle únosnosti podloží? Ceny zpravidla s Vámi, zákazníky, sjednáváme individuálně podle rozsahu zakázky, obtížnosti úkolu, přírodních podmínek, cenové hladiny v regionu atd. Geotechnický průzkum provádíme za účelem posouzení základových poměrů pro . Nejčastější realizační cena firmy ATE CR, a. Obvyklá cena komplexního inženýrsko – geologického průzkumu.\nInženýrská geologie, ceník prací, dodací lhůty. Uvedené ceny jsou včetně DPH.\nCena nebola obvzlast nizka – vsetko to stalo cca tisic vratane vrtania sondy, ale aspon sa prislo na to, ze zalozenie stavby na ZB doske bude bezpecnejsie nez zakladat stavbu na zakladovych pasoch emoticon. Prosím o zkušenosti, zda jste si před zpracováním projektu RD nechávali provést inženýrskogeologický průzkum podloží. Firma Agrogeologie provádí geologický průzkum , hydrogeologický průzkum , inženýrsko – geologický průzkum , zakládání staveb, měření radonu. Budoucím stavebníkům, kteří jsou teprve ve fázi hledání vhodného pozemku pro vlastní dům, může geologický a hydrogeologický průzkum ušetřit velké výdaje a . Pro zakládání rodinných domů, bytových domů, průmyslových objektů a liniových staveb – komunikace.\nVíce o geologickém průzkumu. Vybrat si můžete z firem v okolí, třeba 2G geolog s. Geologické práce v Hradci Králové a okolí. Nabídneme vám technicky vhodné a ekonomicky přijatelné řešení inženýrsko -geologického, geotechnického a hydrogeologického průzkumu.\nProvádíme geologický a hydrogeologický průzkum pro všechny typy staveb, hydrogeologické posudky pro studny, zasakování odpadních i dešťových vo průzkum znečištění a kopmlexní hodnocení ekologických zátěží. Průzkum podloží konkrétní lokality je nejčastěji dokončen během dvou až týdnů a jeho cena je závislá na poměrech stanoviště i rozsahu výstavby. Archivní geologickou prozkoumanost zjistíme do hodin a její vyhodnocení Vás přijde na zlomek ceny geologického průzkumu. Jakým způsobem se zhodnotí můj.\nOvěření ložiska nevyhrazeného . Jedná se o provedení inženýrsko – geologického a hydrogeologického průzkumu se záměrem ověření. Nedílnou součástí technických prací a jejich ceny je i zajištění veškerých opatření nezbytných k dodržení. Závěrečná zpráva inženýrsko – geologického průzkumu bude předána v tištěné podobě celkem v počtu.\nNabízené služby: Geolog Česká Lípa.\nPoptáváte hydrogeologický průzkum , posudek vsakování, inženýrsko – geologický průzkum , nebo měření radonu? Oslovte naší firmu v Ostravě. Zadáno (v archivu) Zakázka byla zadána. Hlavní pracovní náplní společnosti je inženýrsko – geologický, hydrogeologický průzkum a geotechnika, s čímž jsou úzce spjaty i laboratorní práce, prováděné ve vlastních geotechnických laboratořích (mechanika zemin). Dle požadavku zákazníků provádíme a vyhodnocujeme geologický průzkum pro výstavbu obytných, . Odeslat článek e-mailem Tisk článku.\nHIG geologická služba, spol. Hlinky 142c, Brno Aquatest a. Apr A úplně zbytečně, protože cenu inženýrsko – geologického průzkumu většinou zaplatí už jen cena ušetřeného železa do základové desky, pokud je možné místo ní založit dům na patkách anebo na základových pasech. Vsakování srážek a odpadních vod z. Hydrogeologové dělají to, co je spojeno s vodou.\nCena je sjednána jako cena obvyklá v místě plnění, Cenová kalkulace, uvedená v příloze této smlouvy, je její nedílnou součástí.\nProjektová dokumentace cena


