Edición del miércoles, 03 mayo 2017, página 21 - Hemeroteca - Lavanguardia.es\nEdición del miércoles, 03 mayo 2017, página 21\nDIMECRES, 3MAIG2017 OPINIÓ LAVANGUARDIA 21 Un noupatriotismeeuropeu Què està en joc en les eleccionsfranceses?Únicament la presidència de la República ouna re volució políticaque marcaràel camí aseguir per aaltres nacions euro pees? Segons el meu parer hi ha alguna cosa més que la presidència. El que està enjocéscoms’articularàenlespròximes dècades la relació entre la UE iels estats que la formen. I, en un sentit més ampli, la inserció de les nacions en el nou ordre econòmic global. Per configurar aquest futurels france sos han optat en la primera ronda elec toral per buscar persones inopartits. El mateix va passar en les presidencials nordamericanes amb Donald Trump. I una cosa similar està succeintalRegne Unit,onTheresaMayemergeixcomuna nova Margaret Thatcher del segle XXI. Vivim temps messiànics. Defraudades amb els partits tradicionals, les nostres societats semblen estar buscantlíders providencials. NousMoisès que els con dueixin en la travessia des del cosmopo litisme optimista isense restriccions de lesduesúltimesdècadesaunanovacom binació entre nació iintegració europea. Tant Emmanuel Macroncom Marine Le Pen tenenaquest halo providencial. Elprimerencaranohadefinitelseuestil polític. El de Le Pen és el del general De Gaulle. Per cert, un irredempt opositor a la unió políticaeuropea. En tot cas, tots dos hauran d’explicar com pensen fer aquestatravessia. Els arguments de Ma cron no són encara coneguts. Els de Le Pen sí. Val la pena analitzarlosperquè, tant si guanya com si perd,seran de terminants alasortidaalacrisi europea. Encaraque en el debat políticadqui reixen formes identitàries iculturals, els seus arguments són bàsicamenteconò mics. Elprimeréseldel’euro.LePenveuen la moneda únicaeuropea una forma de nou imperialisme germànicque através de l’euro ha pogut conquerirl’economia d’altres parts d’Europa. L’euro hauria permèsdonarmoltdepoder aBerlín,i afavoritles finances sobreles condicions de vida del ciutadà comú. És un argu ment potent que una part de la societat francesapreocupadaperlapèrduadeso biranianacional compra. L’intrigant d’aquest nou imperialisme germànicésquevanserelsfrancesosino els alemanys els que més van empènyer cap alamoneda única. Possiblement perquè pensaven que seria una manera decontrolarelpodereconòmicalemany. Nohaestataixí.Peròaquestaésunaaltra història. La seva proposta per al’euro és, tot i això,confusa.Inicialmentvadefensarfer un pas enrere. Tornar al franc iabando narl’euro.Ara,perampliarlessevespos sibilitatselectorals,esdeclaraeuropeista iparla d’un referèndum vinculantsobre una nova proposta per combinar l’euro i el franc. Complicat. El segon és l’argument del proteccio nisme.LePenveuenlaglobalitzacióien la integració europea la causa de la pèr dua d’ocupació icaiguda de salaris dels treballadors francesos. El mateix que Trump amb els tractatsdecomerç. I tambéqueelsdefensorsdelBrexit.Hiha una cosa en comú en els tres casos. Les seves economies tenen una balançaco mercial fortamentdeficitària.Els Estats Units amb Àsia. El Regne Unit iFrança ambAlemanya.Noésdifícilcomprendre que busquin en el proteccionismeco mercial la solució. Per cert,al’eurozona hi ha un procediment sancionadorper dèficit públic excessiuque la Unió Euro peahavolgutaplicaraFrança.Peròtam bé n’existeix un altre per sancionar els superàvits comercials excessius. Però no s’aplica amb Alemanya. Un altre motiu de greuge. Eltercerargumentésl’immigratori.Le Pen ha passat de l’antisemitisme il’anti islamisme primari del vell partit del seu pareaunaactitudméselaborada,basada en l’impacte en l’ocupació, el temor del terrorisme islamista idela formació de grans guetos d’immigrants. Diumenge vinent sabrem quina in fluència electoral han tingut aquests ar guments.Peròsiguicomsigui,guanyiqui guanyi, la superació de l’actualdebat en tre nacionalisme contra europeismeexi geix construir un nou patriotisme eu ropeu.Unpatriotisme basat en un nou contracte social que doni seguretat eco nòmicaalsciutadansdavantelsriscosde l’atur ilapèrdua d’ingressos.Fins ara aquesta protecció ve dels programes so cials dels estats. No és estrany, per tant, que els que se senten perdedors donin suportalnacionalisme. Només amb un patriotisme europeu basat en un nou contracte social que ofereixi seguretat econòmica davant els riscos de la inte gració iles crisis serà possiblereviure l’europeismeielliberalisme econòmic.c Desobte he recordat l’obrad’Ibsen, que vaig llegir famil anys. Un enemic del poble,aquella demolidora de núncia de com els interessos espuris estan per sobre de la raó iels valors. Amb ella Ibsen va fer un grandiós homenatge al’honestedat davant la corrupció,escritafinalsdelsegleXIX itanmateixplenamentvigent.Elsene mics del poble sempre són útils per als amantsdelamalapolíticaielsguardi ans de les males intencions, ambdós estretscompanysdellit. Sens dubte l’“enemic comú” que ha esmentat la senyoraCifuentes, Cristi na per als amics, no s’assembla al’es forçat doctor Stockmann que desco breix un bacteri contaminant en un balnearisuec,principalatraccióturís tica del poble. Però presos així al’en gròs, els catalansinsurrectes alguna cosatenendeclamoreneldesert,pot ser perquè posen en evidència les enormes carències del discursnacio nalistaespanyol. Unes carències que superen en su pèrbia iintolerància alhora que man quenencomplexitatisentitdemocrà tic.Peraquestaviadelademonització demilionsdecatalans,quècreuenque aconseguiran? Què aspira aassolirla senyoradeMadrid,mésenllàdelsseus interessospersonals?Unbaixvol… Éscertqueelsestigmessempresón útilsperalamalapolíticaperquègau deixendelaperversitatdedestruirels matisosi,altractar milions de perso nescomuntotamorf imalèvol, impe deixenqualsevolsoluciócomplexa.És una delíciaper als baixosinstints que redueix els conflictesaunasimple equaciódebonsidolentsiaixíaconse gueix lareaccióreptiliana delagent. Pura metralletadedemagògia. Però una vegadaacordada laseva utilitat peralabaixapolítica,serveixperaal gunacosamés?Perquèelquelasenyo raCifuenteshauriaderecordarésque aCatalunyanohihaenemicsdelpoble sinó gent cansada de la degradació dels seus interessos, el permanent as setjamentalasevaidentitatilarepres sió dels seus dretshistòrics. Això de Catalunyaésunconflicteterritorialde profundcalat, larvat durant segles i, finsalmoment,irresolut.Ipoblat,per cert,pergentraonableiordenadaque, si s’han revoltat contral’Estat, és per què han arribat alafatigamés prego na. En lloc de caure en la lletra escar lata de rigor icol·locarnos l’etiqueta herètica, una líder política de nivell (i sincerament, crec que Cifuentes ho és) hauria de fugir del simplisme car rincló, no caure en la criminalització de milionsdecatalans irecordar que per aquesta via no han resolt mai el problemacatalà. Només l’han repri mit. La qual cosa ha estat bona per als dictadorsdelahistòria,peròésl’opció peralsdemòcrates? De retorn aIbsen, diu el seu perso natge que l’home més fort del món és el que resisteix la solitud. També val per als pobles. És probable que els catalansestiguem sols, però hem re sistit la solitud. Iaquestaresistència enshafetinvencibles.c L’enemic del poble Nohiha‘enemics’delpoble aCatalunya,sinógent cansadadeladegradació delsseusinteressos Teresad’Arenys HihauntítoldelapoetessaTeresa d’Arenys –un títol ilasubstància entera del llibre,de fet– que quadra molt bé amblasevamaneradeconcebreelgènere líric: Estelesíntimes.Enrealitat, es tracta d’una obra que no s’havia publicat mai com atal fins fa pocs mesos, quan Edi cions Vitel·la va aplegar el bo imillor de l’autora arenyenca en un volum magnífic, que, si el país estiguésper altres coses a part de la bimba, ja hauria hagut de fer vessarrius de tinta, líquida ivirtual: Obra poètica (19732015).Sembla mentida, d’altra banda, que tantes veus ínfimes aconsegueixinunrelatiuressò en el panorama líric recent ique, en canvi, una veutanrotundaitanpura,tanfonda,com la de Teresa d’Arenys –una veu que perdurarà– pugui ser ignorada o, simple ment, desconeguda! Més que no pas els dinamitzadors econòmics,més que no els futbolistes, aquest país l’han bastit els grans poetes! Elllibrequehecitatprimertéunadata ció molt àmplia: 19652015. Cinquanta anys! Iésque conté el primer poema beneïtperl’autora–escritatretzeanys,en recordança d’una amiga morta– ialgunes delessevespecesmésrecents.PeraTere sa d’Arenys, née Maria Teresa Bertran, la poesiaésparaulacontralamort:“Posseei xo els meusmorts ideixo que se’n vagin”, diu el primer vers de Per una amiga,un dels rèquiems de Rilke, traduïts per ella mateixa, que aquest volum també inclou. Paraula, sí, contralamort. Però, alhora, experimentació constant: tempteig en la fosca,capacitatvisionària,aprofundiment enlarealitat(“Iatu,marnegre,etreconec si em vaga /perquè has nascut de mi, ijo de tu”). I, sempre, percaça de la bellesa. Tot això és la poesia de la d’Arenys. Iés, encara, un treball conscientirigorós, gai rebé obsessiu, amb la llengua, aquell que és propi dels poetes de debò. L’autorahaconreat,ambmestria,elso net. És, potser, la més gran sonetista cata lana actual, juntament ambGerard Ver gés, traspassat ara fa tres anys. La seva poesiadesafia el temps, iestà molt per sobre de modes iescoles. Sempremostra aquellpuntd’abstraccióconceptualquela fa parentapròxima de la de Riba oFoix més que no pas de la de Carner. És una poesiadel risc extrem, radical: no pas un entreteniment, sinó la raó del seu viure. Una obra que, com aquell “foc que en cenc” d’un dels poemes, “fa clara la runa del món sencer”.c Antón Costas Pilar Rahola Jordi Llavina A. COSTAS, catedràtic d’Economia de la Universitat de Barcelona Només un nou patriotisme europeu basat en un contracte social farà possible reviure l’europeisme JEFF JM ITCHELL /G ETTY


Els lletrats avalen que el Parlament no pot convocar plens telemàtics i proposa compareixences i reunions a distància | L'Alerta Canal\nCatalunya Parlament Política fa 1 any\nEls lletrats avalen que el Parlament no pot convocar plens telemàtics i proposa compareixences i reunions a distància\nEls serveis jurídics aposten per suspendre el període de sessions i que entri en funcionament la diputació permanent\nEl lletrats avalen que el Parlament no pot convocar plens telemàtics. L’informe dels serveis jurídics de la cambra, al qual ha tingut accés l’ACN, proposa que sí que es poden dur a terme compareixences a distància, ja siguin en comissió, o del president de la Generalitat i del Govern, així com reunions telemàtiques.\nEls lletrats, de fet, aposten per suspendre l’actual període de sessions i que entri en funcionament la diputació permanent, i tanquen la porta a celebrar plens: “Es proposa que es descarti la possibilitat d’habilitar excepcionalment sessions no presencials del ple“, diu l’informe. La Mesa debatrà el text que signa el lletrat major, Joan Ridao, durant la reunió telemàtica d’aquest dimarts.\nLa Mesa va encarregar la setmana passada un informe als lletrats per abordar la situació d’emergència sanitària des del Parlament. Els serveis jurídics descarten que la cambra celebri plens telemàtics, una via que sí que contempla per a les reunions de Mesa i Junta, així com per a les compareixences del president de la Generalitat i el seu Govern, sempre i quan siguin per tractar la crisi derivada pel coronavirus.\nUna de les alternatives als plens que plantegen els lletrats és la celebració de “sessions plenàries presencials”, fora del Saló de Sessions, amb 21 diputats com a màxim. Cada grup i subgrup hauria de delegar el seu vot a un representant de la formació política.\nEls lletrats recorden que aquesta mesura “anàloga” ja la van prendre el Congrés i el Senat.Els lletrats també descriuen que una reforma del Reglament del Parlament -per preveure “situacions excepcionals com l’actual”- podria avalar mitjans telemàtics destinats a l’activitat Parlamentària.\nTot i que descarten que serveixi com a “habilitació generalitzada” per a les sessions no presencials. Els serveis jurídics recorden a l’informe que la iniciativa de JxCat per investir Carles Puigdemont a distància ha estat vetada pel TC, en un apunt sobre la ponència de la Comissió de la Reforma del Reglament.\nEls serveis jurídics sí que avalen les compareixences del president i el Govern sobre la crisi del coronavirus. De fet, cal recordar que la Mesa ja va acordar que Quim Torra pogués comparèixer telemàticament per explicar la gestió del covid-19, una decisió que no va agradar a JxCat, precisament perquè hauria de tenir lloc en un format alternatiu al d’un ple.\nSegons l’informe, els lletrats consideren que hi ha prou mitjans telemàtics per garantir la intervenció del cap del Govern o d’un conseller -així com les preguntes posteriors dels grups Parlamentaris-, sempre i quan estiguin relacionades amb la crisi sanitària actual.La Mesa abordarà l’informe durant la reunió telemàtica d’aquest dimarts al matí.\nPer altra banda, fonts de Govern expliquen que Torra no ha pres encara cap decisió sobre l’acord de la Mesa per la seva compareixença telemàtica.\nTags: #informe #lletrats #parlament #ple


