El Salouenc: de març 2009\nLa inestabilitat econòmica, social i política és fa notar. I tot sembla indicar un canvi de color polític a la Generalitat.\nPrimer: les mesures anticrisis del PSOE no semblen donar els resultats esperats (amb algunes he estat crític i d'altres m'han semblat correctes).\nSegon: La oposició ja veu la sortida de la seva travessa del desert i és planteja com alternativa seriosa i solvent, Cada cop més gent veu en Mas President de la Generalitat.\nTercer: els PSC(PSOE) després dels resultats a Euskadi no pot vendre la por a la "dreta" ni al PP, perquè a Catalunya és residual.\nAquest moviment genera reaccions, Esquerra ja torna a treure del l'armari la paraula equidistància. Però on nervis és senten molt més és a Nicaragua on ja s'ha posat en marxa tota la maquinària propagandistica. enlairant els seus caps visibles a la Generalitat i ajuntament. Com a resposta aquests nervis s'ha engegat una campanya institucional a diferència de la campanya fent Barcelona la campanya de la Generalitat, sols és veurà en cartells, perquè viola la normativa audiovisual al respecte, que impedeix fer publicitat institucional anunciant l'obra de govern.\nDoncs bé l'argument sota els que és fa la campanya "Fets (made in) Montilla" sortida de la cuina de José Zaragoza, spin doctor del PSC, consisteix a "explicar" la obra de govern on en un seguit de tanques publicitàries amb un cost, modest segons José Zaragoza, de 30000 €. Que acaben com a "fets xxx Montilla" amb uns colors que sense que siguin cap sorpresa (roig i blanc) són els del PSC. Tot i la mancança d'un nou finançament i que la millora real d'aquest serà nula la intenció és vendre'ns el got com mig ple. Seguint les tesis de Llenguatge polític de George Lakoff busca associar la paraula president, que encara avui la majoria de catalans identifica la paraula President a Jordi Pujol aquesta entri al subconscient acompanyant José Montilla, substituint president Pujol en el nostre subconscient.\nAquesta apropiació barroera de la poca obra de govern inclou també a les conselleries dels socis menors del PSC. Davant la incomprensible passivitat de Esquerra i ICV que queden fent el paperot mentre el PSC monopolitza la (in)acció del govern. I els silencis serien un assentiment tàcit. D'acord per un tripartit 3.\nAquests moviments fan pensar seriosament que la calculadora falla i veuen complicat sumar prou escons per repetir el Tripartit per 3a vegada. I que per plantejar-se sumar el PSC ha de sumar ell sol els escons que perdran els seus socis.\nPublicat per Josep (sl) a 21:45 9 comentaris:\nPublicat per Josep (sl) a 12:18 2 comentaris:\nDesprés de l'acte de precampanya d'avui a Tarragona, m'he decidit a recuperar a la brillant entrevista feta pel periodista Toni Aira pel Singular. Sobre l'acte he de dir: Bravo en Ramon Tremosa ha estat impecable. Amb un missatge optimista per Catalunya i s'agraeix en temps de crisi sentir un missatge en positiu per Catalunya, molt acadèmic i de comprensió fàcil, amb visió global i amb aspectes entenedors amb referents locals molt pròxims.\nPolític “de pràctiques”, què està havent d’aprendre a marxes forçades?\nÉs molt diferent estar a la torre de vidre de la universitat, pontificant, jutjant i amb tothom rient-te les gràcies, que no pas encapçalar una llista electoral i passar a ser jutjat. Es treuen frases de context i es diuen coses que un mateix mai no ha dit...\nSí, sí. La política és molt absorbent, i tampoc no pots estar tot el dia llepant-te les ferides. Si ets un sentimental, no et dediques a això, però tampoc jo no he entrat en política per fer amics.\nÉs vostè de dretes?\nSer de dretes i d’esquerres s’utilitza molt hàbilment per part del PSC amb notables rèdits electorals, tot i que cada vegada menys. Però els serveix per parlar de bons i dolents, dient que uns són superiors que els altres...\nPerò vostè s’hi considera o no?\nNo. Jo vinc de famílies de pagès humils. El meu pare és nascut a La Noguera i la meva mare és del Pla d’Urgell. Jo vaig néixer a Sant Boi de Llobregat, on vaig viure fins els 15 anys. Vaig anar als salesians d’allà, que estan al barri de La cooperativa, que és el de l’emigració castellana. Dels zero als quinze anys, el 95% dels meus companys eren fills de l’emigració castellana. I visc al barri de Gràcia, que és de classes mitjanes.\nÉs vostè un nacionalista de saló?\nEl que sóc és crític amb l’aposta estratègica que ERC fa amb el tripartit, que és créixer en el Baix Llobregat. La meva experiència vital m’indica que les estratègies pensades perquè Esquerra tragués un milió de vots en aquesta zona són autèntic sobiranisme de saló. Per més desitjables que fossin.\nPer il•lusòries i utòpiques. El polític, si aixeca molt el llistó de les expectatives que pretén acomplir, acaba decebent molt més espectacularment després quan els resultats et retraten implacablement. Molt més honesta ha estat CiU parlant peix al cove i advertint que es glaça la Bàltica, que no pas el PSC prostituint la paraula federalisme durant trenta anys o Esquerra degradant, frivolitzant i depreciant el concepte d’independència en els últims cinc anys.\nPosarà l’accent en l’eix nacional, per mirar de deixar de banda el dreta-esquerra?\nMés enllà d’eixos, perquè no sóc un teòric de la ciència política, jo diria que la realitat és la que és. Hi ha uns partits catalans que estan a favor del traspàs dels aeroports a la Generalitat, i uns altres que no. Hi ha uns partits catalans que estan a favor de les seleccions nacionals esportives, i uns altres que no. Hi ha uns partits catalans que aspiren a recaptar els impostos que generem, i uns altres que no. El PSC ha tingut dues oportunitats. Maragall era un catalanista històric, Montilla és un capità del Baix Llobregat, i tots dos han topat amb la mateixa paret: “El PSC somos nosotros”. Això no pretendran que duri sempre, no?\nI vostè per què es presenta?\nSi jo em presento i sóc candidat de CiU avui és perquè tinc molts amics a ERC, i alguns al Govern, i els veig decidits a persistir en l’error i a repetir més tripartits. Jo ja veia amb molt d’escepticisme el primer tripartit, però li vaig donar una oportunitat. El segon ja el vaig trobar bastant forçat, i després l’he vist clarament sense cohesió, que no governa, que no pren decisions, que mira de no arriscar, que paralitza les grans obres que necessitem...\nEsmena a la totalitat al tripartit, doncs?\nÉs una experiència clarament fracassada. El mètode científic aconsella prova i error. És per això que jo penso que ara l’Artur Mas mereix una oportunitat per veure què pot fer. Té un lideratge, ha guanyat a les urnes per dos cops, i és un lideratge d’una Catalunya econòmica que avui dia està en perill però que sempre ha estat la base de la nostra economia. I recordem que sense economia sòlida i pròspera, la llengua, la cultura, la nació no té cap possibilitat.\nQuè ha fet CiU que l’ha tornat a convèncer, més enllà dels demèrits dels altres?\nCrec que hem de ser conscients que els alts funcionaris de l’Estat són molt potents. Espanya finalment, capital París, com diu Germà Bel. S’han modernitzat moltíssim. I en contrast, la política catalana ha mostrat amb l’Estatut totes les seves febleses estructurals, i ja no diguem el nacionalisme-catalanisme-federalisme-sobiranisme. Tots plegats hem quedat despullats, hem baixat a camp obert a presentar batalla i hem sortit escuats... I hem vist que només serveix la guerra de guerrilles.\nQuè vol dir amb “guerra de guerrilles”?\nPeix al cove. Però per practicar-lo abans hi ha d’haver un govern a la Generalitat que vulgui avançar, i després esperar les conjuncions astrals favorables al Congrés dels Diputats, perquè la prova és que ara que han manat “els federals”, els amics allà i aquí, el més calent és a l’aigüera. Això és simple observació de l’evidència empírica. Simple anàlisi de la realitat.\nEl PSC no creu que pugui donar per a més?\nÉs que no podem demanar peres a un pomer. El pomer pot donar peres excel•lents. El PSC és un pomer que dóna moltes pomes, i algunes de molt bones. Però no li podem demanar peres.\nPer tant no li podem demanar...?\nNo li podem demanar que vagi a Madrid a treure res en la línia de dotar-nos de l’autogovern que ens milloraria el nivell de vida i que vol el nostre país.\nI CiU sí que ho farà, això?\nJo vaig tocar fons i vaig passar a estar més madur que mai per acceptar una oferta com la de Convergència, quan els 25 diputats del PSC tornen a aprovar abans de Nadal un altre Pressupost de l’Estat gratis a canvi de res. Això no ho farà mai CiU.\nÉs optimista respecte del nou finançament que algun dia arribarà?\nAquest dimarts passat, el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) publica un acord del govern català, pel qual s’autoritza la conselleria d’Economia i Finances a emetre deute públic en els mercats internacionals per valor de 5.000 milions d’euros. Ja tenim el finançament! Aquest és el finançament de Zapatero! Deute! Deute per les generacions futures de catalans, pels meus fills, que seran els que hauran de tornar els diners.\nPerò la Generalitat està endeutada des de fa anys...\nDades: del 1980 a 2007, és a dir, en 23 de CiU i 4 de tripartit, el deute de la Generalitat ha sigut de 17.000 milions. L’acumulació de dèficits públics anuals és aquesta xifra. I el 2008, l’any en què havíem de tenir el nou model aprovat, només aquest any, va i ens casquen 5.000 milions de deute! Bé, fantàstic, no? Quin negoci és el tripartit, oi?\nPerò si això fos tan greu tindria conseqüències al Govern, no?\nNo passa res! Els senyors d’Esquerra segueixen dient que no en treurem res de marxar del Govern ara. Molt bé, ja sabran els càlculs electorals que fan però realment és injustificable un govern que només aconsegueix mil milionets per pagar els 40.000 nous funcionaris de la Generalitat. Ni per fer carreteres, ni per fer polítiques socials, ni per ajudar les empreses, ni res, ni res, ni res de res. I una altra cosa és si podran col•locar aquests 5.000 milions d’euros perquè (ull!) emissions de 6.000 milions d’euros... I això ens ho compraran àrabs, japonesos i xinesos a nosaltres...?\nEsquerra i PSC a banda, ICV ha rebut bastant de vostè, que els ha qualificat de “llast per al país” i de “fonamentalistes mediambientals”. Per què? És una manera d’evitar el xoc frontal amb ERC?\nNo, en absolut. Jo fa cinc anys que faig conferències per Catalunya, a cambres de comerç, agrupacions empresarials, col•legis professionals. I hem trobo a tot arreu, des de Tortosa a Girona, i de Tremp al Baix Llobregat, amb restriccions, endarreriment i limitacions que sistemàticament un partit petit com ICV està provocant, tot col•lapsant, minimitzant i reduint infrastructures bàsiques que el país necessita.\nPerò la MAT al final s’ha fet.\nPerò molt tard!\nEl túnel de Bracons arribarà.\nAl final sí, però no amb la capacitat que necessitem. I si el Quart Cinturó entre Granollers i Terrassa no és una via d’alta capacitat, 3+3, amb moltes entrades per facilitar que també sigui de proximitat, els vallesans seran un 20% més pobres d’aquí a 10 anys.\nPerò ICV és al govern del país...\nPotser els catalans volen un país un país verd on no s’hi faci res més, però si això és així, els responsables polítics que defensen això han de parlar clarament sobre quin és el cost en termes de menor creixement econòmic i de reducció de nivell de vida que les seves propostes suposen pels catalans. Perquè si no fan trampa!\nEl noto irritat amb Iniciativa.\nCom a economista estic obligat a dir que les polítiques d’ICV tenen costos en el nivell de renda futura dels nostres fills. I això no és culpa de Madrid. Per això m’irriten profundament les trampes que fa Iniciativa. I sembla que no només a mi. L’alcalde de Castelldefels, Antonio Padilla, capità del Baix Llobregat, ha expulsat els d’ICV del seu govern municipal, perquè “Iniciativa prioritza els ànecs a les persones”. Ho diu ell, no jo! I ho diu perquè els seus socis ecosocialistes no li deixaven ampliar les pistes del Prat per uns aiguamolls intocables que fan que els avions passin per damunt del municipi, i així nens i avis no puguin dormir. Amb casos com aquests, no em dirà que no queda clar que ICV no empitjora la qualitat de vida dels catalans...\nBé, ecosocialista queda clar que vostè no ho és. Però, i independentista?\nMiri, li ho diré clarament: el traspàs de l’aeroport de Girona és el 5% de la independència de Catalunya, perquè la independència és un procés gradual. El que passa és que jo no sóc independentista com ho entén el senyor Puigcercós.\nI com creu que ho entén ell?\nPuigcercós és com un senyor que entra en un gimnàs i el primer dia, tot just passant per la porta diu: “Jo vinc a aixecar 100 quilos”. Els altres que estem entrenant a la sala, suant la samarreta i mirant d’aixecar 10 quilos, ens ho mirem i llavors ve l’entrenador i li diu: “Passa noi, que primer et convé dieta i rutina”. Aixecar 100 quilos és un procés gradual, i primer de tot has de mirar d’aixecar pesos de 5 quilos, de 10...\nI això troba que ho fa ERC...\nERC, en cinc anys, ha fet dos tripartits i ha regalat a Zapatero una investidura gratis. I tot en nom de la independència i des d’una puresa independentista que titlla de “no purs” o d’“independentistes de saló” els qui estem aixecant pesos de 5 quilos, però encara no tenim ni el traspàs de l’aeroport de Girona, o el de Reus, que és un altre 5%... ni tampoc les Rodalies de RENFE, que és un 10% de la independència de Catalunya. Així que millor que no miressin de donar tantes lliçons de puresa. Fa cinc anys que són a la porta del gimnàs dient que volen aixecar 100 quilos i no han tocat ni un pes de 5.\nEl seu discurs sonarà a alguns com a molt pragmàtic.\nMai no he escrit grans paraules. Jo sóc creixent, però no recordo haver escrit mai la paraula Déu, perquè entenc que no és una cosa per parlar-ne cada dia. De la mateixa manera, per mi la paraula federalisme és sagrada i l’he escrit poques vegades. I la paraula independència l’hauré escrit alguna vegada o gairebé mai, però és que la independència, com deia Carles Cardó, no es demana, sinó que es proclama i es defensa. Les grans paraules s’han de guardar per les grans ocasions.