La gestació del nou Diari de Barcelona\nLa rotativa del Diario de Barcelona va quedar en silenci el 1994. Havia estat el primer testimoni de la vida quotidiana de la ciutat, però s’apagava lentament. L’Ajuntament el va editar en format electrònic (1998-2009) i Betevé va tractar de donar-li vida digital. Però la web es va silenciar finalment el 2009, enmig d’una crisi identitària del sector periodístic.\nDeu anys després, el Diari de Barcelona torna a causar enrenou. La Facultat de Comunicació de la Universitat Pompeu Fabra n’ha aconseguit la cessió de la capçalera. L’objectiu és proporcionar un aprenentatge real als estudiants del Grau en Periodisme.\n“Estem intentant que un mitjà de comunicació sigui una escola de periodistes"\nexplica Carles Pont, director dels Estudis en Periodisme. Els principals proveïdors del contingut del diari seran els estudiants a través de l’assignatura de Taller Integrat de Periodisme. Però de moment, el Diari de Barcelona està en construcció: la seva conceptualització està en mans de quinze estudiants, que dediquen els seus treballs de final de grau a fer renéixer el mitjà.\nEls i les estudiants de TFG es van embarcar en aquesta aventura sense saber ben bé on es posaven, però amb l’entusiasme de qui vol canviar l’estat de les coses. Només sabien que haurien de posar en marxa un nou mitjà, però no que haurien de donar vida digital a un dels rotatius amb més prestigi de la ciutat. L’equilibri entre la innovació i la continuïtat de la capçalera és una càrrega feixuga sobre les espatlles dels joves i implica una gran responsabilitat: “tenim el pes que el diari sigui de 1792, més de 200 anys d’història; molta gent estarà pendent de nosaltres”, explica l’Adrià Laborda, un dels estudiants de TFG.\nEls inicis van ser difícils: es reunien durant hores i sortien amb la sensació de no haver avançat. “És un projecte que involucra moltes persones. Tothom està treballant en paral·lel i arriba un moment en què ens ajuntem. Però fins que no t’ajuntes, sembla que no estiguem fent res. No veus com s’acaba això i et preocupa molt”, aclareix Carles Pont. Estan vivint una experiència primigènia i col·laborativa que els impacta a nivell professional i personal.\nPerò, a poc a poc, les reunions van ensamblant les peces de l’estructura del Diari. És emocionant veure com s’escolten, defensen fermament les seves opinions i es transmeten la il·lusió. Des d’una visió compartida del periodisme, són conscients d’estar dissenyant l’embrió d’un projecte molt ambiciós. Els estudiants de TFG veuen el projecte com la construcció d’una prestatgeria. De moment, han escollit el color, el tamany i el disseny de les peces. A quatre mesos de l’obertura del mitjà, miren que tots els cargols estiguin ben ajustats. I els professors, embadalits, tracten d’aproximar-los tots els tornavisos i martells que calguin per tal que sigui un èxit.\nEls estudiants no estan sols, tenen el recolzament institucional i l’orientació dels docents, que els acompanyen en el recorregut. En Guillem Fabo admet que: “ens feia por que acabéssim sent titelles dels de dalt; però, ara ens adonem que no ho som, que ens escolten i respecten les nostres decisions”. Ho han pogut comprovar perquè, en una de les últimes reunions de disseny, van proposar uns canvis d’última hora i tothom els va acceptar.\nEl professorat fa mans i mànigues per aconseguir mitjans humans i materials. “Necessitem recursos econòmics per comprar mòbils, càmeres, gravadores; i per contractar quatre persones: una d’elles, el redactor en cap. Les universitats públiques estan molt poc finançades però estem aconseguint recursos de l’Ajuntament, del Consell Social de la Universitat i parlant amb grans empreses”, confessa Carles Pont.\nI com serà aquest projecte tan desitjat? El Diari de Barcelona (DdB) serà un mitjà multiplataforma nonprofit, fet per estudiants; però no serà un diari universitari. Aprofitarà el talent acadèmic de la comunitat universitària però no actuarà com a gabinet de premsa. Vol ser el referent informatiu d’una generació: joves de 16 a 30 anys que no es veuen representats en les veus que parlen des dels mitjans perquè els temes no els interessen o perquè l’aproximació que en fan no és prou atractiva. “És molt més fàcil que persones de vint anys puguem produir contingut interessant per al target al qual ens volem adreçar, amb el qual compartim gustos i aficions”, afirma l’Adrià Laborda.\nLa pèrdua de confiança en els mitjans també prové per la seva obsessió en ser els primers en publicar les notícies, deixant en segon terme la comprovació d’errors i la precisió de les paraules. Per això, el Ddb aposta per l’slow journalism, és a dir, per es informacions reposades, la contextualització i l’aprofundiment en les notícies però combinat amb uns formats atrevits que aconsegueixin seduir i fer reflexionar els lectors. La Sílvia Vega admet:\n“Tenim ganes de fer les coses diferents i ara tenim el nostre propi aparador”\nEl Diari de Barcelona vol produir històries pensades per audiències multiplataforma. Serà un mitjà “mobile-first” ja que s’ha posat molta atenció en el disseny de la versió per a mòbils, i la majoria de continguts audiovisuals estaran gravats amb aquests dispositius també. La Sílvia recorda que “la web és una part important però no és només la web”. La idea és que el que a la web pot explicar-se amb monogràfics; a Instagram es transmetrà en forma de vídeo informatiu; a la televisió es desenvoluparà amb una entrevista a un dels actors de la notícia; i a Twitter podrà ser un directe. Així es potenciaran les diferents plataformes de distribució pels seus atributs, que faciliten la comprensió de la notícia, per fer-la més atractiva i desenvolupada. No només són xarxes sinó que s’integren en la conceptualització i la producció del mitjà.\nSempre seran periodistes joves els que faran moure el Diari de Barcelona amb les seves inquietuds i interessos. La vinculació a una innovació constant queda garantida perquè anualment, el mitjà tindrà una nova generació de redactors, els nous alumnes del taller integrat. Totes aquestes noves fornades d’estudiants recordaran l’equip que perseguint els seus somnis, però tocant de peus a terra, van ser capaços d’engegar el mitjà més representatiu de la ciutat de Barcelona abans d’haver-se graduat.


Puerto Aventuras Allotjaments vacacionals - Quintana Rosego, Mèxic | Airbnb\nLloguers vacacionals a Puerto Aventuras\nEls allotjaments vacacionals més ben valorats a Puerto Aventuras\nPis de luxe a Puerto Aventuras Platja Privada\nEl condomini Chac Hal Al J202 és un apartament de luxe amb vistes al mar Carib a la tranquil·la Puerto Aventuras. Té una zona de piscina i una platja privada. La sala principal té vistes al mar i al port esportiu. A més, aquest apartament de disseny exclusiu inclou tots els serveis necessaris per gaudir d'uns dies de descans inigualables. Està envoltat de jardins i vegetació, de manera que la tranquil·litat està garantida.\nCondomini còmode d'1BR amb piscina gran | vista al camp de golf\nVine a Puerto Aventuras i gaudeix d'una escapada relaxant a Esmeralda Riviera Maya Condo, un espai còmode i tranquil per a que puguis relaxar-te i gaudir de Puerto Aventuras. Totalment moblat, amb comoditats de qualitat, wifi ràpid, Netflix, aire condicionat, cuina equipada. Gran piscina ideal per nedar, jacuzzi al terrat i zona comuna, perfecta per veure la posta de sol. Necessites transport a l'aeroport, visites guiades, lloguer de bicicletes/golf? Et puc ajudar a aconseguir les millors ofertes. Necessites una prova de COVID? Fes-ho bé al condomini sense problemes.\nBonic condomini amb platja PRIVADA i piscines Chac Hal Al\nA només 1 hora de l'aeroport de Cancún, entre Playa del Carmen i Tulum i a només 20 minuts de Xel-Ha i Xcaret. Puerto Aventuras és una bonica comunitat tancada, amb restaurants, bars, botigues, un camp de golf de 9 forats, delfines, lleons marítims, manatís i una marina. El Chac Hal Al està situat a una península, amb platja privada, 2 piscines i jardins preciosos.\nEquipament i serveis que triomfen als allotjaments vacacionals a Puerto Aventuras\nAltres allotjaments vacacionals fantàstics a Puerto Aventuras\nPuerta Sol 1, suite amb encant a Puerto Aventuras\nEscapada per a tu i la teva parella? Gaudeix-la ara!\nEstudi romàntic nou\nEscapada acollidora a Puerto Aventuras a primera línia de mar\nPortobello Gran Marina amb kayaks\nEscapa de la ciutat! Estudi amb jardí tropical, piscina, passos a la platja♣\nDirect Oceanfront - Sandy Beach, vista espectacular\nPort Morelos53 km


El bisbat demana fons europeus per reparar l'església d'Algerri\nSol·licita una ajuda de 250.000 euros per a un projecte valorat en mig milió || El temple està tancat des de l’abril del 2018 per uns despreniments a la façana\n© L'església de Nostra Senyora de la Purificació d'Algerri, clausurada des de l'abril del 2018.\n© Imatge de l'església de Menàrguens, tancada destprés del temporal\nEl bisbat de Lleida ha demanat fons europeus per finançar les obres de reparació de l’església de Nostra Senyora de la Purificació d’Algerri. En concret, ha sol·licitat 250.000 euros als fons Feder de la Comisión Europea per poder sufragar un projecte que està valorat en mig milió d’euros. Els ens no governamentals propietaris de patrimoni arquitectònic poden optar a aquestes ajudes. Fonts del bisbat van apuntar que no descarten demanar també altres subvencions.\nEl temple porta tancat des del mes d’abril del 2018, quan es van detectar despreniments a la façana. Estudis i proves van determinar que hi ha problemes en la fonamentació de l’immoble, com ja va avançar SEGRE. De moment encara no hi ha estipulada una data exacta per a l’inici dels treballs de reparació que han de permetre poder obrir de nou l’església. En aquest sentit, la clausura del temple ha obligat a traslladar les misses a un local que va ser cedit per l’ajuntament, mentre que els enterraments s’oficien al local social. Així mateix, les comunions es van celebrar durant els anys 2018 i 2019 a l’ermita de Sant Blai.\nVal a recordar, a més, que l’església d’Algerri està declarada Bé Cultural d’Interès Local (BCIL).\nObres al temple de Menàrguens després del Glòria\nEl bisbat de l’Ur-gell ha iniciat la reparació de l’església de Menàrguens després que les fortes ratxes de vent del temporal Glòria provoquessin la caiguda de diverses teules i d’elements de la cornisa. El bisbat va tancar accessos al temple per perill de nous despreniments i no els reobrirà fins que acabin els treballs que s’hi estan duent a terme.


