Ramells Ramoneda analitza la jurisdicció aplicada al Blockchain - Ramells Ramoneda\nIniciat com a part de Bitcoin l’any 2009, el terme Blockchain es repeteix constantment a nivell global en multitud d’àmbits, però aquesta nova “cadena de blocs” encara és vista per moltes persones com un tema difícil d’assimilar pel seu total caràcter tecnològic. Amb l’objectiu de poder introduir als clients en aquesta nova tecnologia, a Ramells Ramoneda han volgut facilitar la comprensió de la revolució Blockchain centrant-se en els aspectes jurídics que envolta a aquesta nova tecnologia.\nPer a això s’ha de conèixer primer en què consisteix aquesta novetat del Blockchain. Cal començar per imaginar una base de dades inabastables que té en els seus registres totes i cadascuna de les transaccions realitzades en xarxa. Cada ordinador que participa en aquest registre, anomenat node, està enllaçat a la resta de nodes en una xarxa sense una seu central, per la qual cosa la comunicació és directa i sense intermediaris, cridada P2P.\nD’aquesta manera, “la cadena de blocs” no és sinó un registre compartit entre els ordinadors que formen part de la cadena. Per realitzar una comparació, funcionen de manera similar una cadena d’ADN, en la qual tots els elements obtenen informació de la resta alhora que comparteix la pròpia, formant una única estructura.\nA simple vista sembla que el blockchainessencialment serveixi com una base de dades per registrar transaccions. No obstant això, els beneficis que aporta aquesta tecnologia s’estenen molt més allà dels quals ens pot oferir una base de dades tradicional, com la impossibilitat de modificar qualsevol dada ja publicada, garantir la veracitat de la informació en estar la mateixa en tots els ordinadors, o l’alt nivell de seguretat que la suporta.\nAmb aquests punts en perspectiva, els aspectes jurídics o legals del Blockchain poden suposar un quebradero de cap, ja que es poden aplicar en nombrosos camps, com les apostes per internet, canvis de registres de propietat, o la realització de contractes bancaris.\nEn aquesta línia, existeix ja una proposta de Directiva del Parlament Europeu i del Consell per modificar la Directiva (UE) 2015/849 relativa a la prevenció de la utilització del sistema financer per al blanqueig de capitals o el finançament del terrorisme. Aquesta reforma planteja obertament ampliar l’àmbit d’aplicació de la Directiva (UE) 2015/849 per incloure en ell les plataformes de canvi de monedes virtuals i els proveïdors de serveis de custòdia de moneders electrònics.\nEn aquest context sorgeix el problema de quin ocorre si la informació registrada mitjançant la tecnologia Blockchain conté dades personals i un individu exercita el seu dret a l’oblit., sent aquesta una de les moltes qüestions que es troben encara sense solució, ni tan sols en el nou Reglament Europeu de Protecció de dades.\nPer tant, cal tenir en compte que, prèviament al desenvolupament d’un projecte Blockchain, és sempre recomanable realitzar una avaluació legal del que comporta la idea, per poder realitzar de manera efectiva qualsevol acció legal que anés necessària en un futur.