Vytiskneme pro Vás fotoobrazy, maxi fotografie, bannery, samolepky, prezentační Roll-up systémy, fotografie i včetně laminace...\nVytvoříme Vám fotografie dle Vašeho přání s možností následného tisku. Podívejte se do naší fotogalerie a neváhejte nás kontaktovat...\nNechte si udělat nezávaznou kalkulaci na Váš projekt. Zašlete nám Vaši myšlenku a my ji zrealizujeme. Dotazy Vám rádi zodpovíme...\nVítejte na našich webových stránkách. Zabýváme se velkoformátovým tiskem na 8 barevném plotru značky Roland DG. Šíře tisku je 1600mm a délka je v podstatě neomezená. Strojové vybavení dokáže tisknout klasicky ve CMYK režimu, ale také obsahuje tzv. odlehčené barvy, díky kterým budou Vaše realizace vypadat přirozeně barevně. Samozřejmostí je laminace, díky které dosáhneme vyšší trvanlivostia odolnosti vůči klimatickým podmínkám a mechanickému poškození. Tiskneme na ověřené materiály 3M, Oracal a Mactac, se kterými máme velice dobré zkušenosti. Tiskneme nejrůznější samolepky (jak bílé, tak průhledné, lesklé, matné), bannery, fotoobrazy s dřevěným rámem vlastní výroby, polepy na auta a spousty dalších. Neváhejte u nás poptat, co sháníte, vždy se budeme snažit najít společné řešení.\nZabýváme se také fotografováním reportáží a produktovou fotografií. Disponujeme technikou značky Nikon, světly Bowens a Hensel o celkovém výkonu 4200W. Pro výrobu klasických a digitálních fotografií vlastníme vyvolávací minilab Gretag, v maximální šíři papíru 300mm (fotografie 30x40cm). Umíme zhotovovat reprodukce v jakýchkoliv velikostech. Spolupracujeme a podporujeme Spinningové centrum v Polici nad Metují.\nMezi naše zákazníky patří například Veba a.s., Hit Rádio Magic, Pavon, Čeko Import a.s., Dřevoterm, Z-trade, UHU lepidla, Elektro Drapač s.r.o., Svoboda Tatra tým, ENC racing CZ, Spinning Police, EDC Trutnov, Matrace Ostaš a mnoho dalších, kterým tímto děkujeme za dosavadní spolupráci.


Zpráva o činnosti jednotky Sboru dobrovolných hasičů Chotyně za rok 2009 - Chotyně - Hasiči\ndatum zveřejnění: 21.1.2010 zdroj: Chotyňáček\n(valná hromada dne 11.12, velitel Jan Fico)\nNaše jednotka zasahovala u šestnácti mimořádných událostí. Z toho bylo 7 požárů – dva v rodinných domech, dva lesního porostu, jeden automobilu, jeden výrobních a jeden zemědělského materiálu. Tři technické zásahy – z toho dvakrát likvidace následků dopravní nehody a jednou likvidace ekologické havárie, jedné z nejrozsáhlejiších tohoto druhu v letošním roce v oblasti našeho regionu na silnici R35 a R13.\nZbývajících šest zásahů byly likvidace následků živelných pohrom. Všechny tyto zásahy byly likvidace následků větrných smrští. Z toho největší byla vichřice, která přešla přes naše území 23. 7. Následky této pohromy jsme likvidovali dva dny. Šlo hlavně o popadané stromy, přerušené elektrické vedení a větrem poškozené části domů a jiných objektů.\nV letošním roce jsme absolvovali jedno taktické cvičení a to únik ropných látek do řeky Nisy. Pro ztížení podmínek cvičení proběhlo za tmy. Vyzkoušeli jsme si práci člunu na řece, kladení norných stěn a další.\nNaše jednotka je předurčena k likvidaci následků živelných pohrom. Pro udržení tohoto zařazení musíme zvýšit počet členů vyškolených pro práci s motorovou pilou a absolvovat školení v práci na vodě s použitím člunu.\nV zimě absolvujeme teoretickou přípravu u kolegů v Hrádku nad Nisou. V letní sezoně se scházíme v naší zbrojnici k výcviku, k údržbě techniky a dalším běžným činnostem nutných k činnosti jednotky.\nDále spolupracujeme s obecním úřadem, ostatními organizacemi a občany obce Chotyně. Pokud to jde, vypomůžeme technikou i lidskými silami.\nZávěrem chci poděkovat všem členům našeho sboru za jejich obětavou práci v tomto roce, dále OÚ, kolegům z ostatních sborů Hrádeckého okrsku a těším se na spolupráci v letech příštích.