\nCreu vostè que hauria acabat a CiU si a ERC hi hagués Joan Carretero enlloc de Joan Puigcercós?\nÉs que a mi ERC no m’ha donat mai joc. He participat a actes d’ells, igual com he participat a actes d’Antoni Castells o de Josep Antoni Duran i Lleida. Però a mi ERC mai no m’ha fet cap oferta, que en tot cas jo hauria valorat si s’hagués escaigut. Ara! No hi ha color entre Carretero i Joan Puigcercós.\nEn la meva modesta opinió personal, Joan Carretero té una solidesa professional i humana que ja voldria tenir Joan Puigcercós. Carretero a més té un llenguatge directe i clar com el que tots es països necessiten en els moments delicats com el que estem passant. En moments de crisi econòmica greu com els que estem vivint és quan els grans lideratges emergeixen i quan queden retratats els falsos líders.\nPublicat per Josep (sl) a 23:26 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Ramon Tremosa\nGran exhibició del diumenge, quin goig haver estat al camp a segona fila i quina alegria poder arribar a casa i poder llençar el pitet (baberu, en català incorrecte, no el passis) a la rentadora. Pensant que la abonament i les invitacions de la Cadbury amb zona VIP inclosa per aquell partit amb vista a peu de camp eren un regal del cel.\nEl joc del Barça enguany esta sent de fora de serie. No penso parlar, en canvi sobre l'Espanyol i el Nàstic per raons obvies. L'any passat el Barça s'arrossegava amb apatia pel camp i un gol encaixat convertia el partit en un drama fins al punt de culminar la temporada en blanc. Aquesta temporada tampoc ha guanyat res de moment, però esta viu en les tres competicions i depèn d'ell mateix. Els simpatitzants hem recuperat l'orgull i l'entitat la capacitat de fer por i generar respecte.\nL'equip com a tal manté la columna vertebral. L'alineació "tipus" sols sol tenir entre els seus fixos a Alves en canvi el conjunt s'ha després aquesta temporada de Deco i Ronaldinho. Tècnicament si ens hem de fixar en els noms i el Barça hauria perdut potencial.\nDoncs bàsicament perquè Guardiola ha posat el plus de motivació que va faltar a les segona part de l'etapa Rijkaard: Davant un Barça on després de la genialitat s'havia encegat per l'exit. Arribant a la sobradesa, s'havia cregut en la adulació, deixadesa, perdua de l'autoritat de l'entrenador i caigut en el pou de la desidia seguint la llei del mínim esforç.\nGuardiola ha portat un canvi de mentalitat. Primer va dur l'autoritat i el respecte al vestidor fulminant les vaques sagrades. Després ha imposat una cultura de l'esforç i ha fet particip als jugadors dels valors del treball, l'esforç i ambició amb una política de valorar el treball i el rendiment, ha sumat la genialitat i la capacitat de rendir fins al minut 90. A més amb humilitat; perquè el tècnic i els jugadors són conscients què són humans, que no autoexigir-se, els fa vulgars humans i llavors els errors costen punts i que no han guanyat res.\nEn Sostres va dir que el barça era de dretes. Qui ho sap? Pot ser sí. Però sorprenentment els valors què avui demostra el Barça de Guardiola són els mateixos que els "progres" abobinen almenys si no és refereixen al futbol.\nPublicat per Josep (sl) a 23:59 Cap comentari:\nDilluns passat vaig tenir ocasió de seguir per la xarxa (en diferit) conferència d’Artur Mas “Superar la crisi, aixecar Catalunya”. Sentint-lo, en el mateix escenari, el Palau de Congressos, on el 2006 va iniciar el projecte de la Casa Gran.\nLa conferència d’Artur Mas va ser en certa manera com quan en un partit de futbol en el moment de baix nivell d'ànim surt al camp un jugador revulsiu i agafa les regnes de l'equip i se'l posa tot a l'esquena.\nLamentablement va haver de fer el paper de President, amb propostes concretes, clares i valentes fetes des de l’oposició i explicant la veritat i fent un anàlisi sincer de la situació, té el gran defecte què s'és referent moral i prou. No va ser el discurs tàctic, si no de país, valent i reivindicant-se com a cap del govern què la aritmètica parlamentaria no li va permetre exercir. Donant un alè d'esperança als que no volem un país: Gris, burocràtitzats i una societat endormiscada i resignada.\nLa conferència va ser feta sobre la base dels valors: de l' Esforç, treball i sacrifici. Aquesta va ser la base de la seva conferència. No com a govern si no com a consciència ciutadana i de país, valors que són realment l'únic què han explicat comi perquè Catalunya va ser fruït de la seva gent; que va construir un país de la desfeta. Davant una societat civil què és desperta del endormiscament dels últims anys i què ha esta constatant la fi del miratge del Govern com a solució dels seus problemes. Esforç, treball i sacrifici com a constatació què el camí és dur; un "sang, suor, llagrimes i Esforç" i que necessiten un lideratge com catalitzador i l'actual desgovern no l'inspira.\nDavant el desgovern; un Govern que no governa i un País sense rumb, unit per la capacitat d'exercir i mantenir-se el poder; però mancat d'ació de govern i molt inestable. I què ha fet molts que veiem el primer tripartit com una alternança democràtica ara la idea de tripartit la veiem com un govern "ultraconservador" i anacrònic. Catalunya es mereix molt més que un govern feble i desorientat, que no té cap més proposta que no sigui a curt termini i basada en què tingui el mínim cost electoral. Per això, ens hem trobat amb les dures reaccions al seu discurs on el govern ha fet oposició de la oposició. Tot i les evidents semblances o més ben dit coincidències amb el discurs del MH sr Montilla.\nPeròs del discurs: Un: Un discurs molt més socialdemocrata i intervencionista del que inicialment em pensava trobar. No estic d'acord amb algunes de les propostes, esperava que fosin menys intervencionisme. Sols em faltava que després la Camats em sortis dient que el discurs era de dretes.\nDos: Un discurs regeneracionista, tot i què és pot vincular a la tipologia autotoctona de la crisi, amb massa propostes de regenerar Espanya, en comptes de seguir la linea de la seva conferència de la Casa Gran on apostava per obrir els límits mentals o obrir Catalunya al món.\nPublicat per Josep (sl) a 14:32 2 comentaris:\nPublicat per Josep (sl) a 8:51 Cap comentari:\nSembla mentida. Tan a prop que teníem la resposta, i no la vèiem. Fa mesos (i anys) que ens preguntem la raó per la qual el país no funciona, la raó d'aquest estancament general, d'aquest desànim i aquesta incapacitat de resposta. El president de la Generalitat i els seus socis de govern ens ho indicaven però nosaltres no en fèiem cas. La culpa de l'actual manca de finançament de la Generalitat és d'Artur Mas. Es veu que l'any 2001, com a conseller d'Economia, el senyor Mas va signar un acord amb el govern espanyol que incrementava els recursos de la Generalitat i que, pel que sembla, els va doblar. Però com que això ha resultat ser insuficient, no es pot amagar la culpabilitat clamorosa: si no hi ha un bon acord amb Zapatero sobre aquesta qüestió, sens dubte la culpa serà de Mas.\nÉs secundari que la competència per negociar sigui del govern de la Generalitat. I també és irrellevant que el principal partit del govern contribuís activament a retallar el nostre actual text estatutari. Com que va ser Mas qui es va fer la foto amb Zapatero, i abans se l'havia feta amb el PP, ara qualsevol esforç és inútil. No hi té res a veure la incapacitat de pressió dels socialistes, tant ara (quan els 25 disputats es van negar a bloquejar la llei de pressupostos) com abans (quan van restar absents en la defensa del text original de l'Estatut del 30 de setembre). Ni tampoc hi té res a veure la capacitat (és un dir) de pressió que pugui tenir ERC sobre l'actual govern, la qual pressió de moment només serveix (diuen) per allargar això que anomenen negociació. Res d'això no té res a veure amb la culpabilitat d'Artur Mas, que és qui ens hauria de treure les castanyes del foc, tant en aquest assumpte com en el dels trens de rodalies, la sequera, les llistes d'espera als hospitals o bé la destrucció de llocs de treball a Catalunya. Respongui, senyor Mas. Què ens ha de dir, de tot això? Perquè el que està clar és que qui ho ha de resoldre és vostè, i cap altre.\nLa solució sembla clara: moció de censura contra Artur Mas i també contra CiU, que al capdavall és el partit que li dóna el suport còmplice. Traguem al senyor Mas la distinció de cap de l'oposició i, pel que fa al seu partit, elaborem una llei electoral que el prohibeixi o el minimitzi perquè no tornin a espatllar la immensa feina que es fa actualment. Moció de censura contra l'oposició, i fem que l'oposició la facin els socis petits del govern. Com? Que ja en fan? Però, aleshores, qui governa?\nAparegut a Vilaweb.\nPublicat per Josep (sl) a 21:53 2 comentaris:\nPublicat per Josep (sl) a 22:12 4 comentaris:\nMarxa a Brussel·les\nLa manifestació catalana per l’autodeterminació del proper 7 de març a Brussel·les esperona la Jihad Hispànica a l’atac i en treu els seus més miserables mètodes. Tot s’hi val, renyar i menysprear els ciutadans per exercir els nostres drets, i prendre’ns per dèbils mentals i analfabets funcionals que tot s’ho empassen. El dret d’autodeterminació que a Vidal-Quadras li sembla “una cosa absurda” i “proposar disbarats” és el que han exercit més de cent cinquanta pobles al món les darreres dècades, entre ells dotzenes a Europa, i divuit dels actuals vint-i-set membres de la Unió Europea. Quan començà el segle XX, dotze d’aquests vint-i-set Estats membres no existien, i set han nascut després de la creació de la Comunitat Europea. De Finlàndia a Xipre, d’Irlanda a Polònia, un vent de llibertat ha recorregut i recorre Europa, el dret dels pobles a l’autodeterminació, expressament invocat pel president del govern de la nació de Vidal-Quadras, amb els altres caps d’Estat i govern de la Unió Europea, per reconèixer el dret dels alemanys a unir-se en un sol Estat. Per què el que val a Eslovàquia per independitzar-se i a Alemanya per unir-se, no val per a Catalunya?\nTerrón, delegada de la Generalitat davant la Unió Europea, encara no ha aportat cap dada ni prova que justifiqui l’incompliment pel govern espanyol dels convenis signats fa anys per permetre un ús limitat del català en algunes institucions europees. Com els delinqüents enxampats, es limita a negar-ho tot. La seva obligació és retre comptes i donar explicacions de la seva inoperància i incompetència, com fan els governants democràtics, no insultar els ciutadans a l’estil dels governants autoritaris, com ella mateixa i el Montilla, que no la cessa. “La presència de Catalunya i el català està perfectament reconeguda en l’àmbit europeu”, ens alliçona Terrón. Vejam: Catalunya no és al consell de caps d’Estat i de govern, ni al Consell de Ministres, ni a cap comissió de treball. No nomena comissaris, ni representants, ni funcionaris, ni jutges. No negocia ni aprova directives ni reglaments. No elegeix diputats, ni té dret de veto, ni negocia, aprova o refusa tractats. El català no és llengua oficial ni de treball a cap institució europea, ni es pot usar al Parlament. Tots aquests drets els tenen a la Unió Europea deu Estats amb menys població que Catalunya, i quinze llengües amb menys parlants que el català, per una sola raó: els seus pobles han exercit l’autodeterminació i s’han dotat d’Estat propi. Amb Estat, com Espanya, tens “presència perfectament reconeguda”; sense Estat, com Catalunya, tens els insults i falsedats de Vidal-Quadras i Terrón, o les frustracions i fantasies d’Obiols, Guardans i Romeva.\nCalia esperar d’aquests eurodiputats, com a demòcrates il·lustrats, el que han donat, respecte i arguments. El seu problema és que el que ells defensen necessita per ser efectiu el suport espanyol, i no el tenen ni el tindran. De bona fe han allargat la mà a Espanya, i Espanya els l’ha tallat. Què han aconseguit amb la seducció? Només que els diputats espanyols, i altres d’europeus, votin al Parlament a favor de l’ús de vint-i-tres llengües, i contra una de sola, el català, l’única que la seva Constitució els ordena que sigui “objeto de especial respeto y protección”. Només aconsegueixen que el govern espanyol signi convenis ridículs i no els compleixi. Quant de temps necessiten per seduir, trenta anys més? Tres-cents? No depenia ni depèn d’ells en exclusiva aconseguir resultats, però ni ells ni el catalanisme autonomista que propugnen han pogut en trenta anys de democràcia ni fer de l’Estat espanyol l’Estat dels catalans, d’igual a igual amb els espanyols; ni fer de l’Estat espanyol un Estat propici per als catalans; ni dotar la Catalunya autònoma de competències i poders que necessitem per sobreviure i que l’Estat espanyol monopolitza. Per tenir el que tenen Escòcia al Regne Unit, Groenlàndia a Dinamarca, Baviera a Alemanya, Flandes a Bèlgica i Navarra a Espanya ens cal Estat, perquè dins de l’Estat espanyol ni ho tenim ni ho tindrem mai. És el fracàs del catalanisme autonomista el que obre pas a “l’exigència, la protesta, la demanda i la denúncia” que refusa Guardans, a seduir amb l’exercici dels propis drets, de bon humor i amb tota simpatia. Amb l’alegria de la democràcia anem a Brussel·les, per exigir drets, protestar contra la injustícia, demandar reconeixement, denunciar la nostra discriminació. Manifestar-se és seductor, com saben aquests eurodiputats perquè ho han fet al servei d’altres causes i finalitats. Els interessos propis es defensen arreu, com fan els espanyols i totes les altres nacions, perquè el nostre món, com el d’ells, és el món.\nLa dignitat rau en CDC i ERC, que han donat suport a la manifestació i aporten diputats, alcaldes, regidors i dirigents. Seran on han de ser, defensant el dret a decidir del nostre poble, el nostre dret a la democràcia, a la llibertat d’expressió, a manifestar-nos, a no ser discriminats ni insultats pels governants. Els mateixos drets que tenen els espanyols a casa seva, a casa nostra, i a la Unió Europea. El dret a la dignitat i a prendre les pròpies decisions. El nostre dret a votar. El nostre dret a triar independència o dependència.\nPublicat a l'Avui; Alfons López Tena.\nPublicat per Josep (sl) a 13:59 3 comentaris:


La nova normalitat arriba a les universitats catalanes en aquest curs i amb ella nous reptes pel moviment estudiantil. El ministre Castells (Unidas Podemos) pretén avançar en el model universitat-empresa i la Generalitat negocia uns pressupostos que tornaran a deixar unes universitats infrafinançades i amb taxes impossibles. Quina resposta podem donar des del moviment estudiantil?\nEntrevistem a Aitor, estudiant de tercer del Grau de Ciències Polítiques en la Universitat de Barcelona, i recentment electe al Consell d'Estudis com a part de la candidatura “Rebel·lió a les Aules”, de la qual és part la seva agrupació Contracorrent.\nAquest 6 de maig s’han celebrat concentracions arreu de l’estat contra la reforma neoliberal de la universitat impulsada per Manuel Castells, ministre d’Unidas Podemos. Des de Contracorrent, ens hi hem sumat a la convocatòria afegint-la el rebuig a tots els atacs del govern “progressista” i els diversos governs autonòmics a l’educació pública.


El Sindicat de l’Habitatge convoca una jornada per reivindicar l’antic camp de la Damm – NouBarris.Net\nEl Sindicat de l’Habitatge convoca una jornada per reivindicar l’antic camp de la Damm\n12 de març de 2022 Informatius\tcamp de la Damm, Habitatge\nEl grup treballa per condicionar les instal·lacions per a les persones que l’ocupen\nFa temps que a l’antic camp de la Damm hi viuen un grup de persones. Han superat una primera ordre de desnonament amb l’ajuda del Sindicat de l’Habitatge de Nou Barris, que des de fa unes setmanes ha engegat un pla per al terreny. Aquest pla passa, en primer lloc, per millorar les condicions les antigues instal·lacions esportives, abandonades des de fa 16 anys. Ja han convocat un parell de jornades de treball, en què han netejat la gespa i projectat altres millores. En un segon terme, volen planificar uns usos comunitaris per a l’espai.\nLa jornada d’avui té, si la pluja ho respecta, el següent programa:\n14h vermut electrònic\nAixò topa amb el procés que va engegar l’Ajuntament per transformar l’espai, junt amb el carrer del Pintor Alsamora. El procés participatiu va acabar, tot i que encara no hi ha un projecte definitiu del que es farà al solar. Segons va afirmar el regidor, Xavier Marcé, al Consell de Barri de Porta, es plantegen com a idea de partida construir-hi un equipament esportiu i un espai enjardinat. Ara per ara no s’ha decidit si s’edificaran pisos protegits, malgrat que en el passat era una de les idees que es van llençar.\nPel que fa a les persones que hi viuen, Districte al·lega que ara mateix viuen en una situació d’infrahabitatge, ja que l’espai no reuneix condicions dignes i que ja s’ha demanat solucions a la unitat que s’encarrega de l’emergència habitacional, per a les persones afectades.\nEl camp de la Damm és en desús des de fa 16 anys, quan el club de futbol es va traslladar al camp de l’Horta. En aquell moment l’Ajuntament preveïa unes obres que havien de desplaçar uns metres el camp cap al passeig de Valldaura per ampliar el carrer del Pintor Alsamora. Un projecte que no va arrencar mai. L’Ajuntament va comprar fa uns anys el solar a l’empresa funerària Àltima -a canvi que el tanatori previst es construís al costat de Can Valent- per convertir-lo en una illa amb equipaments i pisos socials, tot per definir.\n20 de juny de 2022 Desnonen les sis persones de l’antic camp de futbol de la Damm\n3 de març de 2022 Porta celebra el consell de barri amb un ull posat a l’antic camp de la Damm\n← Nou Barris celebra l’acte central del Dia de les Dones\nVuit equipaments de Nou Barris participen a la Marató per l’Emergència climàtica →