Aqui teniu un nou tema lingüistic.\npor Xaviv el Dv Oct 01, 2010 4:07 pm\nAso pense jo que pasa a Catalunya, hi ho diu un que esta lliure de sospita catalanista, ara cal dir si s'esta dacort amb aquesta politica o no.\nRe: Aqui teniu un nou tema lingüistic.\npor Portalcat el Dv Oct 01, 2010 5:31 pm\nDiscriminar és arraconar... i el castellà no s'ha arraconat mai... ni aquí Catalunya ni en lloc...\nAra... quan les lleis espanyoles permeten que un immigrant que porta vivint de Catalunya 30 anys i l'hi demanes un tallat i no sap que vols... aquí s'està arraconant la llengua catalana...\nLa prova es que tots els catalans sabem el castellà en cambi els castellans discriminen i arraconen la nostre llengua sens dubte a tota Espanya però també aquí Catalunya no parlant-lo ni entenent-lo...\nAmb aixo que anomenem Espanya els catalans hem perdut molt\npor Xaviv el Ds Oct 02, 2010 12:42 am\nSer arraconat no es el mateix que ser discrimitat. Ser arraconat es molt mes greu. Arraconat va ser el catala al franquisme, un home dintre de molts altres, pero concretament aquet, va a plantar cara amb la satira i amb l'humor als feixistes que atacaben al catala, i tot ho va fer quan calia fer-ho, quan estaba Franco viu, va ser empresonat a l'espera d'un jui de guerra, quasi res... Saps qui era? Albert Boadella.\nAvui Albert Boadella ha de fer el mateix contra els que a leshores estaben amagats, contra el govern catala, es posible dons, que estiga fent alguna cosa pareguda amb el espanyol el govern catala?\nFicat aquet eixemple, arraconat estaba el catala amb Franco, el castella esta discriminat, no em sembla que siga el mateix.\npor TallaFerro el Dt Oct 05, 2010 12:16 am\nEl que passa és que el castellà no hauria de tenir cap estatus dins de Catalunya, és una llengua que ens han imposat amb sang i colonitzacions (els españols diuen la mentida que van venir a 'levantar Cataluña'). Les llengües del Principat són el Català i l'Occità, si no són capaços d'acceptar-ho i sometre's a aquesta realitat que se'n vagin, no fan altra cosa que parasitar el nostre país. Segur que els espanyols no van a altres països d'europa colonitzant i imposant la seva llengua com ho han fet als PPCC, però clar, per dret de conquesta es pensen que s'hi val tot. Així de senzill.\npor Xaviv el Dt Oct 05, 2010 5:03 pm\nHem parlat moltes voltes aquest asumpte i em queda clara ja fa temps la teva postura, que en gran mesura recolçe, pero en aquest punts no, aixi que no cal tornar a expresarte la meva. Jo moltes voltes he pensat que certs nuclis independentistes pensen o tenen la percepcio de que Catalunya es una mena de "Basallo" de Madrid, per aquet motiu em sembla que una solucio per a que s'hadonaren de que no es aixi, seria com va proposar una volta Ayme aqui, que Barcelona fora la capital d'Espanya, a mi m'agradaria, pero reconec que aquesta tasca si que es gaira be de ciencia ficcio.\nCatalunya seria Basalla de Madrid si les seves decisions pesaren manys que les de madrid pero esque no es aixi, mes aviat al contrari, per nombre de ciudadans i diputats es Madrid qui qui pesa menys que Catalunya. En tot cas seria el conjunt d'Espanya, i tampoc, ja que avui per a vui la administracio de l'estat te competencies d'un 20% com a molt a Catalunya. I te moltes que no em sembla bo que tinga, i no te moltes que em sembla que deuria de tindre, com un concert economin just. I si em permets un atrevit analisi sociologic, em sembla que si la capital d'espanya fos Barcelona, el nacionalisme/independentiste creixeria a Madrid.\nDic aso per que em sembla que tu tens aquesta idea de que s'ha estat invait, i et done la meva paraula de quue per molt que busque a l'historia no vaij aquesta invasio per cap joc, el que veij son guerres civils, revolucions, i unions pacifiques. Res mes. Home, tampoc et dic jo que siga el que diu el famos video de C,s que vaij penjar aqui al portal, conec prou be a la clase politica com per a saver quina mena d'exageracions es fan de simples detalls.\nLa plaça de bous mes antiga d'espanya esta a Olot, la llengua espanyola, un hibrit del catala i el castella tambe es catalana, en un tall de llibertats incleible Catalunya s'ha desfet d'una festa que te les seves arrels a la meteixa Catalunya, nomes perque es fa a tota Espanya, nomes perque es parla a tota espanya tambe voleu desferçe del espanyol, em sembla que es un pas enrere.