L’ermita de Santa Magdalena em va semblar un bon lloc per iniciar la caminada d’ascens al cim de lo Tormo per dos motius. El primer i més important és que ens permet fer una molt bona aproximació al cim, cosa que possibilita fer un recorregut una mica més curt que altres propostes. El segon té a veure amb el fet de buscar coses diferents a les normals i és que gairebé el 90% de les ressenyes que vaig trobar a internet trien la població de la Torre de l’Espanyol per fer el cim.\nCert és que la proposta que presento és molt curta i sembla que fer tants quilòmetres per caminar tan poc no compensa però tot té la seva explicació.\nMolt a prop d’aquest cim n’hi ha molts altres que també figuren a la llista de cims de la FEEC. La mola de Colldejou i el cavall Bernat de Llaberia, la Picossa i molts altres que segur ens agafen de camí. També en fer-la curta es pot fer fins i tot a l’estiu, tot i que amb unes bones provisions d’aigua.\nL’ermita de Santa Magdalena, o santuari segons qui, es va construir a l’abric d’una enorme paret de roca que el cobreix, aprofitant l’existència, sembla, d’una gran balma. Al fons del cobert que protegeix l’entrada al recinte de culte hi ha una font, l’aigua de la qual brolla de la mateixa roca, però sense garanties sanitàries, tal com diu un cartell, que ara estan tan de moda. Un dia en què penso que no deu ser gaire recomanable pujar-hi, o sí, és el dissabte després de Pasqua ja que aquest dia se celebra la romeria, en el transcurs de la qual l’acte principal és la subhasta de coques que es fa durant el ball de jotes.\nL’ermita està situada en una ubicació excepcional pel que fa a les vistes que s’albiren des del davant. L’esplanada que serveix d’aparcament és un magnífic mirador cap al Baix Camp i el Priorat, la serra de Llaberia i les muntanyes de Vandellòs i alguna bella estampa de l’Ebre i de diverses poblacions de les dues comarques.\nLa proposta aquí facilitada la pot fer qualsevol persona acostumada a moure’s per terrenys de cresta, però potser persones amb certes mancances ho passaran malament si fan el recorregut a plena cresta. També la cosa variarà molt si bufa fort vent, si la pedra és molla o si hi ha gel. Si es fa el recorregut tal com el presento, tant si s’ataca el cim de SO a NE com a l’inrevés, caldrà superar dos trams de cresta. Senzilla, molt fàcil i prou ampla, tret d’un parell de trams, molt curts. Si no es vol anar a tota cresta es pot evitar caminant per cotes inferiors properes a la carena. Jo sóc una mica així així i vaig passar sense sentir perill en cap moment, i això que bufava vent. A més a més, si traiem la cresta, traiem tot l’encant a l’excursió. Que la gaudiu.\nSeparació camins 0.6508927 41.1729212 09:03:27 342 704\nDeixar pista 0.6438316 41.1751875 09:15:08 382 1.475\nUnió camins 0.6509198 41.1728632 10:17:37 342 4.995\nPunt d’inici: ermita de Santa Magdalena\nAltura màxima: 526 metres\nPendent mitjà de pujada: 9,36%\nTipus de terreny: traça difuminada\nAltura mínima: 304 metres\nMapa: fulls 252-136 i 253-136 e/1:5000\nAccessibilitat: s’hi arriba amb vehicle normal per carretera de formigó\nTemps caminant: 1 hora 25 minuts\nAscens positiu: 351 metres\nAixí ho vaig viure jo el dia 28 d’abril de 2015, data de realització del recorregut.\nSi hem aparcat a l’ermita haurem de desfer un bocí de pista per anar a trobar l’inici del sender, senyalitzat amb una fita, que se’n desvia en sentit NO. És un camí clar i evident que no ens ha de presentar cap problema.\nCaminarem fent un flanqueig alternant petites pujades amb terreny planer, acompanyats de bones ombres, tot i anar caminant a solell. Gairebé sense adonar-nos arribem al punt en el qual el camí es bifurca. Per la dreta tornarem, així que seguim de pla i deixem el sender que puja. Tots dos prenen orientació NO, però el nostre amb més inclinació a ponent.\nContinuem amb la mateixa dinàmica de puja i baixa fent flanqueig en clara orientació a l’O i superem el barranc eixut dels Morers. Una mica més endavant deixem a l’esquerra una pista que es dirigeix en baixada a resseguir el barranc de les comes Llargues. Ja som fora de la vegetació arbòria i el camí comença a fer-se difús. Alguna escadussera fita ens ajuda a seguir pel bon camí. Més endavant la traça es fa més evident i sortim a una mena de coll.\nTenim ja la primera visió de la plana de Vinebre i la central nuclear d’Ascó. Tenim a la vista el nostre objectiu així que girem a la dreta i seguim la traça de sender, mig perdut entre la vegetació però fàcil de seguir i intuir. Aquesta part de la cresta no és complicada, tot i que en determinats trams és aèria si la fem arrambats al caire. Per la dreta el terreny és més tranquil·litzador. A tota cresta o buscant el millor pas arribem al cim.\nHem pogut anar directes al vèrtex geodèsic, com va ser el meu cas, o es pot anar primer al cim secundari que es troba una mica més a l’O del cim principal. Aquí pot haver-hi discrepàncies. Depenent de l’escala de mapa que portem, el cim de lo Tormo és aquell que suporta el vèrtex o és la punta, més baixa, de més a l’O. A escala 1/10.000 serà el segon però a escala 1/25.000 és el del vèrtex. Per la FEEC, i per tant per al repte, és el del vèrtex.\nAclarit l’assumpte petgem el cim, fem tot allò que vulguem i hi passem l’estona que ens plagui i comencem el descens. Per això buscarem un sender que baixa en sentit SE uns metres per sota del sender pel qual hem arribat al cim. Aquest sender es dirigeix clarament a vorejar la mola cimera i empalmar amb una nova cresta, que si no es vol passar es pot evitar anant per sota, pel costat dret segons el sentit de la marxa que ens porta, superant un petit tram de camí tapat per la vegetació, a lo Piló, uns metres més alt que el cim objectiu del dia. A partir d’aquest cim el camí es fa més evident i net i acabem al coll del pla de la Mola.\nPer l’esquerra tenim el camí que puja de la Torre de l’Espanyol. Es diu camí de Garcia i curiosament acaba en aquest punt, no continua a aquesta població. Nosaltres seguirem per la dreta i així iniciem el descens, ja per camí molt evident, en direcció al punt d’origen.\nCòmodament arribem al punt en el qual retrobem el camí de pujada així que desfent-lo retornem al punt d’aparcament.


Suposem que una colla de gent gran agafa el tren de la Renfe al baixador de Torreblanca-Vacarisses per anar a Barcelona.\nAl bar de l’estació la colla fa la cerveseta com a epíleg de la caminada. Però allí no hi ha guixeta. “Li paguen vostès al revisor…si passa…” és la informació rebuda per la colla de gent gran.\nSuposem que el tren és còmode, està net i que la conversa flueix mentre els objectes de l’exterior s’entesten a passar ràpidament pel davant de les finestres. I que el sol ja s’ha amagat darrera les muntanyes.\nSuposem que el tema d’aquests dies retorna a la conversa, com em passa a mi amb el pebrot vermell cru, que de tant en tant em torna el seu gust a la gola. Suposem que a la conversa hi plana la indignació contra tots els polítics, que tots son igual, que poc o molt –més aviat molt- tots hi foten la grapa, que no hi ha un pam de net….a més que el tal “Bitllet” (ja, ha, ja…), del Palau de la Música…\nSuposem que no ha passat el revisor.\nSuposem que uns quants de la colla, tots menys dos, es preparen per a baixar a l’estació de l’Arc de Triomf i que un dels dos que no s’aixequen els diu: “però que no baixeu a Catalunya?”\nSuposem que la resposta és “ja agafarem el metro i transbordarem a Catalunya, que aquell senyor (petit moviment de cap alçant una mica les celles), diu que a l’Arc de Triomf no hi ha control com a Catalunya,…he, he, ens estalviarem el bitllet..”.\nSuposem que els altres dos baixen a Catalunya i van a la cabina de control: “hem pujat a Torreblanca, aquí té la tarja daurada (la de jubilats)…quan diu?, un euro setanta cada u?…tingui, gràcies…\nSuposem que això hagués passat avui.\nI suposem, finalment, que algú es pregunti què cony vol dir el Xiruquero amb tot això que explica.\nPublicado por Xiruquero-kumbaià los 20:10\nQue sàpigues, Xiru, que estàs tocant alguns dels enigmes majors d'aquest regne.\nNi tan sols cal anar a la remota Vacarisses-Torreblanca. Ves que et vingui de gust enfilar-te al pronunciat Turó de Montcada (un destí muntanyenc superlatiu!) i que, com un lògic retorn, prenguis el tren de tornada al baixador de Montcada-Sta.Maria amb destí a St. Andreu de la Meridiana...\nLa cosa pren uns tints delirants quan arribes a l'obligat torn de sortida i no tens cap bitllet, i ni has tingut cap opció d'obtenir-lo! I ja creus que t'hauràs de passar la resta de la teva vida ensumant la ferum a raticida d'aquella estació subterrània.\nTambé, i cal dir-ho, s'ha de valorar la presència d'ànims dels responsables dels controls davant de tal desgavell.\nJust t'hi adreces fan cara de "que m'has d'explicar de semblant bogeria... Passa, passa."\n29 d’octubre de 2009 a les 23:30\nBé, de fet m'inclino a pensar que la corrupció floreix on hi ha camp abonat, on ja creixen altres minúscules herbetes fetes d'actituds, toleràncies, complicitats que ens van configurant com som col·lectivament. Gràcies per pagar el bitllet. Això ens fa a tots més honestos!\n30 d’octubre de 2009 a les 8:22\nDoncs no puc suposar jo que visc en un món on el tren és una cosa que tenen tots els pobles menys el meu! però imagino que els retalls de personal són la base del benefici dels ferrocarrils o de la menys pèrdua?\n30 d’octubre de 2009 a les 11:10\nTot això em recorda, fa anys, a una colla d'espanyols al tramvia de Ginebra, on no hi ha revisor, fotent-se de tohom qui pagava.... Ells no, clar, estaven per damunt de tot!\nL'ocasió fa el lladre, diuen al meu país... Al Mediterrani, on hi un euro, hi ha un xoriço! (exceptuant algun romàntic caduc...)\n30 d’octubre de 2009 a les 17:17\nSi suposem tot això els diaris, els telenoticies, el jutge Garzon i tota aquesta colla d'indesitjables, que farien?\nGràcies per mantenir la dignitat.\n30 d’octubre de 2009 a les 18:13


22 anys sense Pedro Àlvarez: manifestació 15 de desembre i actes previs – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > 22 anys sense Pedro Àlvarez: manifestació 15 de desembre i actes previs\nCAMPANYA 2014: 22 ANYS SENSE PEDRO, ASSASSINAT PER UN POLICIA A L'HOSPITALET.\nEs compleixen 22 anys de l'assassinat de Pedro Álvarez a les mans d'un presumpte policia. La família i amics del jove segueixen demanant justícia per a un cas que encara no està tancat.\nLa Plataforma Pedro Álvarez és el moviment contra l'abús de poder més antic de tota Europa. La nit del 15 de desembre de 1992, el jove de 20 anys Pedro Álvarez acompanyava a la seva parella Yolanda a casa quan, just després d'acomiadar-se, un cotxe que circulava a gran velocitat va estar a punt d'atropellar-la. Això va desencadenar una discussió que va ser resolta de forma cruel pel conductor, qui li va disparar tres tirs al jove, que va ingressar mort en l'Hospital de Bellvitge. Dies després va ser detingut un policia nacional, José Manuel S.F, com presumpte autor dels fets, però va ser exculpat per falta “de proves concloents”, a pesar que totes apuntaven cap a ell.\nEl cas Pedro Álvarez va estar des de l'inici protegit per un ampli moviment social contra l'abús de poder que s'ha convertit en el més antic d'Europa. Milers de persones van sortir al carrer per a demanar justícia pel cas, es van tancar en esglésies i es van entrevistar amb altes personalitats, que van prometre una ajuda que mai va arribar.\nAl desembre de 1996, Juan José Álvarez, el pare del jove, va iniciar una vaga de fam i va recollir 5000 signatures perquè es reobrís el cas. Dos mesos després d'iniciar-la va aconseguir el sobreseïment amb noves línies d'investigació, però la veritat és que ningú ha comunicat noves notícies als advocats de la família. L'any 2000 l'Audiència Provincial va tornar a arxivar el cas i ara, es troba a punt de prescriure.\nLa Plataforma sempre ha sostingut que el cas Pedro Álvarez no és un cas aïllat. Recentment, el veí del Raval Juan Andrés Benítez va morir a causa d'una brutal pallissa propiciada per part dels Mossos’d Esquadra. Al setembre del 2009, diversos testimonis van assegurar que el jove Jonathan Carrillo va ser agredit per diversos policies municipals de Terrassa, sent imputats 4 dels agents. Tres anys abans, Patricia Heras va ser acusada d'agredir a un guàrdia urbà, motiu pel qual va ser empresonada, a pesar que sempre va assegurar que no es trobava en el lloc dels fets. Finalment va acabar suïcidant-se per la pressió rebuda.\nUn any més, família i amics de Pedro Álvarez convoquen a una nova manifestació en el 22 aniversari de l'assassinat del jove i una setmana d'accions a Barcelona i L'Hospitalet de Llobregat, incloent dues conferències d'Amnistia Internacional i la Coordinadora per la Prevenció i Denúncia de la Tortura.\nDIA 11. 19,45H. Conferència Centri Cultural Sant Josep, L'Hospitalet.\nDIA 13. 11,30H. Blcicletada+vermut, des d'Av. Catalunya 30 fins l'Ajuntament de L'Hospitalet.\nDIA 14. 11, 30H. Ofrena floral a Av. Catalunya 30, L'Hospitalet.\nÉs sorprenent com cada pocs dies ens hem d'assabentar de coses que haurien d'estar eliminades en una societat del segle XXI. Ens referim a aquesta violència que està donada suport pels estaments oficials, com són els casos de tortures i morts que estan succeint en les presons, comissàries i en els carrers d'aquest país a les mans de les forces de seguretat.\nUnes forces de seguretat pagades amb els nostres impostos perquè ens defensin com ciutadans enfront dels agressors, els agressors que ens estafen, que ens treuen de les nostres cases, dels nostres llocs de treball, que ens rebaixen els salaris, que ens pugen les tarifes dels mitjans més elementals, que ens retallen la sanitat i l'educació per a transferir-la a mans privades, obligant-nos a pagar més per una cosa que ja paguem amb els nostres impostos, i a més, en moments d'atur i baixos salaris.\nNo obstant això veiem com, aquestes forces de seguretat, no només, no ens defensen d'aquests delinqüents, sinó que defensen als propis delinqüents enfront de les seves víctimes, que som la ciutadania de les classes més humils de la societat, i per a defensar-los, no es priven de donar escarments de pallisses, maltractaments i fins i tot la mort de gent honesta pel fet de defensar els seus drets. Després, a més, veiem com tots aquests abusos i morts es queden impunes perquè els que tenen l'obligació d'esclarir-los i fer justícia, els jutges, estan pressionats des del poder i es protegeixen uns a uns altres, així estan casos tan sagnants com el de jove Pedro Álvarez, impune des de fa 22 anys, i molts altres que, amb dir que no hi ha proves suficients, es tapen i poden seguir fent noves barbaritats sense que els passi res.\nPer això les víctimes d'abans, d'ara i del futur, que som totes les persones de classes humils, ens veiem en la necessitat d'organitzar-nos per a plantar cara a aquests atropellaments, i més en moments com l'actual que, amb l'excusa de la crisi, ens estan duent a situacions veritablement dramàtiques per a moltes famílies i persones en general, en les quals el poder es torna més agressiu per a tractar de frenar el devessall de protestes que es veuen venir, d'aquí la llei mordassa.\nComunicat i convocatòries 2014\nAntirepressió, Baix Llobregat, Barcelonès, Justícia, Solidaritat