Přes svůj poměrně značný rozsah a ještě větší sociální význam se dosud československé emigrační procesy 20. století nestaly, s výjimkou poválečných reemigrací, předmětem systematického vědeckého zájmu. Na vině tu samozřejmě byly historické sociopolitické zvraty českých vlád, přičemž vztah mocenských špiček k této problematice byl mnohdy více než negativní. Možnost svobodného bádání v dějinách českých emigrací 20. století se otevřela až po Sametové revoluci, avšak přesto toto téma dosud zůstává velmi chudé. Například M. Otáhal, který nedávno shrnul výsledky nejnovějšího historického bádání o období tzv. normalizace, mu proto ve své práci nemohl věnovat ani jedinou kapitolu (Otáhal, Milan: Normalizace 1969-1989. Příspěvek ke stavu bádání. ÚSD AV ČR, Praha 2002). Mezi nemnohé výjimky patří práce K. Kaplana, V. Prečana, autorů olomouckého Centra pro česká exilová studia či pražského Etnologického ústavu; vesměs jde však pouze o dílčí studie, jejichž celkový počet je nevelký a kvalita mnohdy nedostatečná (viz mou studii Reemigranti a sociálně sdílené hodnoty. SoÚ AV ČR, Praha 2002, s. 11-25). V této situaci, zdá se, je jakýkoliv pokus o hlubší rozkrytí této tak málo známé kapitoly našich dějin třeba přivítat jako zcela zásadní badatelský počin. O recenzovaných sbornících, třebaže jejich záměr byl právě takový, to však naneštěstí neplatí.\nVýpravné (a tím bohužel pro většinu českých vědeckých pracovníků dosti drahé) sborníky vznikly jako doprovodné texty k brněnskému souboru výstav Český a slovenský exil 20. století, svým rozsahem a charakterem však výrazně přesahují formát standardních výstavních katalogů. Jejich aspirací se proto logicky stal hlubší rozbor sledované problematiky (II., s. 12-13), v řadě případů aspirující na odbornou analýzu, jindy zase zpracovaný formou angažovaných vzpomínkových esejů. Tato žánrová kombinace by sama o sobě mohla být velmi přínosnou, stejně jako publikované velké množství fotografického materiálu, avšak přílišná vázanost prací na expozice se stala jednoznačně překážkou (sborníky opakují zásadní koncepční chyby zmiňovaného souboru výstav), stejně jako naprosto nedostatečné teoretické zázemí většiny autorů. Velká šance, jež byla prostřednictvím tohoto projektu české odborné veřejnosti dána, byla naneštěstí do značné míry promarněna. Mimo jiné snad i vinou angažování řady laických nadšenců (včetně editora), kteří nebyli s to pochopit metodické zázemí skutečné vědecké práce (výběrem příspěvků počínaje, přes mizivou snahu o jejich vzájemnou provázanost až po absenci poznámkového aparátu v jinak vysoce zajímavé studii V. Chyského - I., s. 34-53 - ačkoli na něj text odkazuje). Z hlediska etiky vědecké práce je dále třeba zpochybnit E. Freundem provedený "výběr" informací z jinde publikovaných studií, který nabyl mnohastránkového rozsahu, aniž by se jeho autor "obtěžoval" dodržováním náležitého citačního úsu (I., s. 106-118). Jinak řečeno, jde o plagiát nejhrubšího zrna.\nJako ještě závažnější však shledávám chyby konceptuálního a teoretického rázu. Předně je totiž třeba se ptát, co bylo předmětem zájmu autorů? Byly to jednotlivé vlny českých a slovenských emigrantů, směřujících na Západ v období vlády komunistického režimu (na což ukazuje úvodní slovo P. Pitharta - I., s. 14-19), nebo i emigrace v období druhé světové války, nebo konečně všichni ve 20. století v zahraničí žijící Češi a Slováci, ať již se tam dostali kdykoli a z jakýchkoli důvodů (např. soubor fotografií Čechů v Kazachstánu, kteří na území někdejšího carského Ruska přišli v 19. století - I., s. 154n.)