\npor TallaFerro el Dc Oct 06, 2010 2:29 am\nTens raó, ja hem parlat molt sobre el tema de la llengua.\nSobre la capitalitat de Barcelona... mai, mai, mai votaria perquè fóra la capital d'Espanya, mai. Una ciutat només pot ésser capital d'un país, i Barcelona ja és capital, però de Catalunya, el meu país. Amb això en tinc prou, no vull que a Barcelona es prenguin decisions que marquin el futur de castella, andalusia, etc. no són la meva terra. No vull tenir políticament res a veure amb aquests temes amb espanyols, mai més, i amb els francesos tampoc. Ja sé que això que comentem és utòpic, però si barcelona fóra capital d'espanya ja estaria completament espanyolitzada i llevada de la seva llengua i cultura, en pots estar segur.\nPerò diguem una cosa, quan neix espanya? Espanya o 'Les espanyes' o el 'Regne d'Espanya' sempre ha sigut una cosa, les possessions de Castella, per tant espanya = castella, els catalans mai hi hem pintat res aquí. Perquè Catalunya està dividida entre l'estat espanyol i el francès? No ens han envaït mai? No han venut la nostra terra? No van envaïr la nostra capital el 1714 i van implantar el Decret de Nova Planta? Quants catalans han mort a mans d'Espanya? L'exèrcit espanyol sempre ha tingut el mèrit de saber matar, però sobretot dins les seves fronteres, no ho oblidis. Fins el 1476 erem independents ( recordo que estavem confederats amb Aragó, i un territori no es pot confederar si no és un Estat sobirà ). Que potser Franco no ens va colonitzar enviant-nos milions d'espanyols? No, no van venir a 'aixecar' Catalunya, van venir a imposar la seva gent, la seva llengua, no la nostra, no ens enganyem, que quan cal mà d'obra sempre hi ha treballadors d'arreu del món. Perquè et dic una cosa, els municipis que tripliquen la seva població en 20 anys ( i amb mancances de tot tipus, com ara d'ensenyament, clavegueram, subministrametn d'aigua i llum ) no és perquè generin feina a dojo, és perquè l'estan ocupant, ens estaven minoritzant.\nLa plaça de bous mes antiga d'espanya esta a Olot,\nNo és cert, la d'Olot data del 1859. La més antiga de l'estat Espanyol és la de Béjar, Salamanca (1714).\nla llengua espanyola, un hibrit del catala i el castella tambe es catalana, en un tall de llibertats incleible Catalunya s'ha desfet d'una festa que te les seves arrels a la meteixa Catalunya, nomes perque es fa a tota Espanya, nomes perque es parla a tota espanya tambe voleu desferçe del espanyol, em sembla que es un pas enrere.\nUna altra mentida, la llengua espanyola no és cap híbrid, és castellà, són sinònims. És la mateixa mania de sempre de la corona de Castella d'anomenar espanol/espanya/espanyes a tot lo que formava part de la seva corona, ho va fer amb el territori i també amb la llengua, perquè és més identificable una llengua amb el gentilici que amb el nom propi. Què es parla a França? -> Francès, Què es parla a Anglaterra? -> Anglès, què es parla a Espanya? castellà espanyol. Així és més identificable.\nAixí ho afirma la història, la RAE i tothom. I la llengua 'espanyola' no només és coneguda amb el nom de castellà a la península ibèrica, sinó també a molts països d'amèrica. Et cito un parell de fonts perquè n'extreguis les teves conclusions.\nSegons la RAE (Real Academia Española):\n[4. m. Llengua espanyola, especialment quan es vol distigir respecte les altres llengües parlades també com a pròpies a Espanya]\nDenominacions del castellà segons el país.\nI finalment la constitució espanyola per si encara hi podia haver dubtes...\n[ 1. El castellà és la llengua oficial de l'Estat. Tots els espanyols tenen el deure de conèixer-la i el dret a usar-la. ]\nBé, amb això crec que ja he complert hehehe\nCom sempre un plaer Xaviv.


JO03-Descobrint les ocupacions que m'interessen\nTot camí comença en un mateix. Saber de què vols treballar t'estalviarà molt de temps i et farà més eficaç en la recerca de feina. Fes el nostre test d'Interessos Professionals i amb les ocupacions proposades comença a dissenyar la teva estratègia per a la recerca de feina.\nSessió presencial: Dimarts 15 d'Octubre de 2019 Horari: 17:00 - 19:00h.\nSessió presencial: Dijous 21 de Novembre de 2019 Horari: 17:30 - 19:30h.\nSessió presencial: Dijous 12 de Desembre de 2019 Horari: 12:00 - 14:00h.