IBI Informació General Impost sobre Béns Immobles – Ajuntament de Burjassot\nHauran de satisfer l’Impost sobre Béns Immobles els titulars de drets de la propietat, concessió administrativa, dret real de superfície o usdefruit, sobre béns immobles rústics, urbans i de característiques especials.\nL’impost es gestiona a partir de la informació continguda en el Padró cadastral i en els altres documents expressius de les seues variacions elaborats a aquest efecte per la Direcció general del Cadastre, per la qual cosa prèviament al primer pagament de l’impost cal tramitar la declaració en el Cadastre (Alta o Alteració d’ordre físic o jurídic segons el cas) en els supòsits següents:\nQuan s’adquirisca un ben immoble (habitatge, pis, local, garatge o finca rústica).\nQuan es constituïsca un dret real de superfície o d’usdefruit.\nQuan s’atorgue una concessió administrativa.\nQuan es construïsca, s’amplie, reforme o es rehabilite un habitatge, un pis o un local, o es derroquen les ja existents.\nQuan es modifique l’ús o destinació o cultiu dels béns immobles.\nQuan es realitze una segregació, divisió, agregació o agrupació de béns immobles.\nQuan varie la composició interna o la quota de participació en les comunitats.\nDeclaració en el Cadastre. Caldrà aportar la documentació següent:\nDNI de l’interessat, o si no hi ha targeta de Residència, si es tracta de persona jurídica, fotocòpia del CIF.\nFotocòpia de l’últim rebut o justificant de pagament de l’Impost sobre Béns Immobles satisfet sobre la finca objecte de transmissió o alteració.\nDocument que origine l’alteració, ja siga escriptura pública, contracte privat o uns altres.\nPresentar-ho en la Gerència Regional del Cadastre de València\nLínia Directa 902 37 36 35\nPara més informació: www.catastro.minhac.es\n– GESTIÓ DE L’IMPOST: L’impost sobre béns immobles es tramita a partir del Padró de Béns Immobles que es confecciona per la Direcció general del Cadastre, a través de la Gerència Territorial de València, corresponent a l’Ajuntament la gestió i recaptació de l’Impost, per la qual cosa cal diferenciar:\n– GESTIÓ CADASTRAL: constituïda pel conjunt d’operacions i actuacions administratives necessàries per a la formació dels Cadastres Immobiliaris i per al manteniment i utilització de les dades integrades en la mateixa, així com per a la incorporació d’altres noves, a fi que l’aquesta informació es trobe permanentment actualitzada. És competència de la Direcció general del Cadastre i s’exerceix a través de les Gerències del Cadastre.\n– GESTIÓ TRIBUTÀRIA: constituïda pel conjunt d’operacions precises per a aconseguir la correcta exacció de l’Impost sobre Béns Immobles a partir de les dades que obren en els padrons de l’Impost. És competència dels ajuntaments: la Matrícula anual del present imposat, després de la seua aprovació, s’exposa en el Tauler d’anuncis de l’Ajuntament, durant 10 dies hàbils, a l’efecte de reclamacions, quedant notificats col·lectivament amb aquesta exposició pública els contribuents subjectes a l’impost.\nEls fets, actes i negocis que han de ser objecte de declaració o comunicació davant el Cadastre Immobiliari tindran efectivitat en el merite d’aquest impost immediatament posterior al moment en què produïsquen efectes cadastrals.\nDes del dia 1 de juny fins al 31 de juliol de cada any, tots dos inclusivament.\nSi per qualsevol motiu no tinguera en el seu poder el rebut dins del període voluntari de pagament, podrà obtenir un duplicat del mateix en l’Oficina de Recaptació Municipal (carrer Jorge Juan, 91. Telèfon: 96 316 05 65).\nUna vegada finalitzat el període voluntari de pagament, podrà acudir a l’Oficina de Recaptació Municipal en l’Ajuntament de Burjassot per a obtenir el document cobrador corresponent, el qual podrà abonar en l’entitat financera corresponent.


Torrent es prepara per a una setmana de Black Friday - Info Torrent\nInicio Notícies Economia Torrent es prepara per a una setmana de Black Friday\nPublicado en Novembre 14, 2018\nLa campanya “Comerç de proximitat, aliments de qualitat” seguix fins al mes de desembre\nEls descomptes del Black Friday s’amplien del 19 al 24 de novembre\nL’Ajuntament de Torrent, a través de l’empresa municipal Idea’t, amb l’objectiu de fomentar l’activitat i la compra en el comerç local, programa una gran campanya de descomptes amb motiu del Black Friday i, a més, continua fins a desembre amb la campanya “Comerç de proximitat, aliments de qualitat”. És una campanya que va començar el mes d’octubre passat i s’allargarà fins a desembre, amb la qual es pretén incentivar la compra en comerços de proximitat a través de diversos sortejos i regals dels diferents comerços. Entre els premis, que se sortejaran el 12 de desembre, hi ha una cistella de Nadal valorada en 300 € o 20 premis de 50€, entre altres.\nEl regidor de Gestió de Recursos, Andrés Campos, ha destacat “la importància de donar suport a l’economia i el comerç local a través d’estes iniciatives, que a més proporcionen grans avantatges i comoditats al consumidor”.\nDurant els últims anys els consumidors han aprofitat els grans descomptes del Black Friday per a fer les compres prèvies a les festes nadalenques. Per això, Torrent se suma a esta campanya global i l’adapta al comerç local, primerament amb les ofertes i promocions del Black Friday “i les amplia a una setmana, des del dilluns 19 fins al dissabte 24 de novembre, en els més de 75 establiments adherits, amb descomptes de fins al 60 % en alguns casos”, ha explicat la gerent d’Idea’t, María Muñoz. A més, se sortejaran 5 vals de compra de 100 € en els comerços de la campanya.\nEls comerços participants i bases de les campanyes es poden consultar en: https://torrent.portaldelcomerciante.com/\nAnterior Artículo El Consorci Esports Horta aprova els pressupostos per a 2019\nSiguiente Artículo Torrent aprova la compra del trinquet