LA CASA DAS HAUS,Real Estate Agency , SALE DE HOTELS A BARCELONA\nsale DE hotels A Barcelona\nLA CASA DASHAUS és una empresa immobiliària especialitzada en la sale de hotels a Barcelona amb més de 12 anys d'experiència.\nA LA CASA DASHAUS assegurem professionalitat, tracte personalitzat i claredat en tots els nostres serveis i concretament en la sale de hotels a Barcelona.\nA LA CASA DASHAUS no només busquem sale de hotels a Barcelona sinó que també ens preocupem de la restauració i conservació d'aquests hotels de Barcelona.\nEns ocupem de la gestió de principi a fi, per tal que la sale de hotels a Barcelona sigui el més còmode i segura per als nostres clients.\nParlem directament amb els nostres clients i, el més important, els escoltem, per entendre les seves necessitats en la sale de hotels a Barcelona. Els facilitem tot tipus d'informació i assessorament:\nSi està interessat en la sale de hotels a Barcelona, no dubti a contactar amb nosaltres. Ho pot fer trucant al 972 342 815.\nL'equip de la Casa - Das Haus Real Estate es posarà en contacte amb vostè en un plaç de 24/48 hores, per donar-li un servei de qualitat i confiança i ajudar-lo en tot el procés de sale de hotels a Barcelona.


La cuina violeta: Ropa Vieja, a Cuba amb amor\nLa veritat és que quan va començar l'any i vaig dir que compartiria llocs especials del nostre entorn no m'imaginava que acabaria tirant d'arxiu. Però com que la cuina té un llenguatge universal i amb tot això del confinament, aprofito el temps i continuo posant ordre al meu arxiu fotogràfic, cosa que em feia molta mandra tot sigui dit i el comparteixo amb vosaltres. Les tradicions culinàries, costums i paisatges dels diferents indrets del món ens mostren de manera evident la riquesa de la diversitat. Endreçant i repassant trobo fotografies que no recordava i és com si les tornés a captar. I aquest plat que comparteixo avui va venir en veure la fotografia de ¡Que no se pierda una caña!, de Cuba, un viatge de l'any 1993. I jo l'equiparo a què no llencem res de menjar. Resulta que aquest any va ser el que anomenen 'el período especial', un dels més difícils econòmicament parlant per a aquell país a causa del col·lapse de la Unió Soviètica i també per l'embargament dels EUA a partir de 1992, complicat sobretot per a l'agricultura.\nEn veure les imatges em va tornar a la memòria totes les dificultats i anècdotes que ens vam trobar en aquell viatge i que donarien per a escriure un llibre. No va ser gaire fàcil, però en fer-ho de manera independent pel nostre compte i moure'ns per l'illa en cotxe llogat vàrem poder veure coses que d'una altra manera no es veuen i com sempre, vam fer cap a poblets amb molt d'encant. Tinc moltes fotografies però només en poso un petit resum. I no explicaré el viatge perquè seria un post molt llarg. Sí que diré que a causa de tots els moments de confinament que passem cal que mengem amb mesura i de manera sana, que no llencem res de restes i les aprofitem totes. Jo ja ho faig sempre, però no ve malament recordar-ho. Resulta que 'ropa vieja' és una recepta popular en molts països i que va ser portada des de les Illes Canàries a Cuba. Sembla que a les illes ja es menjava des de temps immemorials. Normalment es fa amb faldilla de vaca, és una preparació a base de carn esfilegada, bé sobrera d'altres àpats com ara unes olles o escudelles, bé perquè es prepari expressament. Jo cuino el 'ropa vieja' amb una cuixa de xai que vaig comprar per a fer-la a foc lent durant set hores. L'havia de cuinar per a uns amics que havien de venir a sopar i per això la vaig comprar gran. Resulta que per a nosaltres dos era massa i l'hem menjat un cop cuita, després amb 'ropa vieja' i encara n'ha sobrat per a fer croquetes, que de pas he de dir que han quedat boníssimes. La recepta de les sept heures queda excel·lent. Tinc una seguidora, que la fa tot sovint i m'ho comunica. Gràcies, Núria. Però avui faig la salsa amb els ingredients que portaria la recepta original cubana sencers en un sofregit i jo els passo per un colador metàl·lic i la deixo fina. La cuino sense vi, afegint en substitució un raig de brandi. Vinga, viatgem amb el paladar i la imaginació. Penseu que és una recepta ideal per a aquests dies, tenim temps i temps per a cuinar. Som-hi.\n- una cuixa de xai partida en tres trossos, la tenia congelada i no recordo quan pesava\n- 1/2 tassa de tomàquet fregit\n- 3 cullerades generoses d'oli d'oliva verge extra\n- 1 raig generós de brandi\n- 1 got i mig d'aigua o brou de carn\nDaurem la cuixa en una cassola amb oli d'oliva i reservem.\nSeguidament afegim els pebrots i la ceba tallats a bresa i els alls sencers a la mateixa cassola.\nQuan s'hagin cuit durant uns cinc minuts ho reguem amb un raig de brandi.\nUn cop evaporat hi posem el tomàquet i l'orenga, salpebrem.\nAra hi posem els trossos de xai i afegim l'aigua.\nTingueu en compte que l'aigua ha d'arribar a la meitat del preparat, ja que quedaria aigualit.\nUn cop comenci a bullir abaixem el foc al mínim mínim i tapem la cassola.\nAnirem donant la volta a la carn cada mitja hora, durant sis.\nQuan hagi passat el temps, traieu la carn de la cassola (veureu que es desfà) i reserveu.\nPasseu tot el que queda a la cassola per un colador metàl·lic tot passant la mà de morter, fins a reduir-ho tot. No ho feu amb la batedora, el resultat no seria el mateix.\nEsfileguem la carn deixant-la sense ossos.\nServiu amb moniatos o patates fregides o com jo, amb arròs blanc i fesols negres, resultat de la feijoada que aquests dies faig i no la puc compartir amb els meus.\nUs faran una onada que ja veureu.\nDiré que la música cubana m'agrada i vaig anar a algun lloc on la tocaven en directe, d'on sorties amb la pell de gallina. No oblidem que una de les grans cantants cubanes va ser Celia Cruz que va marxar del país l'any 1960 amb la Revolució Cubana de Fidel Castro i es va establir per sempre a EUA, agafant la ciutadania estatunidenca. L'estrofa final de La vida és un carnaval sembla que estigui escrita per a aquests dies que passem. Azúcar!\n...para aquellos que se quejan tanto (bua)\npara aquellos que nos contaminan (bua)\npara aquellos que nos contagian (bua)...\nNota: Interpreteu bua com una burla injuriosa.\nEtiquetas: carn, cuina d'aprofitament, cuina del món, llegums, viatges\nRuth Troyano Puig 7 d’abril de 2020 a les 13:26\ncuba! quantes ganes de tornar... viatge preciós... quina recepta, nyam!\nLa Cuina Violeta 14 d’abril de 2020 a les 9:48\nVaig tenir la mala sort de que el primer dia em van voler prendre l'equip de fotografia, cosa que em va marcar la resta del viatge. Amb tot, moltes experiències positives, però d'altres...


Guardians energètics a Cambrils | Diari de Tarragona\nGuardians energètics a Cambrils\nEls nens i nenes que cursen quart de primària de quatre escoles de la ciutat aprenen a estalviar energia amb els tallers de la Diputació. Aquestes sessions formatives van dirigides a més de 250 alumnes\nImatge dels nens de l´Escola Cambrils escoltant l´explicació introductòria del taller formatiu. FOTO: AJ. CAMBRILS\nUn total de 258 alumnes de deu grups de quart de primària de Cambrils treballaran la importància d’estalviar energia i de reduir-ne el malbaratament gràcies als tallers que porten per títol ‘Guardians energètics’ de la Diputació de Tarragona, que ha sol·licitat l’Ajuntament pels centres educatius del municipi.\nEls tallers formatius i pedagògics, que s’han gestionat des de l’Oficina d’Inclusió Social de l’Ajuntament cambrilenc, s’han portat a terme de dimarts a dijous d’aquesta setmana a les escoles Joan Ardèvol, Cambrils, Guillem Fortuny i Cardenal Vidal i Barraquer.\nLa Diputació de Tarragona ofereix aquests tallers pedagògics als centres educatius dels municipis adherits al Pacte d’alcaldes i alcaldesses pel canvi climàtic i es realitza en el marc de la Setmana Europea per a l’Energia Sostenible.\nEn el cas de Cambrils, l’activitat pedagògica s’emmarca en la línia estratègica d’eficiència energètica del Pla d’Acció per l’Energia Sostenible de l’Ajuntament de Cambrils, un document per reduir les emissions contaminants a la ciutat i convertir-la en més eficient i sostenible en els pròxims anys.\nL’objectiu és aconseguir un canvi d’hàbits energètics en l’àmbit domèstic i convertir els nens i nenes en «guardians energètics» de casa seva i protagonistes del guany econòmic que fan els seus pares en estalviar diners.\nPer aconseguir-ho, se’ls forma en la importància de fer un ús responsable de l’energia en les accions quotidianes i se’ls explica les conseqüències que pot tenir el malbaratament d’energia en tots els aspectes quotidians.\nAmb totes aquestes accions es pretén impulsar un canvi d’actituds i hàbits en els participants respecte al consum d’energia. Gràcies a aquesta activitat pedagògica que impulsa la Diputació, els nens i nenes aprenen com estalviar energia en l’àmbit domèstic, amb els sistemes de climatització i d’il·luminació, i amb els endolls i carregadors, entre altres. A més, també se’ls informa de la importància de l’ús de l’energia renovable.\nLa metodologia és una introducció de deu minuts teòrica i la resta més pràctica i dinàmica per capacitar l’alumnat per entendre, opinar i prendre decisions sobre els aspectes de l’entorn amb què interacciona.\nAmb aquest objectiu, es crearà un espai on els alumnes, en petits grups, tindran representades dues opcions d’una mateixa situació quotidiana. Tot seguit, hauran d’identificar els usos eficients d’energia i els que produeixen un malbaratament i hauran de decidir quina de les dues opcions que se’ls proposa és la que comporta un estalvi d’energia. Per petits grups explicaran el seu cas a la resta de la classe i destacaran l’opció que més estalvi d’energia suposa.\nPer facilitar la dinàmica, es repartirà una fitxa per a cada grup on hauran d’apuntar quina opció trien com a estalvi d’energia, el perquè han triat aquesta opció i quines altres mesures d’estalvi se’ls ocorren. La celebració d’aquests tallers a Cambrils aquesta setmana han estat un èxit.


