22 de maig de 2014 · Número 18\nTOTS units, TOTS plegats fem Firentitats!\nEl dissabte 31 de maig no et perdis el gran aparador de les associacions, entitats i col·lectius de Sants, Hostafrancs i la Bordeta. T’hi esperem!\nSota el lema TOTS units, TOTS plegats fem Firentitats! més de 164 entitats ompliran els carrers de Sants, Creu Coberta i l’Espanya Industrial el proper dissabte 31 de maig per celebrar la 13a edició de Firentitats, la jornada festiva, cívica i solidària més representativa dels nostres barris. Firentitats ofereix un mosaic de propostes d’allò més diverses i interessants: artesania, dansa, concerts, cultura popular, gastronomia, esport...\nEls diferents espais de coordinació del Secretariat d’Entitats de Sants, Hostafrancs i la Bordeta han preparat un munt d’activitats per Firentitats:\n- La Taula intercultural organitza la 4a Festa Intercultural amb dansa, poesia, tallers, jocs, artesania, contacontes, salutacions del món... i moltes sorpreses més! Consulta la programació aquí\n- El carrer Llobet i la Plaça Joan Pelegrí s’ompliran de nois i noies practicant futbol sala, bàsquet, gimnàstica esportiva i beisbol a càrrec de les entitats esportives dels nostres barris sota l’organització de la Taula d’esports. Consulta la programació aquí. Enguany hi ha una activitat multiesportiva dirigida a noies de 4t i 5è de primària, Som noies, fem esport.\n- La Taula social s’estrena a Firentitats i ho fa amb una recollida solidària d’oli per a les famílies més necessitades dels nostres barris. Consulta els punts de recollida aquí.\n- L’Espai de Deures oferirà durant tot el dia jocs d’enginy, escacs i un racó de lectura a la Carpa 146. Consulteu la programació de Firentitats fent clic aquí\nGaudeix de #Firentitats2014\nQuan? Dissabte 31 de maig, d’11 a 21 h.\nOn? Carrers de Sants i Creu Coberta (Des de la Plaça de Sants fins al carrer Moianès), C/Espanya Industrial, C/ Llobet i Plaça Joan Pelegrí.\nÚltims dies per inscriure’s al V Triatló Indoor Atles\nEl V Triatló Indoor ATLES és molt més que una competició, és un moment per passar-ho bé fent esport i per descobrir les nostres capacitats. Se celebrarà el dissabte 31 de maig al CEM l’Espanya Industrial i hi ha places per a 166 esportistes, majors de 18 anys. Si …\nCompte enrere per presentar el teu cartell!\nParticipa al 6è concurs de cartells del Correllengua de Sants, Hostafrancs i la Bordeta. Enguany hi ha una categoria especial per a infants fins als 12 anys. Els treballs s’han de presentar al Centre Cívic Cotxeres de Sants abans del 13 de juny del 2014.\nEl Banc de Temps de Sants celebrarà el seu primer aniversari el 7 de juny al Portal de Sants\nEl passat 6 de març el Banc de Temps de Sants va celebrar el seu primer any de vida i el proper 7 de juny ho celebrarà amb una gran festa popular al Portal de Sants que pretén ser un esdeveniment obert a tot el barri amb la participació de diferents entitats del …\nTornen els divendres de sardanes a Sants!\nEls diumenges al migdia, jazz i vermut al Casinet d’Hostafrancs\nPrimeres figures del jazz de Catalunya i grups novells es donen cita al cicle Vermut Jazz que se celebra els diumenges a les 12.30 h al Casinet d’Hostafrancs. L’entrada és gratuïta. PROGRAMACIÓ 31 de maig.- Concert especial Firentitats a l’escenari de …\nQuè en saps de Can Batlló?\nDescobreix el passat, present i futur de Can Batlló de la mà del segon volum de la col·lecció Riera de Magòria: Inventari de Can Batlló. Teixint una història col·lectiva. El preu de venda al públic és de 20 € però les entitats gaudiu d’un descompte especial. …\nA Atles Esports, entrena’t amb tranquil·litat!\nDes de fa més d’un any, els centres esportius de l’Espanya Industrial i la Bordeta disposen d’un desfibril·lador extern automàtic (DEA) per realitzar les primeres assistències mèdiques en cas d'una aturada cardiorespiratòria o mort sobtada.\nNoves convocatòries d’ajuts, premis i subvencions\nUs fem arribar un resum informatiu elaborat per Torre Jussana sobre els darrers ajuts, premis i subvencions dirigits a entitats i convocats per les diferents administracions públiques, entitats privades i organitzacions de la societat civil.\n5a Reunió Festa Intercultural\nTorna el BALLuga’t!\nTaller solidari: Introducció al món de la restauració de mobles\nPresentació de la renovació del Mercat de Sants\n01/06/2014 al 30/06/2014\nLes activitats de l'Aula de l'Aigua del mes de juny\n1a Cargolada Popular Baix Jocs Florals\n5a Fira de les Cireres i productes de la terra a Barcelona


Les Voltors cauen davant l'Andorra\nLa Junta Directiva de la FCR dona per acabada la temporada 2019/20\nLa Junta Directiva de la Federació Catalana de Rugby va reunir-se ahir de forma telemàtica per abordar la situació actual provocada per la crisi\nDissabte es va disputar la tercera jornada de la lliga de Primera Catalana Femenina. Com a locals, les líders, les Voltors, les noies del Tarragona. Com a visitants, un VPC Andorra disposat a tot per guanyar.\nVan ser les noies del conjunt local les que van començar anotant al marcador que, sense aconseguir transformació, quedava en un 5 a 0. L’equip visitant va redoblar les forces i aprofitant la seva carrera i els forats de les tarragonines, van fer una marca i transformar-la.\nLes voltors van aconseguir organitzar el joc i combinant davantera i línia, van realitzar una altra marca, deixant el marcador en un 10 a 7.\nLes noies andorranes van reprendre la possessió i, anotant dues marques més, van aconseguir el que havien vingut a fer, guanyar a les líders que no van saber adaptar el seu joc a un estil prou agressiu com per combatre a les visitants.\nAmb un marcador final de 10 a 24, les tarragonines van afrontar la seva segona derrota consecutiva. Però, confiem, l’última de la lliga.


Eulen denuncia el comitè dels vigilants del Prat per “vaga il·legal”\nL’empresa reforça amb més empleats l’aeroport pagant-los un plus de 200 euros\n4 min. El Prat de Llobregat 28/07/2017 01:40\nMARTA VERGOÑÓS / ELENA FREIXA\nEl diàleg entre la direcció d’Eulen i els representants dels treballadors que s’encarreguen dels controls de vigilància a l’aeroport del Prat segueix trencat. El comitè va plantar ahir al matí l’empresa a la reunió de mediació prevista al departament de Treball. Ja ho havien avisat i ho van complir: fins que Aena -el gestor dels aeroports de tot l’Estat- no comparegui a la negociació, no hi haurà possibilitat d’entesa. La direcció d’Eulen, però, va respondre-hi amb una denúncia contra el comitè d’empresa davant del Tribunal Laboral de Catalunya (TLC), en què els acusa de “vaga il·legal” per la vaga de zel d’aquests dies, segons van explicar a l’ARA fonts del comitè. La plantilla sosté que només han deixat de fer hores extres per posar en evidència la falta de personal i les condicions laborals precàries que pateixen. La citació del TLC que van rebre els representants dels treballadors els obliga a comparèixer dilluns davant d’aquest organisme i asseure’s amb la direcció d’Eulen, que ahir va assegurar que portava propostes a la reunió de mediació.\nEl comitè, però, va avisar que la confrontació amb l’empresa pot créixer els pròxims dies. Si Aena no canvia el seu parer de fer els ulls grossos davant el conflicte -com a licitadora del servei, els treballadors reclamen que s’hi impliqui- la vaga parcial que la plantilla vol fer a partir del 4 d’agost pot convertir-se en vaga de 24 hores, va avisar ahir el comitè. En tot cas, dimecres que ve l’assemblea de treballadors decidirà quines mesures de protesta prendre si la situació no s’ha desbloquejat.\nPer afegir més llenya al foc, els treballadors van explicar a l’ARA que Eulen havia començat a portar reforços al Prat procedents d’altres llocs de l’Estat. “Han portat personal pagant-los un plus de 200 euros i garantint-los les dietes i l’allotjament”, va criticar ahir Genoveva Sierra, del comitè de vaga. Algunes de les noves incorporacions als controls de vigilància del Prat, va afegir, són treballadors d’Eulen d’altres llocs a qui els han promès feina per a tres mesos a canvi de jornades de 12 i 13 hores. “En lloc de negociar, volen salvar l’estiu i prou”, va lamentar Sierra.\nL’empresa va trencar ahir el silenci per primer cop i, després de la plantada del comitè, va lamentar la protesta i va criticar que la vaga que planteja el comitè és “il·legal i abusiva”. La responsable de recursos humans del grup a Catalunya i el País Valencià, Mabel Yáñez, va assegurar que la voluntat de la companyia és negociar i que ho demostra el fet que ahir es van voler asseure amb ells però ningú va comparèixer.\nPressió del Govern a Aena\nLa Generalitat va criticar ahir l’actitud del gestor aeroportuari en el conflicte i va assegurar que no pot ser que faci veure que no sigui cosa seva quan està provocant alteracions a un servei com és la mobilitat de passatgers, que és la seva responsabilitat. El secretari general del departament de Treball, Josep Ginesta, va explicar que el Govern s’ha posat en contacte amb la Delegació del govern espanyol a Catalunya perquè intervingui i insti Aena a implicar-se en la negociació.\nLa pressió de la Generalitat sobre Aena, però, no va quedar aquí. L’Agència Catalana de Consum va presentar un requeriment informatiu a Aena sobre “quines mesures pensa prendre” i també va enviar inspectors a l’aeroport per analitzar possibles vulneracions dels drets dels passatgers. El conseller d’Empresa i Coneixement, Santi Vila, va recordar que els usuaris tenen dret a fer una “reclamació patrimonial per les cues”. També va ironitzar sobre el paper de l’Estat en la gestió de les crisis del Prat: “Amb tants guàrdies civils que sembla que s’han desplaçat a Catalunya per tantes raons, que es dediquin a ser útils per als ciutadans i a garantir que les incidències al Prat seran les mínimes”.\nMés vols el cap de setmana\nLes cues llarguíssimes que han hagut d’afrontar els viatgers del Prat per passar els controls de seguretat van moderar-se ahir, segons fonts d’Aena. Les esperes, però, van arribar a ser de 45 minuts. Durant el cap de setmana podrien repetir-se i amplificar-se a la vista de l’activitat prevista.\nAvui hi ha 951 moviments previstos, entre sortides i arribades, i 1.035 durant el diumenge. Dilluns, l’activitat també serà rellevant, amb 1.017 moviments, i dimarts seran 967.\nLa vaga de taxis aguditza el caos de les cues al Prat\nVaga de zel a l’aeroport del Prat\nEl Parlament reconeix amb la Medalla d'Honor la feina dels professionals sanitaris durant la pandèmia\nPodré exigir una rebaixa del lloguer? Les claus de la nova regulació aprovada pel Parlament\nMor el pare Manel, el sacerdot dels més vulnerables


Quan arribi el cas, que arribarà, què fareu vos? | Amb els peus a terra\n← “Keep calm and speak catalan” (Manteniu la calma i parleu català). Catalans: aprenguem de la gent senzilla! →\n4 thoughts on “Quan arribi el cas, que arribarà, què fareu vos?”\nMercè 13 desembre 2012 at 0:06\nFf 14 desembre 2012 at 23:24\nQuè s’han pensat???\nPep Andreu 15 desembre 2012 at 0:46\nJo ho he dit “per activa” i “per passiva”: Jo #noacataré! Deixeu-me fer constar un petit apunt. Aquest dies amb l’avantprojecte de la “Llei del pocaWERTgonya”, a les xarxes socials es va produir un daltabaix considerable, entre hastags divertits, d’altres d’amenaçadors, d’altres més reivindicatius; i twits de totes les opinions i reivindicacions… La gent de totes les edats i tarannàs, van expressar lliurement la seva opinió.\nCuriosament, he assistit a dues “concentracions” de repulsa cap a aquesta llei, per demanar, bé, per exigir,una escola en català, i el que més em preocupa, és la poca participació d’el professorat més jove. Pot ser que el fet d’haver estat “fill” de la immersió i no haver estat educat sense ella, no es valori el suficient.\nEl meu avi (DEP) va patir en les seves carns ( i no en sentit figurat, sinó real) el fet d’expressar-se en català. El meu avi, va lluitar per aconseguit mantenir el català, com molts d’altres. És un d’aquells que cita en Jordi Roca, en el seu article.\nEspero que tothom, tots els mestres, pares i mares, i alumnes, puguin seguir lluitant per fer front a aquesta classe de gent, que des de fa molts anys, volen fer desaparèixer el català, a qualsevol preu\nMònica 15 desembre 2012 at 12:06\nPep, jo també hi he assistit, i vaig pensar exactament el mateix que tu: si no ens mou això, què més ens pot moure???\nEns hi juguem molt, ens ho juguem TOT.\nJo tampoc acato!!!