Mar Azul Pur Estil Hotel & Spa Mallorca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nMar Azul Pur Estil Hotel & SpaCala Guya, Capdepera, Mallorca, Espanya - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en16comentarisMar Azul Pur Estil Hotel & SpaVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 19 fotosExcel·lent ubicació 9,5Veure al mapa9,5UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatbalcó/terrassa\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop64 kmAeroport de Palma de Mallorca (PMI) - Mallorca67 kmAeroport de Menorca (MAH) - Menorcahospitals i clíniques14 kmSon Servera Llevant Health Centerfarmàcies350 mPharmacycaixer automàtic400 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióSituat a primera línia de mar, l'hotel Mar Azul té vistes a la piscina exterior i a la platja de Cala Agulla. El centre de Cala Ratjada és a 10 minuts a peu.\nGaudiu del sol mediterrani, les vistes al mar i l'ambient familiar i acollidor a la piscina exterior o feu una passejada curta (200 m) fins a la tranquil·la platja de Cala Agulla i banyeu-vos a les aigües clares. Durant tot l'any podreu gaudir de l'aigua, gràcies a la piscina interior de l'hotel.\nHotel de temporada obert d'abril a octubre.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatbalcó/terrassaempolles d'aigua de cortesiaassecador de cabellCaixa forta a l'habitacióTV satèl•lit/cableMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note the dress code for gentlemen during dinner is long trousers. Comentaris recents de clients


Música i titelles sedueixen al Passeig - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMúsica i titelles sedueixen al Passeig\nTres espectacles als quioscos del Pere III i les actuacions d'alumnes del Conservatori van portar ahir la cultura al centre de Manresa\ntoni mata i riu 14.04.2019 | 00:19\nRosa Fité va centrar l'atenció dels espectadors menuts amb un espectacle basat en la poesia de Martí i Pol reportatge fotogràfic d'oscar bayona\nRosa Fité va centrar l'atenció dels espectadors menuts amb un espectacle basat en la poesia de Martí i Pol\nSusana Rubio va apropar la figura del Patufet als més petits\nEls grups de música moderna del Conservatori van actuar a la plaça de Crist Rei\nInterpretació al piano a vuit mans a càrrec d'alumnes del Conservatori\nEl Quiosc del Quimet servirà a partir d'avui orxates, quintos i gintònics amb l'inici de la temporada primaveral de les terrasses del passeig de Pere III de Manresa, però ahir l'establiment ja va apujar la persiana per vendre ous, cols i pastanagues. Una imatge insòlita que va ser possible gràcies a la iniciativa d'omplir els tres punts de venda de begudes de la cèntrica via arbrada de la capital bagenca –Quiosc del Mig, Canaletes i Quimet– amb espectacles de titelles per als més petits de la casa. Juntament amb les interpretacions que van fer una seixantena d'alumnes del Conservatori de Música a Crist Rei i el seu entorn, els ciutadans que van sortir a passejar van gaudir no tan sols d'una tarda assolellada i de bona temperatura, sinó, també, d'una proposta escènica tan inesperada com engrescadora.\n«Esperàvem uns 700 espectadors a les tres funcions dels tres espectacles programats», explicava a mitja tarda Joan Vilà, d'Imagina't, entitat organitzadora del projecte Un passeig de titelles juntament amb el Kursaal i El Galliner. Però la realitat el desmentia perquè, al seu costat, una altra membre de l'organització li apuntava que hi havia més de 280 persones assistint a la representació d' En Patufet, de la companyia La Petita Brownie, al Canaletes.\nLa forma dels quioscos de begudes tenen un simil temptador amb els teatres de titelles. Guarnits amb cortines negres per ocultar al públic cafeteres, ampolles i altres estris de l'activitat habitual dels establiments, els tres quioscos del Passeig van oferir tres funcions –a les 5, les 6 i les 7 de la tarda– de Juguem amb les paraules, de Rosa Fité, al Quiosc del Mig; L'eruga voladora, de Pea Green Boat, al Quimet; i l'esmentat Patufet del Canaletes. Davant de cadascun dels tres escenaris es va muntar una platea amb catifa per a les criatures i cadires per a la resta, mentre que força gent s'aplegava al voltant.\n«És interessant constatar que la gent es queda veient l'espectacle i no són només passavolants», apuntava Vilà, que va assegurar que la iniciativa té voluntat de reeditar-se l'any vinent. «Les tres companyies que tenim avui aquí, a més, seran a la programació d'Imagina't el 2020», va afegir, i va elogiar la seva capacitat per adaptar-se a les condicions d'una funció a l'aire lliure.\nEl responsable de l'entitat encar-regada de la programació estable de teatre familiar també va apuntar que «aquests artistes són bons contadors d'històries i manipuladors de titelles, fan totes les feines de l'ofici, i això és un valor afegit». Cada espectacle durava al voltant de mitja hora per fer possible que tothom pogués anar als tres quioscos.\n«Tenim molts estudiants, som molta colla, però, encara que sembli mentida, encara hi ha gent que no ens coneix», explicava Carme Botifoll, directora del Conservatori Municipal de Música de Manresa: «Iniciatives com aquesta ens donen visibilitat». Durant tota la tarda, una seixantena d'alumnes van ocupar els dos espais habilitats a peu de carrer per oferir concerts a la gent que passejava: un a la plaça de Crist Rei per a les actuacions amplificades, i un altre, al costat del Casino, on es va ubicar un piano Yamaha cedit per l'empresa Pianoconcert de Manresa.\n«Els intèrprets ensenyen les peces que estan treballant ara», va afegir Botifoll: «Així, a més de les actuacions de música moderna, també ajudem a divulgar la clàssica». Música i titelles van viure una suggeridora jornada d'agermanament.\nLa sardana exhibeix la seva vitalitat en una vetllada a la plaça Major que incorpora dues patinadores. Cultures


Tina Superbruixa fa bromes màgiques - Knister -5% en libros | FNAC\nLa Tina embolica la troca a ca l'àvia quan embruixa uns quants personatges de contes! Tot comença quan la Tina creu que el senyor Bautista de pamelín és el Flautista d'Hamelín.\n4 Ofertas especiales Tina Superbruixa fa bromes màgiques\nNova aventura de la Tina Superbruixa que en aquesta ocasió s haurà de preparar per anar a passar el cap de setmana a casa de l àvia. La Tina s afanyarà a apuntar-se els millors trucs de màgia relacionats amb el món dels contes, per a provar-los mentre la seva iaia li explica les seves genials històries inventades. Un misteriós personatge, en Bautista de Pamelin, acabarà d embolicar la troca. Com sempre, al final de la història els més petits hi trobaran dos nous trucs de màgia.\nOpiniones de clientes Tina Superbruixa fa bromes màgiques


Un petit resum de les últimes setmanes!\nel dia de setembre 23, 2015\nAquestes últimes setmanes els Xerrics hem estat molt ocupats fent el que més ens agrada: castells, assajos, celebrant festes, treballant a barraques, divertint-nos, etc.\nPrimer de tot volem mencionar el pernil que vam sortejar a l'últim assaig a la fresca. Aquest sorteig del pernil es va portar a terme de manera molt eficaç, Cada dia durant els últims assaigs abans de la gran i històrica actuació dels castellers garrotxins es donava una tira de números a cada un que venia a col·laborar en l'assaig. D'aquesta manera un casteller, en Lluís es va emportar un molt bon pernil a casa i ja de pas la colla va fer un sopar de pa amb tomàquet i embotit per donar per acabats els assajos intensos de castells.\nEls assajos dels Xerrics d'Olot es van dur a terme tant a la fresca com al local dels castellers i volem aprofitar per agraïr a cada un dels castellers tant d'Olot com de fora per venir a ajudar per així poder aconseguir els nostres objectius de la temporada: el 4d7, el 3d7, el 5d6, el vano de 5, el pilar de les escales (emotiu com sempre), els pilars d'entrada... en general unes grans fites per la colla castellera, Xerrics d'Olot.\nTambé mencionar una part molt important i divertida de les Festes del Tura, les barraques. Com cada any, durant les festes d'Olot els castellers muntem una barraca on servim entrepans i refrescs. Els torns , tot i ser llargs i amb molta feina, van funcionar de manera mol eficient i ràpida. Per això també volem agraïr a la directiva i tècnica de la colla que ho van fer possible, els encarregats de torn que van ajudar en tot moment i als participant de les barraques. Tan si servies, com si cuinaves, com si estaves a la caixa, etc... tothom va treballar de valent.\nFinalment volem explicar la sortida que la colla va fer respecte la mainada dels castellers. Per acabar de celebrar les festes un petit comitè de Xerrics es va emportar a la canalla cap a les fires perquè poguessin gaudir de les atraccions i poder passar una molt bona estona.\n2015 barraques festes del tura fires mainada pernil


Le Clos Saumanais Saumane-de-Vaucluse França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n277 Rue Des Fontaines, Saumane-de-Vaucluse, Saumane-de-Vaucluse, França, 84800 - Veure al mapa\nMés informació sobre Le Clos Saumanais\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Saumane-de-Vaucluse, no busqui més enllà de Le Clos Saumanais. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Le Clos Saumanais, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Le Clos Saumanais.\nCal que informeu Le Clos Saumanais de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


El pollastre, Ras i cru a regio7\nCatalunya Central Catalunya Les columnes Independentisme Espanya\nUna manera de resumir-ho seria aquesta: l’independentisme català no té prou força per separar Catalunya d’Espanya, però sí per avariar profundament tot el sistema polític espanyol; Espanya no té prou força per destruir l’independentisme català, però n’hi sobra per derrotar-lo. A dia d’avui, la relació de forces és un equilibri d’impotències. Ja ho sabíem, però mai no ho havíem vist en directe. Ara sí. La derrota indepe l’hem vist fa ben poc; l’impacte que un independentisme irreductible pot tenir en el sistema polític i social espanyol l’estem veient ara. Convé fixar-s’hi. L’Estat està recuperant la imatge exterior troglodita que tant temps i esforços havia costat esborrar; la política parlamentaria està bloquejada; PP i PSOEâ€ˆballen com titelles al ritme revengista de Cs; l’opinió pública i mediàtica estan inflamades com mai s’havia vist, l’orgull patriòtic està ferit i governar no importa perquè tot és Puigdemont, Llarena, Schleswig i la bandera gegant del nou (Primo de) Rivera. Rajoy no pot ni anar a cimeres europees com la de Sofia, clamorosament absent per no haver de compartir taula amb una imaginària Kosovolunya. Efectivament, Espanya té un pollastre. Catalunya és qui el paga més car, però el pollastre és general i colossal. Contra Catalunya, Espanya és un desastre. De les dues parts, una només pot resistir o rendir-se; l’altra pot solucionar-ho. Però aquesta també ha decidit que, abans de cedir, prefereix perjudicar-se.