Ratched with Sarah Paulson és el més aterrador de Netflix\nÉs el programa número u de Netflix al món en aquest moment. A continuació s’explica per què Ratched és el més horrorós que cal veure a Netflix RN ...\nRyan Murphy, el creador deAmerican Horror StoryiHollywoodho llança tot al seu nou programa de televisió de terror,Ratched- inclòs el lavabo de la cuina.\nel que afavoreix el creixement de les pestanyes\nEl programa de Netflix ho té tot. Hi ha Miranda deSexe i la ciutatinterpretant a una lesbiana poderosa, un assassí en sèrie que assassina un grup de sacerdots en els primers cinc minuts, els millors vestits inspirats als anys 40 que heu vist mai, terribles escenes de tortura en un 'institut mental' de mitjan segle que us deixarà literalment cridant d'horror i una infermera descarada interpretada per Sarah Paulson que no s'aturarà en res en la seva petició de deixar sortir una mica de ràbia interior, inclosos els pacients bullint literalment sota la seva cura ... vius. En conclusió, és un rellotge horrorós que requereix un coixí a la mà per amagar-se de coses com els metges que perforen els globus oculars. Passa la galleda malalta, Infermera Ratched.\nSarah Paulson esgarrifa AF en aquest programa de televisió que ressegueix els orígens d’una de les dones més amenaçadores de l’alfabetització, Nurse Ratched fromAlgú va volar sobre el niu del cucut. Després de passar a un hospital psiquiàtric al nord de Califòrnia a finals dels anys quaranta, la infermera Ratched participa en una sèrie d’inquietants experiments al costat del doctor Richard Hanover que esperen eradicar les 'desviacions' del cervell humà. Però, mentre Ratched supervisa els tractaments preocupants de pacients, incloses lesbianes, la infermera també ha de complir la seva pròpia sexualitat. Introduïu Cynthia Nixon, la governadora de la dona de Califòrnia, com a potencial interès amorós.\naspecte maquillatge icònic\nCompleten les actuacions excepcionals Sharon Stone, que busca venjar-se del doctor Richard pel seu tracte bàrbar al seu fill, Finn Wittrock com Edmund Tolleson, l'assassí en sèrie més infame de l'època, que va aconseguir ser calent i amenaçador en igualtat de mesures i Judy Davis com la dominadora matrona, la infermera Betsy Bucket, que sospita que la infermera Ratched no serveix de res. Hi ha un argument impressionant sobre un préssec, entre els dos personatges, que no deixa de ser èpic.\nMai se sap ben bé què passarà a continuació en el inquietant món de Nurse Ratched i això podria ser un dels viatges de televisió més horrorosos de la seva vida. Si es tractés d’un recinte firal, seria un tren fantasma seriosament desconcertat, així que tanca’t!\nRatchedara s’emet en streaming a Netflix\nRita Ora llueix els seus Calvins i celebra el número 1 de solter\nTot el que heu de saber sobre els premis The Critics 'Choice 2021, inclosos els nostres guanyadors previstos\nMontana i Alex s'han dividit i sona com si li donés la 'polla'\nA l’interior de la botiga Cath Kidston més gran del món\nGwyneth Paltrow s'ha esmorzat amb l'ex marit Chris Martin i el 'promès' Brad Falchuk\nCovid pot danyar la fertilitat masculina, així que aquí teniu el que heu de saber\nPremis Globus d’Or 2014: la llista de guanyadors FULL


Balanç dels primers 15 dies de la posada en marxa de la regulació d’entrada i circulació de vehicles de Formentera\nÀrees Urbanisme, Turisme i Activitats econòmiques Mobilitat Balanç dels primers 15 dies de la posada en marxa de la regulació d’entrada i circulació de vehicles de Formentera\nDijous, 18 de Juliol de 2019 15:56\nEl Consell de Formentera, a través de l’àrea de Mobilitat, informa que la mitjana de vehicles autoritzats per circular per l’illa durant la primera quinzena de juliol ha estat de 19.183 vehicles entre turismes i motocicletes, tant de visitants com de residents, així com altres vehicles amb característiques especials.\nPel que fa als turistes i visitants 1.168 han obtingut l’autorització per circular amb els seus vehicles, 7.720 residents de Formentera han obtingut també l’acreditació, així mateix 2.594 turismes de lloguer i 6.257 motocicletes de lloguer han obtingut les seves autoritzacions de circulació. Aquesta és la mitjana de dades dels primers 15 dies de posada en marxa d’aquesta mesura pionera a tot l’Estat.\nS’esgoten les primeres quotes\nPel que fa a les quotes, segons les diferents categories, aquesta primera quinzena de juliol s’han esgotat les primeres quotes. La quota de turismes de residents d’Eivissa ha arribat al seu límit els 2 primers caps de setmana de juliol. Les peticions d’eivissencs que excedien aquesta quota han passat a la quota de turismes de visitants general.\nL’altra quota esgotada és la de motocicletes de residents a Eivissa, la qual s’ha superat tots els dies de la primera quinzena de juliol. Però en aquest cas des del Consell s’ha detectat que algunes de les peticions eren de persones residents a Eivissa que treballaven a Formentera. “En el casos en el que s’ha pogut constatar aquest fet, hem canviat la tipologia de l’autorització deixant de nou places lliures pels residents d’Eivissa que desitgin venir a Formentera amb les seves motocicletes”, ha explicat el conseller de Mobilitat, Rafael González.\nEl conseller ha recordat que les navilieres segueixen col•laborant amb aquesta mesura i donant informació als turistes, “així tots els visitants que desembarquen amb el seu vehicle a Formentera coneixen la mesura, aconseguint un dels principals objectius d’aquest primer any de posada en marxa de la iniciativa”. Rafael González ha aprofitat per recordar a tots els formenterers que els seus vehicles també han d’obtenir el permís de circulació pels mesos de juliol i agost i que el poden tramitar de manera senzilla, i en un sol tràmit, al web www.formentera.eco.\nPer últim, el conseller ha destacat que la càmera de lector de matrícules segueix enregistrant dades de tots els vehicles que passen pel carrer Almadrava, punt d’entrada i sortida de l’illa, i que encara que aquest primer any es prioritzarà que arribi la informació del projecte al màxim nombre de persones, la llei també preveu sancions per no tenir l'acreditació que van entre els 1.000 i 10.000€. L'autorització és gratuïta pels residents de Formentera i també els residents de les altres illes. Els turistes han de pagar 1€ al dia per turisme, i 0.5€ per motocicleta.\nMitjana de vehicles autoritzats durant primera quinzena de juliol de 2019:\nTurismes de visitants 657\nMotos de visitants 97\nTurismes de visitants residents a Mallorca i Menorca 91\nMotos de visitants residents a Mallorca i Menorca 27\nVehicles elèctrics de visitants 44\nVehicles híbrids de visitants 21\nTurismes de visitants residents a Eivissa 211\nMotos de visitants residents a Eivissa 20\nVehicles de persones residents a Formentera 7720\nVehicles de persones propietàries d'una segona residència 413\nVehicles de persones residents a Eivissa que treballen a Formentera 60\nVehicles de persones amb mobilitat reduïda 32\nVehicles d'empreses radicades a Formentera 379\nVehicles d'empreses de transport de mercaderies 359\nVehicles oficials i de servei públic 40\nVehicles de serveis d’interès públic 124\nMaquinària industrial 32\nVehicles clàssics o històrics 5\nTurismes de lloguer 2.594\nMotos de lloguer 6.257


Botigues online: consells per vendre online | 2a part\nBotigues online: consells per vendre online (2)\nEn el nostre anterior article t'exposàvem consells que influien en les vendes del teu negoci online. Avui te n'oferim la segona entrega:\n6.- Volum de productes\nLes dades i la nostra experiència ens indiquen que les botigues online que més venen són les que tenen més productes: més varietat de productes, si aquests estan ben treballats en les seves fitxes i la pàgina està ben organitzada perquè l'usuari trobi els productes que busca, implicarà més vendes. Això es deu a l'efecte que la varietat indueix a l'usuari, però a més en el seu efecte en el SEO. No obstant aix,ò hi ha casos d'altres botigues online que amb menys de 30 productes al seu catàleg venen més fins i tot que altres que tenen milers de productes, però aquests casos molt excepcionals.\n7.- Preu competitiu\nDisposar d'un preu competitiu és fonamental perquè puguem vendre amb una botiga online, i aquest és un dels primers anàlisis que s'han de realitzar abans de posar tota la logística de la creació de la botiga. Això és essencialment important si el teu producte es pot trobar a d'altres botigues, i si estàs començant encara més, has de fer-te un lloc en el mercat. Per a això has de fer un anàlisi de la teva competència en el mercat: triar els 10 o 15 productes estrella de la botiga online, buscar 4 o 5 empreses de la competència, i comparar-ne els preus en un excell. Si no ets competitiu en preus, no vendras res.\n8.- Visibilitat del producte a Google\nLa visibilitat dels nostres productes al cercador de Google és una de les millors formes de donar a conèixer els nostres productes i la nostra marca a milers de persones. De fet, és un element fonamental per a la sostenibilitat del teu negoci online a mig i llarg termini.\nPer això és fonamental dissenyar una estratègia SEO, que ens marqui uns objectius, mitjans per aconseguir-ho, i un pla de treball constant. Els fruits del SEO triguen a fer-se efectius, però quan succeeix ens donen una empenta a la nostra botiga online importantíssima.\n9.- Velocitat de la pàgina\nLa velocitat de la pàgina és determinant per al posicionament en cercadors o SEO. A més a més, implica una clara millora de l'experiència de l'usuari i redueix el nombre d'abandonaments de la pàgina. L'ideal és que la pàgina es carregui en 1-3 segons. Més enllà d'això, els usuaris fugiran del teu web espavorits.\n10. Facilitat de compra\nEl procés de compra ha de ser senzill i fàcil de seguir per a qualsevol consumidor. Altrament et trobaràs amb molts usuaris que no acaben el procés de compra (cistelles abandonades).\nEn el proper article desenvoluparem més consells per a botigues online. Fins aviat!