“Caminant, fem escola” és un treball té un component vivencial i relacional, ara més necessari que mai en aquests temps que estem vivint.\nDes d'una perspectiva i una profunda consciència del què representa o és un humà sa (a partir de la revisió de les diferents etapes: concepció, gestació, criança, infància, adolescència...) el treball grupal "Caminant fem escola" té la funció d'acollir, visibilitzar i comprendre.\nPerquè és quan hi ha una veritable acceptació i consciència del ser, que nosaltres també ens podem acceptar. D’aquesta manera, la persona, de manera natural i gairebé sense proposar-s'ho, esdevindrà més harmònica i digne. Només des de la comprensió individual, des del respecte i la dignificació de tota vida humana podem arribar a la salut i a la pau col·lectiva.\nEl fet que l'altre es mostri en l'espai grupal permet l'efecte mirall de reconeixement de les nostres pròpies vivències, grates o que han quedat en forma de ferida, que determinen la nostra manera d'estar i relacionar-nos amb el món.\nDespertarem l'empatia, la joia de viure, de ser i d'estar i una vertadera comunió, connectant amb el que és veritablement essencial: Una vida digne, fent i creant una DOLÇA EVOLUCIÓ.\nHas revisat mai com has anat passant les teves etapes vitals? Sents que les has pogut integrar suficientment? Com acompanyes els fills en les seves etapes? Professionalment, si estàs en el camp de l'educació o de la salut, com et vincules i acompanyes les persones amb qui treballes?\nCaminant fem escola és un projecte formatiu per a persones amb desig de prendre consciència i revisar les seves etapes vitals.\nA través d’un recorregut per les diferents etapes vitals de l'ésser humà, ens aturarem en cada etapa i possibilitarem que sorgeixi una nova mirada davant la pròpia vivència. Això ens permetrà conèixer-nos, comprendre com estem construïts per poder entendre també com estan construïts els altres i sostenir el que nosaltres volem per fer possible, també, que l'altre pugui sostenir verdaderament el que vol.\nDe manera que aquesta transformació interna es traslladarà externament també a la manera de vincular-nos amb l'altre, ja sigui la parella, les amistats, els fills o el col•lectiu relacionat amb la nostra professió\nEn paraules d’una participant:\nCaminant Fem Vida ha significat connectar amb la meva essència, amb el meu ésser profund. Reconstruir la pròpia història de vida en un entorn acollidor i respectuós.\nCompartir amb les demès les pròpies vivències des d’una escolta empàtica i amorosa.\nEscoltar i comprendre a l’altra persona sense jutjar, respectant-la i dignificant-la en la seva globalitat.\nPoder VEURE, ACCEPTAR I ESTIMAR a la persona que tenim davant, comença per MIRAR-SE un mateix, acceptant i estimant les nostres LLUMS i abraçant les nostres OMBRES.\nManresa, 14 de setembre 2019\nMercè Castells Castany\nProfessionals de l’educació ( mestres, a monitors/es, educadors/es socials etc.),\nProfessionals de la salut (infermers/es, llevadores, doules, metges/ses, psicòlegs etc.)\nPares i mares que volen entendre el seu recorregut vital i elaborar els punts en què es varen encallar per poder ajudar els seus fills a no caure en dificultats que es deriven de la seva història no resolta.\nA qui tingui ganes de ser més conscient de si mateix i desitgi vincular-se d' una altra manera, així com acompanyar altres persones en aquests processos.\nEn cada mòdul hi haurà espais d'expressió, d'elaboració, treballs corporals, de consciència corporal, respiratoris, d'estirament, treballs amb parelles, grupals, art-teràpia...\nAprofitarem el grup per fer un cercle per créixer i aprendre junts.\nPrograma grup nou\nPrimer mòdul: D’ON VENIM, QUI ENS PRECEDEIX\nSegon mòdul: D'ON VENIM, QUI ENS PRECEDEIX II\nTercer mòdul: LA CONCEPCIÓ\nQuart mòdul: LA GESTACIÓ\nCinquè mòdul: EL PART\nSisè mòdul: EL POST PART I LA CRIANÇA\nSetè mòdul: LA INFÀNCIA\nVuitè mòdul: L’ADOLESCÈNCIA\nNovè mòdul: LA MATERNITAT I LA PATERNITAT\nDesè mòdul: LA EDAT MADURA, LA MENOPAUSA I L’ANDROPAUSA\nOnzè mòdul: ENVELLIR, ENMALATIR, MORIR\nDotzè mòdul: TANQUEM AQUEST CICLE VITAL\nNOU GRUP - Divendres 18:00-21:00 (1 sessió/mes)\nGrups iniciats - horari habitual\nMés información i reserves a 696 70 89 98 (Marta) o a martafemescola@gmail.com\n*En aquest espai es segueixen les recomanacions de higiene i seguretat de CatSalut*


El 14 de juny, és el Dia Mundial del Donant de Sang, el qual serveix per agrair la tasca dels donants de sang i de les persones que treballen al darrere (professionals, voluntaris de les associacions, empreses col•laboradores, etc.) i per recordar a la població la importància de donar sang.\nDeloitte Palma celebra el seu ImpactDay donant sang\nLa desena edició de l'Impact Day dedicada a la donació de sang sota el lema "Uneix-te a un somriure, uneix-te a una causa"\nSFM cedirà espais dels seus trens per a la difusió de campanyes de donació de sang\nEl director gerent de SFM, José Ramón Orta, i el director de la Fundació Banc de Sang i Teixits de Balears, César Vicente, han ratificat aquest dilluns la seva col · laboració en la conscienciació social sobre la importància de donar sang.\nComença a Menorca la celebració del Dia Mundial del Donant de Sang\nComencen a Menorca les campanyes amb motiu del Dia Mundial del Donant de Sang. L’illa ha registrat 1.600 donacions de sang als primers cinc mesos del 2013.\nDimarts, 13 de juny de 2014\nDia Mundial del Donant de Sang el 14 de juny. Saps per què se celebra aquest dia?\nEl Dia Mundial del Donant de Sang ha estat elegit per l'Assemblea Mundial de la Salut per promoure l'accés universal a sang segura mitjançant la donació de sang voluntària i no remunerada.


¿Nens models i també modèlics? - CATzona\n¿Nens models i també modèlics?\n“Aprenen de la vida, és una oportunitat, un regal que els permet veure altres maneres de fer, viatjar, potenciar habilitats i espavilar-se per superar situacions a què no estan habituats. Però ho viuen des de l’alegria, sense imposicions i amb molt de sentit comú”. Així, amb serenitat, és com Noemí Ferrer descriu l’ofici-afició dels seus dos fills: l’Arnau, d’11 anys, i el Roc, de 7, són models infantils (tots dos a la foto). Objectivament guapos -són rossos, d’ulls clars, prims i amb un somriure enlluernador- tots dos han participat en diferents campanyes i anuncis a nivell estatal (Barcelona, Galícia, Lanzarote, Madrid…) i internacional (Nova Zelanda, Polònia…), i han treballat per a catàlegs i per a desfilades (Arnau), campanyes i anuncis. Tant els pares com l’agència que els representa, Little Monkeys, de Barcelona, asseguren que “ni la fama ni la tonteria no els han pujat al cap”. Tot i la joventut, ¿parlem de nens models i també modèlics? La resposta la tenim unes línies més avall.\nTots dos estudien (1r d’ESO i 3r de primària) al Col·legi Joan Bardina de Sant Boi de Llobregat i fan extraescolars (el Roc teatre i l’Arnau atletisme), però de ben menuts es van endinsar en el món de la passarel·la d’una manera natural. “Quan l’Arnau tenia dos anys, a més de maco era un nen molt simpàtic i sociable i vaig pensar si serviria per fer anuncis. Jo havia fet alguna cosa de joveneta, així que vaig estar buscant agències per informar-me. Va començar a fer alguna feineta acompanyat per nosaltres, que és clau perquè no ho visquin com un estrès. En alguna ocasió no m’acabaven de fer el pes pel tracte cap al nen. Per sort, vaig conèixer l’equip de Little Monkeys i vam connectar de seguida pel respecte que tenen. I amb el Roc ja ho vam seguir com una cosa natural, fins i tot quan era a dins la panxa”, diu rient. El Roc admet que al principi d’un set o d’un càsting té “una mica de vergonya”: “Perquè no conec a ningú. Però al cap d’una estona ja m’he fet amic d’algú i estic més tranquil”. Recorda alguna incomoditat, com un rodatge amb roba d’hivern en ple estiu: “Feia molta calor i no recordaven que havien de parar per beure i menjar. Sort que la mare sempre està per tot i ho va demanar”, apunta. L’Arnau considera que Little Monkeys és la seva “segona família”. “Em coneixen des de ben petit i sempre ens han cuidat molt. M’agrada fer de model perquè conec gent i llocs nous. Al meu col·legi ja estan al cas i sempre m’han donat facilitats. Però el primer són els estudis”, afirma, amb un somriure brillant.\nL’agència, fundada el 2012 per la fotògrafa barcelonina Marta Pons i per l’experta en produccions i localitzacions Kate Procter, londinenca, s’ha especialitzat en models infantils -des de nadons a partir de sis setmanes [vegeu el quadre adjunt] fins a joves que voregen la vintena- i treballa per a les principals marques de moda i de qualsevol producte de consum familiar (automoció, alimentació, assegurances, immobiliàries, telefonia…). Compten amb “uns 8.000 nadons, nens i joves inscrits”, però que tinguin la fitxa “amb totes les dades completes, documentació actualitzada [vegeu el quadre adjunt], amb les fotos recents i que estiguin en actiu en són uns 3.000”, detalla Pons. L’essència de la casa és “l’honestedat i la proximitat cap a l’infant i la família”, diuen. “Som sinceres. No volem que la il·lusió d’un pare o una mare forci el nen, a qui sempre s’ha de protegir en un món on tot va molt ràpid i hi ha molta pressió”.\nLimitacions horàries per treballar\nDes de la direcció general de Relacions Laborals i Qualitat en el Treball del departament de Treball de la Generalitat de Catalunya es regula l’horari de feina de menors d’edat, especialment en l’àmbit d’espectacles (actors, models i artistes de circ, entre d’altres). Segons aquesta normativa, un nadó pot treballar -li poden fer fotografies, pot participar en una filmació o en una obra teatral, per exemple- a partir de les sis setmanes del naixement, ja que abans no es pot autoritzar pel descans obligatori de la mare. Fins als 6 mesos d’edat de la criatura, només pot treballar “20 minuts màxim, en un període de dues hores”. De 6 mesos a 2 anys, els petits poden fer-ho -sempre dins l’àmbit de l’espectacle- un màxim de 2 hores en una franja de 4 hores. El temps va augmentant paral·lelament a l’edat de l’artista: de 3 a 6 anys, un màxim de 4 hores en un període de 6 hores; de 7 a 12 anys, un màxim de 5 hores en una franja de 7 hores, i de 13 a 16 anys s’amplia fins a un màxim de 6 hores en una franja de 8 hores.\nPer treballar de model no només s’ha de ser guapo (de vegades ni això, donada la tendència a representar famílies normals, de diferents talles i condicions), sinó que s’han de tenir aptituds concretes. “A la web i en les entrevistes personals ho expliquem molt clar. Per descomptat que el sector de la moda vol infants macos, amb trets equilibrats. Però els que funcionen millor són els nens que se saben adaptar a diferents situacions, són sociables, tenen bona memòria, els agrada ser teatrals, tenen força paciència -els molt inquiets o temperamentals no s’ho passen gens bé-, tenen una actitud alegre i ganes de disfrutar”, detalla la fotògrafa.\n“Però, sobretot -remarca- és fonamental tenir una família amb bons valors al darrere. Has de tocar molt de peus a terra i prendre-t’ho com un joc”, descriu. Procter ho corrobora i enumera algunes dificultats amb què topen: “Hi ha força mares, perquè normalment se n’ocupen elles, molt dives, que exigeixen i pressionen els fills perquè siguin els millors i els escollits. La seva frustració l’aboquen en els nens, malauradament”, exemplifica. “Els porten d’un càsting a un altre, els apunten a diferents agències, cosa que desaconsellem totalment. Resta oportunitats, ja que totes optem a les mateixes proves el mateix dia. I algunes mares fins i tot gosen dir a fotògrafs o a l’equip com han de treballar”, lamenta.\n“No volem que la il·lusió d’un pare o una mare forci el nen, a qui sempre s’ha de protegir en un món on tot va molt ràpid i hi ha molta pressió”\nMarta Pons i Kate Procter – Little Monkeys\n¿I un infant model es pot guanyar un sou mensual que substitueixi el d’un adult? Qui i com gestionen els diners? Les preguntes davant d’un sector força desconegut brollen. Pons i Procter hi posen llum.\nELS DINERS, UN SOU?\n“Mentre fan l’educació obligatòria mai no podran tenir un sou mensual, perquè les feines són esporàdiques i regulades horàriament. Si els agafen per a moltes campanyes diferents al mateix temps corren el risc de cremar-se. En aquests casos, se’ls paga una mica més de drets d’imatge”, matisen. Els sous poden anar des dels 250-300 euros d’una sessió fins als 1.500-2.000 d’una campanya més àmplia, amb les despeses de viatges i dietes pagades. Però han tingut alguna nena que “ha guanyat 20.000 euros en un any gràcies a un contracte exclusiu amb una companyia telefònica”.\nNoemí Ferrer explica com ho viuen en família, amb el que guanyen l’Arnau i el Roc. “Tots dos tenen un compte corrent amb nosaltres de cotitulars, on ingressem els diners. Des de petits vam decidir que quan fessin una feina se’ls donaria una recompensa, de 15 o 20 euros (una joguina, uns auriculars, un llibre…), perquè tampoc eren conscients del valor dels diners”, diu. “Quan hem volgut fer una despesa extra per a casa, els diem als nens si hi volen col·laborar i sempre ho fan”. “Jo vaig pagar un viatge per vacances!”, exclama el Roc. Model modèlic?\nEls documents (DNI, passaport i permís de treball del menor -que es demana a la Seguretat Social-) sempre han d’estar en vigor. Des de Little Monkeys adverteixen que els tràmits de la documentació són llargs. “Però quan surt un rodatge tot va molt ràpid i és possible que hàgim d’enviar immediatament els documents. Els que no els tenen es queden fora del procés”, apunta Marta Pons. El model té dret a rebre una tarifa en concepte de drets d’imatge segons els mitjans, el període i el territori de difusió ( buyouts ), sempre que es reconegui la seva imatge en el muntatge final. Un cop passat el període de difusió, el client podrà renegociar noves tarifes per allargar el període, els mitjans o els territori de difusió.