Publicat el 18/09/2020 12:36\n"Han canviat governs, ministres, presidents de la Confederació Hidrogràfica de l'Ebre però la gestió dels rius, l'augment de regadius, d'embassaments i la preparació de transvasaments no han canviat sota cap circumstància ni cap govern, sigui català o de Madrid", remarca l'històric portaveu de la PDE, Manolo Tomàs.\nActualment, i amb el nou Pla Hidrològic de Conca en l'horitzó pròxim, la lluita es focalitza en el recentment aprovat transvasament de la capçalera a Santander o l'expansió de la xarxa del Consorci d'Aigües de Tarragona (CAT) a municipis la Conca de Barberà i la Baixa Segarra, ja dins d'altres conques hidrogràfiques. Aquestes seran les bases, avança Tomàs, d'un nou PHN. "S'està preparant l'entramat i un temporal ens avisa que la fragilitat del Delta encara és pitjor", avisa.\nDes d'un bon principi, la PDE va assumir que la lluita contra aquests interessos era "molt complexa" i va advocar per externalitzar el conflicte, traslladar-lo als àmbits català i europeu. La pedagogia ha estat una de les grans armes del moviment social, que ha arribat a aixecar la simpatia d'una part molt important de la població catalana sobre la fràgil situació que viu el tram final del riu i el delta de l'Ebre. També la possibilitat d'establir aliances duradores amb ONGs ambientalistes i grups d'experts compromesos amb una "nova cultura de l'aigua", la gran idea força encunyada i promoguda pel moviment social.\nAra, critiquen que mentre s'anuncien plans estatals i accions del Govern per salvar el Delta, en paral·lel es promouen transvasaments com els de Santander o l'ampliació del CAT. "Ens trobem amb la contradicció que s'està jugant amb la gent de les Terres de l'Ebre: no se li diu la veritat Si no hi ha cap institució del territori que prengui la iniciativa el conjunt del moviment social haurem d'encapçalar la mobilització per modificar els transvasaments i que el Pla Hidrològic de l'Ebre prevegi un cabal suficient per mantenir el tram final del riu i el Delta, així com gestionar els sediments dels embassaments", raona el portaveu.\nL'actual context de pandèmia complica l'estratègia, segons admet Tomàs. Tot i això, assegura que la PDE en cap cas "ha perdut capacitat de mobilització". "La clau no ha estat gestionar les mobilitzacions sinó el temps de calma aparent", subscriu. Així les coses, assegura que estan estudiant l'escenari i es preparen per mobilitzar la societat del territori. Especialment, després que el temporal Gloria hagi deixat al descobert, novament, la fragilitat del delta de l'Ebre i l'amenaça, més que real, de la seva desaparició si no es prenen mesures. Es tracta, diu, del gran repte pendent de la societat catalana perquè reconegui el seu valor i que hi viuen persones que poden ser "les primeres refugiades climàtiques d'Europa".\nAquest diumenge, però, la PDE ha convocat una manifestació virtual per celebrar el seu vintè aniversari. Ho fan amb una crida a publicar imatges i vídeos commemoratius i reivindicatius a les diferents xarxes socials. Serà, segons Tomàs, una nova "manifestació festiva i lúdica" de suport al moviment, que des de feia dos anys preparava els actes. Aquest cop, però, no hi hauran concentracions multitudinàries amb la voluntat de respectar les mesures sanitàries i de seguretat que les autoritats han ordenat davant la pandèmia del coronavirus.\nOBERT EL CÀSTING PER RODAR ESCENES DE LA SÈRIE ‘LOS HEREDEROS DE LA TIERRA’\nExtingit l'incendi de vegetació a la zona de la Fullola de Tortosa


Els col·lectius anti-MAT nordcatalans creen un comitè de crisi - Indymedia Barcelona\nEls col·lectius anti-MAT nordcatalans creen un comitè de crisi\nEls col·lectius antilinia nordcatalans van decidir ahir dimecres a la nit, crear un comitè de crisi per evitar el pas forçat de la MAT pel Pertús i el Rosselló, i per reactivar la mobilització dels rossellonesos contra aquest projecte. Més d'un centenar de persones la majoria de les quals eren alcaldes o regidors de diversos pobles del Rosselló, membres del sindicat d'elegits contra la línia de Molt Alta Tensió (Sydeco), i membres del col·lectiu 'Non a la THT', han participat en aquesta reunió publica convocada a iniciativa de l'ajuntament de Baixàs molt abans de l'anunci de l'acord francoespanyol previ a la cimera de París per fer passar la MAT per la Jonquera-El Pertús.\nTot i manifestar un gran escepticisme respecte una presa d'una decisió oficial i definitiva, aquest dijous a Paris, pels governs francès i espanyol sobre el traçat de la MAT pels Pirineus, els portaveus de les plataformes nord-catalanes han dit que s'han de preparar pel pitjor. Per això han decidit crear un comitè de crisi per impulsar la constitució de col·lectius ciutadans en els pobles del Rosselló que podrien ser afectats pel traçat de la MAT.\nDesprès que París hagi refusat el traçat paral·lel a la línia del TGV i posteriorment a través del Vallespir, ara els opositors temen que el traçat de la MAT es desplaci a l'oest de la plana del Rosselló, a través del massís dels Aspres.\nEl president del Sydeco, Jean-Claude Peralba, considera que si finalment la cimera francoespanyola de París valida el traçat pel Pertús i el Rosselló tal com estava previst a l'inici 'els cinc anys de lluita no hauran servit de res i això és inadmissible'. En aquest sentit ha advertit que 'si hem de tornar a baixar al carrer hi tornarem, i no hi haurà cap període preelectoral que valgui. Si els alcaldes hi hem d'anar, hi anirem'.\nEl vivepresident de 'Non à la THT', Jean-Jacques Planes, va destacar 'els esforços' de les plataformes gironines AMMAT i 'No a la MAT 'que han pujat ha Paris per defensar el nostre territori'. El Sydeco i Non à la THT van reclamar altra vegada que els governs francès i espanyol justifiquin la necessitat de la interconnexió electrica. Mentre no es faci, consideraran el projecte 'il·legítim'.\nTambé van denunciar les pressions de Madrid per imposar el pas de la MAT per la Jonquera i El Pertús i les 'manipulacions mediatiques del govern espanyol'.\nSegons Peralba, 'no hi ha res firmat i com totes les informacions que ens han arribat des de la visita de Mario Monti, la notícia d'un acord de traçat surt de Madrid on la premsa madrilenya se n'ha fet àmpliament ressò, i va ser represa sense verificació per la premsa local'. Pel president del Sydeco 'acabem d'assistir a una operació de desinformació i de desestabilització de gran


Begur se suma al Dia mundial de la presa de consciència de l’abús i el maltractament envers les persones grans – Begur\nAquest dimarts 15 de juny, a les 12 h, es llegirà un manifest davant l’Ajuntament de Begur.\nL’Ajuntament de Begur se suma aquest 15 de juny a la commemoració del Dia mundial de la presa de consciència de l’abús i el maltractament envers les persones grans amb l’objectiu de denunciar aquesta situació tan silenciada.\nPer tot plegat s’adhereix i comparteix amb els veïns i veïnes el manifest institucional publicat pel Consell Comarcal del Baix Empordà; i que es llegirà aquest dimarts 15 de juny, a les 12 h, davant del consistori.\nL’abús i el maltractament envers les persones grans\nEl silenci de les víctimes pot estar motivat per diferents causes: per sentiments contradictoris quan el maltractament es produeix en un entorn de confiança, per por a represàlies, per aïllament social, per falta de consciència o per causa d’un deteriorament cognitiu. Malauradament, aquests fets tenen lloc amb molta freqüència i es presenten en diferents formes: maltractament econòmic, maltractament físic, maltractament psicològic o emocional, maltractament sexual, negligència, abandó i altres vulneracions de drets.\nA Catalunya, segons un estudi elaborat pel Departament d’Interior de la Generalitat de Catalunya de l’any 2015, de les 10.500 persones grans estimades que han rebut maltractament, un 90,2 % de les víctimes no ho ha denunciat i són els abusos físics i patrimonials i econòmics els més assenyalats.


marfanta.com: L'arribada d'Esquerra d'Amposta a l'alcaldia, principal novetat d'un dissabte de nous ajuntaments a l'Ebre\nL'arribada d'Esquerra d'Amposta a l'alcaldia, principal novetat d'un dissabte de nous ajuntaments a l'Ebre\nAMPOSTA (Montsià).- Els nous ajuntaments per al mandat 2015-2019 es constitueixen aquest dissabte al migdia, amb novetats importants en alguns dels ajuntaments de les Terres de l’Ebre. El canvi més significatiu es produirà a l’Ajuntament d’Amposta, on el republicà Adam Tomàs serà el nou alcalde després de guanyar les municipals del 24 de maig amb majoria absoluta. Un canvi radical que ha provocat que, aquesta mateixa setmana, l’alcalde en funcions, el convergent Manel Ferré, anunciés que ja no prendrà possessió de l’acta de regidor, i que deixa la política municipal. Tomàs ja ha anunciat que una de les primeres coses que podria fer quan entre a l’alcaldia d’Amposta serà encarregar una auditoria de l’Ajuntament, tot recordant que la situació de l’Hospital Comarcal del Montsià es troba als jutjats.\nPer la seua banda, a Tortosa es preveu la investidura del convergent Ferran Bel per tercer mandat consecutiu, gràcies a l’abstenció anunciada per Esquerra. Dilluns d’aquesta setmana, l’alcalde en funcions va poder presentar l’Acord de Governança Estable que han signat CiU i Esquerra per als propers quatre anys. Un document amb 37 punts que garanteix el suport extern dels republicans perquè Bel puga completar el seu darrer mandat com a alcalde. Bel ha destacat que es tracta d’una fórmula pionera a la ciutat, però que ha funcionat en moltes institucions del país.\nTant a Gandesa com a Móra d’Ebre, Carles Luz i Joan Piñol no tindran problemes per ser investits de nou, gràcies a les dues majories absolutes de CiU. En canvi, a Sant Carles de la Ràpita també hi haurà canvis en el govern. El republicà Josep Caparrós serà investit alcalde després del pacte entre Esquerra, el PSC, Solidaritat i Iniciativa, que deixarà fora de l’alcaldia el convergent Joan Martín Masdéu. CiU també perd l’alcaldia en poblacions com ara l’Ametlla de Mar, Móra la Nova, Ascó i Ulldecona, però ho té tot de cara per recuperar l’alcaldia de Deltebre. El fins ara president del Consell Comarcal del Baix Ebre, Lluís Soler, podria començar el mandat governant en minoria. Durant la campanya, Soler va afirmar que la seua intenció era crear “un moviment social de canvi” a Deltebre, per obrir les portes i finestres del consistori.\nLa nova majoria absoluta del republicà Alfons Montserrat a Alcanar també serà una de les claus del nou mandat, ja que ERC ve de governar en minoria en un mandat que ha estat molt convuls. També ho serà la majoria absoluta de Joan Moisès a la Sénia, tenint en compte que també Futur per la Sénia va quedar en minoria a mig mandat. A banda, una altra de les imatges de la jornada de dissabte serà l’entrada dels nous regidors de les CUP als ajuntaments de Tortosa, Deltebre, Alcanar i Ulldecona.