Avià serà la seu de la primera fira del país dedicada exclusivament a la bioconstrucció | Aquí Berguedà\nAvià serà la seu de la primera fira del país dedicada exclusivament a la bioconstrucció\n13 abril 2021 13:27\nAvià acollirà el proper juny la primera fira de Catalunya dedicada exclusivament a la bioconstrucció. Entre l’11 i el 13 de juny, el municipi es convertirà en un parc temàtic de la bioconstrucció i l’eficiència energètica, amb un espai firal a l’avinguda Francesc Macià (entre l’escola i les piscines), ponències a la sala gran de l’Ateneu, tallers al parc del Tossal i, fins i tot, una trobada d’exalumnes de l’Institut Espanyol de Baubiologie (IEB).\nPrecisament aquesta trobada d’exestudiants pretén servir de ganxo a l’organització per atraure un coixí d’experts a la fira, que s’ha batejat com a FIRHÀBITAT. La idea -han explicat Jordi Pons i Rosa Prat, dos dels impulsors- és “generar un espai de trobada i intercanvi entre expositors, empreses i visitants” però, sobretot, que sigui “molt més que una fira”.\nEn aquest sentit, Jordi Pons ha incidit en el fet que FIRHÀBITAT ajudi el sector de la bioconstrucció a “treure’ns la llufa que aquest món és només una cosa de hippies”. Per això, volen explicar als visitants què significa la bioconstrucció i, per fer-ho, estan sent molt selectius a l’hora d’escollir els ingredients del cap de setmana: “Tot allò que no sigui bioconstrucció no ens interessa que hi sigui perquè, més que una trobada d’empreses que omplen els expositors de material, volem que la gent entengui el sentit del concepte, que és molt més que una casa al mig del bosc i que és el futur de l’habitatge”.\nPonències a la sala gran de l’ateneu\nUn dels punts calents de FIRHÀBITAT serà la sala gran de l’Ateneu, on cada dia, des de divendres 11 fins a diumenge 13, hi passaran entre dos i tres ponents diferents per aprofundir en diferents aspectes de la bioconstrucció.\nDivendres a les 12h hi haurà una ponència d’Eloi Juvillà sobre la renaturalització de les ciutats; a 2/4 de 6 (17.30h), n’hi haurà una altra de Sònia Hernàndez-Montaño sobre espais interiors saludables; i a les 7 de la tarda (19h), una darrera a càrrec de Petra Jebens-Zirkel, Jordi Pons i +Habitable, que vol ser una introducció al món de la bioconstrucció.\nDissabte hi haurà dues ponències més, al llarg del matí. A les 11 del matí, Ton Fontdevila parlarà sobre les reformes energètiques en bioconstrucció. I a 2/4 d’1 (12.30h), Diego Carrillo aprofundirà en alternatives d’accés a l’habitatge, com ara el cohabitatge i la masoveria.\nFinalment, diumenge, a les 11 del matí, Carles Labèrnia farà una ponència sobre tractaments ecolònics per a la fusta constructiva. I a 2/4 d’1 (12.30h), Jesús Soto parlarà de sistemes de ventilació eficients.\nUna taula rodona per incidir en el paper dels ens locals en la bioconstrucció\nTambé a la sala gran de l’Ateneu, diumenge a la tarda hi haurà una taula rodona per parlar de les oportunitats i possibilitats d’actuació dels ens locals en matèria de bioconstrucció i eficiència energètica. Rosa Prat ha explicat que la idea és “que es creï un intercanvi d’idees sobre quin paper poden tenir les administracions locals a conscienciar la ciutadania sobre habitatges eficients a nivell energètic”.\nPrecisament en aquest darrer aspecte, l’Associació Comarcal d’Empresaris ha destacat el lideratge d’Avià en el panorama català en polítiques d’eficiència energètica. El president de la patronal, Josep Maria Serarols, ha reiterat que “teníem clar que aquesta primera edició havia de fer-se a Avià, un referent en aquest àmbit”.\nEn aquest sentit, l’alcaldessa d’Avià, Patrocini Canal, ha dit que acollir FIRHÀBITAT era “una oportunitat que no podíem refusar” i ha recordat que, en els darrers anys, l’Ajuntament ha impulsat polítiques per millorar l’eficiència energètica dels espais municipals, així com també per promoure-la entre els seus veïns: aquest últim any s’han destinat 96.000 euros en ajuts directes cap als veïns que hagin millorat els seus domicilis a nivell d’eficiència energètica.\nAvià, una universitat durant tres dies\nAmb la trobada d’alumnes i exalumnes de l’Institut Espanyol de Baubiologie (IEB), Avià es convertirà en una mena d’universitat els tres dies que durarà FIRHÀBITAT. A banda del retrobament d’exalumnes, Avià també acollirà els seminaris d’especialització del Màster de Bioconstrucció.\nAquests seminaris inclouran exàmens i presentació dels Treballs de Final de Màster, que es faran en petits despatxos cedits pel mateix Ajuntament d’Avià a l’IEB. L’ACEB espera una setantena d’antics estudiants i bioconstructors en formació durant tot el cap de setmana.\nDe moment, el cost de la fira s’enfila fins als 40.000 euros. El principal motor financer és l’ACEB, tot i que també s’hi ha sumat aportacions menors d’altres administracions com el Consell Comarcal o l’Agència de Desenvolupament del Berguedà. La patronal també treballa en la recerca de patrocinadors i en possibles noves ajudes procedents d’altres administracions com la Diputació de Barcelona i la Generalitat.\nEn principi, la mostra continua agafant forma amb la idea que sigui una realitat entre l’11 i el 13 de juny. Això sí, el president dels empresaris, Josep Maria Serarols, ha reconegut que tenen un ull posat en la iniciativa i un altre en l’evolució de la pandèmia. La mostra estava plantejada per la tardor del 2020, però amb la Covid-19 es va decidir ajornar-la fins el proper juny. Des d’aleshores s’ha treballat per poder-la adaptar a les mesures dictades pel Procicat en tot moment, i la patronal d’empresaris confia que al juny no hi haurà impediments perquè es pugui celebrar.\nACEB Ajuntament d'Avià Associació Comarcal d'Empresaris del Berguedà FIRHÀBITAT


SAO | L’àrea de Joves estrena compte d’Instagram!\n27 nov. L’àrea de Joves estrena compte d’Instagram!\nPosted at 19:30h in actualitat\tby\tsao\nPa’ Ti pa’ Mi és una iniciativa per motivar als joves a dissenyar el seu propi itinerari personal, formatiu i d’oci, i engrescar-los a desenvolupar les seves competències TIC. Per aquest motiu s’ha creat un compte d’Instagram des dels joves i per als joves. Un compte amb informació relativa a les activitats que ells mateixos duen a terme als projectes de Saó, i també d’altres activitats que tenen lloc al municipi i que poden ser del seu interès.\nA més de compartir idees, i difondre activitats i esdeveniments, a través del compte els joves escullen els tallers que duran a terme durant el curs. Amb l’eina de les votacions d’Instagram, trien el taller que més els agrada, i els més votats són els que s’acabaran realitzant. D’aquesta manera participen directament en el disseny i la construcció de l’itinerari que seguiran durant el curs.\nEl compte s’està construint de forma participativa. N’és un exemple el disseny del logo, ja que una de les joves participants del projecte Passarel·la ha estat qui ha elaborat diferents dissenys, perquè siguin els mateixos joves qui votin quin és el que més els representa i s’acabi convertint en el logo de la iniciativa.\nPa’ Ti pa’ Mi és una eina col·lectiva i col·laborativa. Un canal on els joves poden expressar les seves inquietuds, compartir allò que els motiva, tractar temes del seu interès. I d’aquesta manera fomentar l’autoconeixement i l’autoconfiança perquè cada jove pugui assolir les fites que es proposi i sigui ell mateix qui construeixi el camí per aconseguir-ho.\nConeix Pa’ Ti pa’ Mi!


Sou a: Conservatori i Escola Municipal de Música de Lleida > Avís legal\nAquest lloc web i tots els seus continguts, incloent-hi els textos, imatges, so, bases de dades, codis font, marques, logotips i qualsevol altre material susceptible de ser protegit per les normes nacionals i internacionals de propietat intel·lectual i industrial, són propietat de l'Ajuntament de Lleida, o dels seus titulars legítims (empresa o organisme vinculat al mateix Ajuntament) o bé de tercers. Tots els drets estan reservats. No està permesa la modificació de la web ni dels seus continguts.\nL'Ajuntament de Lleida es reserva el dret a excloure l'usuari que incompleix les condicions generals d'accés i ús del web, sense previ avís a adoptar les mesures que consideri convenients, si escau, per tal de prevenir aquestes activitats i conductes.\nRealitzar un ús adequat i lícit dels continguts i dels serveis del lloc web. Acceptar la utilització dels serveis en les condicions establertes per l'Ajuntament de Lleida.\nFacilitar les dades que li siguin sol·licitades per a la utilització del servei, les quals hauran de ser exactes. I confirmar, fins i tot per escrit, les ordres transmeses quan li sigui requerit per l'Ajuntament de Lleida com a mesura de precaució, en defensa de la confidencialitat o seguretat del sistema, o per imperatiu legal.\nL'interès de l'Ajuntament de Lleida és que aquest lloc web funcioni amb la màxima eficàcia i compleixi la finalitat per a la qual ha estat creat i es manté, posant tots els mitjans raonables per aconseguir-ho, però no es responsabilitza de possibles mal funcionaments i anomalies en el seu funcionament. L'Ajuntament de Lleida no garanteix la disponibilitat i continuïtat del funcionament del servei i resta exonerat de qualsevol responsabilitat per danys i perjudicis que se'n puguin derivar. En aquests casos, i quan sigui possible, advertirà prèviament de les interrupcions en el funcionament del servei.\nL'Ajuntament de Lleida no garanteix l'absència de virus ni d'altres elements en els continguts que puguin causar alteracions en els equips d'usuaris, i s'exonera de tota responsabilitat per aquest motiu. L'Ajuntament de Lleida no garanteix la utilitat, l'actualitat o la manca d'errors dels continguts facilitats al web, que en tot cas hi són amb caràcter orientatiu i informatiu. La responsabilitat de la utilització dels continguts publicats en el web és de la mateixa persona usuària.\nLa informació administrativa facilitada a través d'aquest web no substitueix la publicitat i textos legals que hagin de ser publicats formalment al BOE, DOGC, BOP i en altres diaris oficials, l'edició impresa dels quals és l'únic instrument que dóna fe de la seva autenticitat i contingut. Les dates, calendaris, documents i altres informacions publicats en aquest web tenen un caràcter informatiu, i en cas de discrepància prevaldrà la informació publicada al tauler d'anuncis del centre.\nEl seu ús per part de l'Ajuntament de Lleida permet una millor comunicació amb els ciutadans i ciutadanes, ajuden a millorar la presa de decisions i demostren el seu compromís per a ser més transparent i per a una gestió més eficient.\nL'ús d'aquestes Xarxes Socials de l'Ajuntament de Lleida, però, han de ser respectuoses amb les persones, i amb les opinions d'altres usuaris i han de respectar les lleis, normatives vigents i llibertats fonamentals. Així mateix s'ha de tenir especial cura amb el respecte i protecció de menors, persones desvalgudes, minories, tendències i creences.\nL'Ajuntament de Lleida es reserva el dret a excloure l'usuari que incompleix aquestes condicions per tal de prevenir activitats i conductes no correctes.\nTots el ciutadans i ciutadanes i usuaris de la Xarxa poden fer ús dels entorns participatius, serveis i xarxes socials que l'Ajuntament de Lleida posa a la seva disposició.\nEls usuaris, però, hauran de ser respectuoses amb les persones, i amb les opinions d'altres usuaris i han de respectar les lleis, normatives vigents i llibertats fonamentals.\nNo es podran publicar comentaris que atemptin a la protecció del menors o que suposin discriminació o desqualificació.\nEl usuaris deurien ser respectuosos amb el usos habituals de la xarxa, intentant ser concisos, no generar "spam", no ser invasius, no repetir missatges i no utilitzar els espais per a altres finalitats que les previstes o consensuades pel conjunt d'usuaris.\nL’Ajuntament de Lleida adverteix als usuaris que en ocasions es produeixen intents de phising, suplantant la identitat de l’Ajuntament de Lleida.\nEl responsable d’aquest fitxer és l’Ajuntament de Lleida amb CIF P2515100B i domicili Pl. Paeria núm.: 1, 25007 de Lleida.\nAquestes dades s'incorporaran als corresponents fitxer informatitzats de l'Ajuntament de Lleida i seran tractats de conformitat amb la regulació establerta per la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de dades de caràcter personal, i altres disposicions d'aplicació.\nPlaça Josep Prenafeta, s/n 25004 Lleida\nTel. 973 700 676 Fax 973 700 684\nHorari de Secretaria: de dilluns a divendres de 10:00 a 14:00


El Centre d'Interpretació de la Vall de Boí formarà guies turístics\nEl Centre d'Interpretació del Romànic de la Vall de Boí preveu iniciar la formació de guies turístics especialistes en el conjunt declarat patrimoni de la humanitat per la Unesco. Aquest estiu, les visites guiades les realitzen tres empleats del Centre, mentre que altres turistes hi acudeixen amb els seus propis guies. El programa de formació de guies estarà destinat als especialistes en història i art que vulguin conèixer els secrets del conjunt romànic.\n06/07/2004 - 00.00 Actualitzat 28/09/2004 - 08.39\nSerà un programa obert a tots els interessats a disposar d'una formació que els permeti actuar com a guies turístics a la zona amb un millor coneixement del romànic. El Centre ja va iniciar l'any passat cursos formatius sobre les esglésies, que en aquest cas estaven destinats a les persones que s'encarreguen de la vigilància del conjunt per tal que disposessin d'una millor informació sobre el patrimoni de la Vall de Boí. Les visites guiades al conjunt romànic van atendre durant l'estiu passat 6.678 turistes, mentre que aquest any el Centre d'Interpretació confia a registrar un lleuger increment que permeti superar la xifra dels 7.000 visitants. Al marge de les visites que organitza el Centre, són nombrosos els turistes que hi acudeixen pel seu compte, alguns dels quals s'hi desplacen amb els seus guies turístics.