? Tvůrci projektu se zřejmě rozhodli pro posledně zmíněné řešení, avšak tu je třeba říci, že "mnohdy méně bývá více." Vzájemná provázanost různých typů českých emigračních vln tří posledních století je totiž ve většině případů velmi malá až nulová a vědecká hodnota jejich případných komparací (o které se však jednotliví autoři ani nepokusili) - vzhledem ke zcela zásadní disparátnosti předmětných jevů a jejich dobového politického, sociokulturního a ekonomického kontextu - zcela zanedbatelná. Snad jen demografové či sociologové migračních procesů by se mohli pokusit o souborné komparativní zpracování všech těchto extrateritoriálních pohybů obyvatelstva, avšak nikdo takový se mezi autory recenzovaných sborníků nevyskytl. Nadto vlastně žádný z autorů nepostihl celé období od 18. do konce 20. století. Jednotlivé příspěvky tak zůstávají "výkřiky do tmy" bez jednotící linky, bez jasné celkové koncepce a konečně - jak již bylo zmíněno - i bez jednotné výkladové formy. Zatímco například A. Procházka (I., s. 20-26) zvolil beletrizující zpracování neúspěšného pokusu o přechod hranic v komunistickém období ("vypůjčil" si přitom ovšem jeden z centrálních motivů Londonova Tuláka po hvězdách), V. Chyský v již zmiňované studii Exil jako důsledek totalitarismu, která je jednou z nejlepších, kombinoval formu odborné studie s osobními vzpomínkami. Oba autoři - a stejně tak I. Drahalová (pojednávající o vzniku exilového Českého slova), J. Loewi (vzpomínající na své vydávání Práva lidu), M. Pribáň (zkoumající exilovou literaturu do r. 1956), B. Čelovský (diskutující palčivou otázku odhalení básníka P. Javora coby agenta StB) a do určité míty J. Sapák (emigrující architekti) a J. Šetlík (výtvarní umělci) - zaměřili svou pozornost na československou emigraci v letech 1948-1956. Naopak J. Kaprál (biografický profil skladatelky V. Kaprálové, ve svém závěru však až nechutným způsobem propagující některé současné umělecké aktivity, viz I., s. 31-33), J. Papež (píšící o exilových aktivitách katolické tělocvičné jednoty Orel), J. Němčanský (skauting), či již zmiňovaný E. Freund (v obsahu - I., s. 10 - ovšem uváděný jako "Freud"!) se věnovali české emigraci v období druhé světové války. Ještě starší emigrační proudy a jejich vývoj v zahraničí zachytily J. Novotná a V. M. Rollerová (tzv. Masaryktown u Toronta), J. Krist (české divadelnictví v zahraničí), zatímco studie P. Tošnerové Doteky pošty a exilu se se sledovanou problematikou zcela minula, pojednávajíc vlastně vývoj českého poštovnictví v první polovině 20. století se zvláštním zřetelem k období první a druhé světové války (II., s. 114-131). Podobně mimoběžný je ostatně i příspěvek editora obou sborníků J. Kratochvila, soubor jeho publikovaných i nepublikovaných cestopisných črt z návštěvy jižní Afriky na konci 60. let (I., s. 120-145).