Les masses confederals, desorientades per la crida dels seus dirigents a deixar les barricades, sobretot de Juan García Oliver i de Federica Montseny, havien optat, per fi, per abandonar la lluita, encara que al principi s’havien burlat dels crides de la direcció de la CNT a la concòrdia en nom de la unitat antifeixista, o havien disparat als aparells de ràdio, indignats pel «discurs del petó» de García Oliver.\nNo obstant això, encara van ser prou forts i combatius com per publicar un òrgan clandestí, titulat Alerta …! del qual van editar set números entre octubre i desembre de 1937. El número 1 va sortir el 23 d’octubre de 1937. Les constants d’aquest periòdic van ser la solidaritat amb els «presos revolucionaris», exigint el seu alliberament i denunciant la gestió i els abusos estalinistes a la Presó Model; la crítica del col·laboracionisme i de la politització de la FAI; la denúncia de la desastrosa política de guerra del govern Negrín-Prieto i del predomini estalinista en l’exèrcit i l’Estat. Va llançar salutacions de confraternització amb les Joventuts Llibertàries i l’Agrupació de Els Amics de Durruti.\nUna característica indeleble de la publicació van ser les seves constants crides a «fer la revolució» i a l’abandonament de tots els càrrecs per part dels comitès superiors: «Que la Revolució no pot fer-se DES DE L’ESTAT, sinó CONTRA L’ESTAT».\n24/01/2019 a las 14:49\n24/01/2019 a las 15:08


El funeral de Wright, una reivindicació per la reforma policial als EUA\nEl reverend Al Sharpton, la senadora Amy Klobuchar i l’advocat Ben Crump van demanar «un canvi nacional»\n23 de d’abril del 2021. 12:30\nEl funeral del jove Daunte Wright, que va morir fa poc per un tret d’una policia a Brooklyn Center (Minneapolis, EUA), es va convertir dijous en una reivindicació per exigir una reforma policial a nivell nacional. L’encarregat del sermó, el reverend Al Sharpton, un conegut defensor dels drets civils als EUA, va augurar que la mort de Wright i de George Floyd en mans d’agents de policia a Minnesota «portaran un canvi nacional». «En nom de Daunte, aprovarem la ‘llei de justícia en la policia George Floyd’ com a llei federal», va assegurar Sharpton davant les 600 persones, segons va dir l’organització a EFE, que van omplir una església pròxima als llocs on van morir els dos homes.\nWright, de 20 anys, va morir l’11 d’abril per un tret de l’agent Kim Potter, que, d’acord a la versió oficial, va confondre la seva arma d’electroxoc, també coneguda com a Tàser, amb una pistola de foc durant un control de trànsit.\nFUNERAL A HOUSTON\nPer una policia «més responsable»\nA la crida de Sharpton es van sumar altres veus, com les de la senadora dels EUA per Minnesota Amy Klobuchar i l’advocat de la família, Ben Crump. Aquest lletrat també va representar els parents de Floyd en el judici contra l’expolicia Derek Chauvin, trobat aquesta setmana culpable per un jurat de tres delictes d’assassinat i homicidi involuntari. «És hora que Washington D.C. progressi en la necessària reforma policial i aprovi la ‘llei de justícia en la policia de George Floyd’. Hem de fer que la policia sigui més responsable», va assenyalar Klobuchar, que es va asseure al costat del governador de Minnesota, Tim Walz, durant les exèquies.\nEls dirigents polítics que van assistir al funeral de Wright van considerar que els EUA han de canviar la capacitació dels agents i els estàndards de la policia, incloent-hi la prohibició de les tècniques d’estrangulació durant els arrestos.\nSense agents al funeral\nPrèviament, Crump va fer que s’aixequés tota l’audiència al crit de «La vida de Daunte Wright importava», emulant el lema del grup «Black Lives Matter» (‘les vides negres són importants’). Crump va citar altres casos de brutalitat policial contra afroamericans com els de Rodney King, apallissat per agents el 1991 a Los Angeles, i Oscar Grant, que va morir per una «equivocació» de la policia el 2009. En la cerimònia en homenatge a Wright, el lletrat va recordar aquests episodis davant la família de Floyd, els pares de Grant i el nòvio de Breonna Taylor, una dona negra que també va ser víctima de la violència policial l’any passat.\nPer a aquesta ocasió, la seguretat del funeral va estar a càrrec de l’històric grup d’autodefensa de la comunitat negra als EUA, les «Panteres Negres» (Black Panthers), en lloc d’agents de policia.\nLa família, trencada\nL’atenció durant les exèquies es va centrar en els pares de Wright, Katie i Audrey, que van assenyalar que cap paraula pot «descriure» el dolor que senten en aquests moments. La mare, Katie, va comentar, entre llàgrimes, que el seu fill l’hauria d’haver enterrat a ella, no al revés. «Mai havia imaginat que seria aquí, el meu fill m’hauria d’haver enterrat a mi», va dir la dona, trencada de dolor, mentre el seu marit l’abraçava.\nLa mort del seu fill ha avivat les tensions a Minneapolis, que ja estaven a flor de pell a causa del judici contra Chauvin per la mort de Floyd, gravada en un vídeo que l’any passat va fer la volta al món i va esperonar unes protestes històriques contra la brutalitat policial i el racisme.\nEn els últims dos dies, la brutalitat policial contra els afroamericans ha continuat als Estats Units: Andrew Brown, de 42 anys, i Ma’Khia Bryant, de 16 anys, van morir per trets d’agents a Carolina del Nord i Ohio, respectivament.


Pius Fransoy entra en el gènere negre amb SI NO ET SALVEN LES DONES..., on ens retrata una Mallorca molt poc turística. Editorial Meteora\nPius Fransoy entra en el gènere negre amb SI NO ET SALVEN LES DONES..., on ens retrata una Mallorca molt poc turística\nÉs la primera novel·la d’aquest autor de Santanyí\nNotícia publicada el dia 06/12/2020\nSi no et salven les dones… compleix els requisits d'una bona novel·la negra amb una trama intrigant, personatges foscos, ciutadans compromesos amb la veritat i una descripció del món penitenciari i la seva connexió amb les màfies internacionals instal·lades a Mallorca.\nL’obra és d'especial interès per la vinculació professional i l’experiència de l’autor en temes penitenciaris i d’educació social vinculada a la reinserció de la delinqüència.\nA partir d’una hàbil trama situada a Palma, l’autor ens mostrarà una Mallorca molt diferent a la tipificada, amb la denúncia del maltractament psicològic dins del matrimoni, dels abusos a les presons, de les màfies que exploten amb impunitat el negoci de la prostitució de luxe, i ens mostrarà la feina, tan neta com bruta, que duen a terme els qui haurien de vetllar per les víctimes d’aquest tipus de delictes.\n• Presentació a ONA Llibres, Barcelona (09-12-2020). Invitació (Vídeo de la presentació)\n• Presentació a Cervera (18-06-2021). Invitació\n• Presentació a Palma (24-03-2022) Invitació\nUn funcionari de la presó de Palma troba un pres, de nom Mamadou, mort en circumstàncies estranyes. Raimon Molina és advocat i fa de voluntari en aquesta presó assessorant legalment els interns. ...\nPius Fransoy (Ciutat de Mallorca, 1953) llicenciat en dret, ha publicat i participat en diverses obres al voltant de la justícia i de l'educació especialitzada, disciplines a les quals ha dedicat la seva vida professional. Cantant i compositor també, ha escrit en vers quotidianament des de ben jove. Aquesta és la seva primera novel·la on s’endinsa en el món de les presons, tema no gens desconegut per a ell, i en les xarxes de prostitució i blanqueig de capital que inunden les ciutats de la costa. Tot i que ha desenvolupat la seva vida a Barcelona, té ben arrelada la idiosincràsia illenca i no ha deixat mai de tornar periòdicament a Mallorca i al seu poble, Santanyí.\n• Foto de Pius Fransoy ampliada


ERC: “Hem d’intentar millorar la proposta del president” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nERC: “Hem d’intentar millorar la proposta del president”\nNomés els republicans estan disposats a parlar de la llista de Mas, que rebutgen ICV i la CUP\nBarcelona 26 NOV 2014 - 09:27\tCET\nArtur Mas i Oriol Junqueras se saluden abans de la conferència d'ahir. ALBERT GARCIA\nLa proposta independentista del president de la Generalitat posa pressió a Esquerra Republicana. El líder d'ERC, Oriol Junqueras, va dir ahir que esperarà a dimarts per valorar-la en la seva conferència de resposta, però la portaveu del partit, Anna Simó, ja ha deixat veure aquest matí per on poden anar les coses: "Hem d'intentar millorar la proposta", ha dit en declaracions a RAC1, on s'ha mostrat disposada a parlar-ne també amb la resta de partits: "El que hem de fer és intentar millorar-la i ampliar suports", ha insistit Simó, que ha rebutjat valorar si el partit se sent pressionat per Mas i ha valorat que el president hagi fet un "pas molt important" clarificant el seu projecte.\nEsquerra aposta per llistes separades en un programa comú, un punt que, segons els republicans, portaria més votants que la candidatura unitària: "No podem deixar escapar ni un sol vot favorable a la república de la justícia social i la regeneració mentre construïm aquesta república". La proposta de Mas també té el tímid suport d'Unió Democràtica. El conseller Ramon Espadaler veu bé la idea del president però demana que el "component social" sigui central.\nEls altres partits que van donar suport al 9-N posen més pegues a la candidatura unitària de Mas. Joan Herrera, líder d'Iniciativa, va trobar a faltar en el discurs paraules sobre la corrupció, la desocupació i la desigualtat. "No hi ha país nou sense país net", ha reclamat Herrera, que creu que el president erra en el plantejament pensat que "la llista única és la millor".\nTambé la CUP ha rebutjat sumar-se en una llista amb Mas. La diputada Isabel Vallet considera que Mas, demanant la negociació amb l'Estat, "sotmet el seu full de ruta a la legalitat del marc constitucional". La CUP considera que la pluralitat parlamentària "no es resol amb la llista única" i lamenta que Mas aparqui qualsevol reivindicació social. "Al full de ruta de Mas sembla que la realitat social es congela".\nLa presidenta de l'ANC, Carme Forcadell, ha demanat en declaracions a Catalunya Radio als partits proconsulta que es posin d'acord per anar en una candidatura conjunta. "Ho ha posat molt difícil perquè no s'accepti", ha dit Forcadell. L'ANC decidirà dissabte el seu posicionament oficial sobre la llista i la possibilitat de sumar-s'hi. Per Muriel Casals, d'Òmnium, les dues entitats principals del sobiranisme pot ser que hi participin, però tenint clara la seva funció: "Estem disposats a fer de Super Glue per a la llista, però cadascú ha de fer la seva feina. La nostra és eixamplar la majoria pel sí".\nEls contraris al 9-N, contra les plebiscitàries\nEls partits que es van mostrar en contra del 9-N, el PSC, el PP i Ciutadans, s'oposen tant a la llista independentista com a la convocatòria d'unes eleccions de caràcter plebiscitari. "És un itinerari com a mínim laberíntic", ha apuntat el portaveu socialista Maurici Lucena, que creu que hi ha masses convocatòries electorals: "Mas ja haurà convocat quatre eleccions més un referèndum, això no és gaire seriós".\nEnric Millo, portaveu del PP, creu que Mas mareja la perdiu per no dedicar-se a governar. "Veiem amb molta decepció que no només no s'ha superat el 9-N sinó que ens en planteja un altre per tenir el país entretingut", ha lamentat Millo, que vol un Executiu "que pensi en els interessos dels catalans". Per Ciutadans, "la solució no és canviar de passaport, sinó canviar de Govern".


Kabila i els seus aliats ocupen els darrers reductes dels rebels\nPreparen ara una ofensiva contra els insurrectes de l'est\nLes Forces Armades Congoleses (FAC) i els seus aliats angolesos i zimbabwesos prengueren el control ahir dels darrers reductes rebels al sud-oest de la República Democràtica del Congo (RDC, antic Zaire). Ara, l'Estat Major General de les FAC prepara amb els seus aliats una ofensiva contra els rebels a l'est del país per «rebutjar la invasió ruandesa i ugandesa», segons anuncià ahir a Kinshasa la presidència congolesa.\n«Els tres exèrcits, zimbawès, angolès i namibi, estan aquí per ajudar-nos a expulsar del nostre territori els invasors de Ruanda i d'Uganda», declarà Abdoulaye Yerodia, director del gabinet de Kabila, en una roda de premsa.\nL'exèrcit angolès entrà ahir a la ciutat portuària de Maradi, a 350 quilòmetres al sud-oest de Kinshasa, on es produïren importants saqueigs. Les tropes angoleses, que es trobaven des de feia 48 hores en els voltants de Matadi, principal centre d'abastiment de la capital, entraren a la ciutat, on començaren immediatament operacions per posar fi al saqueig.\nSegons el viceministre congolès d'Interior, Faustin Munene, la presa hidroelèctrica d'Inga, situada a uns 50 quilòmetres de Matadi i que subministra electricitat a Kinshasa, estava controlada ahir per les FAC i pels seus aliats.