Ajuntament d'Alaquàs. Sol·licitud de certificat o volant d'empadronament\nAbans de procedir a l'enviament d'el certificat s'han de realitzar una sèrie de comprovacions prèvies per la verificació de les dades subministrades, i per tant, el certificat no s'obté en el moment. Si vol obtenir un certificat instantàniament ho ha de fer a través de la Seu electrònica i un certificat digital.\nEn cas de no disposar de certificat digital, pot utilitzar el present formulari per obtenir un volant o certificat d'empadronament, tenint en compte que és imprescindible que ompli totes les dades sol·licitats perquè puguem comprovar la seua veracitat.\nEl certificat li serà enviat al correu electrònic especificat\nA fi de solucionar possibles incidències de la seua sol·licitud és molt important que ens faciliti un telèfon de contacte, preferiblement mòbil.\nSi sol·licita un certificat per a un menor d'edat sense DNI ha d'emplenar amb les dades del pare/mare/tutor/a i marcar la casella de "Sol·licita certificat d'un/a menor"\nTipus de certificat: Sel·leccione una opció Certificat individual padró Certificat individual padró històric\nDNI/NIE Escanejat o foto:\nMotiu sol·licitut: Seleccione Agència tributària Alta en l'INEM Ajuda aliments Ajuda lloguer Ajuda llei dependència (familiar) Ajuda llei dependència (històric) Bono social Família monoparental Justícia grauita Justificació residencia actual Llibre de família nombrosa Matrimoni Moratòria hipotecària Nacionalitat Targeta sanitària\nSol·licita certificat d'un/a menor\nNom complet del/a menor:


La Cecot considera oportú el debat sobre la renda mínima i demana al Govern visió global a l’hora de focalitzar la inversió en les persones - CECOT\nLa Cecot considera oportú el debat sobre la renda mínima i demana al Govern visió global a l’hora de focalitzar la inversió en les persones\nL’entitat proposa estimular conversions de contractes temporals en indefinits i establir bonificacions a la SS per les empreses amb caigudes de vendes durant dos mesos seguits i superiors a un percentatge que s’acordi a la taula de diàleg, com a exemple d’accions directes i efectives per poder “evitar la propagació de l’atur”.\nLa Cecot creu important que més enllà de subsidiar les persones a l’atur via renda bàsica, també cal plantejar protegir amb subsidis a les persones treballadores en actiu que en els propers mesos poden veure’s afectades per la crisi econòmica i perdre la seva ocupació.\nMés enllà de la crisi sanitària que està generant el virus de la COVID-19, també haurem de lidiar amb una crisi econòmica que s’està escampant tan ràpid com el virus, provocant un increment progressiu de casos d’atur, i de tancaments i de fallida empresarial. Per tant, ens trobem davant de dues pandèmies que, a més, són globals.\nPer fer front a la pandèmica que afecta l’activitat empresarial, a la Cecot proposem que més enllà de subsidiar persones a l’atur via renda bàsica, potser fora oportú començar a plantejar protegir amb subsidis a les persones treballadores perquè sense persones que cotitzin es farà difícil aplicar polítiques actives per aquelles que no cotitzen. Quan ens referim a persones treballadores ho fem sobretot en relació a aquelles que estan en situació de perill de perdre la seva ocupació en l’actual context social i econòmic. Tothom sabem que les primeres persones que perden la seva ocupació són aquelles que tenen una contractació temporal.\nCreiem que, per exemple, estimular conversions de contractes temporals en indefinits i establir bonificacions a la Seguretat Social per les empreses amb caigudes de vendes durant dos mesos seguits i superiors a un percentatge que s’acordi a la taula de diàleg, poden ser accions directes i efectives per poder evitar la propagació de l’atur.\nDes de la Cecot pensem que per poder posar més accent en polítiques socials, s'ha de ser conscient que toca ajudar a generar ingressos i que això passa per ajudar al teixit empresarial que és qui genera l’ocupació i la riquesa. Necessitem poder subsidiar els treballadors i treballadores de les empreses, recordem que el 98% són autònoms, microempreses i pimes, per tal de frenar l’impacte de la COVID-19 i evitar el contagi de l’atur.\nEl debat sobre una Renda Bàsica, encara que a alguns els pugui semblar estrany en una organització empresarial, també ha estat motiu de reflexió i treball en la nostra organització. Qui vulgui comprovar-ho veurà que l’any 2018 vam promoure una anàlisi i comparativa sobre RBU a diferents països i vam impulsar un cicle de conferències per conèixer l’abast i escenaris possibles i, en general, per poder formar part del debat estatal sobre les rendes bàsiques. Un dels valors més arrelats que té la Cecot és precisament vincular el creixement econòmic i empresarial dels negocis amb el desenvolupament, en paral·lel, del territori, de l’entorn i de la societat. Tenim una clara voluntat per fer que aquest desenvolupament econòmic vagi directament lligat a una millora de la cohesió social i a l’aportació de benestar social.\nTanmateix, en el cas de la renda bàsica, sí considerem imprescindible parar atenció en el fet d’evitar que les persones que formen part d’economia submergida es puguin ser beneficiàries d’una renda bàsica ja que com és reconegut oficialment, a Espanya el percentatge d’economia no declarada és prou significatiu com per tenir en compte l’equilibri del sistema social. És més, es podria proposar un incentiu per les empreses que contractin o prioritzin la contractació de persones amb renda bàsica.


Softcatalà, guardonada amb el Premi Nacional de Cultura 2005, categoria Projecció social del català - Softcatalà\nAquesta tarda, en un acte presidit pel Molt Honorable President de la Generalitat de Catalunya, senyor Pasqual Maragall i l’Honorable Consellera de Cultura, senyora Caterina Mieras, l’associació Softcatalà ha rebut el Premi Nacional de Cultura 2005, en reconeixement per la seva tasca en la projecció social de la llengua catalana.\nSoftcatalà no hauria estat possible sense la tasca aquests set anys d’Antoni Agramont, Aureli Alabert, Aleix Badia, Xavier Beà, Marc Belzunces, Xavier Caballé, Laura Casanovas, Miquel Chicano, Jordi Coll, Xavi Conde, Jesús Corrius, David de Montserrat, Òscar del Pozo, Jordi Domènech, Francesc Dorca, Mireia Farrús, Oriol Ferran, Vicent Fornés, Toni Güell, Toni Hermoso, Jordi Jover, Quico Llach, Albert Llobet, Jordi Mallach, Jordi Mas, Emi Miró, Joan Moratinos, Fingal Noguera, Pere Pasqual Pérez i Hernàndez, Miquel Piulats, Josep Puigdemont, Jaume Quintanilla, David Rios, Xavier Rull, Àngels Sala, Josep Mª Suelves, Joaquim Torres Mauri, Marc Valerio, Martí Villaret i la resta de col·laboradors que hem oblidat esmentar, i a tots els nostres usuaris i usuàries.\nEl guardó l’ha recollit, en nom de tot el col·lectiu de voluntaris que forma Softcatalà, Jordi Mas, en la seva condició de coordinador general. El discurs d’agraïment del premi ha estat:\nMolt Honorable President, Honorable consellera de Cultura, membres del Jurat, Senyores i Senyors,\nSoftcatalà és una associació basada estrictament en el voluntariat que treballa per a la normalització del català a les Noves Tecnologies. En nom de tots aquests voluntaris accepto aquest premi que ens honra profundament. Aquest premi el dediquem a tota la gent, d’arreu dels Països Catalans, que treballa diàriament i des del voluntariat, per millorar la presència del català a la nostra societat.\nEl català a les Noves Tecnologies té una bona salut a Internet i al programari lliure, però la seva situació és encara molt precària en àmbits com els vídejocs, els DVD o la telefonia mòbil. Addicionalment, molts dels productes que hi ha en català no es fan servir. Només cal que aneu a qualsevol universitat o administració i veureu que en els seus ordinadors només s’utilitzen programes informàtics en altres llengües, però no en català, com caldria esperar. Aquest fet és greu perquè ja fa anys que existeixen versions equivalents d’aquests programes en català.\nNomés cal recular una mica en la història recent per adonar-nos que, si avui parlem en català, no és gràcies a cap institució, govern o empresa. Parlem en català gràcies a l’esforç de tota una nació que ha volgut ser fidel a la seva identitat col·lectiva, especialment quan les circumstàncies eren adverses.\nEn les nostres mans, les de tots, persones i institucions, hi ha la possibilitat de millorar.


Entorn: Garrover | card.cat\nHi ha que veure el suc que pot donar el joc de les identificacions!.\nEl garrover és, de forma aparent, un arbre fort, segur, transparent -tot l’any mostra el seu fruit-, productiu, adaptable -pot viure en els camps de conreu, però també a les garrigues- i útil, en el sentit de les diverses aplicacions de les garroves i del garroví.\nAmb tot i amb això, resulta un arbre vulnerable, és usual que, en aquests dies calorosos d’estiu, algun dels garrovers de la finca, es pugui esbrancar. Com també ho és, encara que de forma ben excepcional, que en els dies de pluja i vent hivernals també es pugui esbrancar o, fins i tot i segons les condicions del terreny i del seu desenvolupament, arrabassar-se de rel. No sempre les soques tenen consistència suficient per aguantar el pes del brancam.\nTradicionalment, en el nostre entorn, la producció de garroves assenyalava el final i alhora l’inici del l’any agrícola. El dia de la Mare de Déu de setembre quan hi havia el traspàs d’amos i jornalers a les possessions, les ametles i les apreciades figues agostenques eren de pagès que sortia del lloc, però les garroves solien ser del pagès entrant.\nPels qui varem tenir el procés iniciàtic de la feina a fora vila, la collita de les garroves, lleugeres, retents i normalment ombrejades, era molt més plaent que la collita d’ametles, acompanyades de sol, xinxes i polls on tan sols els núvols cotonosos i aïllats, ornats amb el so dels abellerols, sempre fidels a la cita, podia distreure i endolcir petits moments de la jornada laboral.\nAquest article s'ha catalogat com a Botànica, Ecologia i s'ha etiquetat amb Entorn, Garrover per Guillem Pont. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Meritxell Batet candidata pel PSC a les generals esperona a candidates i candidats municipals dels Baix Llobregat - Llobregat Digital\nMeritxell Batet candidata pel PSC a les generals esperona a candidates i candidats municipals dels Baix Llobregat\nDijous, 18 d'abril de 2019 a les 12:00h\nBatet, ha alertat que “el 28 d’abril hi ha un risc real d’involució en la igualtat real i efectiva entre dones i homes.”\n“A les properes eleccions generals hi ha una opció que vol avançar en drets, llibertats i modernitat al nostre país i una altra alternativa, la d’un govern de dretes que amenaça amb la involució, especialment en l’àmbit de la igualtat real i efectiva entre homes i dones, una de les grans conquestes que queden per fer d’una manera determinant”, ha assegurat la candidata.\nAbans d’iniciar-se el dinar amb dones candidates, alcaldesses i regidores a Sant Boi de Llobregat, Batet ha recordat les principals conquestes en el camp de la igualtat que ha impulsat el Govern de Pedro Sánchez.\n“Conciliació i corresponsabilitat, hem aprovat un permís de paternitat més ampli i la cotització a la Seguretat Social per als cuidadors i cuidadores; també hem fet feina en el mercat laboral, amb iniciatives contra l’anomenada bretxa salarial."\nI continuava, "pel que fa a la violència de gènere hem dotat de recursos del Pla estatal contra la violència masclista i formant jutges i fiscals en aquest àmbit; però la feina principal l’hem de fer en l’Educació, educant des de petits per a la igualtat real i efectiva entre homes i dones”.\n“Queda molt per fer i nosaltres lluitarem perquè el segle XXI sigui el d’aquesta gran conquesta”, ha reblat la candidata dels socialistes catalans.\nLa Candidata pel Baix Llobregat a les llistes del Congrés, Sonia Guerra ha recordat que “el nostre compromís bé de lluny amb dones d’aquesta comarca que treballat, liderat i defensant el projecte socialista”.\nA més, Guerra ha insistit en que “hem de ser exemplars i revolucionar les estrucutures tan als ajuntaments com als partits. La política ha de ser transformadora de la realitat i ha de donar exemple del país feminista que volem”.