\nS otázkou nejasného vymezení badatelského pole přitom souvisí i teoretické uchopení studované problematiky. Jinak řečeno, v české literatuře obvyklé avšak silně zastaralé dělení na "emigraci" (rozuměj: osoby, které odešly do zahraničí z ekonomických důvodů, čímž do určité míry "zradily národ") a "exil" čili politické uprchlíky před totalitárními režimy, jejichž jedinou snahou bylo "pomoci rodné zemi." Třebaže se například J. Kratochvil vůči tomuto dělení ohrazuje (II., s. 12), nevadilo mu zřejmě natolik, aby slavný text F. Peroutky z r. 1948, kde se objevuje poprvé (byť I. Barteček zajímavě spekuluje, že jeho skutečným původcem mohl být vynikající historik-emigrant O. Odložilík - II., s. 132), neumístil jako motto před první sborník (I., s. 11)! A podobně si počínají všichni ostatní autoři, takže například z Masaryktownu u Toronta, farmy československých emigrantů z meziválečného období, sloužící hlavně k rekreaci, koupání a pořádání pikniků, jakoby se stalo významné "exilové" centrum! Na tomto místě nutno poznamenat, že nepovažuji za omyl zařazení popisu uvedené korporace kanadských Čechů do sborníku, nýbrž samotný jeho název a koncepci, která slibuje něco, co neplní a co je vposledku nesplnitelné. Jak jsem již ukázal jinde, žádné striktní dělení na politické a ekonomické emigranty totiž není možné (Reemigranti, o. c., s. 10) a k témuž závěru dochází i se současná světová odborná literatura (cf. např. Faist, Thomas: The Volume and Dynamics of International Migration and Transnational Social Spaces. Clarendon Press, Oxford 2000, s. 22-25; Castles, Stephen - Miller, Mark J.:The Age of Migration. International Population Movements in the Modern World. Guilford Press, New York - London 1998, s. 76). Diferenciace mezi (politickými) uprchlíky a (hospodářskými) migranty je totiž dílem politicko-právní kultury, eventuelně se projevujícím v politické publicistice, nikoli vědeckými kategoriemi. Jako taková musí být v naší odborné literatuře zákonitě odmítnuta, jako se to již stalo všude ve světě, což nijak nesnižuje význam zahraniční politické, kulturní a další práce některých našich emigrantů v boji proti totalitním režimům 20. století nebo při propagaci českého národa.\nZastaralé teoretické koncepce a nevědecká metodika tak zůstávají hlavním problémem naprosté většiny příspěvků obou recenzovaných sborníků, čímž prakticky vylučují jejich vědecké i publicistické využití. Někteří autoři - nutno podotknout, že ti lepší - se přitom pokusili nahradit absentující metodu přemírou faktografie, jako například J. Šetlík v článku České a slovenské umění v exilu (II., s. 64-88). Výsledkem ovšem je "telefonní seznam" více než stovky jmen českých umělců, kteří ve 20. století působili v zahraničí, bez skutečné analýzy jejich díla. I zde se nadto objevila teoretická nedostatečnost autora, který soudí, že "s emigrací pochopitelně nesouvisely krátké ani dlouhodobé pobyty českých umělců v zahraničí" v období před druhou světovou válkou (II., s. 66). Proč? Vyjdeme-li z definice OSN, "emigrantem" je přeci každý, kdo více než rok trvale žije mimo zemi svého trvalého bydliště (nejde-li ovšem o "uprchlíka"); autor jistě má právo s touto obecně užívanou definicí nesouhlasit, pak ale musí uvést přinejmenším definici vlastní, což zajisté neudělal, ne-li také důvody pro tento postoj. Přílišnou zabarveností subjektivními pocity, přeceňováním autopsie, však trpí i jinak kvalitní studie V. Chyského. Například v otázce "donucení" některých emigrantů k tomu, aby si tzv. upravili vztah