Alimentem Collserola: un projecte que potencia els productes del parc | betevé\nAlimentem Collserola: de mandarines a cargols de proximitat\nEl projecte Alimentem Collserola engloba un gran nombre de pagesos que produeixen aliments de proximitat al Parc de Collserola\nManel Cascante Torrella | Dijous, 7 de Mar del 2019, a les 20.15\nCollserola no és només el gran pulmó verd de la ciutat de Barcelona o un gran bosc on anar a realitzar activitats de lleure. El Parc de Collserola també engloba un bon nombre de pagesos i productors que s’encarreguen de produir aliments de proximitat, tenen cura de l’entorn i mantenen el patrimoni alimentari.\nEl catàleg de la pagesia de Collserola\nAl Parc Natural de la Serra de Collserola es produeixen i elaboren actualment una gran varietat d’aliments de qualitat. Collserola disposa d’una vintena de productores i productors distribuïts arreu del parc que engloben una gran diversitat de productes: horta, mandarines, oli, vi, fruita, cereals, farratges, bolets, cabrit, farratges i mel, entre d’altres.\nEl manteniment de l’agricultura, la ramaderia i la silvicultura contribueix a conservar la biodiversitat de Collserola, però també a preservar el patrimoni cultural vinculat a aquestes activitats: masies, cellers, marges de pedra seca, tècniques de cultiu, varietats antigues d’hortalisses, etc.\nMapa de la pagesia de Collserola amb alguns dels principals productes que es generen. Font: Parcnaturalcollserola.cat\n2.000 mandariners a tocar de Barcelona\nA menys de cinc quilòmetres en línia recta de la plaça de Catalunya de Barcelona, en un enclavament privilegiat orientat al sud, entre Montbau i el turó de la Magarola, hi ha la finca de Can Carlets, on des del 2002 es cultiven mandariners. Actualment n’hi ha 2.200.\nAquests fruiters creixen en antigues feixes de vinya que es reguen per degoteig, usant l’aigua procedent d’un pou. El sistema de conreu és ecològic i tradicional i tota la feina es fa a mà.\nLa mandarina que es cultiva és la clemenules, una varietat que es comença a collir per Tots Sants i s’acaba aproximament per Reis. Carles Colomé, masover de Can Carlets, explica que el principal limitant d’aquest cultiu és el fred, és a dir les glaçades.\nEstadísticament, però, els mesos més freds a Collserola són el gener i el febrer, un fet que n’afavoreix el cultiu en aquesta zona. Les taronges són més tardanes que les mandarines, es cullen a partir del gener o el febrer. És per aquesta raó que, tot i que es pretén provar-ne el cultiu en un futur, “a priori” no sembla tan idoni pel fet que el fred de l’hivern en podria malmetre la collita.\nLes mandarines de Can Carlets es comercialitzen només durant els mesos de producció mitjançant el sistema d’apadrinament, un projecte que contribueix a la conservació de l’entorn, i que es retorna en forma de 30 kg de mandarines ecològiques i la possibilitat de participar en diverses activitats que s’organitzen a Can Carlets.\nVi, tomàquet mandó o bròquil de Santa Teresa\nA la masia de Can Calopa de Dalt, dins del terme de Barcelona, s’elaboren vins de qualitat mitjançant un projecte d’integració social i laboral per a persones amb discapacitat impulsat per L’Olivera Cooperativa. El conreu de vinya en aquest sector de Collserola es va recuperar l’any 2001. El vi es comercialitza amb els noms de Vinyes de Barcelona i Vinyes de Collserola. Les varietats de vi són syrah i garnatxa.\nEl tomàquet mandó és una varietat autòctona i tradicional de Collserola, que estava en perill d’extinció, i es va recuperar ara fa uns 20 anys a la finca de Can Mandó. Es tracta d’un tomàquet de pell fina, gros i molt saborós que ara ja cultiven i comercialitzen diversos productors de Collserola.\nUn altre exemple similar és el del bròquil de Santa Teresa, que, després de dècades, s’ha tornat a cultivar i comercialitzar. Es tracta d’una hortalissa antiga originària del Vallès i autòctona del Parc Natural de Collserola, que es caracteritza pel color morat i que rep aquest nou pel fet de collir-se tradicionalment el 15 d’octubre, per Santa Teresa. Aquesta varietat antiga es caracteritza per ser menys productiva però més gustosa que les varietats actuals.\nEl projecte Alimentem Collserola\nAlimentem Collserola és un projecte de dinamització local agroecològica que es va iniciar pròpiament l’any 2015, però que és la culminació d’un procés iniciat l’any 1987, quan es va aprovar el Pla especial del Parc de Collserola. En aquell moment ja es va veure que calia reactivar l’activitat agrícola i ramadera com a forma de gestió del territori, i es van iniciar les primeres actuacions de recuperació de les activitats tradicionals.\nL’any 2013 el Consorci del Parc de Collserola va publicar el Pla agropecuari del Parc Natural de la Serra de Collserola amb l’objectiu de reactivar-ne i endreçar-ne les activitats agràries i ramaderes.\nJoan Vilamú, tècnic del Servei de Medi Natural del Parc de Collserola, destaca que un dels objectius principals és aconseguir no perdre més superfície agrícola i fins i tot guanyar-ne per tal d’arribar al 6 %. Recorda que des de l’any 1956 s’ha perdut un 72 % de superfície.\nLa idea de la recuperació pretén, a més, fomentar la producció agrícola i la generació de rendes dels pagesos —o productors del parc—, i mantenir la biodiversitat del Parc de Collserola, ja que els espais oberts de cultius o pastures n’afavoreixen la diversitat d’animals i de flora, i a més, minimitzen el risc d’incendis forestals pel fet de fragmentar el territori.\nEl projecte Alimentem Collserola ha constat de diverses fases. Inicialment, el 2016, es van visitar i entrevistar 12 productors del parc per tal d’identificar-ne les problemàtiques, necessitats i potencialitats. Posteriorment, en una segona fase, es va ampliar l’àmbit de treball no només als pagesos, sinó a altres agents del sistema alimentari, des de la producció fins al consum, com entitats o cooperatives.\nEs va fer una diagnosi i l’any 2018 es va definir un pla d’acció que marca un seguit de línies estratègiques i accions concretes. Actualment, el projecte es troba en la fase d’implantació d’aquest pla d’acció, que s’allargarà fins al 2020. L’any 2020 es farà una reavaluació del projecte.\nEl parc fa l’acompanyament dels productors en termes d’assessorament, recursos i cerca de finançament.\nMarca de garantia Producte de Collserola\nEls productors del Parc de Collserola disposen d’aquest distintiu de garantia propi. Aquest segell requereix, entre molts altres requisits, que els productes siguin ecològics.\nSegons Vilamú es tracta d’una marca genèrica que engloba gran diversitat de productes i que permet que se n’hi vagin incorporant de nous amb el temps.\n— Parc Natural de Collserola — productes ecològics — promoció econòmica\nVolen un camí per a vianants de l’Escola els Xiprers a les Planes