Seintec inicia la seva trajectoria empresarial recolzat en les solucions CRM\nSEINTEC\tComunicacionQualita\t2017-01-28T15:42:26+00:00\nSeintec inicia la seva trajectòria empresarial recolzat en les solucions CRM On Demand d’Oracle i la experiència de Qualita Solutions & Consulting\nSeintec es una empresa de nova creació integrada per professionals especialitzats en el sector de Serveis Energètics per la llar. Els seus tècnics i instal·ladors aporten un alt grau de professionalitat i una rigorosa tasca d’assessorament i instal·lació amb l’eficiència energètica per la llar. Actualment parlar d’estalvi, eficiència i energies renovables en el mercat domèstic, sembla molt llunyà i poder inclús utòpic. Seintec intenta apropar aquesta realitat al mercat residencial perquè tota llar pugui accedir al estalvi, eficiència i reducció de gasos contaminants, col·laborant a la construcció d’un món més sostenible.\nObjectius obtinguts després de la implantació:\nPlanificació activitats operadores\nGestió activitats comercials\nRecepció de la seva planificació d’activitats\nGestió del lead. Concertar visites\nActualització informació global del lead\nReporting i quadres de comandament\n“En un món canviant en el que cada vegada més les energies sostenibles guanyaran protagonisme, tant en el mercat residencial com al de la gran empresa, a Seintec volem ser pioners. Seintec vol ser l’empresa de Serveis Energètics (ESE) per la llar i buscar l’estalvi i la eficiència energètica. Per tot això, hem confiat amb Qualita i amb la solució CRM ON DEMAND d’Oracle, com a base de la nostra gestió, buscant l’eficàcia als nostres processos de comercialització i instal·lació dels nostres clients” – Oriol Ventura – Gerent


Dormir als Pavellons Les Cols, sota les estrelles | Visit Pirineus\nDormir als Pavellons Les Cols, sota les estrelles\nDe bon matí a primera hora, viureu l’experiència de volar en globus sobre els volcans!\nCom que us haureu llevat molt d’hora, un cop a les instal.lacions de Vol de Coloms, us convidem a prendre un cafè, mentre observeu la preparació i el muntatge del globus. Durant 1.30h., aproximadament serem passatgers del vent i sobrevolarem el Parc Natural de la zona volcánica amb els seus volcans adormits, mentre brindem amb cava i coca de llardons. Contemplarem el paisatge a vista d’ocell, flotarem en l’aire en calma i silenci. Una aventura única! Un cop acabat el vol, l’equip de terra que ens ha anat seguint tot el camí, ens recollirà en un 4×4 i anirem plegats caps a les instal·lacions de Vol de Coloms, exclusives pels passatgers i els seus acompanyants, on ens espera un bon esmorzar de pagès amb pa amb tomata i embotit i fesols de Santa Pau amb botifarra, postres de la Cooperativa La Fageda, cafès i tast de ratafia. Finalitzada l’aventura, podreu anar ja cap als Pavellons Les Cols per gaudir d’una experiència única: dormir en un pavelló de vidre i acer, com si estiguessiu submergits en la natura. Sobrietat, silenci, pau....un punt de partida al vostre viatge interior. Si voleu podeu sopar al restaurant Les Cols, de 2 estrelles Michellin, o bé, en algun dels que us puguem aconsellar a Olot. I acabareu el dia al pavelló, un espai contemplatiu per descansar a la nit. L’endemà al matí , disfrutareu d’un esmorzar amb productes del territori i us donaran un picnic per dinar, la motxilla Les Cols i manta per 2 persones, per poder passejar i descobrir els paisatges de la Garrotxa.\n1 nit d'allotjament en habitació doble amb esmorzar en un dels Pavellons de Les Cols.\nCafè a les instal·lacions de Vol de Coloms mentre observen o ens ajuden en la preparació dels globus\nEsmorzar de pagès al restaurant de Vol de Coloms, únic i exclusiu pels passatgers que han fet el vol i els seus acompanyants.\nLa durada del vol sol ser entre 1h i 1h30 minuts aproximadament.\nTrasllat amb 4×4 des del camp d’aterratge fins les nostres instal·lacions.\nCertificat de vol signat pel pilot.\nDetalls exclusius si ès un vol d’aniversari o algún aconteixament especial, familiar.\nSi algun acompanyant que no ha fet el viatge en globus, però vol fer l’esmorzar dinar de forquilla i ganivet, no hi ha cap inconvenient i s’hi pot afegir (el preu per persona adulta son 12 EUR i la mainada de 5 a 12 anys 6 EUR).\nEls vols en globus es realitzen cada dia tot l'any.\nConsultar preus per nens (de 5 a 12 anys) i els suplements de les habitacions individuals a Nit i Vol, SL.