#31 · 29/Sep/2007, 21:32\na_per_totes de lo mes que malegre que tinguen artiste, a pero a falta de artiste hara en tenen dos..\n#32 · 30/Sep/2007, 10:55\nAhir dissabte vaig veure 3 camions duent falla a Cullera. En el primer camio duien una bata d' una sevillana i algun ninots mes. En el segon camio duien 2 gosos i en el ultim un ninot i un troç de pedra. Per el que he vist es el monument del passeig. Tinc fotos.La bata de la sevillana duia unes flors dibuixades, el tercer gos que vaig vore en terra ja em semblava que era un dalmata.\nCrec que el passeig ja te tot el monument acabat i guardat a Cullera.\n#33 · 30/Sep/2007, 15:48\nuna sevillana jajaja no sera la pantoja,el dalmata sera el 101 els atres 100 ja els an dut\n#34 · 30/Sep/2007, 21:55\nBé, comencem a repartir.....\nA-PER-TOTES, no sabes más que un niño de primaria, estem al segle 21 (XXI) i no al 19 (XIX)... i el president del Passeig no es va rasgar cap vestidura, l'home pensa així i punt, és més, jo opine el mateix.\nFESTIFOC, no eren 3 camions, eren 4 i es van fer dos viatjes. I et diré més, ni està tota guardada ni està totalment acabada, encara queda prou per fer. Ah, i no era una bata de sevillana, era..... millor ja ho voreu...\nMACAFALLES, tú saps massa la quantitat de dàlmates que portem, no són 101, són més... I sí, si que era la Pantoja, jajaja....\nAh, i una cosa en general, un dels artistes del Canet és Palacio i no Palacios.\n#35 · 30/Sep/2007, 23:13 · Editado por maca.1\npsssg comencem a repartir\naixo si que es cuidar a un artiste portar-li 4 camions i dos viajes, enhorabona per a tot el equip del passeig\n#36 · 01/Oct/2007, 21:39\nPSSG, M ENCANTES JIJIJIJI!!!\nbessets per a tots... guau, guau,!!!\n#37 · 01/Oct/2007, 23:33\npssg, els de sant antoni ja antret falla ?\n#38 · 02/Oct/2007, 08:42\nLa veritat és que no tinc ni idea; si que vaig sentir dir que els havien vist fer algun viatje de falla, però realment no ho sé. Jo personalment no els he vist.\nI Palacio i Serra? Ja tindran algo acabat per a dur? Ho dic per si els del Canet no són prou per a carregar-la i volen que anem uns quants a ajudar-los.........\n#39 · 02/Oct/2007, 13:51\nHOLA AMICS!!! xarreu alguna cosa no?? macafalles ke saps del raval?? com va l ´asunt??\n#40 · 02/Oct/2007, 22:14\nxe macafalles porta a la gent de cullera a l esmorçar............\n#41 · 02/Oct/2007, 23:50\nTamany, el dissabte ja vam tindre esmorzar a Sueca...\nA més, tampoc conec ningú per a anar al de Carcaixent, si es que és eixe al que et referixes....\nEscolteu, Palacio i l'altre no posaran al Canet la mateixa que tenen previs posar al Prado de Gandia, no?\n#42 · 03/Oct/2007, 01:47\ntamany sentinto molt me sera imposible, tinc visita del gran mestre perque si jo anara segur que pssg i algu mes am plaer ells portaria a l esmorçar a dijes que estic al taller per si al tornar algu es vol pasar..\n#43 · 03/Oct/2007, 01:56\nno tranquil que el canet esta investigant promte se sabra tot, a fesli una visiteta a arturo i eu sabras...\n#44 · 03/Oct/2007, 12:33\nuna visiteta a arturo?? pero si ell no fa res del canet,no??\nq se sap de les demes falles ???\n#45 · 03/Oct/2007, 15:53\nCada vegada se saps me sobre els monuments. Algu sap algo mes sobre com son els monuments grans de les falles especials? Quines falles tenen pagina web?\nAçi la majoria sou de la Falla el passeig. Hi ha algu que siga d' altres?\nUna enquesta que estic fent per al meu blog, Quins monuments destacarieu de les falles de Cullera al llarg de l' historia?\n#46 · 03/Oct/2007, 16:37\nsi q es cert la majoria som del passeig pero be.... se sap q lo bo abunda..... .\nAbans la bega i el canet tb hi tenien, pero no se si encara la tenen.\nPer a la teva enquesta et dire........ tots el monument q planta la falla passeig\n#47 · 03/Oct/2007, 17:20\nQuin es el teu blog??? Fes-li una miqueta de publicitat, sempre es interesant visitar un blog on parlen de falles.\n#48 · 03/Oct/2007, 20:35\nFestifoc, la pregunta que fas no és gens fàcil de contestar, no sé si es pot ser objectiu a l'hora de respondre.\nJo de les meues en destacaria unes quantes, de la resta de falles no tantes, però bé.\nSi et servix d'alguna cosa la meua opinió, te'n diré unes quantes, però pensa que és la meua opinió personal i no ha de coincidir amb la de la resta de la gent.\nSi parlem de falles impactants, comencem per la coneguda com 'la del welo de la banyera' que vam plantar al passeig l'any 87 o la del llit de Sant Antoni de Lafarga el 89.\nSi parlem de falles boniques, la del cap de cavall del Raval del 97, la de Lafarga al Passeig el 2000 amb el cap del Tenorio o la dels xinesos de la Taüt el 2003.\nI les que per algun motiu s'em van quedar gravades serien: la primera dels Colomina al Passeig el 84 que es va cremar un parell de mesos abans de falles al taller i es va reconstruir entre tots els fallers aconseguint el primer premi; la balena de Lafarga a Sant Antoni l'any 95 i el Xino de l'any 86 si no recorde mal; la dels cuiners i la del geni de Roberto a la Taüt els anys 86 i 88 (si no recorde mal tampoc); del Raval ja he dit la del cap de cavall i alguna de les últimes de Lafarga; del Canet la del cap de tigre del 79, quan encara guanyaven bons premis per mèrits propis i no per la butjaca de ningú; del Païs Valencià la dels músics del 85 (quasi ens guanyen, menos mal que no... mal doblet eixe any...jejeje); de la Plaça Espanya la del 91 del cap del Rei en Jaume o la del 92; de la resta de falles no crec que m'impactara cap altra, en recorde moltes, però no per a destacar-les.\nCom veieu, no totes les que he citat van guanyar, però això no vol dir que no s'ho meresqueren.\nI una menció especial a les dels anys 90 i 99 del passeig, a les quals guarde un record molt especial. Però si m'he de quedar amb una per damunt de totes... la del 'welo de la banyera' del Passeig l'any 1987.\nVaja, se m'havien escapat les infantils, en este cas no en destacaré cap en especial, només heu de buscar les que van plantar Lafarga i Hermógenes als anys 80 i alguna de Blasco; la majoria de les que va plantar el Mero al Raval els anys 90 i en l'actualitat em quede amb qualsevol d'Arturo (especialment la de Venècia del 2005).\nRecorde que esta opinió és personal i no pot ser objectiva. Si m'enrecorde l'alguna més, ja ho diré. Ah, i perdoneu si no pose fotos d'elles, però es que encara no les sé posar...\n#49 · 03/Oct/2007, 21:02\nAl final la falla del canet és la dels detectius que es planta a Burriana este any i guanya el primer premi, però no va tota, només l'inspector de rematada i un cap al costat, algú té alguna foto d'esta falla.\nArtur no fa el canet!!!!!!!\n#50 · 03/Oct/2007, 22:26\nHola!!!! Quant de temps veritat???\nTorne amb noticies fresquetes de bones fonts (a no ser q m'enganye tot el mon)\nEl Canet baixa a primera!!!!! Ahir en la directiva q va celebrar en la falla es va descobrir "el pastel" i els fallers tenen un cabreig................!!!!! Comprensible!!! Man dit q la falla ronda per els 12.000 € i q es senten enganyats!!!! QUIN NOTICIÓN NO???\nA pssg se t'oblida tb una altra falla de Roberto a la Taüt, la del 1988 la del geni de la lampara\n#51 · 03/Oct/2007, 22:29\n#52 · 03/Oct/2007, 22:36\n#53 · 03/Oct/2007, 22:43\ncuant de tens sense estar am mosatros un salud..\n#54 · 03/Oct/2007, 22:58 · Editado por REBOLL\nmonpo monpo monpo mopo\n#55 · 03/Oct/2007, 23:00\nMacafalles cada vegada que veig eixe cap de fallera m'entristisc, fa pena haver-la cremat.\nespere voret pronte, per a mi sera un plaer, dona-li un saludet per a jose i vicent\nJa he dit que era una opinió personal i no havia de coincidir amb els demés. Per a mí, les millors falles que ha plantat la Taüt van ser la dels cuiners i la del geni de Roberto i el Moisés i la dels xinesos de Xarli; la resta, sincerament, ni fu ni fa... bé....\nPer cert, tamany, segur que tu tens fotos d'alguna de les que he nomenat abans i sabràs posar-les. Pots posar-ne alguna?\n#58 · 03/Oct/2007, 23:43\nSe m'ha oblidat preguntar: Aleshores, quí fa la infantil del Canet??????\n#59 · 04/Oct/2007, 00:16\nok, de la teua part\n#60 · 04/Oct/2007, 10:40\naixo del canet ja ho he sentit jo tb, pero ja no em crec res d´ells...


Roda el món i torna al Born: Si passes per Navarra: Platicum, restaurant i buffet de carretera al teu punt\nSi passes per Navarra: Platicum, restaurant i buffet de carretera al teu punt\nPlaticum Crta Nacional 232 - Km 84 Castejón (Navarra)\nSovint quan viatgem fem alguna parada per menjar, a vegades amb un entrepà n'hi ha prou, però si sou més exigents o us ve de gust entaular-vos i fer un bon àpat, a peu de carretera trobem molts restaurants. Hi ha qui es fixa en els camioners per encertar un bon lloc on dinar, però el lloc del qual us parlaré avui és força diferent als restaurants que normalment es troben a la carretera. El restaurant es diu Platicum i forma part de l'anomenat Complejo Castejón que també té hotel, bar-cafeteria, zona per a bodes i altres esdeveniments, sala de jocs, circuit de karts i una petita exposició de locomotores antigues.\nVarietat de productes per escollir\nTot això es troba entre Tudela i Castejón (Navarra), al km 84 de la N-232, a 97 km de Saragossa, 85 de Logroño i 84 de Pamplona. Ideal per a dinar si sortim al matí des de Barcelona i anem en direcció oest (cap al País Basc). Si volem una cosa molt i molt ràpida podem menjar al bar Ñam, on fan entrepans, hamburgueses, tapes, etc. Però us recomano que aneu al Platicum. Es tracta d'un buffet lliure molt assequible on podreu degustar infinitat de plats. Alguns ja estan preparats, com les amanides o la paella, però la diferència d'aquest lloc és que tot el que són carns, peixos, marisc o wok te'ls cuinen al mateix moment amb la combinació que vulguis i al teu gust. Fins i tot les patates fregides. Per tant, no menges res que estigui allà fet des de fa hores com passa en alguns restaurants asiàtics tipus buffet lliure.\nA més a més de tenir gran varietat d'aliments -més de 150 entre vegetals, pastes, carns i peixos- es poden trobar "pijades" com oli de vainilla i és altament recomanable guardar-se un raconet per a les postres. Si sou llaminers us encantaran, perquè a banda d'haver-hi un congelador amb multitud de sabors de gelat, hi ha una font de xocolata on hi podreu regar maduixes, plàtan, meló o les fruites que més us agradin. Tot això es pot guarnir amb tot detall amb nata, siropes, fideus de xocolata, coco... També hi ha força varietat de rebosteria i una mousse de iogurt boníssima. Si ho preferiu, o no us van gaire els dolços, també podeu rematar amb un suc de taronja natural. Les combinacions són inifinites!\nPer a baixar una mica el dinar abans d'agafar el cotxe podeu entrar a "La Caledonia", la locomotora de vapor del 1925 exposada a l'entrada del complex. Va ser fabricada a Escòcia i la van portar per a la construcció del corredor ferroviari Cantàbric-Mediterrani. Encara conserva l'estructura i la maquinària original i es pot sentir el so del pito accionant la seva botzina.