Tracks - Pedals de la Marató\nEls circuits estaran marcats amb cintes i fletxes. També podeu descarregar i seguir el track.\nLes cintes i senyals tenen prioritat sobre el track (en cas que l’organització tingues que fer un canvi d’última hora al recorregut).\neBikes Les bicicletes elèctriques són benvingudes.\nSegment Strava Més informació aquí.\nPujada imposible Més informació aquí.\nSortida del parc de l’aigua, agafem camí direcció Castellterçol on ens podrem treure el fred, abans de arribar a la Creueta de Castellterçol ens separem de la ruta curta, per fer un petit corriol de baixada. Remuntem i agafem de nou el mateix track de la curta.\nJust en el primer avituallament ens separem de nou de la ruta curta, comencem a enllaçar corriols tant de pujada com de baixada.\nDintre del terme de Sant Quirze trobem el segon avituallament, on coincidim de nou amb la curta. Aquí podem seguir la ruta llarga o agafar la curta i arribar amb pocs kilòmetres.\nTornem a pujar per baixar i entrar en el terme de Sant Feliu de Codines, on segurament descobrireu nous corriols…\nEn general la ruta es molt divertida i te punt amb vistes espectaculars. La ruta es 100% ciclable, accepte la pujada impossible, així la hem batejat….\nLa pedalada d’aquest any transcorre per diferents termes municipals. T’esperem a Sant Quirze Safaja on podràs passar un bon dia de btt.\nTRACK BTT LLARGA\nSortida del parc de l’aigua, agafem camí direcció Castellterçol on ens podrem treure el fred, passem per la Creueta de Castellterçol per arribar amb pocs kilòmetres el primer avituallament.\nA partir d’aquí seguim pujant, primer per pista i finalment per un corriol molt maco però exigent. Un cop a d’alt, (al costat de Sant Julià) toca disfrutar de la baixada, abans de acabar-la trobarem el segon avituallament.\nSeguim baixant, passem per sota la carretera per un tub de formigó i amb pocs kilòmetres ja tornem està el parc de l’aigua.\nTRACK BTT CURTA\nTRACK CACO LLARGA\nDesnivell positiu: 225 m\nTRACK CACO CURTA\nLa CaCo (sigles provinents d’alternar el caminar amb el córrer) d’aquest any són dos circuits assequibles per a qualsevol persona que tingui un hàbit de caminar. L’inici dels circuits és el mateix per totes dues rutes, i l’últim tram d’uns 5 km serà també el mateix pels dos recorreguts.\nEls dos circuits estaran degudament senyalitzats; a l’arribar al km 5 aproximadament i coincidint amb l’únic avituallament per les dues rutes, aquestes es separaran. La ruta llarga té un desnivell acumulat i aproximat d’uns 400 metres en un tram d’uns 16 km, i la curta d’uns 200 metres al llarg d’un 11 km. Val a dir que les distàncies poden varia una mica en funció del dispositiu i aplicació que s’utilitzi, per tant són distàncies orientatives.\nEl circuit transcórrer per propietats privades, corriols i camins, es passarà pel costat d’animals que estan dins tancats i també de béns culturals. És per tot plegat, que l’organització demana dels participants respecte de l’entorn i que si en algun moment es troba un tancat, el deixi com estava un cop hagi passat. Es demana precaució també amb els filats pastor, els quals poden estar en funcionament i si es toquen, portar-se un bon record per enrampar-se.\nEs dona per fet que ningú llençarà escombraries fora dels llocs habilitats.\nEl Molí Nou, el Castell de Sant Martí de Centelles, les vistes impressionants des de la Carena dels Brucs, l’església de Sant Quirze Safaja i els boscos d’alzinars i roures pels quals transcórrer les rutes, faran d’aquests circuits una jornada que sigui agradable, tranquil·la i saludable, i tot per una bona causa, lluitar contra les malalties mentals.\nLes vols descobrir? Endavant!


Club d'Atletisme Olímpic Farners: de març 2012\na 3:38 1 comentari:\nEn Jordi i l'Eduard feien el seu debut a la mitja marató de Barcelona acompanyats per l'incombustible Manel. Una mitja marató molt ràpida on l'experiència d'en Manel serviria a l'Eduard i en Jordi acabar gaudint dels 21,097 km. Van fer un bon debut i un bon temps per les seves possibilitats. En Jordi aconseguia baixar de les 2 hores i l'Eduard de 01:45 hores. En Manel acabava la mitja amb 01:36:00. Tots els que hem debutat en una mitja marató és un moment on poses el teu cos a prova. Sempre hi ha el dubte com reaccionarà el teu cos, si has de menjar algun gel, quins entrenaments has de seguir, etc. Però amb el temps t'adones que si t'agrada sortir a córrer és el més important per gaudir de les distàncies llargues. Salut!\na 3:03 Cap comentari:


EL MENTALISTA DAVID BARÓ ENDEVINA EL RESULTAT DEL CLÀSSIC MADRID – BARÇA 48 HORES ABANS DEL PARTIT - David Baró\n28 abril 2017 7 diciembre 2020 e520b80998\nEl repte s’ha realitzat en el programa Versió RAC 1, dirigit i presentat per Toni Clapés.\nLa predicció ha estat vigilada per una càmera durant tot el cap de setmana.\nDavid Baró és 1r Premi Nacional de Mentalisme 2014 i 4a Posició al Mundial Iberoamericà de mentalisme 2017, és popular per reptes com endevinar el numero de la Grossa de Cap d’Any o escapar-se dels taurons de l’Aquàrium de Barcelona al mateix programa.\nEl passat dia 21 d’abril en David Baró escrivia en directe, davant de l’equip del Versió Rac1 i una vintena d’espectadors, unes prediccions on assegurava que hi hauria el resultat final del clàssic i a més alguns detalls sorprenents del partit. Tot això quan encara faltaven 48 hores per la trobada. Les prediccions vans ser ficades en un sobre, que es va lacrar en directe i el va signar el propi Toni Clapés. El sobre va estar penjat del sostre de l’estudi tot el cap de setmana i vigilat per una càmera que es podia veure ininterrompudament a la web rac1.cat.\nAvui dia 24 d’abril, l’endemà del partit, Baró ha tornat a l’estudi, el propi Toni Clapés ha obert el sobre i ha llegit les següents esfereïdores prediccions:\n“Avui dia 21/04/2017 al Versió Rac1 Jo, David Baró, escric les meves prediccions pel clàssic. Madrid 2 Barça 3, primer marcarà el Madrid, veig al Madrid amb un de menys. Veig la sang del Messi al camp. Messi fa gol a l’últim moment.”\nResulten especialment increïbles les prediccions “veig al Madrid amb un de menys” clara al·lusió a l’expulsió de Sergio Ramos, “Veig la sang del Messi al camp” Lionel Messi va rebre un fort cop que li va obrir el llavi i va sagnar, i “Messi fa gol a l’últim moment” Messi va fer el tercer gol al minut 90+2.\nPrensa mentalismo, radio


SANTI SMART GLOVES - Freatic Sports SL\n> Busseig Tècnic>ACCESSORIS>SANTI SMART GLOVES\nSANTI SMART GLOVES - Sistema de...\nSanti Smart Gloves és un sistema de guants secs autoacoblat, compatible amb el sistema de punys intercanviables Santi Smart Seals. El seu principal avantatge és la flexibilitat que permet al bussejador posar-se i llevar-se els guants secs sense esforç. Permet operar l'equip més fàcilment i arribar a llocs difícils durant les immersions. Gràcies a la seva flexibilitat, poden ser utilitzats per bussejadors amb diverses mides de mà. El sistema es caracteritza per una superfície de segellat extremadament gran i una alta resistència al dany mecànic i a les condicions atmosfèriques.\nEls cèrcols Santi Smart Gloves per a guants secs estan dissenyats per als usuaris de Santi Smart Seals.\nEl conjunt Santi Smart Gloves inclou:\n1. Cèrcol de muntatge\n2. Coberta del cèrcol\n3. Junta tòrica per acoblament de guants secs (més fina)\n4. Cèrcol de bloqueig\n5. Junta tòrica de segellat (més gruixuda)\nEls guants secs no estan inclosos en el conjunt