250 llibres per a Sant Jordi 2015 - VilaWeb\nUs oferim una relació de novetats literàries, aplegades temàticament, per regalar aquesta diada del llibre\nCom cada Sant Jordi, la llista de novetats literàries en català és extensa i variada. Us oferim dos-cents cinquanta títols de seixanta editorials en català. Comencem aportant els premis literaris més destacats (inèdits i a obra publicada). Continuem amb novel·les d'autors en català i relats de tot arreu. Remarquem alguns autors que es troben sota la quarantena, el gènere negre, algunes obres recuperades i una bona selecció de traduccions literàries. Després entrem en el gènere de no-ficció, amb biografies i memòries, obres divulgatives (i alguna d'autoajuda), títols dedicats al procés d'independència i al cas Pujol. Hem obert un apartat d'obres de 'revolta' de tots els gèneres, assaig, música i gastronomia.\n'L'àguila negra', Joan Carreras (Premi Sant Jordi, Proa)\n'Algú com tu', Xavier Bosch (Premi Ramon Llull, Planeta)\n'Puja a casa', Jordi Nopca (Premi Documenta, L'Altra editorial)\n'Far West gitano', Ramon Erra (Premi Marian Vayreda, Empúries)\n'Hotel Indira', Melcior Comes (Premi BBVA Sant Joan, Edicions 62)\n'El retorn de l'hongarès', Anna Moner (Premi Alfons el Magnànim, Bromera)\n'Refraccions', Hilari de Cara (Premi Carles Riba de Poesia, Proa)\n'El poeta del poble', Andreu Carranza (Premi Josep Pla, Destino)\n'El dia que vaig fer vuit anys', Antoni Pladevall (Premi Prudenci Bertrana, Columna)\n'Gent que tu coneixes', Maria Mercè Cuartiella (Premi Mercè Rodoreda, Proa)\n'La rosa entre els llops', Joaquim Molina (Premi Nèstor Luján de novel·la històrica, Columna)\n'Els nois', Toni Sala (Premi de la Crítica de narrativa, L'Altra)\n'Ningú més i l'ombra', Màrius Sampere (Premi de la Crítica de poesia, Proa)\n'La nosa', Marc Romera (Premi Cavall verd de Poesia, Proa)\n'Fulles d'Herba', Walt Whitman. Traduït per Jaume C. Pons Alorda (Premi Cavall Verd de traducció poètica, Edicions de 1984)\n'La pell de la frontera', Francesc Serés (Quaderns Crema)\n'Sicília sense morts', Guillem Frontera (Club editor)\n'Un dinar un dia qualsevol', Ferran Torrent (Columna)\n'La visita', Enric Virgili (Males Herbes)\n'Gegants de gel', Joan Benesiu (Edicions del Periscopi)\n'Res no és real', David Gálvez (Males Herbes)\n'Picadura de Barcelona', Adrià Pujol Cruells (Edicions Sidillà)\n'Al pic de l'hivern ens aturàrem a descansar sota un arbre', Xavier Serrahima (Editorial Gregal)\n'L'amant de Picasso', Isabel-Clara Simó (Bromera)\n'Un home que se'n va', Vicenç Villatoro (Proa)\n'La vostra Anita', Lluís-Anton Baulenas (Bromera)\n'Cremeu Barcelona!', Guillem Martí (Columna)\n'Un any i mig', Sílvia Soler (Columna)\n'La dona immòbil', Joan Barril (Edicions 62)\n'El silenci del far', Albert Juvany (Edicions del Periscopi)\n'Malabo i les cendres', Gemma Freixas (Meteora)\n'Mariona', Pilar Rahola (La Magrana)\n'Strappo. L'espoli del romànic català', Martí Gironell (Ediciones B)\n'Cullerades de vida', Francesca Aliern (Cossetània)\n'Amor prohibit', Coia Valls (Ediciones B)\n'El ventall finès', M. Brugués Mitjans (3i4)\n'El mestre', Màrius Mollà (Ediciones B)\n'Només ho saben les muntanyes', Imma Cortina (Cossetània)\n'Batec del temps', Cari Ariño (Ediciones B)\n'El dia de l'escórpora', Miquel Bonet Pinyol (Cossetània)\n'L'experiment', Josep Maria Muñoz Pujol (3i4)\n'La fi dels secrets', Miquel Esteve (Ediciones B)\n'El locutor', Montserrat Anguera (Publicacions de l'Abadia de Montserrat)\n'L'alè de les cendres', Maite Salord (Editorial Arrela)\n'Principi d'incertesa', Martí Sales (Males herbes)\n'La setena vida de Kaspar Schwarz', Carles Pradas (Males herbes)\n'Aquell agost amb punt final', Joanjo Garcia (Bromera)\n'Deu top-models i una boja que parla sola', Daniel Arbós (RBA/La Magrana)\n'La Fallera Calavera', Enric Aguilar (Sembra Llibres)\n'Una escletxa de llum', Andrea Camilleri (Edicions 62)\n'Sang o amor', Donna Leon (Edicions 62)\n'El ratpenat', Jo Nesbo (Proa)\n'Puta pasta', Emili Bayo (IV Premi Crims de Tinta, RBA/La Magrana)\n'La música dels camaleons', Jordi Cervera (Bromera)\n'L'any del devorador', Emili Piera (Petit Editor)\n'La penitència de l'alfil', Rafa Melero Rojo (Alrevés / Crims.cat)\n'On mai no creix l'herba', Sebastià Bennasar (Alrevés / Crims.cat)\n'Nou dies d'abril (Inspector Mascarell 6)', Jordi Sierra i Fabra (Rosa dels Vents)\n'L'amant xinès', Margarida Aritzeta (Llibres del Delicte)\n'Màxima discreció', Vicent Sanz Arnau (Edicions Saldonar)\n'Els morts no parlen', Miquel Aguirre (Llibres del Delicte)\n'Avions de paper', Aleix Cort (Cossetània)\n'Un film (3000 metres)', Víctor Català (Club Editor)\n'La xava', Juli Vallmitjana (Edicions de 1984)\n'Primera part', Cèlia Suñol (Adesiara)\n'Nàufrags', Prudenci Bertrana. Edició i introducció a cura d'Oriol Ponsatí-Murlà (Edicions de la Ela Geminada)\n'La monja enterrada en vida', Jaume Piquet (Adesiara)\n'La "niña gorda"', Santiago Rusiñol (L'Avenç)\n'Te deix, amor, la mar com a penyora', Carme Riera (Edicions 62)\n'Crònica de la croada contra Catalunya', Bernat Desclot. A cura de Miquel Desclot (Editorial Barcino)\n'Les rondalles de Cels Gomis i Mestre'. Edició catalogació i Estudi Emili Samper Prunera (Publicacions de l'Abadia de Montserrat)\n'Unes quantes coses boniques', Xuan Bello. Traducció de Jordi Raventós (Adesiara)\n'Punts de fuga. 26 relats sobre viatges en el temps', vint-i-sis autors catalans actuals (Males Herbes)\n'La senyoreta Keaton i altres bèsties', Teresa Colom (Empúries)\n'La veu de la sirena', Carme Riera (Edicions 62)\n'Criatures d'un dia', Irvin D. Yalom. Traducció d'Albert Nolla (Edicions de 1984)\n'Ni puc ni vull', Lydia Davis. Traducció de Yannick Garcia (Edicions de 1984)\n'L'assassinat de Margaret Thatcher', Hilary Mantel. Traducció de Ferran Ràfols (L'Altra editorial)\n'Ocellons', Anaïs Nin. Traducció Joan Antoni Cerrato (El Gall Editor)\n'Com una reina', Mercè Foradada (Edicions Saldonar)\n'Motorsoul', Stalker (pseudònim) (Raig Verd Editorial)\n'Una casa blanca i altres cases', Vidal Vidal (Pagès Editors)\n'Els germans Karamàzov', Fiódor Dostoievski. Traducció de Joan Sales (Club editor)\n'El cantó de Guermantes, II', Marcel Proust. Traducció de Josep Maria Pinto (Viena edicions)\n'Reparar els vius', Maylis de Kerangal. Traducció de Jordi Martín Lloret (Angle editorial)\n'L'embriaguesa de la metàfora', Stefan Zweig. Traducció de Joan Fontcuberta (Quaderns Crema)\n'Una història de dues ciutats', Charles Dickens. Traducció de Jordi Arbonès (L'Avenç)\n'La mort del pare. La meva lluita 1', Karl Ove Knausgard. Traducció d'Anna Listerri (L'Altra editorial)\n'Charlotte', David Foenkinos. Traducció de Mercè Ubach (Edicions 62)\n'La quarta paret', Sorj Chalandon. Traducció de Josep Alemany (Edicions de 1984)\n'Gran Cabaret', David Grossman. Traducció de Roser Lluch Oms (Edicions 62)\n'La víctima', Saul Bellow. Traducció de Jordi Martín Lloret (Viena edicions)\n'Número Zero', Umberto Eco (Rosa dels Vents)\n'Pèl de panotxa', Jules Renard. Traducció d'Antoni Clapés (Edicions Sidillà)\n'La banda de Berlín. Germans de sang', Ernst Haffner. Traducció de Ramon Farrés (La Campana)\n'La senyora Arnoul', Jean-Noël Pancrazi. Traducció de Joan Daniel Bezsonoff (Edicions Sidillà)\n'El jardí de mitjanit', Philippa Pearce. Traducció de Maria Rossich (Viena edicions)\n'El sotstinent Susdit', Iuri Tiniànov. Traducció Jaume Creus (Adesiara)\n'La llibreria encantada', Cristopher Morley. Traducció de Dolors Udina (Viena edicions)\n'El cas Eduard Einstein', Laurent Seksik. Traducció de Jordi Martín Lloret (Angle editorial)\n'Això també passarà', Milena Busquets. Traducció de Lurdes Serramià (Amsterdam)\n'Negre i plata', Paolo Giordano. Traducció de Teresa Muñoz Lloret (Edicions 62)\n'Joc i distracció', James Salter. Traducció d'Albert Torrescasana (L'Altra editorial)\n'Homes sense dones', Haruki Murakami. Traducció d'Albert Nolla i Jordi Mas (Empúries)\n'Ciutat de Bohane', Kevin Barry. Traducció de Ferran Ràfols Gesa (Raig Verd editorial)\n'Lila', Marilynne Robinson. Traducció d'Esther Tallada (Edicions de 1984)\n'Matar un rossinyol', Harper Lee. Traducció de Xavier Pàmies (Edicions 62)\n'La maledicció de Hill House', Shirley Jackson. Traducció de Martí Sales (L'Altra editorial)\n'La tarda del senyor Andesmas', Marguerite Duras. Traducció de Marc Colell (LaBreu)\n'Hi havia una vegada una noia que va seduir el marit de la seva germana, i ell es va penjar d'un arbre. Històries d'amor', Liudmila Petruixévskaia. Traducció de Miquel Cabal Guarro (Edicions del Periscopi)\n'Els quaranta dies del Musa Dagh', Franz Werfel. Traducció de Ramon Monton (Edicions de 1984)\n'Nosaltres', David Nicholls. Traducció d'Albert Torrecasana (Empúries)\n'Les lliçons perilloses', Alissa Nutting. Traducció d'Eduardo Castaño (Angle editorial)\n'Apropiació indeguda. Una novel·la sobre l'amor', Lena Andersson. Traducció de Carolina Moreno (Angle Editorial)\n'Els avantatges de ser un marginat', Stephen Chbosky (Sembra Llibres)\n'Les bones intencions', Amity Gaige. Traducció de Marta Pera (Empúries)\n'Llàgrimes de la deessa maori', Sarah Lark (Ediciones B)\n'El món blau. Estima el teu caos', Albert Espinosa (Rosa dels Vents)\n'People from IB*Z*', José Corbacho i Juan Cruz (Rosa dels Vents)\nBiografies, memòries i derivats\n'Joan Perucho, cendres i diamants. Biografia d'una generació', Julià Guillamon (Galàxia Gutenberg)\n'La vida lenta', Josep Pla (Destino)\n'Diaris. La motivació i El Film. Pere Pau. La vida i els meus instants', Blai Bonet (El Gall Editor)\n'Diuen que tinc memòria', Francesc Sanuy (Ediciones B)\n'Sense nostàlgia', Feliu Formosa (Proa)\n'Apocalipsi uuuuuuaaaaaaa. Diari de rodatge d'Història de la meva mort', Jaume C. Pons Alorda (Comanegra)\n'El cor de les muntanyes', Ton Barnils (Tushita Edicions)\n'Locus', Antoni Gual (La Campana)\n'Una llarga adolescència', Rosa Regàs (Ara Llibres)\n'La Barcelona dels tramvies i altres textos', Nèstor Luján. A cura d'Agustí Pons i Jordi Amat (Meteora)\n'A ritme del temps. Notes d'una vida', Josep M. Espinàs (La Campana)\n'La sala d'estar és un camp de futbol', Josep M. Fonalleras (Ara Llibres)\n'Alguns anys després', Jorge Wagensberg (Ara Llibres)\n'Tu ets jo. Flaixos per al meu blog', Teresa Juvé (Meteora)\n'Diari d'un funàmbul. Les llibretes d'Alexandre Cirici Pellicer', edició de Glòria Soler (Comanegra)\n'Josep Andreu Abelló. Els clarobscurs del catalanisme', Joan Esculies (Edicions de 1984)\n'Josep Maria Ainaud de Lasarte, un humanista al servei de Catalunya', Josep Lluís Martín-Berbois (Editorial Base)\n'Martí de Riquer i el valor dels clàssics de les lletres', més d'un autor (Editorial Barcino)\n'Fer-se franquista. Guerra civil i postguerra del periodista Carles Sentís (1936-1946)', Francesc Vilanova (Lleonard Muntaner Ed.)\n'Lletraferides. La història de les nostres bibliotecàries', Assumpta Montellà (Ara Llibres)\n'Les floretes de sant Francesc', Bernabé Dalmau i Ribalta (Publicacions de l'Abadia de Montserrat)\n'Jesús busca Jesús'. Crònica d'una recerca perillosa', Jaume Rodri (Edicions de 1984)\n'Formentera Lady', Jordi Cussà (Labreu)\n'Aferrada a la vida', Giovanna Valls (RBA/La Magrana)\n'Luisito. Luis Suarez, el Pilota d'Or que el Barça no va saber apreciar', Gil Carrasco (Edicions Saldonar)\n'El tricicle de la Z a la A', Joan Gracia, Carles Sans i Paco Mir (Ediciones B)\n'La paraula contrària', Erri de Luca (Sembra llibres)\n'No ens calia estudiar tant', Marta Rojals (Sembra Llibres)\n'L'aigua és això', David Foster Wallace. Traducció de Ferran Ràfols Gesa (Edicions del Periscopi)\n'La força per canviar les coses', Arcadi Oliveras i Itziar González Virós (Angle Editorial)\n'Camí a l'escola', Marie-Claire Javoy. Traducció Bel Olid (Alrevés)\n'La revolta que viurem', Ivan Miró (Tigre de Paper)\n'Revoltes', Itziar González Virós i Iago Otero (Dau)\n'Això ho canvia tot', Naomi Klein (Empúries)\n'El cant de les sibil·les', Patrícia Gabancho (RBA/La Magrana)\n'Barris, veïns i democràcia. Els moviments populars i la reconstrucció de Barcelona (1968-1986)', Marc Andreu Acebal (L'Avenç)\n'L'ombra de la pau', Alfons Banda (Angle Editorial)\n'El diccionari del diable', Ambrose Bierce. Traducció de Pere Guixà (Angle Editorial)\n'Viure i morir a Gaza', David Segarra (Sembra Llibres)\n'Kurdistan. El poble del sol -història política-', Jordi Vàzquez (Tigre de Paper)\n'Assumiràs la veu. Antologia de poetes per la llibertat', Pau Vadell coord. (Terrícola)\nDel procés i del país\n'9-N desclassificat', Vicent Partal (RBA/La Magrana)\n'La revolució tranquil·la. Carme Forcadell i l'Assemblea Nacional Catalana', Andreu Barnils (Rosa dels Vents)\n'Breu història del procés', Toni Batllori (Ediciones B)\n'Escac a l'estat', Pere Martí (Pòrtic)\n'Des de les trinxeres', Enric Vila (Pòrtic)\n'Catalunya sense Espanya?', Joan Tapia (Pòrtic)\n'El tigre sobiranista. Guia per descobrir els principals actors del procés', Jordi Mercader (Pòrtic)\n'100 motius per ser independentista', Roger Buch (Cossetània)\n'Polítics a la carta', Josep Maria Vallès (Viena edicions)\n'Revoltats', Oriol Junqueras i Justo Molinero (Ara Llibres)\n'Una hisenda a la catalana. Preguntes i respostes sobre la hisenda pròpia', Joan Iglesias Capellas (Angle Editorial)\n'La hisenda municipal catalana', Jordi Casas i Roca (Pagès Editors)\n'365 acudits per a indepes', Andreu González Castro (Cossetània)\nPujol i família\n'El cas Pujol. Reflexions sobre el terreny', Toni Sala (L'Altra editorial)\n'Jordi Pujol, la gran família', Maiol Roger (Angle editorial)\n'Això és una dona! Retrat no autoritzat de Marta Ferrusola', Cristina Palomar (Angle editorial)\nDivulgatius (i alguna autoajuda)\n'El bilingüisme mata', Pau Vidal (Pòrtic)\n'Canvi d'agulles. Per un català més ric, àgil i senzill', més d'un autor (RBA/La Magrana)\n'El franquisme que no ha marxat', Lluc Salellas (Edicions Saldonar)\n'D.O. Europa', Mònica Terribas (RBA/La Magrana)\n'Els senyors del boom. Qui i com va fer diners durant la bombolla immobiliària als Països Catalans', Gemma Garcia Fàbrega (Edicions Saldonar)\n'Espirituals sense religió', Laia de Ahumada (Fragmenta editorial)\n'Medicina sense enganys', J. M. Mulet (Pòrtic)\n'La volàtil. Mamma mia', Agustina Guerrero (Rosa dels Vents)\n'Serenitat. Viure el regal de fer-se gran', Wilhelm Schmid. Traducció de Joan Ferrerons i Llagostera (Angle editorial)\n'Córrer per pensar i sentir', Francesc Torralba (Angle editorial)\n'Teixint el tapís de l'amistat', Victòria Cardona (Meteora)\n'Seguirem vivint', Elisabet Pedrosa (Ara Llibres)\n'Raó i emoció', Ferran Salmurri (RBA/La Magrana)\n'Autoajuda per a culers', més d'un autor (Rosa dels Vents)\n'100 jocs de màgia', Mag Gerard (Cossetània)\n'La resistència íntima. Assaig d'una filosofia de la proximitat', Josep Maria Esquirol (Quaderns Crema)\n'Sàpiens. Una breu història de la humanitat', Yuval Noah Harari (Edicions 62)\nEl mite de l'etern retorn', Mircea Eliade. Traducció de Víctor Obiols. Introducció de Lluís Duch (Fragmenta editorial)\n'Una cosa elemental', Eliot Weinberger. Traducció de Ferran Ràfols (Días contados)\n'Ens farem humans?', Eduard Carbonell (Cossetània)\n'El periodisme després de Twitter', Albert Sáez (3i4)\n'Entre tècnica i enigma. Mirades transversals sobre les arts', Joaquim Español (Edicions de 1984)\n'Les incerteses', Jaume Cabré (Proa)\n'Arc i escut. Una obra apologètica del rabí Ximo Ben Tsemah Duran en el marc de la literatura de la polèmica'. Traducció i estudi introductori de Manel Frau Cortès (Lleonard Muntaner Ed.)\n'Poesia i veritat', Salvador Oliva (Edicions de 1984)\n'La lectura com a pregària. Fragments filosòfics', Joan-Carles Mèlich (Fragmenta editorial)\n'Rafael Tasis, novel·lista policíac', Àlex Martín Escribà (Alrevés / Crims.cat)\n'Fumar-se el franquisme. La Catalunya caliquenyo', Francesc Canosa (Ara Llibres)\n'De la nota del preu del sopar del mosso', Enric Casasses (Terrícola)\n'Guillem Sagrera. Entre la pedra i el cisell', Tomàs Vibot (El Gall Editor)\n'Poesia completa', Óssip Mandelstam. Traducció i edició de Jaume Creus (Edicions de 1984)\n'Poesia completa', Blai Bonet (Edicions de 1984)\n'Demà no és mai', Francesc Garriga Barata (Adia Edicions)\n'Ignosi', Màrius Sampere (Edicions Poncianes)\n'Des d'on tornar a estimar', Joan Margarit (Proa)\n'Crisàlide. Pastoral en si menor', Susanna Rafart (LaBreu)\n'Poemes priapeus'. Traducció de Victòria Bescós / Josep M. Hidalgo (Adesiara)\n'Perennia'. Poesia epigràfica llatina', Selecció, introducció i traducció de Mònica Miró (Godall edicions)\n'Forat', Laura López Granell (Godall edicions)\n'Símbol 47', Anna gual (Labreu)\n'Poemes 1925-1930', T. S. Eliot. Traducció d'Alfred Sargatal (Adesiara)\n'Devocionari domèstic', Bertolt Brecht. Traducció de Feliu Formosa (Adesiara)\n'Veces', Mireia Vidal-Conte (Terrícola)\n'Nuclear', Ricard Mirabete (Terrícola)\n'Ícar', Adrià Targa (Edicions Poncianes)\n'Kiribati', Maria Antònia Massanet (Adia)\n'L'atles deshabitat', Joan Perelló (Adia)\n'Fosca límit', Esteve Plantada (Adia)\n'Nus baixant una escala', Antonina Canyelles (Lapislàtzuli)\n'La murga', Montserrat Costas (Lapislàtzuli)\n'Tannkas', Feliu Formosa (Els papers díscols)\n'Treta de terra', Irene Tarrés (Els papers díscols)\n'La gata groga', Jaume Coll Mariné (Els papers díscols)\n'Parlen els ulls', Begonya Mezquita (Edicions del buc)\n'València nord', Teresa Pascual (Edicions del buc)\n'Mur', Gemma Gorga (Meteora)\n'Selvàtica', Lluís Calvo (Lleonard Muntaner Ed.)\n'Calendari íntim', Rosa Planas (Lleonard Muntaner Ed.)\nMúsics i música\n'Ovidi Montllor. Un obrer de la paraula', Jordi Tormo (Sembra Llibres)\n'Sisa, el comptador d'estrelles', Donat Putx (Empúries)\n'Jo no hi era però me'n recordo. Hagiografia de Quico Pi de la Serra', versió catalana i edició de Julià Guillamon (Comanegra)\n'El nét del vigilant. La Plateria i altres retalls', Manel Joseph (Edicions Els Llums)\n'La forma d'un sentit. Les cançons de Mishima comentades per l'autor', David Carabén (Empúries)\n'Vi català, una reivindicació històrica', més d'un autor (Viena edicions)\n'Teoria i pràctica del vermut', Josep Sucarrats, Miquel Àngel Vaquer, Sergi Martín (Ara Llibres)\n'El llibre del vi', Plini el Vell. Edició i traducció de Mònica Miró Vinaixa (Editorial Entrecomes)\n'Contes per menjar-se'ls', Els Setze Petges (pseudònim) (Edicions Els llums)\n'L'hort del segon origen', Jordi Puig i Roca (Editorial Barcino)\n'El llibre dels esmorzars de forquilla', Sergi de Meià i Adelaida Castells (Comanegra)\n'Sucs verds', Carla Zaplana (Cossetània)\n'Les millors coques catalanes', Vicent Marquès (Cossetània)\n'La melmelada a la cuina', més d'un autor (Cossetània)\n'Cuina amb fruites', Miracle Serra i Joan Targarona (Viena edicions)\n'Cuina de Divendres. Les millors receptes de Pep Nogué' (Cossetània)\n'La vida en dolç', Renata Carrillo (Ara Llibres)\n'Cupcakes. 50 receptes', Neus Moya (Cossetània)