42º 0,247'N ; 5º 40,654'O\nEs començar a construir per les mateixes dates que l'altre gran temple de la població: l'església de Santa Maria del Azoque. Es va iniciar l'any 1182 per la banda de la capçalera. Les obres es van interrompre durant un llarg període de temps per falta de diners i es van reprendre ja sota criteris de transició cap al gòtic. El campanar és molt posterior i correspon al segle XVIII.\nEl temple té planta basilical amb tres naus acabades en tres absis semicirculars. Malauradament la capçalera ha quedat amagada per construccions posteriors i només és visible parcialment des de la plaça. Externament té les mateixes característiques decoratives que l'església de Santa Maria. Un fris d'arcuacions recorre els tres absis. El principal està dividit per dos columnes que el recorren de dalt a baix i que estan rematades amb un capitell esculpit amb motius vegetals. En cadascuna de les seccions en que queda dividit l'absis s'obre una finestra de mig punt amb una esqueixada molt pronunciada. La decora una arquivolta llisa recolzada en dues columnes amb capitells que tenen motius vegetals esculpits. Dues línies d'imposta recorren horitzontalment aquest absis.\nLes absidioles laterals no tenen columnes adossades i únicament disposen d'una finestra central, amb les mateixes característiques que les de l'absis principal.\nEl més destacat de l'exterior del temple és la seva portalada meridional. Està protegida per un petit pòrtic amb un arc apuntat. Està formada per tres arquivoltes. Sorprèn veure que les dues primeres són de mig punt, mentre que la més exterior ja traça un arc apuntat. La primera de totes elles està decorada mostrant imatges de la història dels Tres Reis. Aquesta temàtica té continuïtat en el timpà on es representa l'adoració a l'infant Jesús. La Verge està situada en el centre amb el Nen a la seva falda. A l'esquerra trobem a Sant Josep, de menors dimensions i com aïllat. Al costat dret de Maria s'observen les figures dels Tres Reis, el primer a punt d'agenollar-se.\nSota les arquivoltes podem trobar tres parelles de columnes que tenen unes estàtues adossades. Representen figures masculines sense identificar. Les traces de les seves cares són molt més fines i acurades que no pas la dels seus vestits, que estan tallats d'una manera bastant ruda. També són dignes de menció els capitells que hi ha sobre els seus caps on hi ha esculpits escenes figurades, harpies i motius vegetals.\nEl temple té dues portalades més, però molt més austeres i pràcticament sense cap element ornamental tret de petites escultures en la primera de les seves tres arquivoltes.\nPel que fa a l'interior, les traces romàniques només es poden observar en l'absis principal, on una galeria d'arcs de mig punt emmarca les tres finestres. Aquest absis està cobert amb volta de quart d'esfera, mentre que les absidioles laterals tenen volta de creueria amb els nervis marcats. A la resta del temple també hi trobem arcs apuntats i voltes de creueria.\nTornar a Benavente


¿Què proposa cada partit?\nEl model d'Estat, les pensions, els impostos, la sanitat i l'educació, la família i la immigració decanten el vot\nBarcelona - Dissabte, 27/04/2019 | Actualitzada 28/04/2019 - 17:36\nEls partits polítics han centrat bona part dels seus programes per a les eleccions generals del 28 d’abril en la unitat d’Espanya i l’economia. Aquestes són les principals propostes en alguns dels temes candents.\nCatalunya i el model d’Estat\nÉs un dels temes centrals d’aquestes eleccions, i tots els partits ho situen en el centre neuràlgic dels seus programes electorals per a la captació del vot. Si bé els partits independentistes mantenen el pols a l’Estat, els de la dreta, el PP i Cs, han endurit la seva posició i advoquen per la reducció de les competències autonòmiques i l’aplicació de l’article 155.\nEl PSOE proposa un Pacte d’Estat per reformar el sistema de finançament autonòmic i el reconeixement de les singularitats dels diferents territoris als seus estatuts d’autonomia. El PP proposa endurir els controls a les autonomies, avaluar l’organització de l’Estat i aplicar l’article 155. Unides Podem defensa la celebració d’un referèndum pactat i reformar el finançament autonòmic passant d’un "sostre de despesa" a un "sòl d’ingressos". Cs coincideix amb el PP en l’aplicació de l’article 155, a impulsar l’ús del castellà i a no indultar els polítics presos.\nLes pensions van tornar a ser durant la campanya electoral punt de conflicte i amenaça contra l’adversari. Les principals propostes sobre pensions són les següents: La promesa del PSOE és bàsicament "eliminar l’actual índex de revalorització i actualitzar les pensions anualment amb l’IPC real". També Unides Podem defensa aquesta mesura en el seu programa electoral per al 28-A, però defensa la jubilació amb 35 anys cotitzats sense penalització i podent escollir lliurement els anys per al còmput (ERC també defensa aquesta possibilitat).\nEl PP i JxCat també coincideixen en la necessitat de revaloritzar les pensions d'acord amb el "cost de la vida", però amb matisos. La candidatura de Carles Puigdemont aposta per tenir en compte el canvi de l’IPC com a variable, però no explicita que aquesta passi a ser l’única consideració a l’hora de revaloritzar la pensió. Els populars sí que deixen clar que no només vincularan les pensions a la variació de l’IPC, sinó també a "altres indicadors que garanteixin el compliment simultani dels principis de manteniment del poder adquisitiu i sostenibilitat".\nEl programa electoral de Cs preveu compatibilitzar el cobrament del 100% de la pensió amb el manteniment de la vida laboral activa.\nLes exigències de Brussel·les en termes de dèficit i de deute públic són el marc que coarta les promeses dels partits en matèria d’impostos. No obstant, la recepta de l’equilibri fiscal és diferent. Els partits de la dreta aposten per una reducció de la pressió fiscal, mentre que l’esquerra defensa incrementar la progressivitat, que paguin més els que més guanyen.\nEn general, el PSOE defensa reforçar la progressivitat fiscal, un impost sobre transaccions financeres, a les empreses contaminants i la potenciació de la inspecció d’Hisenda. Unides Podem afegeix que l’impost mínim de societats sigui del 15% i la baixada de l’IVA excepte per a articles de luxe i aliments ultraprocessats. Propostes similars a les d’ERC. El PP defensa la rebaixa del tipus màxim de l’IRPF per sota del 40%, la rebaixa de l’impost de societats per sota del 20% i la rebaixa d’impostos a nous emprenedors. Cs defensa les rebaixes d’impostos a famílies amb fills, l’eliminació de l’impost de successions (el PP també) i la rebaixa dels tipus màxims de l’IRPF. Junts per Catalunya proposa que es reparteixin els ingressos que recapta l’Estat a Catalunya en benefici de la Generalitat i els ajuntaments. Posen èmfasi en la necessitat de fer una reforma fiscal "en clau verda", és a dir, reflectint el cost mediambiental en els preus dels productes i serveis.\nL’Educació és un dels temes –igual com la Sanitat– que tornen amb força com a argument en totes les eleccions i les prioritats canvien segons qui ocupi la Moncloa. En aquesta campanya, caracteritzada per l’enorme polarització nacionalista i ideològica, el discurs sobre educació s’ha centrat sobretot en dos grans eixos: la universalitat i gratuïtat de l’escola pública i la llengua. En Sanitat, els partits d’esquerra defensen elevar les dotacions pressupostàries i que aquests recursos més elevats millorin el servei de cobertura universal, ampliable a l’assistència bucodental (el PSOE i Podem, Cs i el PP, també). Els partits de la dreta defensen la millora del sistema amb la suma de l’oferta complementària privada (llibertat d’elecció de metge) i amb la implantació de la targeta sanitària única per a tot Espanya.\nEn Educació, les tres dretes, el PP, Ciutadans i Vox, s’han esforçat durant la precampanya a reprovar el model educatiu català d’immersió lingüística, defensant el castellà com la "llengua vehicular ordinària de l’ensenyament a tot el territori espanyol” –segons el programa dels populars–, la qual cosa aguditza encara més l’afany recentralitzador dels partits de la dreta de l’eix ideològic. A més, Cs, en la mateixa línia, aposta per l’escolarització en castellà, sota el pretext de "donar llibertat als pares i mares d’escollir en quina llengua prefereixen escolaritzar els seus fills". “L’espanyol ha de ser llengua vehicular obligatòria i les llengües cooficials, opcionals”, defensa Vox, que no va amb embuts, també recorrent a la justificació de la llibertat d’elecció dels pares.\nERC i JxCat exigeixen la derogació de la llei educativa vigent impulsada pels populars, la LOMCE, també coneguda com a llei Wert. En defensa del català, JxCat s’erigeix en capdavanter del model educatiu català d’immersió lingüística com eina de cohesió social" i de la dualitat del model publicoconcertat, augmentant la inversió per a l’escola pública. El PSOE i Unides Podem aposten per incrementar la inversió en Educació per sobre del 5% i per la gratuïtat en la franja de 0 a 3 anys.\nLa família i la dona\nLes polítiques de família entremesclen diferents qüestions tant pràctiques com ideològiques i religioses. La dreta ha tornat a rescatar el tema de l’avortament per reivindicar vots. Si bé el PP continua defensant restriccions a l’avortament, Ciutadans ha apostat per recolzar la gestació subrogada. L’esquerra, per la seva part, ha destacat pel reconeixement de noves formes de famílies i la recent ampliació del permís de paternitat de cinc a vuit setmanes.\nEl partit de Pablo Iglesias i el de Pedro Sánchez són els únics partits que expliciten en els seus respectius programes la defensa de la llei de salut sexual i reproductiva i d’interrupció voluntària de l’embaràs. La resta de partits –ERC, JxCat i Cs– sempre s’hi han postulat a favor. També Unides Podem i el PSOE, juntament amb ERC, JxCat i Cs manifesten en els seus programes la seva voluntat de despenalitzar l’eutanàsia perquè tota persona que pateixi un sofriment irreversible pugui posar fi a la seva vida dignament.\nSobre l’assumpte de la violència masclista, els principals partits, el PP, el PSOE, Unides Podem i Ciutadans coincideixen en la necessitat de desplegar el Pacte d’Estat contra la Violència de Gènere, aprovat –amb l’abstenció del partit morat, que ho va considerar insuficient– al Congrés dels Diputats. Els populars, posen el focus en els col·lectius vulnerables: dones discapacitades, menors i adolescents, dones de l’àmbit rural i immigrants, i es comprometen a millorar la coordinació entre institucions per fer front a aquest tipus de violència. No obstant, defensen que passi a denominar-se "violència domèstica", per incloure el cas dels homes maltractats. Unides Podem i Junts per Catalunya defensen un canvi en el significat del concepte perquè inclogui tots els tipus de violència contra les dones i no només la que és exercida per part de la parella o l’exparella. El PSOE i Unides Podem defensen que la falta de consentiment en una relació sexual sempre tingui la consideració d’agressió sexual.\nEls programes electorals ofereixen alternatives molt diferents en matèria d’immigració. Si bé els partits d’esquerres proposen flexibilitzar les polítiques d’obtenció de permisos i millorar el sistema d’acollida, la dreta és més propensa a defensar l’expulsió dels immigrants il·legals i reforçar la presència de les forces i cossos de seguretat de l’Estat a la frontera sud.\nVox és el partit amb posicions obertament contràries a la immigració. La proposta de la ultradreta es basa a deportar tots els immigrants "il·legals" juntament amb aquells que hagin comès algun delicte, a més d’endurir el procés per regularitzar la situació de les persones immigrants i jerarquitzar l’acollida, donant preferència a aquells nacionals de països "que comparteixen idioma i importants llaços d’amistat i cultura amb Espanya". En la mateixa línia, els populars aposten per "posar fre a la immigració il·legal" fent tornar als seus països també els menors no acompanyats i que l’acollida d’immigrants quedi subjecta a les demandes del mercat laboral.\nTant Junts per Catalunya com Unides Podem, es mouen a l’altre costat de l’eix. Aposten per impedir la repatriació de menors i facilitar la regularització dels immigrants que es troben en una situació irregular. Tots dos coincideixen en la necessitat de tancar els Centres d’Internament d’Estrangers (CIEs). No obstant, el partit de Sánchez i Borràs pretén substituir-los per "espais d’acollida sota tutela d’entitats socials". Els d’Iglesias, d’altra banda, consideren necessari reforçar el Servei de Salvament Marítim i protegir la feina de les oenagés. Cs proposa l’establiment d’un sistema de visat per punts per atreure estrangers més formats.