Dia arriba a un acord amb la banca i eleva l'ampliació de capital a 600 milions\nEl fons del magnat rus anticiparà 490 milions d'euros i proposarà elevar en 100 euros la recapitalització acordada a la junta\nMadrid - Dimarts, 25/06/2019 | Actualitzada 26/06/2019 - 01:03\nLa cadena de supermercats Dia ha arribat a un acord amb els bancs creditors perquè aquests li injectin 271 milions d’euros. Un pacte que arriba pocs dies després que la companyia amenaci els bancs amb no dur a terme l’ampliació de capital sinó obtenia liquiditat i que redueix la quantia prevista inicialment de 380 milions d’euros. Segons informa la cadena en un fet rellevant la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV), Dia eleva a 600 milions l’ampliació de capital prevista per la companyia –en comptes dels 500 milions que s’havien aprovat en la junta d’accionistes.\nEn un comunicat, el principal accionista de la cadena amb el 70% del capital, el fons Letterone propietat del magnat rus Mijail Fridman, anuncia que injectarà “amb disponibilitat immediata” la quantitat de 500 milions d’euros, que se suma a aquests 271 milions compromesos pels bancs, per revertir la situació patrimonial de la companyia –en situació de fallida tècnica– i donar-li la volta al negoci.\nSegons informa el fet rellevant, Dia proposarà davant de la Junta General d’Accionistes un increment de 100 milions respecte a l’ampliació de 500 milions d’euros acordada el 20 de març passat per incrementar els fons propis de la societat fins als 600 milions d’euros. La mateixa quantia que havia plantejat el consell d’administració que llavors liderava Borja de la Cierva però que no va aconseguir l’‘ok’ dels accionistes per la baixa participació en la junta (54,3% del capital social), cosa que va fer que tirés endavant la proposta del fons Letterone que llavors controlava el 29% de la companyia.\nAixí, el finançament de la companyia s’estructura de la següent manera: fins a 600 milions dels accionistes a través d’una ampliació de capital, dels quals 500 seran assegurats per Letterone, tal com va anunciar el fons en reiterades ocasions, 200 milions a través d’un préstec assegurat per Letterone i 71 milions dels creditors actuals, això és, els bancs Santander, BBVA, Barclays, Caixa Bank, Deutsche, ING, Postbank, SocGen, Mitsubishi, Bankia i BNP Paribas.\nD’altra banda, la companyia ha acordat amb els creditors sindicats prorrogar “fins no abans del 2021” la data de venciment del deute, “a excepció d’un finançament bilateral que ha quedat inicialment prorrogat fins al maig del 2020 i certs finançaments bilaterals que han sigut estesos amb caràcter semestral i renovable, de manera que les dates de venciment es prorrogaran automàticament en absència de causa de venciment anticipat”.\nLa baixa participació en la junta de DIA dona impuls als plans de Fridman


Abril 2016 | ESCODI\nAlumnes del Guillem Catà aprenen a comprar amb valors\nAlumnes de l’Institut Guillem Catà de Manresa han tingut l’oportunitat de reflexionar sobre el consum amb Albert Vinyals, professor de Psicologia del consumidor de l’escola universitària de comerç, ESCODI. Vinyals ha impartit una xerrada dinàmica, amb jocs i intervencions dels presents i ha volgut ajudar-los a ser conscients del què implica comprar. “En cada decisió… Llegir més »\n5 estratègies per diferenciar un establiment de la competència\nAlbert Vinyals, professor de Psicologia del Consum del Grau en Gestió d’Empreses en Comerç i Distribució, va fer una xerrada pràctica gratuïta a ESCODI on va explicar 5 estratègies molt senzilles per a diferenciar un comerç de la seva competència. Són eines que utilitzen les gran marques i que qualsevol comerç, independentment de la seva… Llegir més »\nVols millorar els resultats de la teva botiga treballant indicadors?