Tasts de llengües, Txi Kung i un taller sobre com endreçar l'armari, activitats del Banc de Temps de Vilafranca\nTasts de llengües, Txi Kung i un taller sobre com endreçar l’armari, activitats del Banc de Temps de Vilafranca\nImatge d’arxiu d’una activitat del Banc de Temps de Vilafranca\n01/12/2019 - 10:00h\nEl Banc de Temps continua amb les seves activitats aquest mes de desembre a l’Escorxador\nEl Banc de Temps ha organitzat quatre activitats: Tasta llengües en francès, Tasta llengües en anglès, Taller pràctic: Com endreçar l’armari i Tastet de Txi Kung que estaran dinamitzades pels propis participants del Banc de Temps que ofereixen aquests serveis.\nEl Taller pràctic: Com endreçar l’armari tindrà lloc el dilluns 16 de desembre, de les 19 a les 20.30h. Anna Calpe i Anna Cuixeres seran les encarregades de dinamitzar l’activitat. Amb l’activitat s’aprendran tècniques per plegar roba i es coneixeran els estris per mantenir la roba ben endreçada dins l’armari. I també, es reflexionarà sobre la importància de l’ordre com una extensió de la nostra ment i el cos. Per poder participar-hi és imprescindible inscripció prèvia al Servei d’Ocupació i cal portar peces de roba pròpia que tingueu dubtes de com es pleguen (pantalons, dessuadores amb caputxa, roba esportiva, roba interior, samarretes…).


Denuncien falta de transparència de l'Ajuntament de l'Hospitalet - Línia l'H\nRedacció|2020-06-25T19:26:34+02:0025 juny 2020|L'Hospitalet|Línia l'H\nLa Comissió considera que l’Ajuntament de l’Hospitalet “ha vulnerat reiteradament el dret d’accés” a la informació pública. Foto: Arxiu\nLa Comissió de Garantia del Dret d’Accés a la Informació Pública (GAIP) ha demanat que es posi en marxa un procediment sancionador contra l’Ajuntament de l’Hospitalet per una “infracció molt greu del dret d’accés a la informació”. Així es desprèn d’una resolució publicada per aquest organisme, que es dedica a atendre les reclamacions de la ciutadania quan no reben la informació pública que demanen.\nLa GAIP assegura que, veient els antecedents, “l’Ajuntament de l’Hospitalet de Llobregat ha vulnerat reiteradament el dret d’accés” a certa informació pública i assegura que es tracta d’una “infracció molt greu”. Per això demana que s’iniciï un procés sancionador “contra la persona que sigui responsable d’aquesta infracció”.\nSobre la informació concreta que es reclama, es tracta de diverses dades relacionades amb projectes fets per l’Ajuntament, qüestions sobre personal del consistori i d’empreses subcontractades i condicions laborals. La petició la va fer un sindicat, que després d’una primera mediació gestionada per la GAIP ja va aconseguir part de la documentació que reclamava.\nEl problema és que, després de gairebé un any, el consistori encara no ha respost la petició de documentació sobre la formació i les capacitats dels comandaments i sobre un estudi d’accés wifi amb dades tècniques. La Comissió ha reclamat a l’Ajuntament la informació o els motius pels quals encara no l’ha entregat, sense resposta. Per això aquest organisme ha decidit iniciar el procés sancionador contra el consistori.\nDes de l’Ajuntament expliquen a Línia L’H que aquesta setmana donaran la informació demanada pels sindicats. A més, també estan analitzant l’expedient de la Comissió, que asseguren que “és molt complex”. La intenció de l’Ajuntament és respondre per què s’ha arribat a aquesta situació en els 30 dies que els dona la institució per contestar el requeriment.


El Poble - Oli de La Torre\nSituada a 788 m sobre el nivell del mar, La Torre de les Maçanes es revela com un paratge on el visitant pot gaudir de la natura, integrar-se en les seues festes, degustar plats típics o sentir el clima temperat a les nits d’estiu.\nEls primers assentaments humans en la zona, es remunten a l’època prehistòrica, com mostren els jaciments arqueològics existents, les troballes dels quals podem veure exposades en el MARQ.\nEs té constància del pas de les cultures mediterrànies (romans, ibers …), però és amb la reconquesta quan La Torre de les Maçanes adquireix personalitat pròpia. Va ser aldea de Xixona fins a 1794, quan se li va concedir el caràcter de municipi independent.\nHistòricament La Torre ha sigut encreuament de camins i parada de pastors i viatgers. També és terra de llauradors que, al llarg dels segles, han anat modelant el paisatge que ara admirem.\nEl topònim de la vila prové de l’època musulmana: La Torre, que és la talaia, hui anomenada “La Casa Alta” i Maçanes, mot d’origen àrab, l’arrel del qual fa referència als llocs que serveixen com a creuera, posada o pas de caminants.\n“La Casa Alta”, torre almohade dels segles XII-XIII. Es pot visitar tamb? l’Església de Santa Anna, el mas fortificat de La Foia de Cortés, “El Pou de la Neu” – antic i valuós dipòsit de neu situat a 1.160 m -, “El Molí de dalt” (ruïnes d’un molí de farina d’època medieval), els voltants de l’antic sanatori per a tuberculosos, i gran quantitat de masos de notable valor històric i cultural.\nA 1658, almenys, es remunten les festes majors en honor de Sant Gregori Bisbe d’Òstia, per la intercessió del qual el poble va ser alliberat d’una plaga de llagosta. S’ofereix al Sant el “Pa Beneït” que porten les joves sobre els seus caps. Aquestes festes se celebren la setmana del 9 de maig.\nEls joves de la localitat – els Fadrins – realitzen la festa en honor de la Mare de Déu dels Fadrins la setmana del 15 d’agost i com en totes les altres festes, es programen actes lúdics, culturals i religiosos d’entre els quals destaca “La Banyà”, multitudinària batalla d’aigua on s’ha d’acudir vestit o disfressat.\nSanta Anna, del 24 al 26 de juliol.\nFestes de la Puríssima –Fadrines– la setmana del 8 de desembre.\nRomeria de Sant Isidre Llaurador, el diumenge després de Sant Gregori (en maig).\nEl parc municipal està ubicat al costat de la Font Major i compta amb espais per a menjar a l’aire lliure, barbacoa, bar, serveis (també per a minusvàlids) i parc infantil.\nLa Torre de les Maçanes és el marc ideal per a practicar senderisme o cicloturisme, donada l’elevada quantitat de massa forestal existent. Les vies estan senyalitzades i s’ha editat un fullet promocional del poble.\nNotícies de La Torre al blog de l’Almàssera\nDissabte passat vam celebrar a La Torre l'esdeveniment "Essències, Participació Activa per a la Sostenibilitat del Món Rural", amb l'Itinerari “SOM VINCLES” Des de la Plaça, vam començar per visitar el forn de pa i dolços Ivorra i Pérez. En eixir del forn, entre...\nMIG SEGLE D'HISTÒRIA D'UNA INDÚSTRIA ESTRATÈGICA PER AL MÓN RURAL Des de l'Associació El Rentonar ens hem proposat documentar el procés de producció del Molí Fariner del nostre poble amb totes les fotos d'arxiu que tenim (realitzades en 2004 i 2016) i amb la...\nFullet promocional de La Torre\nAmb informació general, rutes proposades, plànol del terme municipal i el Catàleg d'Arbres Emblemàtics i Monumentals del Poble.


Margallo utilitza l'esposa de Puigdemont per carregar contra el procés\nBarcelona. Dimecres, 7 de juny de 2017. 21:54\nActualitzat: Dimecres, 7 de juny de 2017. 23:23\nL'exministre d'Afers Estrangers José Manuel García Margallo va argumentar aquest dimarts al programa El Cascabel de 13tv la convicció independentista del president, Carles Puigdemont, atribuint a la seva esposa, Marcela Topor, l'afirmació que preferiria "morir de gana a Barcelona", en una Catalunya independent, abans que disposar d'un major benestar dins d'Espanya.\nTot plegat, a partir del moment en què el conductor del programa li demana sobre "les aspiracions del senyor Puigdemont". "Aquest Puigdemont segueix aconseguint adhesions...", ironitza el presentador referint-se al distanciament dels comuns en relació al referèndum unilateral.\n"Puigdemont ha estat coherent amb la seva tesi, ell és independentista i el que vol és trencar... la seva dona, que és romanesa, ha dit que ella preferia morir-se de gana a Barcelona que tenir un major benestar amb Catalunya dins d'Espanya", proclama Margallo.\n"Fixa't! Pobreta!", s'escolta entre els presents. Margallo deixa anar aquestes declaracions i no explica on se suposa que les hauria fetes Marcela Topor i tampoc ningú l'hi demana.


els Garidells | enciclopèdia.cat\nEl poble dels Garidells\nEl municipi dels Garidells és situat a l’esquerra del Francolí. Per l’extensió del seu terme és el segon municipi més petit de l’Alt Camp, després del Rourell. El relleu del terme és afectat per una sèrie de turons l’alçària dels quals disminueix d’E a W segons que s’apropen al curs del Francolí. El territori és recorregut per la riera dels Garidells, que desemboca al Francolí dins el terme de Perafort. Els Garidells limita al N amb Vallmoll, a l’E amb la Secuita, al S amb Perafort i a l’W amb el Morell, aquests tres darrers termes pertanyents a la comarca del Tarragonès.\nEl municipi es comunica amb Valls i Tarragona per la carretera N-240 de Tarragona a Lleida, la qual parteix el terme en dues meitats gairebé idèntiques i passa propera al nucli urbà.\nEn la contribució determinada l’any 1358 per la cort de Girona i Barcelona, el lloc dels Garidells apareix amb 14 focs, mentre que el fogatjament del 1553 en registra 15. L’any 1719 poblaven el lloc un total de 17 veïns. Els Garidells perderen veïnat entre el 1719 i el 1763, ja que en la darrera data registraven 13 veïns. Els deu anys transcorreguts entre el 1763 i el 1773 foren molt positius per al lloc, ja que no solament recuperà les pèrdues experimentades respecte del 1719 sinó que millorà el nombre de veïns en situar-se en 26. L’any 1787 tenia 312 h i el 1795 un total de 65 homes de més de 16 anys, 23 dels quals eren fadrins i la resta casats. El 1819 els Garidells tenien 28 veïns, quantitat que mantenia el 1830 (140 h), mentre que el 1842 assolia 144 h. El municipi registrà el nombre màxim de 440 h el 1857. Entre el 1860 i el 1877 experimentà una forta davallada, ja que passà de 414 h el 1860 a 260 h el 1877. El municipi entrà al segle XX amb 239 h, que pujaren a 267 el 1910. Des del 1910 fins als anys vuitanta la població dels Garidells no deixà de minvar; la xifra més baixa del segle s’enregistrà el 1972, amb 132 h. El cens del 1981 indica per al municipi un total de 179 h, que el 2001 havien baixat a 175 h. L’any 2005 hi havia 189 h.\nL’agricultura i l’avicultura són els recursos econòmics més importants. En les terres d’al·luvió que voregen el Francolí hi ha una estreta franja de regadiu en la qual es conreen avellaners, cereals i fruiters. A la resta de les terres conreades predomina la vinya, seguida dels ametllers, els garrofers, les oliveres i els avellaners. La part no conreada és ocupada pel bosc i la garriga. A partir dels anys vuitanta hi va haver una revitalització del poble gràcies a la seva funció de segona residència, sobretot a partir de la construcció de la urbanització Malacuca, situada a l’extrem de ponent del poble, prop del Francolí i de la carretera N-240.\nEl nucli urbà del poble dels Garidells és sobre un tossal de 132 m d’altitud i a l’esquerra de la riera dels Garidells. L’església parroquial és petita i dedicada a sant Jaume, en honor del qual el municipi celebra la festa major al juliol. Per damunt de la caseria sobresurt l’edifici de l’antic castell feudal dels Garidells.\nLa carta de poblament de l’indret fou donada per Guillem de Claramunt als seus germans Arnau i Berenguer l’any 1174. Els drets que sobre el lloc s’havia reservat Guillem de Claramunt en fer la donació als seus germans passaren el 1229, per disposició testamentària, al monestir de Santes Creus. El 1309 els Garidells pertanyien a Saurina de Castellet, de la qual passaren a Galceran de Montoliu, que instituí hereu del lloc, com també de la Pobla de Mafumet, el seu fill Bernat. L’any 1391, el rei Joan I vengué a la mitra tarragonina els drets i la jurisdicció que sobre els Garidells posseïa la corona. El territori passà dels Montoliu als Rossell; l’any 1582, Jaume de Rossell va vendre el castell i el terme dels Garidells al monestir de Santes Creus. La parròquia del poble posseïa 4 jornals i 2 quartans de terra, que passaren a ser propietat de Josep Damunt, pagès de la localitat, els anys trenta del segle XIX.