Els Mossos despleguen la unitat de drons per controlar els botellots\nLa nit de dissabte acaba amb cinc detinguts i sense incidents greus\nUn operador a punt d'enlairar un dels drons que Mossos d'Esquadra / ACN\nXavi Fernández de Castro 03/10/2021 11:23 am\nEls Mossos d’Esquadra han desplegat la unitat de drons per controlar els botellots que s’han produït a Barcelona amb motiu de les festes a diferents barris de la ciutat. La nit ha acabat amb cinc detinguts per robatoris i desordres, però sense incidents greus destacables, segon ha explicat la policia catalana. El Servei d’Emergències Mèdiques (SEM) ha fet quatre assistències, dues per ingesta d’alcohol i drogues i dues més per contusions.\nDesprés dels aldarulls de la nit de divendres, els Mossos i la Guàrdia Urbana han posat especial atenció a les festes de Sarrià, on han detingut dues persones. Les altres tres detencions s’han efectuat a Ciutat Vella, on la nit anterior hi havia hagut diversos botellots a les platges i les places del districte. Dos dels arrestats acumulen 29 antecedents per robatoris violents i furts i un tercer tenia un requeriment judicial pendent.\nEls Mossos d’Esquadra en una de les vies del barri de Sarrià, on s’han produït alguns aldarulls / ACN\nEls comandaments policials han tornat a apostar per un dispositiu “dinàmic i flexible”, dirigit des del Centre de Coordinació (Cecor), per desplegar patrulles a les zones on es concentrava un major nombre de joves i evitar que es produïssin aldarulls. L’ús de drons ha permès “visualitzar en directe els diferents espais on s’anaven concentrant joves i dirigir els efectius policials de paisà i uniformats” cap a les zones de més risc.\nAmb les detencions d’aquesta nit, ja són 90 les persones arrestades per robatoris i desordres públics en els últims 10 dies, segons l’últim balanç dels Mossos. Aquest cap de setmana ha estat especialment atrafegat per la celebració de festes a cinc barris de Barcelona: l’Esquerra de l’Eixample, Sarrià, la Barceloneta, el Clot i Canyelles.\nDesprés del descontrol de les festes de la Mercè, els botellots s’han desinflat. Molta gent, escarmentada per les baralles, els robatoris i els aldarulls del cap de setmana passat, ha preferit buscar altres plans. El mal temps i la baixada de les temperatures també han ajudat a reduir la pressió sobre les places i les platges més concorregudes.\nBarri de Sarrià Botellots Mossos d'Esquadra\nRicard 03/10/2021 2:06 pm\nMés valdria que controlessin la policia i l'exèrcit castellans, responsables de l'agressió de l'1 d'octubre.


Sergi Bruguera ha anunciat en el Consell Superior d’Esports l’equip de Copa Davis que s’enfrontarà a Alemanya – Noticies en Valencià de València Castelló i Alacant\nSergi Bruguera ha anunciat en el Consell Superior d’Esports l’equip de Copa Davis que s’enfrontarà a Alemanya\n27 marzo, 2018 vlcseo 150 Views 0 Comments\nEl Secretari d’Estat per a l’Esport està segur que la ciutat de València “es bolcarà amb el tennis”\n• José Ramón Lete: “Rafa Nadal és l’esportista amb majúscules”\nMadrid, El Consell Superior d’Esports ha acollit avui la presentació de l’equip espanyol de Copa Davis que es mesurarà enfront d’Alemanya en els quarts de final d’aquesta competició, esdeveniment que ha estat presidit per José Ramón Lete, qui ha estat acompanyat per Miguel Díaz Román, president de la Federació Espanyola de Tennis, i per Maite Girau, regidora de Salut i Esport de València.\nSergi Bruguera, capità de l’equip espanyol de Copa Davis, ha donat a conèixer l’equip que jugarà del 6 al 8 d’abril, en la Plaça de Bous de València, i que està compost per Rafa Nadal, Roberto Bautista, Pablo Carreño, Feliciano López i David Ferrer.\nDurant la seua intervenció, Lete ha celebrat el retorn del tennista mallorquí a les pistes després de la seua lesió: “és la imatge de l’esport espanyol, és un esportista amb majúscules. Estem encantats que aquest pròxim dilluns torne a ser el número 1”, ha dit, per a afegir que “estic segur que anem a superar l’eliminatòria. Els nostres esportistes es van a buidar: va a haver-hi suor i segur que alguna llàgrima”, ha comentat.\nEl Secretari d’Estat per a l’Esport s’ha referit també a la cita esportiva a València: “El binomi deporte i turisme és un factor de riquesa. Que les administracions locals aposten per l’esport és un excel·lent maridatge. Va a haver-hi una ciutat bolcada amb el tennis i unes graderies plenes”.\nSergi Bruguera ha destacat del tennista de Manacor que “està eixint bé de la recuperació, cada vegada anant a més, millor de forma i sobretot, entrenant amb molta il·lusió”.\nEl President de la Federació Espanyola de tennis, miguel Díaz Román, ha agraït el suport rebut durant els últims 10 anys per la companyia Mapfre, als qui ha qualificat com a “companys de viatge”, alhora que ha destacat que confiava a superar l’eliminatòria “en un marc tan bonic i tan especial” com és la Plaça de Bous, que albergarà els partits.\nL’Ajuntament de València va estar representada per Marta Girau, regidora de Salut i Esport del consistori llevantí, qui ha afirmat la importància que la seua ciutat acollira aquest esdeveniment: “És un esdeveniment que va a atraure visitants a la nostra ciutat i esperem que la gaudisquen. Ho esperem amb molta il·lusió”, ha dit Girau, que també ha posat en valor el treball coordinat de les administracions públiques.\n← Naix HosbecValencia: nova divisió de la patronal hotelera a València\nHisenda proposa ampliar els programes en què es poden invertir els superàvits municipals, més enllà de les inversions financerament sostenibles →\nL'associació d'empresaris hotelers Hosbec compte des de finals de 2017 amb la delegació HosbecValencia, que agrupa a dotze establiments del


Història Cercle d'Amics - Página web de cercledamics\nHistòria Cercle d'Amics\nPoques entitats a Catalunya poden presumir d'haver arribat als cent anys de vida El Cercle d'Amics ja ha entrat en aquest grup selecte d'entitats.\nEls antecedents més directes del Cercle d'Amics cal buscar-los en dues entitats fundades al segle XIX, en la dècada dels seixanta: per un costat, el Casino d'Alcover, fundat l'any 1861, i, per un altre, el Centre d'Alcover, fundat l'any 1864. Pel que fa a la primera, el Cercle d'Amics va néixer d'una escissió de l'esmentada entitat i, quant a la segona, el seu caràcter apolític fou el que s'aplicà, anys més tard, al Cercle d'Amics.\nEs tractava de dues entitats culturals i recreatives, però diferien en perfil ideològic de l'entitat i dels seus membres: el Casino d'Alcover era més conservador i dinàstic i el Centre d'Alcover, més liberal i, anys més tard, republicà.\nL'any 1881 neix una nova societat, el Círculo de Alcover, fruit d'una escissió del sector liberal i <<regionalista>> del Casino d'Alcover.\nD'aquesta darrera entitat, en destacarem alguns aspectes que demostren que és l'antecedent directe del Cercle d'Amics. En primer lloc, el nom mateix, Círculo, encara que en castellà perquè d'altra manera no haguessin obtingut el corresponent permís del Govern Civil; en segon lloc, el primer president és Francesc Pelliser, l'aleshores alcalde i també la persona que va llogar el primer immoble on es va ubicar el que anys després va ser el Cercle d'Amics. També cal destacar que al Círculo de Alcover hi havia altres persones que més tard jugaren un paper important en la nova entitat, com ara Joaquim Domingo, que en la rectificació dels estatuts de 1882 apareix com a comptador de l'entitat i els fills del qual, anys més tard, van ser dels primers socis que va tenir el Cercle d'Amics i una part activa de les primeres juntes.\nEl Círculo va tenir una vida efímera ja que el 1884, tres anys després de la seva creació, és dissolt i els seus membres es reincorporen novament al Casinó d'Alcover, que aquest any es refunda. Es consolida, doncs, el Casino del canvi del segle. Aquest mobilitat de socis es pot observar en noms Joan Barberà, que l'any 1883 era secretari de la primera entitat i, un any després, ja era secretari de la segona.\nAquesta refundació afecta els estatuts de l'entitat, que s'adapta als nous temps: deixa de ser una entitat tancada, ultraconservadora i religiosa i passa a ser apolítica, encara que només estatutàriament. Per exemole a l'article tercer dels estatuts de 1884 es diu: << no es permitido en los socios entrar en discusión sobre materias religiosas y políticas, ni promover cuestiones que puedan afectar la delicadeza de otra persona. Queda también prohibido a los socios, el discutir y censurar en público los actos realizados por la Junta Directiva y por la Sociedad, debiendo siempre todo socio hacer las reclamaciones que crea conveniente por miedo de un escrito dirigido al Presidente>>.\nA l'Alcover de les darreres dècades del segle XIX, igual com a la resta de Catalunya, s'observa una bipolarització social que, de forma molt esquemàtica, podem resumir de la següent manera: per un costat, els parcers i obres, amb idees esquerranes, federalistes i republicanes, i, per l'altre costat, els propietaris, amb idees més conservadores i dinàstiques, encara que les idees <<regionalistes>> cada vegada prenien més força. Aquesta bipolarització afavoria que cada sector social comptés amb la seva entitat recreativa i d'esbarjo: els primers, les diverses tavernes i centres republicans que es van anar creant a les darreries del XIX i els segons, el Casino, encara que entre els socis ho havia persones més liberals que altres, la qual cosa provocà una divisió que seria la clau perquè, uns anys més tard, aparegués el Cercle d'Amics.\nRecull de fotogràfies


Jordaan Apartments - Noorderkerk area Àmsterdam Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDifferent locations in Jordaan area, Amsterdam-Centre, Àmsterdam, Països Baixos, 1015 LH - Veure al mapa\nMés informació sobre Jordaan Apartments - Noorderkerk area\nSituat a Amsterdam-Centre, Jordaan Apartments - Noorderkerk area és el lloc perfecte per gaudir de Àmsterdam i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Jordaan Apartments - Noorderkerk area, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Àmsterdam, el Jordaan Apartments - Noorderkerk area és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCasa d'Ana Frank - 520 m\nBarri Jordaan - 650 m\nPlaça Dam - 980 m\nMuseu Casa de Rembrandt - 1,69 km\nRijksmuseum d'Amsterdam (Museu Estatal d'Amsterdam) - 2,19 km\nMuseu Van Gogh - 2,36 km\nZoo Artis - 2,44 km\nHeineken Experience - 2,51 km\nWonderWaffles Amsterdam - 90 m\nMuseu Pianola - 140 m\nNoordermarkt - 210 m\nKochxBos Art Gallery - 210 m\nMercat Noorder - 260 m\nNorth Church (Noorderkerk) - 260 m\nClaes Claeszoon Hofje - 280 m\nTots els tipus de viatgers (1)Parelles (1)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (2)Famílies amb infants grans (2)Grups (1)