s ČSSR (I., s. 47), nebo v tom, že "lidé, kteří odešli z vlasti před komunizmem, opouštěli své domovy ... bez jakýchkoli časových představ návratu" (I., s. 48), což sice platilo pro emigraci od 60. let (autorův případ), nikoli však pro uprchlíky bezprostředně po Únoru (cf. např. Machotka, Otakar:Mezi domovem a exilem. Praha 2001, s. 64). Autor tohoto příspěvku navíc jakoby občas zapomínal na žánr, ve kterém píše, a odborný styl "vyměnil" za osobní invektivy vůči spolu-emigrantům, aktivním bojovníkům proti komunistické diktatuře, kteří ji kdysi v mladickém nadšení pomáhali budovat (P. Kohout, J. Pelikán ad.; I., s. 37-38). Většina ostatních příspěvků však naneštěstí nedosáhla kvalit těch zmiňovaných, nebo se zaměřila na natolik obskurní témata, že jim na tomto místě nelze věnovat pozornost. Velká šance, jíž představovalo uspořádání výstav o československé emigraci a související příprava obou sborníků, proto zůstala využita zcela neadekvátně. To je jistě škoda, zejména uvážíme-li vložené prostředky a zároveň vysokou aktuálnost studia této problematiky, nicméně nezbývá než doufat, že díla se vbrzku chopí skutečně erudovaní badatelé.


Lampa do projektoru NEC ME382U\nLampa do NEC ME382U\nLampy do projektoru NEC ME382U Produktové číslo lampy: NP47LP\nPro svůj projektor NEC ME382U si u nás vyberete lampy s modulem i samotné výbojky od originálních i neoriginálních výrobců.\nLampy s modulem do projektoru NEC ME382U\nOriginální lampa s modulem do NEC ME382U je lampa od originálního výrobce a je dodána včetně plastového montážního modulu lampy. Doporučujeme pro maximální spolehlivost a snadnou výměnu lampového modulu.\nDiamond lampa s modulem do NEC ME382U je značková výbojka v modulu od Diamond Lamps, jde tedy o značkovou generickou lampu. Jedná se o vysoce spolehlivé řešení. Doporučujeme jako alternativu k originálním lampovým modulům.\nZnačková lampa s modulem do NEC ME382U je výbojka od některého z OEM výrobců (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR) usazená v modulu od alternativního výrobce. Jedná se o velmi spolehlivé řešení, které je levnější než originální varianta. Doporučujeme pro spolehlivost a výhodnou cenu.\nKompatibilní lampa s modulem do NEC ME382U je lampa včetně montážního modulu od alternativního autorizovaného výrobce. Jde o levnější řešení, které doporučujeme spíše do domácích projektorů a tam, kde kvalita a spolehlivost projekce není hlavní prioritou. Kompatibilní lampy nemusejí dosahovat kvality originálních.\nLampy bez modulu do projektoru NEC ME382U\nZnačková lampa bez modulu do NEC ME382U je výbojka od některého z OEM výrobců lamp pro projektory (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR), určená pro výměnu lampy ve vašem stávajícím lampovém modulu. Toto řešení je levnější než lampa s modulem, ale vyžaduje manuální zručnost a zkušenosti. Doporučujeme zákazníkům, kteří již mají s výměnou holé lampy zkušenosti.\nKompatibilní lampa bez modulu do NEC ME382U je holá lampa bez montážního modulu od alternativního autorizovaného výrobce. Výměna lampy v modulu vyžaduje manuální zručnost a nářadí. Jde o nejlevnější variantu, kterou doporučujeme spíše do domácích projektorů a tam, kde kvalita a spolehlivost projekce není hlavní prioritou. Kompatibilní lampy nemusejí dosahovat kvality originálních.