INFORMACIÓ - Espai Gironès\nEspai Gironès - INFORMACIÓ\nEn transport públic i descripció general\nArquitectura, Medi Ambient i Galeria\ncontactes / UBICACIÓ\nHi ha un autobús que arriba al Centre Comercial Espai Gironès.:\nLa parada d'autobús està situada a l'entrada que hi ha a la planta baixa, propera a les botigues "Animal Sessions" i "Deichmann".\nOficina de Turisme Girona:\nEspai Gironès està situat en una zona d'expansió urbanística del municipi de Salt, limítrof amb Girona, amb façana a l'autopista A-7 que uneix França amb Barcelona. La seva excepcional ubicació li permet generar una zona d'influència directa amb 400.000 habitants i una afluència de més de 8,5 milions de visitants a l'any. Disposa de 46.000 metres quadrats de Superfície Bruta Alquilable (S. B. A.), distribuïts en dues plantes en les que es troben representats operadors líders com Odeon Multicines, Caprabo, Zara, FNAC, Drim, H&M, Oysho, Massimo Dutti, Bershka, Pull & Bear o Springfield, entre d'altres. El centre comercial Espai Gironès compta amb 2.500 places de pàrquing gratuït.\nEl seu disseny conceptual basat en les antigues fàbriques tèxtils de Girona, testimonis del passat industrial de la ciutat, l'utilització de materials càlids i funcionals, la seva cuidada il·luminació i l'amplitud dels seus espais interiors, converteixen Espai Gironès en el lloc de trobada per als habitants de la ciutat. A més a més, el seu disseny elegant i diferenciador s'integra perfectament en el seu entorn.\nGràcies a la permanent exhibició de peces artístiques a l'interior i a l'exterior del centre comercial amb referències explícites de Catalunya (Gaudí, Dalí, etc.), Espai Gironès utilitza l'art com un factor cultural i modern que genera i transmet experiències diverses i l'ajuda a vincular-se amb la seva província.\nEspai Gironès ha estat guardonat en vàries ocasions: Premi Quatrium 2005 al millor centre comercial de l'any, Premi Inmobiliari 2005 a la millor promoció inmobiliària a Espanya en l'apartat de centres comercials, Finalista ICSC 2006 en la categoria de millor centre comercial mitjà.\nEspai Gironès aposta per la millora de la gestió mediambiental en els seus processos i instal·lacions, seguint un Pla Director que marca objectius i accions concretes dirigides a la consecució de l'estalvi energètic, l'eficiència i el respecte pel medi ambient, implantant mesures que permetin garantir una millora continúa de l'acompliment d'energia, incloent eficiència energètica, seguretat energètica, utilització d'energia i consum, fent que les nostres instal·lacions siguin més eficients, al mateix temps que garantim la màxima comoditat dels nostres clients.\nEspai Gironès està en procés d'obtenció del certificat de gestió ambiental ISO 50001, normativa estàndard internacional desenvolupada per ISO (Organització Internacional per a l'Estandarització o Organització Internacional de Normalització) que garanteix complir amb la normativa mediambiental i millorar la gestió dels consums d'aigua, energia i tractament de residus. El sistema ha estat modelat a partir de l'estàndard ISO 9001, de sistemes de gestió de qualitat, i de l'estàndard ISO 14001, de sistemes de gestió ambiental.\nOn són els caixers?\nEspai Gironès compta amb 2 caixers automàtics situats a la planta baixa, un de Banco Popular al costat de la botiga d'esports DECIMAS, i un d'ING davant de H&M Home.\nOn estan els banys?\nVostè té a la seva disposició tres blocs de banys repartits entre les dues plantes del centre comercial. Un bloc a la planta baixa: al costat de FNAC i 2 blocs al primer pis: al costat de Massimo Dutti i un altre a l'àrea de restauració (al costat de la cafeteria doopies & coffee). Cada bloc es compon de bany masculí, femení, discapacitats i cambiador de bolquers. També trobaran una sala de lactància en els banys situats a la zona de restauració.\nOn estan els objectes perduts?\nPoden preguntar pels objectes perduts en el Punt d'Informació situat a l'entrada principal de la planta baixa del centre comercial.\nLa teva opinió és important per a nosaltres. Per favor, envia'ns els teus suggeriments.\nCorreu electrònic Telefono\nTipus Informacion Suggeriments Queixa Observacions


Crítiques de CINEMÚSICA per a infants de 0 a 4 anys - Viu el Teatre, un hàbit saludable! Viu el Teatre, un hàbit saludable!\nA Viu el Teatre hem començat el 2017 amb l’estrena de l’espectacle “CINEMÚSICA” dirigit a infants de 0 a 4 anys. El muntatge ha estat tot el mes de gener al cicle BABIES AL CCCB, hem exhaurit entrades en més d’un 80% de les funcions i la crítica ha dit…\n“Notable equilibri entre cinema, música i proximitat… És d’aquelles obres en què tothom somriu. I dóna ganes d’abraçar a tor i a dret, demostrant que no sempre és necessari construir un conte d’aventures clàssic, perquè el que batega és aquest espai creat d’intimitat, tant inoncret com són les notes i la llum que projecta un fotograma” per Jordi Bordes.\n” Estimuls pels més petits. Seguint l´estela de PintaMúsica, el premiat espectacle per a nadons (0 a 3 anys, ideal per 2-3 anys), estrenat el 2015, ara ens arriba CineMúsica, una nova creació del jove tàndem Gisela Juanet (concepció i guió) i Berta Ros(música i guió). Una nova i eficaç introducció al món del teatre pels més petits en la que la música en directe, el gest teatral i el cinema es fonen amb un joc d´estímuls visuals i sonors i amb la fascinació d´un tren elèctric que voltarà oportunament l´escenari. Un acurat equilibri en el que les imatges puntuals dels inicis del cinema ajuden i estimulen però no li prenen protagonisme al fet teatral i musical gestualitzat amb encant i empatia per les dues joves músics-actrius elegantment vestides amb models modernistes estil cancan… Un nou encert de Viu el Teatre que dona mostres de la seva notable capacitat creativa i logística” per Ferran Baile.\n“I un dia va arribar el cinema! I al cinema, tot era bonic! Les dues protagonistes d’aquesta sessió de «Cinemúsica» apareixen des del més enllà i del temps del Modernisme, del cancan i dels anys feliços. El cinema era mut, era blanc i era negre, i el pianista hi posava música. Fa cent anys llargs i ben llargs de tot plegat.” per Andreu Sotorra.\nLLEGIU TOTES LES CRÍTIQUES AQUÍ\nCinemúsica comença una gira per tot el país, per seguir compartint aquest viatge amb tots vosaltres. Anirem informant de les funcions d’arreu. Feliç 2017!


Granja d'Aventura Park reobre les seves portes de nou! - Wonderkids App\nDesprés de molta incertesa a causa del Covid-19, Granja d’Aventura Park… va tornar a obrir les seves portes ahir! Durant aquests mesos han treballat molt dur per a tornar més forts que mai i amb molta energia. Es tracta d’un parc d’oci educatiu per a nens i adults, on aprendreu, experimentareu i us divertireu vivint un dia diferent en plena naturalesa. Si ets atrevit/da i tens ganes de passar-ho bé en família, has de venir a Granja d’Aventura Park! Un espai on gaudireu de les aventures més intrèpides i dels animals més divertits.\nUs animeu? Viureu una tarda plena d’emocions i diversió. El parc consta de diferents espais d’aventura: lianes, tirolines, circuits entre els arbres, circuit de psicomotricitat… i molt més! I, si us agraden els animals podreu convertir-vos en granger/a per un dia i donar-los de menjar i tocar-los. Per als més valents i atrevits, ofereixen el taller “toca-toca” i “exhibició d’animals d’al voltant del món” on podreu gaudir del contacte directe amb ells. Us atreviu?\nA més, podreu gaudir també de totes les zones de joc per a nens/es i berenar o sopar en la seva zona de bar o pícnic. Respecte a les mesures sanitàries hi haurà gels desinfectants en totes les zones del parc, tot l’equip anirà amb màscares i es controlaran les distàncies de seguretat en les activitats i tallers. Us recomanem reservar la vostra entrada amb temps perquè hi ha aforament limitat 😉\n📍 Direcció: Camí Ral, del Suro, 2, Viladecavalls (Barcelona)\n📞 Telèfon: 935 95 77 77\n⏰ Horari: de 16:30h a 22h (dijous a diumenge)\n💰 Preus: 2,60€ (de 1 a 2 anys), 9,80€ (de 3 a 12 anys) i 11,60€ (de 13 a 64 anys)