Shaolin Soccer: SHALONI SOCCER VS POLLOS VOLADORES\n12 de des. 2009\nSHALONI SOCCER VS POLLOS VOLADORES\nBones a tot i totes,\nAquest a setmana el blog va carregat de novetats, així que atents:\n- En primer lloc, lo més important es el proper partit que jugarem aquets Dilluns dia 14 a les 22.05 contra Pollos Voladores.\nAquesta gent tenen actualment 8 punts i estan classificats en 5ena posició amb 19 gols a favor i 14 en contra.\nNosaltres, ocupem la 3era posició amb 11 punts i 23 gols a favor i 10 en contra.\n- En segon lloc, m'han trucat del Catalonia Sports i m'han comentat que el Fernando Maroto ha estat sancionat amb 3 partits per haver rebut una targeta vermella ( es veu que es el mínim que et cau si et treuen una targeta vermella). Així que durant uns partits, no podrem comptar amb la seva presencia.\n- En tercer lloc:\nUs adjunto el email que em van contestar des de Catalonia Sport referent al tema del camp/patatal i així tots en teniu constància:\n"Hola Manuel, el camp estava previst per finals d'octubre i es va endarrerir l'inici de les obres per problemes administratius al fer una reclamació una de les empreses que va perdre el concurs d'adjudicació per fer el camp. La nova data que tenim d'entrega del camp és el 9 de desembre. Entenc el teu malestar i el de la resta dels companys, així que us proposem per compensar aquest tema que el partits que heu jugat en aquest mes no els pagueu i no torneu a pagar fins que el camp estigui acabat. L'import d'aquests partits els restarem de la següent lliga. Dubto que pel dilluns 14 de desembre estigui acabat, ja que porta un endarreriment de quatre o cinc dies, així que a veure si tenim sort i el dilluns 21 de desembre estrenem camp. Gràcies per tot. Salutacions,Fede"\nJo he entès que, ens descompten tots els partits que hem jugat durant el mes de novembre fins que canviem de camp, de moment ja en son un total de 5 partits que a 72€ el partit es una pasta.\n- Ja per últim, també m'han comentat el següent sobre els propers partits en dates nadalenques:\n"Benvolgut Manuel,Et comuniquem que els partits que han de jugar-se dins del període de Nadal, és a dir, entre els dies 24 de desembre de 2009 i 6 de gener de 2010, hi ha la possibilitat d'aplaçar-los.S'ha d'avisar com a molt tard el divendres dia 18 de desembre de 2009 abans de les 14h. A partir d'aquesta hora s'aplicarà la normativa establerta.Salutacions i bon Nadal"\nNo se, son 2 partits, el 28/12 i el 04/01, per mi va be jugar-los ja que no marxo enlloc però opineu al respecte a veure que creieu i Dilluns decidim si els aplacem o si els juguem.\nAixò es tot, ens veiem Dilluns una mica abans de les 22.00 al camp. Aneu confirmant assistència i opinant sobre els diversos temes.\nPublicat per Manuel Ripoll i Rajadell a 15:04\nJo vinc! Lo del camp també ho vaig comentar el dijous i em van dir lo mateix que al teu mail, així que ja està bé que ens ho descontin de la segona lliga.\nEn quant als partits de nadal, per mi juguem, que no va malament per baixar tots els excessos nadalencs!!\n12 de desembre de 2009, a les 15:24\nEn quan al nadal estic d'acord en jugar...\n12 de desembre de 2009, a les 16:19\n12 de desembre de 2009, a les 16:46\nFink ha dit...\nel dia 4 de gener jo no hi soc.\nEns veiem dilluns\n12 de desembre de 2009, a les 16:48\nhola què tal!\naviam, ens veiem dilluns.\nlo del camp tot el que sigui que no haguem de pagar ja em va bé\ni lo de jugar durant el Nadal, per mi tb cap problema.\nvisca el Barça i perico que vola perico...\n12 de desembre de 2009, a les 18:09\nFins dilluns doncs. Per cert, hi ha previsió de fred i pluja... a vere com ens trobem el patatal.\nControlem el tema de les baixes. De moment Maroto i no se sap si Joel, no?\n12 de desembre de 2009, a les 18:28\njo dilluns vinc segur!!\nlo del camp, perfecte! ens tornes els diners manel?¿? m'aniran bé x les compres nadalenques... jejeje\ni les dates nadalenques, el 28 es sants inocents i com q ho som molt pos vinga, a jugar, xo el dia 4 no sé eh... en principi no hi compteu masa am mi...\nSALUT i fins dilluns!!\n12 de desembre de 2009, a les 19:04\nPrimer dir que no era penal ja van dos partits el camp vostre que els putus arbites us regalen el partit!!!\nPero bueno si no en sabeu mes i heu de guanyar un equip de segona d'aquesta manera ja veureu qui s'endu la lliga aquest any!!! I si algu va veure penal que miri una mica de futbol i veura que a cda partit n'hi ha 50 de penals...\nHa i segon jo no puc jugar encra tinc el peu malament!!! i el partit del 4 no hi soc!!!\nI avui si necessiteu ajudes se d'un colega que vindria encantat!!! ja em direu algu xo per telefon!!!\n14 de desembre de 2009, a les 10:01\nJo vinc avui i els dies de festes tmb estic disponible!\n14 de desembre de 2009, a les 15:00\nSe m'havia oblidat dir que estic disponible pels següents partits també, tot sigui per estrenar un camp en condicions...\nJoel, d'acord que jugades així n'hi ha mil, però al vídeo me remito i jo crec que això és penal:\n14 de desembre de 2009, a les 15:56\nSHAOLIN SOCCER VS GARBI\nSITO'S BOYS vs SHAOLIN SOCCER


«El Risto ens vol tornar a veure ballar però donant més» - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Dimarts, 19 de març de 2019 | 01:45 h\nDeivas és un grup de dives andorranes que ha aconseguit per primera vegada en la història del país arribar a les semifinals d’un concurs televisiu tan important com és Got Talent. La directora de la seva escola de dansa, Montse Ruiz, explica com ha estat l’experiència i reconeix que l’emissió dels programes no és en directe, de manera que Deivas podrien ser les guanyadores de l’edició 2019, però de moment és un secret.\n–Com s’arriba de l’escola de dansa a les semifinals de Got Talent?\n–Nosaltres participem en campionats a Espanya, on acostumen a assistir caçatalents o persones d’aquesta mena de programes. Sense que nosaltres ho sabessim, ens van veure, els vam agradar i ens van oferir participar-hi. Primer vam haver de passar un càsting i, un cop superat, vam fer l’audició que s’emet per la tele.\n–Què van sentir quan els van trucar?\n–Van trucar directament a l’escola i jo els vaig atendre. Va ser molt emocionant perquè Andorra mai ha participat a Got Talent. I a més, hem quedat semifinalistes!\n–I com s’ha viscut a l’escola?\n–Al principi era un secret, perquè vam signar un contracte que deia que fins que no s’emetés el programa, no podíem dir res, però sí que vam dir a tothom que aquell dia veiés la televisió. L’experiència ha estat increïble i ha creat molt bon ambient.\n–D’on ve el nom de Deivas?\n–Se’l va inventar el seu coreògraf, que buscava representar el que realment són ell i les nenes: unes dives.\n–Qui forma el grup?\n–Són 10 persones, de 13 a 19 anys, vuit noies i dos nois. Són tots molts joves però amb molt de talent.\n–El millor d’aquest grup és que no va néixer per anar a Got Talent, sinó per competir internacionalment. I això és el que fem! Ja estem entrenant pels campionats d’Espanya, un dels quals –Rock Da House– se celebrarà per primera vegada a Andorra i un altre que ens podria obrir les portes del Mundial a Los Angeles. Després tenim altres actuacions i esperem que amb la motivació de Got Talent, puguem arribar més lluny que mai.\n–Digui la veritat, el Risto fa por?\n–No. Hi ha quatre jurats i el Risto és un d’ells. Com a mínim es necessiten tres «sí» per passar a la següent fase i tots ens van donar el sí, excepte ell. La seva justificació va ser que no perquè, malgrat que ho havíem fet molt bé, ens volia tornar a veure però donant més.\n–I això els pressiona més? L’objectiu d’ara és no decebre el Risto?\n–No és tant no decebre el Risto, sinó anar a per totes, aquesta és la nostra filosofia. El grup entrena 16 hores a la setmana i es forma en tota mena de danses urbanes per oferir el millor de si mateixos i arribar el més lluny possible. És indiferent si són els campionats del món o Got Talent.


Agrupament Escolta i Guia MontsantCim: Festa Cauil!\nEl pròxim dissabte, 13 de febrer, la plaça de la Llibertat serà l'escenari de la «Festa cauil». Consisteix en un esdeveniment on tots els inscrits podran participar en diverses activitats i tallers per tal d'aprendre què és l'escoltisme, els seus valors i compartir una bona estona amb diferents infants i joves de la comarca. En acabar, tots els inscrits podran gaudir d'un magnífic berenar. Podeu apuntar-vos enviant un correu electrònic amb l'edat i el nom a festacauil@gmail.com.\nLa finalitat d'aquest projecte és «donar a conèixer els valors de l'escoltisme, gaudir d'una tarda amb diversos infants i joves de la Província de Tarragona i sobretot viure una nova experiència per tal de continuar creixent com a escoltes i persones», expliquen els organitzadors. De fet, en la «Festa cauil» poden participar tots els infants i joves que tinguin d'entre 6 i 18 anys.


Mira l’art « Ensenyar català a adults a Barcelona. Experiències del professorat\nAls anys 90 La Caixa va portar la idea del projecte aquí i Amèlia Arenas, llicenciada en història de l’art, va fer la tria de les imatges. El projecte es va pilotar en diferents escoles de primària i secundària catalanes. Una de les persones implicades en aquest pilotatge va ser Antoni Lladó, professor de filosofia de secundària, que durant molt de temps va aplicar el mètode a les seves classes.\nL’Antoni va arribar al CNL de Barcelona mitjançant el programa Voluntariat per la Llengua; hi fa de voluntari. Un dia va tenir la pensada de fer una sessió de MIRA L’ART amb parelles lingüístiques. La valoració va ser molt positiva i se’ns va ocórrer aprofitar el material i traslladar-lo als nostres cursos. L’Antoni ens va fer les gestions pel que fa a la cessió del material i, a més, va fer-ne una sessió als professors de la delegació de Gràcia i Sarrià-Sant Gervasi.\nEl resultat de tot aquest intercanvi i col•laboració és aquesta primera experiència a la delegació de Gràcia i Sarrià Sant Gervasi, amb alumnes del nivell Elemental 2. Com que el nombre màxim de participants és de 10 o 12, el grup de 18 alumnes es va dividir en dos de 9 (una hora cadascun).\nDurant la sessió es van projectar diferents imatges que ja havien estat triades prèviament. És important aclarir als alumnes que no cal entendre d’art perquè ningú se senti desplaçat.\nEls alumnes observen la primera imatge en silenci perquè es fixin en els detalls. La feina del professor va ser induir a mirar i pensar al mateix temps. A partir d’unes preguntes bàsiques (“Què està passant aquí?, “Què hi veus que et faci dir això…”), els alumnes es deixen anar, comencen a parlar i s’estableix una discussió entre ells (evidentment cal que hi hagi respecte i sigui ordenada). Totes les observacions són vàlides; no es pot negar cap intervenció.\nAl llarg de l’activitat, els alumnes anaven canviant d’opinió si els convencien els arguments dels companys. Al final, la professora feia un resum del que s’havia dit. A cada grup se’ls va passar quatre fotos.\nÉs una activitat molt interessant i enriquidora amb la qual, de manera lúdica, els alumnes es desinhibeixen i milloren l’expressió oral.\nEn aquest enllaç trobareu la guia per desenvolupar una sessió. Desenvolupament de la sessió\nSitcom. Proposta de teatre a l’aula Una mà de contes


Bufons, músics i falcons (Ferran Sáez Mateu)\nBufons, músics i falcons\nFERRAN SÁEZ MATEU 13/02/2013 00:00\nFa vint anys, quan estava acabant la tesi doctoral, vaig quedar fascinat per La cultura del Renaixement a Itàlia , de Jacob Burckhardt, publicada a Basilea l'any 1860. Està feta a partir d'uns paràmetres metodològics que actualment resultarien inassumibles: és un llibre démodé . Tot i així, aquest assaig enceta una drecera important, la dels estudis culturals. Ho fa agosaradament, amb un nervi especulatiu que contrasta amb la pusil·lanimitat teòrica de la historiografia dels nostres dies. El vaig rellegir parcialment fa poc, i vaig constatar de nou que es tracta d'un gran avenç de perspectiva, d'un veritable canvi. Vull parlar d'una citació que en el seu moment em va passar desapercebuda, potser perquè es tracta d'una enumeració rutinària. En la seva Cronica di Perugia , el cronista Matarazzo descriu la vida quotidiana dels grans senyors del nord d'Itàlia. Burckhardt en reprodueix el següent fragment. Demano al lector una certa atenció, a veure si és capaç de localitzar les peces que no encaixen: "Bona part de la pompa d'un senyor rau en la possessió de cavalls, gossos, mules, falcons, bufons, músics i animals exòtics".\nL'estranyíssim ordre d'aquesta enumeració ens permet entendre moltíssimes coses. ¿Com era la vida quotidiana d'un artista a les acaballes del segle XV? La resposta la trobem aquí ben descarnada, en aquest fragment colpidor de Matarazzo reproduït per Burckhardt: el músic o l'actor estaven, literalment, a la mateixa alçada que els animals exòtics, i inclosos en l'inventari dels senyors com un moble qualsevol. El reconeixement social de l'artista és molt més tardà del que ens agrada pensar. De fet, la majoria de les tribulacions del millor compositor de la història, Johann Sebastian Bach, van estar relacionades amb la reivindicació del seu estatus social -i Bach va morir el 1750, en ple Segle de les Llums-. Venim d'aquí, i convé no oblidar-ho a l'hora de contextualitzar determinades coses que fem o deixem de fer en relació al món de la cultura.\nDeixem les tribulacions dels artistes del segle XV i centrem-nos en les del segle XXI. Hi ha hagut una profunda transformació en aquest sentit, evidentment. D'aquesta transformació més o menys innegable alguns en diran progrés i altres només canvi (canvi de titular: el senyor feudal passa a ser ara el regidor de Cultura). Aquí els arguments estarien ben repartits. De fet, l'actitud institucional, i també social, cap a l'artista ha seguit sovint la llei del pèndol: del menyspreu a l'entronització o fins i tot divinització. Als anys vuitanta del segle passat, els hereus dels pobres lacais del segle XV van esdevenir de cop i volta genis incompresos que volien cobrar triennis. El geni-funcionari és un producte molt francès, sorgit de la grandeur postindustrial en l'època Mitterrand. La crisi ha fet que aquest model ja no sigui viable: hi ha poques institucions públiques que ara puguin pagar 100.000 euros per fer una instal·lació efímera en una plaça, posem per cas. De fet, hi ha un cert tipus d'art avantguardista que ha desaparegut de cop i volta del mapa, cosa que fa dubtar raonablement de la indòmita vocació rupturista dels qui el duien a terme.\nAvui dia, els dilemes són els de sempre. N'esmento tres de clàssics. 1) Sense un ajut públic, certes manifestacions artístiques no serien possibles, però només amb un ajut públic tendeixen inexorablement a la impostura. 2) Sense unes directrius institucionals ben planejades no s'arriben a fer coses globalment importants, però amb massa directrius es consuma un dirigisme estèril. 3) Amb un afany purament mercantilista s'acaben fent porqueries de consum immediat, però sense tenir present en absolut aquest factor juguem sovint a l'autocontemplació narcisista sufragada pel contribuent.\nJa veuen que, si fa no fa, es tracta del mateix debat de fa anys. Fixem-nos bé, però, que dels vuitanta ençà han canviat algunes coses importants: les noves tecnologies permeten una comunicació fluida, massiva i gratuïta entre el creador i el seu públic potencial que abans eren inimaginables. Fa tan sols una dècada, això estava associat a l'amateurisme cutre ; ara, en canvi, és una plataforma digníssima d'autopromoció i, d'alguna manera, permet un filtratge previ molt efectiu. Ep: amb això no estic ni tan sols insinuant una solució dels vells debats. Només argumento que, tot i tractar-se dels dilemes de sempre, convé replantejar-los d'acord amb la realitat dels nostres dies, que ja no és la de la Itàlia feudal però tampoc la de les médiathèques de Mitterrand.\nEls esbarts, difusors de la dansa tradicional\nS'acaba el procés creatiu i s'obre l'exposició final\nIndagacions d’un economista