regió sanitària Terres de l'Ebre | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nCamp de Tarragona: l'Rt puja lleugerament\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 36.572 casos confirmats per PCR o tests d'antígens, 90 més que el passat dijous. Si es tenen en compte totes les proves, l'actual número de casos acumulats des de...\nCamp de Tarragona: cinc ingressats més per covid, amb un total de 62\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 36.482 casos de covid-19 confirmats per PCR o tests d'antígens, 105 més que el passat dimecres. Si es tenen en compte totes les proves, l'actual número de casos des de...\nCamp de Tarragona: el 6,11% de les proves donen positiu\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 36.377 casos de covid-19 confirmats per PCR o tests d'antígens, 66 més que el passat dimarts. Si es tenen en compte totes les proves, l'actual número de casos des de...\nCamp de Tarragona: el risc de rebrot baixa 12 punts i se situa als 130\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 36.311 casos confirmats de covid-19 per PCR o tests d'antígens, 94 més que el passat dilluns. Si es tenen en compte totes les proves, el número actual de casos des de...\nCamp de Tarragona: el risc de rebrot puja quatre punts, fins als 176\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 36.004 casos de covid-19 confirmats per PCR o tests d'antígens, 73 més que el passat dimecres. Si es tenen en compte totes les proves, el número actual de casos des de...\nCamp de Tarragona: el risc de rebrot creix deu punts, fins als 172\nAl Camp de Tarragona s'hihan registrat 35.931 casos confirmats de covid-19 per PCR o tests d'antígens, 88 més que el passat dimarts. Si es tenen en compte totes les proves, el número actual de casos des de...\nCamp de Tarragona: vuit ingressats més per covid, amb un total de 51\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 35.804 casos confirmats de covid-19 per PCR o tests d'antígens, 75 més. Si es tenen en compte totes les proves, l'acumulat de casos des de l'inici de la pandèmia és...\nCamp de Tarragona: dos morts més per covid en les últimes 24 hores\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 35.509 casos confirmats de covid-19 per PCR o tests d'antígens, 64 més que el passat dimecres. Si es tenen en compte totes les proves, l'acumulat de casos des de...\nCamp de Tarragona: baixa el risc de rebrot a 139\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 35.445 casos confirmats de covid-19 per PCR o tests d'antígens, 91 més que el passat dimarts. Si es tenen en compte totes les proves, l'acumulat de casos des de l'inici...\nCamp de Tarragona: sense noves defuncions per covid-19 en l'últim dia\nAl Camp de Tarragona s'hi han registrat 35.131 casos de covid-19 confirmats per PCR o tests d'antígens, 59 més que el passat dijous. Si es tenen en compte totes les proves, l'acumulat de casos des de l'inici...


Unión Aragonesista - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEn un primer moment estava lligada a la Unión Regionalista Aragonesa (URA) però al cap de poc es va transformar en la principal organització aragonesista. Els primers dirigents van ser Teodoro Barasona i José María Mur. Al novembre de 1918 es tria una Junta dirigida per José Alfaro Calvo i Gaspar Torrente i convoquen una Assemblea Regionalista Aragonesa a Barcelona en la qual participa la URA de Saragossa.\nA fins de 1919, ja de nou dirigida per Jose María Mur, l'organització va canviar el nom a Unión Aragonesista. A l'abril de 1922 la UA va llançar una campanya per a aconseguir l'establiment d'una Mancomunitat per a Aragó i elaborar un projecte d'Estatut.\nEn 1918 es va establir la Juventud Regionalista Aragonesa, que en 1919 canvia el seu nom pel de Juventud Aragonesista de Barcelona. En 1929 es va establir una secció femenina.\nLa UA va donar suport al Directori militar de Primo de Rivera amb l'esperança que eliminés el règim clientelista i caciquista. Encara que durant la Dictadura de Primo de Ribera va seguir existint, tot just va mantenir activitat fins que en 1929 va publicar un manifest i va reactivar la militància, aproximadament 125 socis, que en 1929 van triar com a president a Julio Alfaro.\nDurant els primers anys de la Segona República la UA es va dedicar preferentment l'activitats culturals fins que al juliol de 1933 realitzà una crida per a la creació d'un partit aragonesista i va promoure la creació d'un Comitè-pro Estatut aragonès, enviant al maig de 1936 dos representants al Congrés de Casp.\nEn 1936 la Unión Aragonesista tenia al voltant de 250 afiliats. El seu òrgan d'expressió era la publicació El Ebro. El seu primer exemplar sortí el 15 de desembre de 1917, amb periodicitat mensual. El periòdic va desaparèixer al març de 1933, encara que en 1936 van aparèixer dos números aïllats.\nAntonio Peiró y Bizén Pinilla, Nacionalismo y regionalismo en Aragón (1868-1942), Unali, Zaragoza, 1981 ISBN 84-85656-23-7\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Unión_Aragonesista&oldid=21434579»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 jul 2019 a les 13:55.


Durant la guerra, va fer tasques de reconeixement, vigilància i trasllat de ferits\nSergi Hernández | divendres, 7 de maig del 2021, a les 11.53\nMaria Pepa Colomer va fer realitat el seu somni de volar convertint-se en pionera de l’aviació catalana. A la Sagrera hi ha uns jardins que recorden aquesta aviadora, la primera dona amb llicència de pilot. Mercè Martí, pilot i empresària, va conèixer Colomer a finals dels 90 i en recordava la seva figura en aquest capítol de ‘Va passar aquí’.\nDues pilots, dues èpoques\nMercè Martí va tenir notícies de Colomer a finals dels 90 quan preparava una expedició aèria per l’Àfrica. Aleshores va descobrir que una de les pioneres de l’aviació catalana encara estava viva i va decidir que l’havia de conèixer.\nMartí explica que ella i Pepa Colomer i es van fer amigues i recorda que a Colomer li brillaven els ulls cada cop que explicava que havia volat. La recorda com una persona inquieta, amb caràcter i geni. Una dona valenta. De petita s’havia llançat pel balcó amb un paraigües pensant que podria volar i es va trencar les dues cames. També s’escapava d’amagat dels seus pares i se n’anava als aeròdroms, on avui hi ha l’aeroport del Prat. Amb el temps, va aconseguir ser la primera dona amb llicència de pilot. Es va relacionar amb altres pilots i entre ells, el que seria el seu marit.\nPilot a la Guerra Civil\nEn començar la guerra, va ser de les primeres dones a servir a la República. Durant la Guerra Civil no va entrar en combat, però se li van encarregar missions de vigilància per evitar l’entrada d’avions italians, de reconeixement i de trasllat de ferits. Probablement va ser la primera dona espanyola a fer aquesta mena de tasques.\nEn aquesta època va conèixer la seva companya, la Dolors Vives, que va ser la segona dona pilot catalana, i van tenir una molt bona relació els anys 30-31. Eren dones molt avançades al seu temps, molt decidides, que trencaven motlles. Però la seva trajectòria va quedar tallada per la guerra civil i Colomer i el seu marit van haver de marxar a l’exili.\nA Anglaterra, el seu home, en Carreres, es va consolidar com un gran aviador i va treballar pel govern britànic. Colomer es va dedicar a tenir cura de la família i a la granja de cavalls que tenien.\nMartí recorda que va quedar molt impressionada en una visita a casa de Colomer veient la quantitat de records, fotografies, copes i medalles que havia tenia de la seva època d’aviadora.\nEls últims anys de vida se li van dedicar diversos homenatges, com el que va organitzar la mateixa Martí juntament amb la Generalitat per reunir les dues aviadores, Maria Pepa Colomer i Dolors Vives.\n— aviació — Dia Internacional de les Dones — dones — Guerra Civil


Aula Balear, ens obri les seves portes. Entrau-hi – Unió de Cooperatives de Treball Associat de les Illes Balears\nQuè ens ofereix Aula Balear?\nEls que ens coneixeu bé, sabeu que no és així com ens agradaria fer-ho, però estam preparant unes PORTES OBERTES VIRTUALS amb la mateixa il•lusió que ens caracteritza, per poder continuar oferint aquest foradet per on mirar la nostra escola, però ara des de casa. Ens voleu conèixer millor? Nosaltres us hi esperam!\nA les famílies interessades en assistir-hi, us demanam que empleneu aquest formulari pitjant aquí\nUs avisarem MOLT AVIAT. Moltes gràcies!\nVos bé de gust obrir les nostres portes?\nPitjant aquest enllaç entrareu dins la nostra cooperativa\nPer veure-los, pitjau aquí\nUna volta per infantil\nVoleu fer un voltí ? pitjau aquí\nProjectes de centre. Aula Balear\nSi vols descobrir quins són els nostres projectes de centre , pitja aquí\nNivells educatius que oferim:\nEtapes: pitjant aquí descobrireu totes les nostres etapes\nEducació Infantil 3 – 6 anys\nCicles Formatius de Gestió Administrativa\nCicles Formatius de Tècnic en Sistemes Microinformàtics i Xarxes\n• Serveis complementaris i extraescolars:\nPitjant aquest enllaç, entrareu dins aquests serveis\nA l’escola comptam amb un servei de menjador del que pot gaudir tot l’alumnat del centre. És un espai on hi posam especial atenció per la gran importància que té en el desenvolupament i aprenentatge dels alumnes.\nEntre els trets més importants hi trobem:\nUn menú saludable. Planificat per una nutricionista i revisat pels responsables de cuina i la comissió de menjador.\nEl menú inclou les adaptacions requerides per al.lèrgies o intoleràncies de diversos tipus.\nS’organitza en dos tipus de menú d’hivern i estiu que afavoreixen el consum de productes de temporada.\nA més, s’utilitzen productes de proximitat i l’elaboració és casolona.\nL’organització de l’espai i els horaris afavoreix l’aprenentatge i l’adquisició d’hàbits saludables i autonomia. Es fan tres torns de menjador. El funcionament s’adapta a les característiques de l’alumnat (edat, …).\nEls alumnes d’infantil dinen a les 12:10 hores, acompanyats per monitors i monitores que promouen hàbits socials i d’autonomia, indispensables per gaudir d’una vida saludable. En acabar de dinar, romandran amb ells a l’hora de fer la migdiada a l’aula de dormilons.\nTambé es fa un seguiment diari de com han dinat els infants i s’informa les famílies.\nA més, cada horabaixa oferim als alumnes d’Educació Infantil un berenar saludable que es prepara a l’escola, per completar els esforços físics i intel·lectuals.\nLa supervisió del servei es fa per part de:\nEl cap de cuina i professionals de cuina que revisen menús i elaboren les receptes “al moment” perquè l’escola compta amb cuina pròpia.\nLa comissió de menjador,formada per treballadors del Centre (Direcció, professorat de cada etapa educativa i Gerència), que ajuden en l’organització i funcionament del servei.\nUna responsable de menjador encarregada de mantenir l’organització del menjador mentre els alumnes dinen. A més, també està en comunicació amb els tutors/tutores i les famílies per a qualsevol tipus de necessitat.\nMonitors i monitores que afavoreixen l’aprenentatge dels hàbits saludables i autonomia dels alumnes.\nServei de control de laboratori que analitza i fa un seguiment d’aspectes higiènics i/o alimentaris.\nEl seguiment del servei. Es duu a terme un seguiment del servei tenint en compte les opinions, propostes i/o suggeriments de tota la Comunitat Educativa (famílies, treballadors i alumnat). Es realitzen enquestes i/o reunions per recollir la informació necessària.\nEl menjador, un espai més per aprendre: s’aprofita l’espai del menjador per fer tallers relacionats amb la nutrició (desdejunis saludables, tallers de cuina divertida, …).\nHi ha un ampli ventall de propostes, tant de caire esportiu com d’altres més lúdiques, com són: natació, teatre, ciència divertida, anglès, atletisme, psico-dance….\nA l’educació infantil les activitats s’ofereixen a partir de 5è d’Infantil , ja que els de 4t d’Infantil després de dinar descansen a l’aula de dormilons.\nEl centre disposa d’un servei d’escoleta que es pot fer servir per mes complet o per als dies que es necessiti, amb un ticket que es pot adquirir a la Secretaria del centre.\nExisteixen tres trams horaris segons la necessitat de cada família:\nMatinera de 7.30 fins a les 9:00 hores .\nMigdia de 12:10 a 13:00 hores\nHorabaixa de 17:00 a 18:00 hores\nVos ha agradat ? idò emplenau aquest formulari per contactar amb nosaltres i conèixer millor la nostra escola i el nostre projecte educatiu.\nper entrar al formulari de contacte pitjau aquí\nFins aviat !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!