Política de Privacitat - Fundació Uszheimer\nA través de la present política de privacitat, la Fundació Privada Uszheimer desitja informar a totes les persones que naveguin i accedeixin al lloc web www.fundaciouszheimer.org sobre els tractaments de dades personals realitzades.\nAbans de l’enviament de qualsevol sol·licitud d’informació a través del formulari de contacte d’aquesta pàgina web, l’usuari ha d’acceptar la política de privacitat, amb la finalitat de prestar el consentiment exprés i informar pel tractament de les dades amb les finalitats indicades.\nDe conformitat amb el Reglament (UE) 2016/679, de 27 d’abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes dades i la normativa en Protecció de Dades que correspongui, Fundació Privada Uszheimer informa als Usuaris:\nResponsable Fundacio Privada Uszheimer Per A Malalties NeurodegenerativesG62957212\nPj. Foraste, núm. 11 – 08022 Barcelona\nFinalitat Gestionar les dades a les quals la fundació accedeix com a conseqüència de la navegació i/o consulta.\nDrets Accedir, rectificar i suprimir les dades, així com els altres drets, com són la limitació del tractament i el dret a la portabilitat de les dades, tal com determina la normativa vigent en protecció de dades, adreçant-se per escrit, acompanyant fotocòpia de DNI, al següent domicili: Pj. Foraste, núm. 11 – 08022 Barcelona o a través del correu electrònic: fundacio@fundaciouszheimer.org.La Fundació Privada Uszheimer l’informa que en cas d’incompliment en el tractament de dades, vostè té dret a presentar una reclamació davant l’Agència Espanyola de Protecció de Dades.\nConservació Les dades es conservaran durant el temps necessari per donar compliment a la finalitat per la qual han estat captades.En cas que l’usuari només faci una consulta, les seves dades no seran utilitzades per cap altre motiu de gestionar la resposta. D’altra banda, la Fundació deixarà de tractar les seves dades com a usuari de les xarxes socials en el moment en què deixi de seguir el compte.\nEn relació al formulari de la pàgina web, l’Usuari ha d’omplir els marcats com a “obligatoris”. No completar les dades personals requerides o fer-ho parcialment pot suposar que la Fundació Privada Uszheimer no pugui atendre les seves sol·licituds i, en conseqüència, la Fundació Privada Uszheimer quedarà exonerada de tota responsabilitat per la no prestació o la prestació incompleta dels serveis sol·licitats.\nLes dades personals que l’Usuari facilita a la Fundació Privada Uszheimer han de ser actuals perquè la informació dels registres estigui actualitzada i sense errors. L’Usuari respondrà de la veracitat de les dades facilitades.\nQuines mesures de seguretat té implantades la fundació?\nLa Fundació Privada Uszheimer informa que té implantades les mesures de seguretat d’índole tècnica i organitzatives necessàries que garanteixin la seguretat de les dades de caràcter personal de l’Usuari i evitin la seva alteració, pèrdua, tractament i/o accés no autoritzat d’acord amb l’estat de la tecnologia, la naturalesa de les dades emmagatzemades i els riscos a què estan exposats, tant si provenen de l’acció humana o del medi físic o natural, de conformitat amb el que preveu la normativa vigent.\nLa Fundació Privada Uszheimer disposa de perfils a les xarxes socials amb la finalitat de publicar i difondre informació sobre els serveis prestats mitjançant la pàgina web, interactuar amb els usuaris i servir al canal d’atenció i interacció social.


el racó del Pep: 4a setmana d'Advent\nDurant aquesta setmana us proposo reflexionat sobre la figura de l'infant Jesús. Sé que no és fàcil, però els texts ens poden ajudar a fer-ho. Jesús també va ser infant. No en coneixem gran cosa de la seva infantesa. De fet és el protagonista del pessebre. Sense Ell no hi seria. Aquests texts ens en parlen una mica. Formen part de la seva història i de la nostra.\nQuan van complir-se els vuit dies i hagueren de circumcidar l'infant, li van posar el nom de Jesús; era el nom que havia indicat l'àngel abans que el concebés la seva mare. (Lc 1,16-21)\nHi havia llavors a Jerusalem un home que es deia Simeó. Era just i pietós, esperava que Israel seria consolat i tenia el do de l'Esperit Sant. En una revelació, l'Esperit Sant li havia fet saber que no moriria sense haver vist el Messies del Senyor. Va anar, doncs, al temple, guiat per l'Esperit, i quan els pares entraven amb l'infant Jesús per complir amb ell el que era costum segons la Llei, el prengué en braços i beneí Déu dient:\nglòria d'Israel, el teu poble. (Lc 2, 22-32)\nQuan hagueren complert tot el que manava la Llei del Senyor, se'n tornaren a Galilea, al seu poble de Natzaret. L'infant creixia i s'enfortia, ple d'enteniment; i Déu li havia donat el seu favor. (Lc 2, 39-40)\nPublicat per Pep Salvà a 3:42


El vehicle ha de realitzar tasques de salvament, rescat i ajuts tècnics | Cedida\nEl Port de Tarragona compra un nou camió de bombers per prevenir i controlar emergències\nL'adquisició ha estat possible gràcies a l'acord entre el Port i el Departament d'Interior de la Generalitat\nper Redacció dijous, 12 de novembre 2020 - 13:20h\nEl Port de Tarragona adquireix un nou camióde bombers per reforçar la gestió d'emergències. El passat 5 de novembre es va publicar un anunci de formalització de contracte per adquirir un vehicle cuirassat, com a furgó pesat per salvaments diversos.\nA través de la plataforma de Contractació Pública, aquesta compra suposa un pas endavant per a la consolidació dels acords signats entre l’Autoritat Portuària de Tarragona (APT) i el Departament\nEl nou vehicle s'ha dissenyat tenint en compte les necessitats del Port, amb l'objectiu de realitzar les tasques pròpies de salvament, rescat i ajuts tècnics per augmentar l’eficiència dels plans de prevenció i control d'emergències.\nUn total de tres empreses van presentar les sol·licituds per adjudicar-se el contracte, però finalment ha estat FLOMEYCA SA, la que ha resultat guanyadora, amb un pressupost total de 419.000 euros sense impostos. Ara, comptaran amb un període per lliurar el furgó de vuit mesos.\nEl conveni preveu una inversió de 150.000 euros\nEl pressupost per a la construcció del nou camió de bombers és fruit de l'acord entre el Port de Tarragona i la Direcció General de Prevenció, Extinció d’Incendis i Salvaments que amb una vigència de quatre anys, preveu una inversió d'equipament de 150.000 euros.\nL'acord també preveu fins a 50.000 euros anuals destinats a la formació per millorar la prevenció de riscos i control d'emergències per part dels Bombers de la Generalitat de Catalunya, entre altres serveis de seguretat i protecció.\nSuport en les actuacions del Parc Químic\nEl conveni entre el Port de Tarragona i el Departament d’Interior de la Generalitat de Catalunya va ser signat durant l'agost del 2019 i, tal com s'explica des de l'autoritat portuària, permet donar resposta al complex entramat d'activitats i funcions que es desenvolupen a les instal·lacions del Port.\nAmb aquest pacte entre les dues institucions, s'adquireix el compromís i es protocol·litza la intervenció dels Bombers de la Generalitat des dels parcs més propers, quan es produeixi una situació de salvament i rescat de persones, en zona terra o en vaixell, i en accidents de trànsit amb persones atrapades.\nPer altra banda, el cos de la Generalitat actuarà com a reforç dels bombers del Parc Químic, durant les tasques d'extinció d'incendis intervencions en matèries perilloses i actuar quan s'activi el Pla d’Autoprotecció del Port i altres Plans de Protecció Civil o d’àmbit superior que afectin la zona portuària.\nSensibilitzar la comunitat portuària per prevenir riscos\nFinalment, el darrer punt de col·laboració entre el Port de Tarragona i els Bombers de la Generalitat és en matèria d'investigació, analitzant els sinistres que s'hi puguin produir, a través de la programació de simulacres i obtenint resultats per a l'assessorament en els sistemes de protecció d'incendis.\nEls Bombers també seran presents en les campanyes de sensibilització adreçades a la comunitat portuària, relacionades també amb la prevenció i l’extinció d’incendis i riscos específics de les instal·lacions o de qualsevol altre aspecte que pugui resultar d'interès.\nEl Port de Tarragona considera la seguretat a les instal·lacions «un compromís fonamental per al desenvolupament de l’activitat portuària». D'aquesta manera, existeixen diversos plans d'actuació i protocols, com el Pla d’Autoprotecció del Port, que s'encarreguen de prevenir, gestionar i proporcionar tots els materials necessaris per evitar qualsevol mena de risc.\nPort de Tarragona Generalitat de Catalunya Conselleria d'Interior Bombers


Els Mossos recuperen 13 mòbils sostrets en una discoteca de Salou | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEls Mossos recuperen 13 mòbils sostrets en una discoteca de Salou\nEls mossos han pogut retornar la majoria dels mòbils sostrets als seus propietaris\nAgents de la Policia de la Generalitat – Mossos d’Esquadra del Grup de Delinqüència Urbana de la comissaria de Salou van detenir aquest dilluns un home i una dona, de 22 i 20 anys respectivament, tots dos de nacionalitat espanyola, ell amb domicili desconegut i ella amb veïnatge a Madrid, com a presumptes autors de 13 furts de telèfon mòbil.\nEls fets van tenir lloc en una discoteca de Salou durant la nit matinada de diumenge a dilluns. Els mossos que, de paisà, es trobaven fent un dispositiu de prevenció a la zona d’oci del municipi van contactar amb els vigilants de seguretat de la discoteca i van accedir al local per fer comprovacions.\nEls mossos amb l’ajuda dels vigilants van localitzar una parella a l’interior del local que segons diversos indicis podrien estar cometen furts a la discoteca. Així, els agents van fer sortir les dues persones i van escorcollar-les.\nA la bossa de mà que portaven, els mossos van trobar 13 mòbils de diferents marques, molts d’ells de gamma alta, una cartera amb diners i documentació d’una dona i un targeter amb documentació diversa.\nEls mossos van detenir els dos identificats com a presumptes autors de 13 delictes de furt. A més, durant la mateixa matinada els mossos van poder localitzar nou de les víctimes del furt i retornar-los els seus mòbils així com la cartera sostreta. L’endemà a comissaria, els mossos van retornar un desè mòbil sostret a la seva propietària.\nConsells per evitar furts en zones d’oci\nEviteu fer ostentació dels telèfons mòbils en zones de molta concurrència. Per guardar els dispositius, feu servir bosses de mà amb un sistema de tancament segur com ara les cremalleres i assegureu-vos que la porteu correctament tancada. També és recomanable que porteu les bosses de mà creuades al davant, de manera que no la perdeu de vista en cap moment. Mentre que esteu en zones d’oci intenteu guardar el mòbil en butxaques interiors.\n30/04/2019 Els Mossos desarticulen un grup criminal especialitzat en la venda de substàncies estupefaents a Salou\n13/09/2019 Els Mossos d’Esquadra detenen tres persones per dos robatoris amb força a Salou i el Vendrell


Ciprià Pernas Fidalgo 14-01-2018 15:45 Lectures 2751\nEls propòsits que no ho son. Eix\nCom a animals de costums que som, durant els últims i primers compassos de cada any fixem una cita amb els propòsits. Desafortunadament els més ho fan amb la boca plena de raïm i al final s'acaben per ennuegar mentre se'ls posa cara de nen al que se li acaba de rebentar el globus. Centrem-nos a procurar que els flamants propòsits no siguin solament el buf d'un àngel que va arribar, va bufar i es va marxar.\nEls propòsits són moltes coses: són somnis, objectius, metes, accions deliberades, matèria de discursos i fins i tot el propi sentit de la vida. Alhora, no són gens d'aquestes coses si no intervé alguna cosa anomenada voluntat que permet que tots els mecanismes necessaris per muntar la porta de sortida, la pista a recórrer i la pancarta d'arribada, estiguin ajustats com un rellotge. Els partits es guanyen en la pista. Per tant, cal tenir l'espai on jugar els propòsits amb aspiracions per aconseguir-los de debò.\nAquests són els més populars i alhora els que gaudeixen de major volatilitat… com el fum del tabac. Són tan comuns com a fàcils de recordar i oblidar. Els posem poca voluntat, és clar, tret que la teva situació personal tingui un element que els pugui traspassar de la llista que tots obliden a la llista dels teus assumptes vitals que marquen l'ara i les teves possibilitats futures davant la vida.\nSón per votació popular els següents: Passar més temps amb la família i els amics, assistir al gimnàs, fer dieta i perdre pes, deixar de fumar, gaudir de la vida, beure menys, pagar els deutes, apuntar-nos a aquest curs que se'ns resisteix, ajudar als altres i sentir que ens organitzem millor. Et sonen?... segur que sí. Al punt que per repetir-los cada any, formen part de tot això tan fantàstic que no acaba d'encaixar-te mai. Anem, que el moment apropiat no arriba.\nPerquè l'encaix es produeixi fa falta que el propòsit estigui al teu abast. Conec a molts que no saben jugar al futbol i que els agradaria fitxar dema pel primer equip del Barça o Madrid. Deixem de levitar per concentrar-nos en aquesta pista que hem construït per jugar amb el propòsit. Hem de conèixer-la amb els ulls tancats de la mateixa forma que ho fa un esquiador d'eslàlom o un pilot de F1 traçant a cegues cada corba a la seva velocitat adequada. Humilitat i quan creguis que se t'acaba, més humilitat. No pots entrar en el teu propòsit com l'elefant que ho va fer en la terrisseria. Has d'escriure el teu pla pas a pas, procurant que els que donis siguin curts, ferms i sense presses. Encaixant això nou al que et vas a pujar en la resta de la teva vida quotidiana. Solament amb això ja podem mesurar els teus avanços fixant les successives dates de control i verificació. Necessitem saber com ho estem fent per canviar sobre la marxa allò que no serveixi per una altra opció millor.\nAixí pots, així ho vas a aconseguir, així sigui el que sigui no et tornarà a produir la sensació de decepció que t'ha portat aquest any a tornar a aquesta llista de propòsits tan eterna com a estèril.\nAquest any m'he estrenat amb un propòsit molt tecnològic. He cancel·lat el meu compte de Facebook. Quan alguna cosa que fas acaba per convertir-se en un costum tediós que a més t'irrita. Quan el que et dóna és el mateix que li aporta un parc d'atraccions a una sèpia. Quan al que aspires és a tenir amics i no coneguts virtuals que ni saps, ni t'importa qui són, cal donar aquest pas que jo he donat aquest 2018. Estava al meu abast?, si. Era realista?, també. Ara quedo amb gent de carn i os. Era específic?, del tot. Ho he pogut avaluar?, ho estic fent i em complau. Tenia data límit?, per descomptat, el dia que li vaig donar en acceptar i vaig posar els límits que a mi em serveixen per relacionar-me amb el món. El que m'aporta coses útils.\nFer lloc en la teva vida és essencial per poder aportar el nou. El que no serveixi fora mentre creguis els espais necessaris al positiu, al que et fa especial. És la manera de tenir la millor vida que podem tenir. El món segueix avançant. No oblidis preguntar-te sempre si et ve de gust viatjar amb ell o quedar-te per sempre en l'estació esperant un moment adequat que mai arriba perquè no existeix.