Músiques de benvinguda a l'escola Can Manent: 2015\nAquests dos dies escoltarem cançons populars catalanes.\nversió: Supernadales 2\nNadales amb el Cor Infantil Amics de la Unió\nEns agrada la Marató i per això ens en fem ressó.\nQuartet Mèlt i Carles Arbusé, "Xiulet"\n(D'ont worry be happy)\nPublicat per Mercè a 13:53 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: D'ont worry, Marató 2015\nAquesta setmana passada els alumnes de 5è i 6è van anar a veure a l'esbarjo "Song of the sea" una pel·lícula irlandesa en anglès subtitulada al català.\nVan tornar entusiasmats i algunes nenes de 6è m'han demanat que posi una cançó de la pel·lícula.\nL'he trobada molt tranquil·la i adequada per aquests temps de presses i nervis. Ens ajudarà a començar el dia relaxats.\nSong of the sea (el cant del mar)\ncompositor:Bruno Coulais, Kila\nintèrpret: Lisa Hannigan\nSi voleu escoltar més música de la cantautora Lisa Hannigan entreu en aquest enllaç:http://www.jango.com/music/Lisa+Hannigan\nEtiquetes de comentaris: Song of the sea\nComencem el mes de desembre i el dedicarem a posar cançons o bé música de Nadal.\nAquesta setmana, el dia 6 es celebra la festivitat de Sant Nicolau. Aquesta festa es celebra a molts països del món i els protagonistes són els nens i les nenes.\nVersió:Grup Infantil El Ruc Català\nCançó inclosa a l'àlbum "Cançons Infantils Catalanes Vol.5"\nsetmana del 23 de novembre de 2015\núltima setmana del mes i última cançó dedicada al PAM\nPomada - El disc 1 de Pomada (2000)\nsóc una forat\nMúsica: Enric Casasses\nEtiquetes de comentaris: Enric Cassasses, llop, Poesia\nsetmana del 16 de novembre de 2015\nAquesta setmana celebrarem el dia de la música el 20 de novembre. Per això posem aquesta cançó, per recordar la importància que té la música en la nostra vida, en l'educació, cultura, diversió, emocions...\nDAVID MELGAR/GIBERT D'ARTZE\nMIRALL DE PAU INSTRUMENTAL\nUs deixo aquest enllaç on trobareu molts motius per a fer música, cantar, ballar...\nsetmana del 9 de novembre de 2015\nAquesta és la setmana de la ciència.\nAquest any està dedicada a la llum i als sols, i quin és l'element que ens fa més llum, ens escalfa, ens fa crèixer a nosaltres i a tots els éssers vius? ...\nÉs una composició del “beatle” George Harrison, “Here comes the sun”, que es va traduïr i adaptar amb el títol de “Ja surt el sol” pel disc de La Marató de TV3 del 2008.\nque lentament que passa el temps quan s’espera.\ni penso: Quina sort !\nversió original dels Beatles\nEtiquetes de comentaris: George Harrison, setmana de la ciència\nsetmana del 2 de novembre de 2015\nLa Roser ens recomana aquesta peça musical de Pascal Comelade,gran músic i pianista que toca instruments de joguina, i pianos i guitarres reduits.\nBall de l'ós (Hiparxiologi del plat combinat)\nSi en voleu saber més del músic,cliqueu sobre l'enllaç: wikipèdia\nsetmana del 28 de setembre\nJa ha arribat la tardor i ens en volem fer ressò doncs aquesta estació ha inspirat a molts músics, poetes, pintors, escultors...\nles Quatre Estacions: La tardor\nL'Antonio Vivaldi va estar malalt durant un temps molt llarg i no podia sortir de casa, des de la seva finestra anava observant els canvis d'estació i així es va inspirar per crear la seva música.\nEn aquest fragment de la tardor ens podem imaginar una colla de pagesos i pageses que celebren la festa de la verema.\nEn aquest altre vídeo observem els músics com toquen i un ballarí expressa amb moviment i dansa la música.\nSolista violí: Midori Seiler\nMés informació sobre Antonio Vivaldi:\nEl bloc musical de l'escola (escola Esteve Barrachina)\n(agafat del bloc fem música a l'AUsias March)\nsetmana del 21 de setembre de 2015\nEn aquesta setmana tan assenyalada volem recordar la importància de la democràcia i del nostre dret i deure d'anar a votar.\nEtiquetes de comentaris: Democràcia, Quim Vila\nSetmana del 14 de setembre de 2015\nDesprés d'aquesta diada històrica, iniciem el nou curs escolar. Com cada any, trobarem a faltar tots els que ja no hi són però coneixerem també una pila de famílies i Mestres nous.\nAquesta cançó ens porta a imaginar un món diferent, com ens imaginem l'escola aquest nou curs?\nQuè ens trobarem, aprendrem, coneixerem i amb que ens emocionarem, sorprendrem i jugarem?...\nAnd the world will be as.\n4 de Setembre de 201\nLes vacances van acabant els seus dies: els exploradors tornen de les seves expedicions i els infants i mestres (tots som aprenents d'alguna cosa!) es preparen per tornar a l'escola.\nEl cànon d'aquesta preciosa cançó africana ens evoca a la llunyana sabana, on potser alguns de nosaltres hi hem viatjat aquest estiu... si més no en el desig!\nAneu-vos preparant exploradors i exploradores: i que el proper curs sigui ple d'aventures!\nVersionada per The Tokens\nWee-ooh wim-o-weh, wee-ooh wim-o-weh.\nEn tenim una versió en català feta per La Pataqueta.\nPublicat per Can Manent a 17:57 Cap comentari:\nA ple estiu, agost de 2015\nL'estiu és una oportunitat per veure una immensa meravella: el cel de nit. Podem fer-ho al terrat de casa, fent vivac amb l'Esplai, o a la sorra de la platja.\nM'agradaria imaginar-vos a tots vosaltres, infants que ens envolteu durant el curs, en una gran rotllana amb una guitarra que rasca aquesta cançó. Aleshores un petit camí, transparent i secret, us obria la porta al gran misteri de la lluna.\nOreig i companyia\nIdil·li de l'astre rei, no l'envegis a aquell vell\ntan si creixes, com si minves, tens donzelles;\nno pas ell.\nPer castell tens l'Univers, amb parets de negre i blau.\nLes portes al matí es tanquen, neix el dia i la nit cau.\nLluna amaga't que el Sol ja és aquí,\ncuita que arriba el matí\nFes l'equipatge i reprèn el camí\nhas d'anar a un altre país.\nEts princesa de la nit, al regne de la foscor;\nel sol et segueix de dia, cavaller de la claror.\nEls bufons del teu regnat són tots els estels errants\nque fan salts i tomberelles i piruetes elegants.\nEls teus peus són els reflexes de la mar i els oceans,\ni els núvols es converteixen en la capa i els guants.\nsi els somnis pogués triar, cada nit et somniaria\nper veure el món des de dalt, vora teu viatjaria.\nPublicat per Can Manent a 23:42 Cap comentari:\nSetmana del 15 de juny de 2015\nQui diu que el final de curs no és blau?\nPotser sí, que ho és. Final de curs, una altra promoció d'infants que marxa, un nou moment polític...\nTot plegat, canvi d'etapa!\nAmb aquesta cançó m'acomiado també de la vostra companyia, dels que pregunteu títols, motius, autors, lletres... Dels que agraiu les melodies, els que les balleu i els que les espereu. Gràcies per fer més ampla la franja musical de les nostres vides. La música, compartida, creix!\nSobre una pedra gratuïta es veu el món,\ndalt del camí que vam començar abans d'ahir.\nSols serem poc i junts ho serem tot,\nper tu i per mi, vivint així,\nals vespres recollint matins.\nQuedem així, valdrà la pena,\nvaldrà la pena estimar-nos una vida sencera.\nConspirant com les mosques en aquest cul de món,\nsé que tot és com és i que tots som com som.\nAquest conjunt de minuts que ens parlen del després,\naquests apunts que dilluns miraré de passar a net.\nQuèquèquèquè farem? (Eeeh!)\nRes perdrem guanyant perdent, el que volem està a prop si volem poc.\nNo t'hi atabalis, no t'hi atabalis, vius en l'arbre del teu cap,\nsempre el tens al mateix lloc.\nJa torna a venir un núvol a emprenyar, que plourà per tots però no per ells.\nQuè passa si volem seguir, aguantarem tots els seus cops amb un paraigües de paper.\nQuan marxi passaran estels, no ens caldrà demanar un desig,\nés perquè estem mirant el cel.\nPrepararem l'atac de flors, els bombardegem amb petons,\nque segur que els hi falta amor.\nNo estan les coses com per no dir res, com per no fer res.\nHem de treure aquests dimonis del poder, sí.\nHem de treure aquests dimonis del poder.\nI que no ens prenguin els principis, no, esperarem el seu final, sí.\nI que no ens prenguin els principis, no, esperarem el seu final blau.\nI que no ens prenguin els principis, no, esperarem el seu final blau,\nacabin els finals blaus.\nI, per aquells qui vulgueu, us convido a parar atenció a la lletra de la cançó. És per anar-la rumiant mesos i mesos; algunes de les frases on m'hi quedaria badant:\n- Sols serem poc i junts ho serem tot\n- Farem el que podrem.\n- Res perdrem guanyant perdent, el que volem està a prop si volem poc\n- Prepararem l'atac de flors, els bombardegem amb petons,que segur que els hi falta amor.\n- No estan les coses com per no dir res, com per no fer res.\n- Hem de treure aquests dimonis del poder, sí.\n- I que no ens prenguin els principis\nBuf... tot l'estiu per digerir-ho!\nPublicat per Can Manent a 19:20 1 comentari:


Avui és el Dia Internacional del Voluntariat.\nLes candidates a aquesta capitalitat han estat quatre ciutats: Barcelona (Espanya), Laval (França) Guimaraes (Portugal) i Rennes (França).\nL'acte en el qual s’ha proclamat a Barcelona Capital Europea del Voluntariat ha tingut lloc aquest matí al Parlament Europeu. La Presidenta de la Federació Catalana de Voluntariat Social (FCVS), Francina Alsina, ha estat present i ha mostrat el seu entusiasme pel que suposa per a la ciutat de Barcelona, per a la ciutadania que fa voluntariat i per a la nostra federació.\nPer al voluntariat, aquesya nominació, és un reconeixement a les persones que pensen i actuen ambun compromís palpable davant els problemes socials.\nEl Tercer Sector Social compta actualment amb 300.000 voluntaris.


Objectius - blogs.flog.cat\nPodria ser que una de les pitjors desgràcies de la nostra existència fos viure sense objectius, despertar-nos cada matí sense saber ben bé per què i anar passant dies de manera lineal, plana, amb velocitat de creure però sense rumb ni port on arribar. En el fons, sempre necessitem tenir objectius, ja siguin molt senzills o molt ambiciosos, però objectius al capdavall que van constituint les etapes, les metes volants de la nostra existència. En funció dels que ens marquem, anirem establint les nostres estratègies per assolir-los i per arribar als més allunyats, o potser, fins i tot als directament inabastables, però sempre ben presents.\nM'explicaven, fa uns mesos, que una persona que anava fent el Camí de Sant Jaume -sense cap mena de dubtes una bona metàfora de la vida mateixa, i tot un exemple de projecte per etapes-, entre somriures, anava dient que per acabar-lo, l'important era fixar-se objectius curts, i anar fent, un rere l'altre. M'explicaven que un bon dia es va llevar, de bon matí, i va dir que el seu objectiu immediat eren uns ous amb xoriço, a vuit kilòmetres, en no recordo quin petit poblet de la ruta. El cas és que la persona que m'ho va explicar el va tornar a trobar, en aquell poble, menjant els ous amb xoriço, fins i tot abans que hi arribés el pa. Ignoro si aquest noi va acabar el camí, però el que sí que tinc clara és la lliçó d'aquell esmorzar en ruta.\nAvui és dilluns, inici d'una nova setmana i bon moment per plantejar projectes. A més, som al setembre, un mes on sembla que tot recomença. I de propina, aquest és un dilluns estrany, ancorat enmig de dos festius. Quins són els nostres particulars ous amb xoriço, ara mateix? I el nostre final d'etapa? I el nostre destí? Potser, si sabem respondre aquestes preguntes en els diferents àmbits de la nostra existència, tot serà molt més fàcil, tant per a nosaltres com per als que ens envolten i, no en tinc cap dubte, tot serà, també, molt més divertit, que també fa falta, per anar avançant entre sol i pluja.\nComentaris (0)10-09-2018 07:58:59