Dimora Storica Torre Del Parco 1419 Lecce Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nDimora Storica Torre Del Parco 1419Viale Torre Del Parco, 1, Lecce Centre, Lecce, Itàlia, 73100 - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en771comentarisDimora Storica Torre Del Parco 1419Veure més fotos"This hotel was amazing. It is one of the nicest, most beaut..."Susan2meUnited StatesVeure més fotosVeure totes les 50 fotosExcel·lent ubicació 9,0Veure al mapa9,0UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionatjardíascensor\nSobre l'allotjamentDescripcióBen posicionat a Lecce Centre, Dimora Storica Torre Del Parco 1419 és un lloc ideal d'inici d'excursions a Lecce. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Dimora Storica Torre Del Parco 1419 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, mini bar a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses massatge, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Dimora Storica Torre Del Parco 1419 és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Lecce.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardíMassatge Serveis i comoditatscaixa fortamagatzem d'equipatgezona de fumadorsAccésascensors'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefaccióplat de dutxaarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiaTV satèl•lit/cableassecador de cabellescriptori Caixa forta a l'habitaciómini bar Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantSi teniu previst arribar fora de l'horari establert per efectuar el registre d'entrada, cal que n'informeu l'establiment amb antelació.\nA l'hotel es poden celebrar ocasionalment esdeveniments privats amb animació musical.\nCal reservar els massatges i els tractaments de bellesa amb antelació. Comentaris recents de clients


Banca Privada d'Andorra denuncia la intervenció de la policia patriòtica i reclama 141 MEUR a l'Estat espanyol La República\nBanca Privada d'Andorra denuncia la intervenció de la policia patriòtica i reclama 141 MEUR a l'Estat espanyol\nBanca Privada d’Andorra denuncia la intervenció de la policia patriòtica i reclama 141 MEUR a l’Estat espanyol\nEn cas que l’Audiencia Nacional ho dictamini, el contribuent haurà de pagar a l’entitat bancària la “relliscada policial”, que va intervenir el banc amb finalitats polítiques\nEls germans Higini i Ramon Cierco, propietaris de Banca Privada d’Andorra (BPA), han denunciat a l’Estat espanyol a l’Audiencia Nacional, per les males praxis de la policia, que va intervenir l’entitat bancària andorrana.\nEn concret, en un contundent escrit de 149 pàgines han destacat que hi va haver un entramat policial que tenia l’objectiu de trobar indicis en comptes corrents dels líders independentistes catalans.\nPer tant, que es va aniquilar l’entitat bancària per intervenir en comptes com els de la família Pujol i Ferrusola, actuant sense tenir-ne evidències que demostressin que l’entitat hagués actuat incorrectament. És a dir, que hi havia un conjunt de mecanismes molt més proporcionals i menys costosos pel client que es podrien haver aplicat anteriorment, sense necessitat de tancar l’entitat.\nNo obstant això, la intervenció va produir un greuge a BPA sense que hi hagués cap justificació legal, i per això reclamen 141.604.000 d’euros a l’Estat, amb motiu entre altres de la retirada de fons dels clients arran de la notícia i d’una fuga de clients.\nSis anys després que es produís la intervenció, cap investigació judicial ni administrativa n’han pogut determinar la causa, ja que en el moment que l’Institut Nacional Andorrà de Finances (INAF) va acordar intervenir Banco de Madrid, filial espanyola de BPA, l’entitat tenia una liquiditat i solvència superiors a la mínima exigida, així com que les investigacions han conclòs “sense declarar l’existència d’il·lícits per part dels administradors”.\nAquest fet evidencia que la policia patriòtica va actuar en contra del Procés amb Jorge Fernández Díaz al capdavant d’Interior. Que es va pressionar els directius de BPA per obtenir les dades dels comptes de líders independentistes. Posa també de manifest que l’entitat pública financera espanyola pot ser condemnada i que en aquest cas serà el contribuent qui haurà de pagar les relliscades i actuacions policials fora de llei.


Pepe Rubianes parla sobre Lorca eran todos\nAbans que comenci l'obra, fas una introducció aclaridora sobre l'espectacle. Fas això cada dia que hi ha funció?\nÉs una mica el que feia García Lorca abans de cada obra, com per exemple, amb La casa de Bernarda Alba o Yerma... Abans de les seves funcions sortia davant el públic a dir alguna cosa, per explicar el procés de l'obra i saludar al públic i fer un mica de broma també, perquè Lorca, segons els qui el van conèixer, era una persona molt simpàtica.\nHo fas amb la intenció d'aclarir una mica al públic el teu treball en aquest espectacle?\nSí, la intenció és donar informació al públic sobre la història i com va sorgir la idea de muntar aquest espectacle i alhora aclarir a la gent que un còmic també pot fer un drama, la intenció fixar les pautes en què es basa l'espectacle.\nSembla que la gent ho ha acceptat bastant bé, no t'han encasellat en el teu paper de Rubianes, solamente?\nSí, si, estic molt content de l'acollida del públic i que el públic hagi tingut la oportunitat de conèixer aquesta faceta meva com director i guionista.\nLorca eran todos és un homenatge.\nSí, és un homenatge, en primer lloc a García Lorca, per descomptat, en segon lloc, a la gent que està buscant les restes dels seus familiars en les fosses comunes que hi ha en tota Espanya i en tercer lloc, al poeta Luis Rosales, que és l'amic que va ajudar a García Lorca, amagant-lo a casa seva per salvar-lo d’ofenses públiques, per ser marcadament republicà, però ni això va aconseguir salvar-lo de la desgràcia inevitable de la seva mort.\nEn efecte, fas una defensa a ultrança del paper que van tenir Luis Rosales i la seva família en la vida de García Lorca.\nPerquè jo vaig veure Luis Rosales a la Universitat de Barcelona i em va semblar un tio noble, sobretot era un home lúcid i un professor brillant i d'una manera injusta sempre ha hagut d'arrossegar tota la seva vida, l'acusació de la foscor de la mort de Lorca. També el vaig veure en una entrevista que li va fer Joaquín Soler Serrano, que es deia a A fondo a finals de la dècada dels 70 i el vaig veure de forma que em va convèncer, sota el meu punt de vista, deia la veritat.\nDeu ser decebedor saber que la història que vas estudiar en la universitat estava manipulada o omesa.\nUna cosa que acostuma a fer la dreta és degradar al personatge. En la dècada dels 50 Lorca es considerava un poeta menor. Entre altres coses que ens van fer, va ser castrar-nos d'una generació poètica: la generació del 27, ja que els van matar a gairebé tots. I els que van quedar, que no eren els més brillants de la seva generació, tot i així eren uns intel·lectuals de primeríssima línia internacional.\nAfortunadament, la següent generació sí va tenir l'oportunitat de conèixer l'obra de tots aquests intel·lectuals.\nSí, Lorca fins a finals dels 50 va ser totalment infravalorat.\nDe totes maneres, sembla que el teu espectacle deixi entreveure que no estem salvats de la manipulació, ja que com es diu en l'espectacle: “Cada cual cuenta su historia”\nSí, tristament, ja que l'autèntica veritat del que va passar, jo crec que ja no la sabrem mai. Tots els investigadors que han treballat en el tema de Lorca s'aproximen a la veritat, però detalls com qui el va disparar o el perquè i la causa de la seva mort absurda, no es sabrà. El que hi ha és tot el que s'ha aconseguit saber. A més tota aquesta gent que va estar i va participar en la guerra ja va morir, és molt difícil arribar més lluny en aquesta investigació.\nQuant temps duus dedicat a la recopilació de tots aquests documents?\nPorto dinou mesos a Kenya llegint el tema, més documents que he anat recopilant durant anys, ja que sempre m'ha interessat Lorca com poeta i em despertava curiositat la seva figura i la seva desaparició. Lorca, Cernuda i Miguel Hernández són els tres poetes que em fascinen. En tots els pobles d'Espanya es van portar a terme aquestes morts , es tracta d'una enorme matança de morts no oficials, vam trobar casos en tots els pobles d'Espanya. Lorca va simbolitzar la porta que em va conduir a tota aquesta Espanya negra de morts injustes i anònimes.\nHas comentat que la teva intenció era fer un documental amb tota aquesta informació.\nSí, vaig parlar amb Andreu Buenafuente i la seva productora i també amb altra gent, però com el procés televisiu és lent i ha de passar per moltes mans, doncs vaig decidir que la via més ràpida era el teatre i així em vaig embarcar en el projecte i em vaig fer totalment responsable.\nD'aquesta manera el resultat pot ser molt més personal.\nSí, per descomptat. Aquí he fet el que m'ha donat he volgut.\nPresentant el teu espectacle, has afirmat que si en alguna cosa no t'equivocaves amb aquest treball era en l'elecció dels actors.\nJo quan vaig fer el càsting tenia clar que serien actors joves i vaig escollir els actors que vaig creure més apropiats per a aquest tema, els que m'anaven millor per a aquesta història.\nVeus a Lorca com una actriu?\nNo, no. Un dia en els assajos, aquesta actriu, Alejandra Jiménez, va començar a llegir coses de Lorca i al ser andalusa i la seva veu, no sé... tot junt li va donar un to al poema que em va encantar i així va sorgir la idea, d'una forma més improvisada. Em va recordar a la veu de Lorca quan recitava, Alejandra representa aquesta manera de parlar, per a mi en l'obra Lorca ni és home ni és dona, és un ens.\nLa Mort està representada per una ballarina.\nAquesta idea ve d'un documental que vaig veure sobre Lorca, en què Lorca sortia d'actor en una obra amb la companyia la Barraca i en alguns muntatges, Lorca representava la Mort. Ballava i duia un vel negre sobre el cap.\nDecideixes fer una escenografia senzilla, en negre: vestuari, cadires i fons negre, mentre que Lorca apareix vestit d'un blanc lluminós.\nSí, és que Lorca apareix com un ens. Un personatge de qui es parla, que és el protagonista, però que ja no està. Pel que comenten qui el van tractar, es veu que Lorca era un tipus molt brillant. Luis Buñuel va dir sobre ell, que García Lorca era tres vegades millor parlant en persona que la seva pròpia poesia, tenia màgia i duende segons diuen els qui el van tractar.\nEls actors s'ordenen en l'escenari en forma de quadre flamenc.\nSí, m'agradava aquesta idea, una mica evocant l'andalús i el flamenc, l'ambient dels tablaos.\nI al final un llibre i una rosa vermella.\nÉs un llibre de Lorca i una rosa, es tracta d'una imatge poètica. Vaig aprofitar aquesta imatge que tenia de jove, per a rendir a Lorca aquest petit homenatge.\nDesprés d'haver muntat aquest espectacle- documental, encara tens intenció de fer el documental?\nNo ho sé, ara amb l'obra de teatre ja no penso en documental, a més el teatre és el món de Lorca. Per a fer un documental seria necessari entrevistar a tota aquesta gent que el va acompanyar en els seus últims dies de vida, però desafortunadament aquesta gent ja està morta.