Una trompa és instrument de vent i llegim aquí que les trompes i els trompadors foren ja referenciats per Ramon Llull en la seva Doctrina pueril i el Novell tractat d'Astronomia. També apareixen a la Crònica de Ramon Muntaner (capítol 296) quan diu que a les festes celebrades pel rei Alfons en ocasió d'armar un seguit cavallers: "ans cascu sen anava axi ab trompes e ab tabals e ab flautes e ab sembes, e ab mols d'altres instruments".\nEls trompadors són anomenats també trompers i encara que no trobam el terme a cap diccionari sí que ens apareix a la toponímia de Mallorca. A Felanitx i Manacor tenim Can Tromper. A Petra trobam el molí d'en Tromper i Felanitx el molí de Can Tromper. Per la seva banda trobam Trompa com a malnom a Campos (Ca na Trompa, Son Trompa), Montuïri (Son Trompa) i Santanyí (Can Trompa).\nUn cas singular és el que se'ns presenta amb la possessió anomenada ses Trompes, situada a Palma al costat de la carretera de Manacor i entre les possessions de Can Broca (desapareguda), Son Ramions, Cas Jutge, Can Nofre Serra, Son Pobanya (desapareguda), es Camp de Déu (desapareguda), Son Siurell (desapareguda) i Son Malferit (desapareguda).\nUna possible explicació del nom és que fes referència a un arrendatari de la possessió que fos de malnom Trompa i que el nom s'hagués feminitzat com hem vist en altres llocs com ses Vergunyes. No es poden descartar però altres possibilitats donada l'antiguitat del nom que es remonta com a mínim fins a 1576. En aquest any Gabriel Piris llogà el seu rafal situat "junt a les trompes" segons ha documentat l'historiador José Villalonga.\nNOTA: Pels Estims de 1685 sabem que ses Trompes estaven valoraven en 2.000 lliures i que pertanyien a la Inquisició que les havia confiscades al xueta Agustí Antoni Cortès ("lo Rafal de la Soledat y de las Trompas de la Recepta antes de Agustí Antoni Cortes"). En aquest article es detallen algunes confiscacions de béns a judaïtzants en aquell període.\nSes Trompes (Palma)


Es convoca la trobada pel proper dissabte 27 de maig (en jornada matinal de 10 a 14h) al Museu de Ciències Naturals de Granollers.\nNovetats als voltants del projecte, que durant el 2016 ha comptat amb el suport econòmic per part de la Fundació Biodiversidad (Ministerio de Medio Ambiente) per a impulsar i consolidar el SEMICE. Això ha permés l’adquisició de material tècnic (paranys, pinces, etc.), el desenvolupament de les eines associades (web del projecte, fitxes de camp, formularis d’entrada de dades via web* i via dispositius mòbils*), i l’expansió a nivell estatal del projecte amb el nomenament de coordinadors regionals.\nResultats del projecte, 9 anys desprès del seu inici l’any 2008 analitzem els principals resultats, destacant la gran diversitat d’espècies detectada, les tendències de les espècies comunes, la evolució del nombre d’estacions i de col·laboradors, …\nVessant científica del SEMICE, donant a conèixer quines són les aplicacions científiques de realitzar un seguiment de petits mamífers a llarg termini. Conveni amb Diputació de Barcelona per incloure el SEMICE com a eina de seguiment a la Xarxa de Parcs Naturals, divulgació científica del projecte a nivell internacional (publicacions, congressos), realització de treballs de formació acadèmica en col·laboració amb les Universitats (Treballs de Màster UAB, Treballs de Fi de Grau UB), i altres col·laboracions amb equips científics per a obtenir sinèrgies (CREAF, equip d’estudi del mussol pirinenc).\nTallers pràctics, per tal de resoldre dubtes d’identificació d’espècies en ma, aprendre a processar exemplars morts, identificar a partir de restes cranials i posar a prova els nostres coneixements en tests d’autoavaluació.\nComptarem, com en altres ocasions, amb la participació del Toni Arrizabalaga, Conservador del Museu.\nLes activitats de formació i divulgació del projecte de seguiment SEMICE durant l'any 2016 han estat possible gràcies a una ajut de la Fundación Biodiversidad (convocatòria 2015)


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Punt de mèrit del CE Banyoles a Granollers gràcies a un bon treball defensiu (0-0)\nDesprés de dues derrotes consecutives contra Girona “B” i Fundació Esportiva Grama, tocava puntuar com fos per anar refermant bones sensacions però la visita al camp del carrer Girona de Granollers suposava un autèntic repte especialment perquè els vallesans duien tres victòries consecutives i cinc partits seguits sense perdre en els que havien sumat 13 de 15 punts possibles. Els vallesans van generar més sensació de perill, especialment durant el primer temps, tot i que va ser Abel va ser qui va avisar amb un xut que va sortir a fora poc abans del quart d’hora de partit. Al cap de poc, era el local Marc Río qui tenia la millor ocasió dels locals rematant amb el cap per sobre de la porteria un servei de córner. Encara abans de finalitzar el primer acte, l’exjugador del Banyoles Adrià Prado rematava tot sol a fora amb el cap.\nEn tot moment, els del Pla de l’Estany van tenir les línies molt juntes i replegaven bé, basculant quan el Granollers movia l’esfèrica. Al segon temps, a més, els de Kiku Parcerisas van fer un pas endavant i es van aproximar molt més a l’àrea rival. És veritat que la represa es va iniciar amb una gran oportunitat dels José Solivelles quan Marc Río es va plantar sol davant Bartrina que va resoldre amb molt d’encert la situació. A partir d’aquí més i millor ocasions per a un Banyoles que fins i tot va tenir el triomf a l’abast amb una acció clara de Bargalló als últims segons de l’enfrontament.\nGirona “B” i Cerdanyola comparteixen el liderat amb 32 punts, tot i que el filial gironí ha jugat dos partits més. A la part baixa, el Banyoles és cuer amb 12 punts, els mateixos que l’Horta i cinc menys que el Sants, això sí, tots dos encara han de descansar i els banyolins ja ho han fet. Diumenge al migdia, els de Kiku Parcerisas rebran el Cerdanyola.


L'Ajuntament inicia la democratització imparable de la llista de carrers d'Alacant | Ajuntament d'Alacant\nL'Ajuntament inicia la democratització imparable de la llista de carrers d'Alacant\nAquest dimarts s'ha procedit al canvi de les plaques de l'antic carrer dedicat a Adolfo Muñoz Alonso per les de 'Les 27 Constituents'\nAlacant, dimarts 13 de desembre de 2016.- L'Ajuntament d'Alacant, a través de les Regidories de Memòria Històrica i Democràtica i d'Estadística, ha fet efectiu el primer canvi de nom d'un carrer franquista a Alacant, la dedicada a Adolfo Muñoz Alonso, en el barri de Sant Blas, que a partir d'avui passa a cridar-se carrer de les 27 Constituents.\nEst és el primer canvi de nomenclatura del procés de democratització dels vials d'Alacant que, al llarg dels pròxims mesos, renovarà la denominació d'un total de 46 carrers en aplicació de la Llei de Memòria Històrica.\nL'acte formal de retirada de les antigues plaques s'ha celebrat aquest dimarts a les 13 hores, amb la participació dels regidors de Memòria Històrica i Democràtica, María José Espuch, d'Estadística, Daniel Simón, i d'Ocupació, Sonia Tirado. A més, ha intervingut Cita Reig Cruañes, filla d'Asunción Cruañes, una de les constituents a les quals es dedica aquest carrer.\nL'edil de Memòria Històrica i Democràtica ha recordat en la seua intervenció la importància d'aquest primer canvi, amb el qual s'inicia "un procés imparable que fa d'Alacant una ciutat més democràtica". "Hui canviem el primer carrer, llevem a un feixista per a honrar a aquestes 27 dones que ens representen a totes les altres, 27 dones diputades i senadores que pel seu treball parlamentari en la legislatura constituent en 1977, van ser protagonistes del canvi polític cap a la democràcia a Espanya".\nL'edil a més ha remarcat que "elles van lluitar per fer valdre les seues decisions, el seu compromís i esforç: es van enfrontar al repte si es fes valdre a si mateixes, com a dones preses de la desigualtat de gènere, i de defensar els drets de la dones espanyoles".\n"Amb perseverança, molt esforç i responsabilitat, aquestes dones van aconseguir afrontar els reptes que se'ls presentaven amb la Transició, un moment en el qual en el carrer es respirava l'anhel del canvi", ha apuntat.\nEspuch ha conclòs la seua intervenció assenyalant que "ja és hora que la democràcia espanyola i les generacions que gaudeixen d'ella, honren i reparen per sempre a els qui van patir les injustícies i greuges patits per motius polítics, ideològics i creences religioses en aquells moments tan durs de la nostra història".\nPer la seua banda, el regidor d'Estadística, Daniel Simón, ha mostrat la seua satisfacció per haver contribuït a traure avant "aquest procés valent perquè es complisca la Llei de Memòria Històrica a Alacant", un procés que ha intentat evitar el revengisme i ha comptat amb la participació ciutadana.\n"Vull donar l'enhorabona a tot l'equip de Memòria Històrica, perquè ens han obligat a ser valentes, però nosaltres no volíem ser herois, sinó que volíem complir la llei, perquè no era normal que a Alacant et trobares els noms de gent que va provocar un colp d'estat sagnant a Espanya i que violentó la normalitat democràtica en la Segona República", ha apuntat Daniel Simón.\nCita Reig Cruañes ha agraït la labor de l'actual Corporació Municipal per a aplicar i desenvolupar la Llei de Memòria Històrica, alguna cosa que ha qualificat com "un acte de justícia". Així mateix, s'ha mostrat orgullosa que aquest Ajuntament estiga donant els passos per a dignificar la vida de la ciutat.\n"La història del nostre país ha sigut bastant difícil d'explicar, encara ho està sent, aquella frase tan repetida que cal passar pàgina és una frase enganyosa, perquè les pàgines cal passar-les, però mai abans d'haver-les llegit", ha indicat sobre aquest tema.\nLes 27 constituents fa referència a les següents diputades i senadores que van accedir al Parlament després de la dictadura de Francisco Franco:


Port Aventura, 25 anys d’un Dragon Kahn de Disney. – Montpeita\nPort Aventura, 25 anys d’un Dragon Kahn de Disney.\nPer lena Domingo Basora / AMIC – Redacció –\nPort Aventura arriba al seu 25è aniversari en un any amarg pel turisme tot i ser el sisè parc temàtic més visitat d’Europa.\nPer entendre l’origen de Port Aventura cal retrocedir fins l’any 1984, quan va començar el procés per instal·lar un parc de Disney a Europa. La Costa Daurada va veure com se li escapava l’oportunitat de ser la seu europea de Disneyland, que s’acabaria ubicant a París. Aquell procés, però, va ser la clau que obriria el camí a Port Aventura. La Generalitat i l’Administració local de Vila-seca i Salou no van voler renunciar a la construcció d’un parc temàtic: una manera de desestacionalitzar, enfortir i reconvertir el sector turístic de la zona, poc professionalitzat i basat en el model de sol i platja. L’impuls definitiu va arribar amb la Llei 2/1989 sobre Centres Recreatius i Turístics, que va aprovar la Generalitat l’any 1989. L’empresa americana Anheuser Busch va guanyar el concurs públic per a la construcció del parc, que es volia inaugurar el 1992.\nVan ser anys de negociacions, tant per les expropiacions de terrenys com per la pressió d’altres sectors del territori, especialment de la indústria química. Però un factor va posar en risc per sobre de la resta la construcció del parc: l’emancipació del nucli de Salou de la veïna Vila-seca. La segregació va alentir els tràmits i va obrir una lluita per als límits territorials de cada municipi, que van portar a l’empresa promotora a plantejar-se d’abandonar l’operació. Finalment, el projecte del parc va tirar endavant. Primer havia de portar el nom de Tibi-Gardens. Finalment, però, va obrir al públic general amb el nom definitiu de Port Aventura, el 2 de maig de 1995.\nEl parc que coneixem avui en dia és força diferent al d’aquell 1995. Amb nombrosos canvis d’accionariat i de nom entremig, PortAventura World Parks & Resort s’ha acabat convertint en un resort amb sis hotels, un centre de convencions i tres parcs: a l’original Port Aventura Park s’hi han sumat Caribe Aquatik Park i Ferrari Land. Tot i que la idea original no s’ha arribat a desenvolupar mai del tot, s’ha convertit en un dels complexos recreatius més importants d’Europa, i el primer del món mediterrani.\nUn impacte clau en el territori\nPort Aventura ha tingut una gran influència, no només a Vila-seca i Salou, sinó també a tota la Costa Daurada, a Catalunya i al mediterrani espanyol. El parc ha ajudat a desestacionalitzar i diversificar l’activitat turística, a millorar l’oferta general de la zona i a atraure noves demandes de visitants. “Port Aventura marca un punt d’inflexió important”, explica Salvador Anton, catedràtic d’Anàlisi Geogràfica Regional a la Universitat Rovira i Virgili (URV) i autor del llibre The global theme park industry. “Simbolitza el pas d’una manera de fer turisme centrada en el sol i platja a una dinàmica més heterogènia, complexa, diversa i diversificada que s’ha consolidat com a manera de fer turisme els últims 25 anys. Port Aventura marca la tendència i el punt d’inflexió, i situa la Costa Daurada a l’avantguarda”, afegeix.\nAnton: “Port Aventura marca la tendència i el punt d’inflexió, i situa la Costa Daurada a l’avantguarda”\nLa influència de Port Aventura també va més enllà del model turístic. El parc ha contribuït a la millora de les infraestructures i els serveis de transport, ha creat nous llocs de treball i ha generat riquesa i activitat econòmica. I, evidentment, ha contribuir a canviar el paisatge de la zona on està ubicat. “Ha estat un element clau per a la transformació de la zona costanera del Camp de Tarragona”, assegura Josep Oliveras. El catedràtic emèrit de Geografia de la URV, autor del llibre L’aventura de Port Aventura. L’evolució i l’impacte del Parc Temàtic afegeix que el parc “ha contribuït a canviar formes de fer i millorar equipaments, serveis i estructura urbanística” de tot aquest sector de la Costa Daurada. En alguns aspectes la transformació també ha tingut efectes negatius, com amb l’atracció de mà d’obra poc formada i poc integrada a les poblacions de l’entorn.\nVeient aquest impacte, és inevitable preguntar-se com hauria estat la Costa Daurada si finalment no s’hi hagués instal·lat Port Aventura. Oliveras creu que en funció de qui hagués governat, o de si finalment Salou s’hagués segregat o no, s’hauria actuat d’una manera o d’una altra en relació amb el turisme. “Però hauríem anat cap a una espècie de Lloret de Mar. A un campi qui pugui on cadascú edifiqués d’una manera, amb diferents plans parcials. No hauria tingut la qualitat que avui en dia tenen Salou i Vila-seca”, assegura Oliveras.\nPlanificació, gestió i innovació\nDesprés de 25 anys i amb uns 4,5 milions de visitants cada any, Port Aventura és el sisè parc temàtic més visitat d’Europa, i dels pocs de l’Estat espanyol que resulten rentables. No poden dir el mateix altres espais com Terra Mítica a Benidorm, el Parc Warner de Madrid o Isla Mágica a Sevilla. Tres factors han estat claus per aquest èxit: planificació, gestió i innovació.\nSalvador Anton reitera que “Port Aventura no ha permès l’obsolescència del mateix producte”\n“El disseny de Port Aventura va ser molt adequat: tant en la pròpia qualitat del parc com en el paisatgisme, les atraccions…”, explica Salvador Anton. També es va dimensionar correctament en superfície, en equipaments, en inversió i en visitants. El parc compta amb un mercat de proximitat important en les àrees de Tarragona i Barcelona, i ha generat la seva pròpia dinàmica hotelera, a més d’associar-se amb els hotels de la zona. Això li ha permès arribar al número de visitants que tenia previstos. A més, no ha parat de renovar i ampliar el projecte. “Port Aventura no ha permès l’obsolescència del mateix producte: ha anat renovant contínuament la seva oferta”, assegura Anton. La prova és que ha passat d’un parc a un autèntic complex que engloba moltes més coses.\nA curt termini, el futur de Port Aventura està marcat per un repte que no s’esperava, com tot el sector turístic mundial. La crisi de la Covid-19 no només ha amargat el 25è aniversari: primer, ha obligat a aturar l’activitat i, després, a portar-la a terme amb moltes restriccions. Si un parc temàtic s’ha d’ajustar a un cert número de visitants per ser sostenible econòmicament, ni les restriccions en la mobilitat ni les mesures de distanciament l’ajuden a fer-ho possible. “No és un any gens fàcil, al contrari”, assegura Anton. De fet, el mes de març l’agència Moody’s va avisar que Port Aventura podria perdre fins a un 50% dels ingressos i tenir problemes de liquiditat a causa de la crisi sanitària.


Joan Maria Segura inicia a Sant Vicenç la gira de la comèdia "You Say Tomato" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nJoan Maria Segura inicia a Sant Vicenç la gira de la comèdia "You Say Tomato"\nL'obra, dirigida pel santvicentí, reflexiona sobre la parella amb Joan Negrié i Anna Moliner\nredacciómanresa 08.04.2016 | 00:00\nJoan Negrié i Anna Moliner, protagonistes de "You Say Tomato" imatge promocional\nDins del cicle Coolturitza't, Sant Vicenç de Castellet acollirà el dissabte 16 d'abril (22 h, a Cal Soler) la representació de You Say Tomato, dirigida pel santvicentí Joan Maria Segura. Amb aquesta funció s'iniciarà la gira per Catalunya d'un muntatge que, a la tardor, va fer temporada, amb èxit, a la sala Muntaner de Barcelona. Les entrades, a un preu de 5 euros, es poden adquirir a l'establiment Jordi Largo, fotògraf (carrer Gran, 47).\nYou Say Tomato està escrita per Joan Yago i protagonitzada per Anna Moliner i Joan Negrié. En clau de comèdia, reflexiona sobre la satisfacció i la felicitat en les relacions de parella i l'impàs de la joventut a la maduresa. En Santi, fill renegat d'una llarga nissaga d'orquestristes de comarques, i la Rosó, nena prodigi televisiva dels primers noranta, fa deu anys que viuen junts. La seva història d'amor va començar juntament amb un trepidant projecte musical que els havia de portar al capdamunt de l'escena catalana. Els anys han passat i l'èxit no ha arribat. Mentre esperen que arribi el públic al local, es pregunten cap a on va el seu projecte musical i la seva història d'amor.\nEls referents del muntatge són Ay! Carmela, de José Sanchís Sinisterra; El viaje a ninguna parte, de Fernando Fernán Gómez; i Minetti, de Thomas Bernhard, You Say Tomato, enllaça el diàleg còmic i la música lleugera.\nD'altra banda, actualment i fins a l'1 de maig, Segura dirigeix a l'Almeria Teatre de Barcelona el musical Deadline. Es tracta d'un espectacle d'improvisació de la companyia Malrayo, protagonitzat pel cardoní Dídac Flores.


L'Azerbaidjan anuncia la presa de la ciutat karabakhiana de Shusha però Armènia ho nega\nPublicat 08/11/2020 15:31CET\nEl president de l'Azerbaidjan, Ilham Aliyev, ha anunciat aquest diumenge en un discurs la presa de la ciutat de Shusha, a l'Alt Karabakh, una localitat estratègica en l'enfrontament actual contra Armènia --que ha desmentit que la ciutat hagi caigut en mans enemigues-- per l'enclavament.\n"El 8 de novembre passarà eternament a la història com el Gloriós Dia de la Victòria. Hem tornat a Shusha. Shusha és nostra! L'Alt Karabakh és de l'Azerbaidjan! L'Azerbaidjan, et felicito!", ha proclamat Aliyev al seu compte de Twitter.\nEn el seu discurs, Aliyev ha assegurat que l'Exèrcit azerbaidjanès ha recuperat des de finals de setembre més de 200 localitats que estaven ocupades per les forces armènies a l'Alt Karabakh i als districtes adjacents.\n"Tret que Armènia compleixi les condicions (d'un alto el foc), l'Exèrcit nacional continuarà fins al final", ha avisat el mandatari àzeri, que en les setmanes recents havia exigit reiteradament posar fi a l'ocupació.\nAliyev ha subratllat també que no necessita ajuda externa per aconseguir l'objectiu. "Estem alliberant els territoris pel nostre compte", va dir.\nAquesta proclamació ha estat disputada immediatament pel responsable del Ministeri de Defensa armeni Artsrun Hovhannisyan. "La lluita continua. Estem esperant i seguim creient en el nostre Exèrcit", ha fet saber en un comunicat que ha recollit l'agència oficial de notícies russa Sputnik.\nL'exenviat del president rus, Vladímir Putin, per l'Alt Karabakh i excopresident del Grup de Minsk, Vladímir Kazimirov, recorda que "Shusha té gran importància" en aquest conflicte.\n"Es troba a una altitud superior a la de (la capital de l'Alt Karabakh) Stepanakert i és des de l'àrea de Shusha des d'on els azerbaidjanesos van bombardejar Stepanakert al 1992. Kazimirov va recordar també que Shusha és una zona en què els azerbaidjanesos representen la majoria històricament.\nNo obstant això, el president turc, Recep Tayyip Erdogan, principal aliat de l'Azerbaidjan, ha celebrat l'"alliberament" de Shusha. "Vull començar el meu discurs amb felicitacions a l'Azerbaidjan per la victòria a Shusha i l'alliberament de set districtes", ha declarat durant un acte a la ciutat de Kocaeli.\n"El Grup de Minsk no ha pogut resoldre aquest problemma durant 30 anys. No es pot tolerar més i finalment ha arribat un senyal que la victòria comuna està prop. L'alegria de l'Azerbaidjan és també la nostra alegria", ha apuntat.\nD'altra banda, el Govern d'Armènia ha informat que les tropes azerbaidjaneses han perdut 7.630 efectius i 784 blindats en poc més d'un mes de combats. "En total, han estat destruïts 264 drons, 16 helicòpters, 25 avions, 784 blindats i sis llançaflames pesats", ha publicat el Centre d'Informació oficial armeni a Facebook.\nLa regió de l'Alt Karabakh, la sobirania de la qual es disputen des de fa dècades Armènia i l'Azerbaidjan, està sofrint una espiral bèl·lica des de finals de setembre. Els enfrontaments es mantenen tot i que s'han acordat tres altos el foc que han incomplit en qüestió d'hores.\nLa regió forma part oficialment del territori de l'Azerbaidjan però té la majoria de població armènia i està controlada de facto per Armènia des finals de l'última guerra, al 1994, quan les forces militars armènies van conquerir aquest enclavament i diversos districtes azerbaidjanesos confrontants.\nAmb més de 1.000 morts, la recent onada d'enfrontaments ha estat la més mortífera des que tots dos països comencessin la guerra a finals dels anys vuitanta, mentre que desenes de milers de civils s'han vist obligats a desplaçar-se davant per la recrudescència dels atacs, segons Nacions Unides.