\nDegut a l’èxit de convocatòria i a les felicitacions rebudes per part dels participants al seminari “Millorant el rendiment de les botigues: Trobar el problema i posar-li solució”, impartit per Sílvia Bach, ESCODI ha programat una tercera edició pel proper dimarts 26 d’abril de 9:30 a 14:30 hores. Una vegada més, la proposta va dirigida a… Llegir més »\nÈxit del seminari “Millorar el rendiment de les botigues” de Sílvia Bach\nEl seminari “Millorant el rendiment de les botigues. Trobar el problema i posar-hi solució”, impartit per Sílvia Bach, especialista en retail i amb experiència internacional a Inditex, Guess i Pronovias, ha omplert totes les places disponibles i ha estat molt ben valorat pels assistents. Per això, Escodi ha programat una segona edició prevista pel 12… Llegir més »\nLa motivació humana amb Axis Valores\nDins el marc de l’assignatura Processos Psicològics Bàsics, impartida per Albert Vinyals, Guillem Díaz, fundador i propietari d’Axis Valores, va visitar els alumnes de 1r del Grau en Gestió d’Empreses en Comerç i Distribució amb l’objectiu de fer-los entendre el funcionament de la motivació humana. Després d’una llarga trajectòria com a consultor per a empreses… Llegir més »\nLa gestió immobiliària efímera\nKaren Prats, CEO i cofundadora de Pop Places, va assistir a l’assignatura Gestió immobiliària en el comerç, impartida per Josep Maria Marcos, per explicar als alumnes de 2n del Grau en Gestió d’Empreses en Comerç i Distribució la seva experiència en l’expansió de l’empresa comercial en localitzacions efímeres. I és que Pop Places concentra una… Llegir més »\nSer dona surt més car?\nL’economista i directora gerent d’Escodi, Núria Beltran, va participar al programa “No ho sé” de RAC1 per parlar sobre la Taxa rosa, l’augment ocult del preu d’un producte pel fet d’anar dirigit al públic femení. Durant el debat, Beltran va destacar que “no hi ha sentiment de discriminació perquè no hi ha massa consciència d’aquest… Llegir més »


L’Escola d’Olot. Una ‘fake news’ amb 150 anys d’història – Olot Cultura\n5 de febrer - 1 de maig de 2022, Sala Oberta del Museu de la Garrotxa\nEl Museu de la Garrotxa mostra la història artística iniciada fa 150 anys a Olot, fent un repàs als diferents corrents artístics i els seus protagonistes. A la Sala Oberta i Sala Oberta 2 es podran contemplar obres de Joaquim i Marian Vayreda i Josep Berga i Boix, al costat de peces d’altres artistes d’altres períodes com Iu Pascual, Martí Casadevall, Josep Pujol o Marian Oliveras. És una oportunitat única de veure a la ciutat peces d’artistes que pertanyen a col·leccions privades.\nLa mostra comença amb la pintura de Joaquim Vayreda i arriba fins a la dels anys setanta del segle passat. Un recorregut que passa per Francesc Vayreda, Rafel Llimona, Pere Gussinyé, Leonci Quera, Sebastià Congost i Joaquim Marsillach, entre d’altres.\nL’exposició, que arriba a Olot procedent de la Fundació Vila Casas, planteja una visió crítica del que s’ha donat a conèixer com a Escola d’Olot. Tant els germans Vayreda com Josep Berga i Boix ren pintors paisatgistes que, cadascú des de la seva òptica, coincidien a pintar els paisatges olotins. Aquests pintors compartien unes profundes creences religioses i una visió de caire conservador de la societat, un fet que es reflecteix en els seus quadres.\nTots tres van ser definits a finals del segle XIX com a l’Escola d’Olot. Malauradament aquest segell d’Escola d’Olot ha estat usat fins als nostres dies per etiquetar qualsevol tipus de pintura paisatgística feta a la nostra ciutat. Aquest fet, per exemple, ha impedit de valorar, entre d’altres, la magnífica pintura noucentista duta a terme per Francesc Vayreda o la figura de Ramon Vayreda, dissenyador de mobles i activista cultural durant el període republicà.\nAmb aquesta exposició s’intenta donar valor a cada moment artístic, explicant que l’anomenada Escola d’Olot va acabar a finals del segle XIX i, des d’aleshores, l’art olotí no ha deixat de ser ben present en el panorama artístic i cultural català.\nInauguració: dissabte 5 de febrer, a les 12 h.\nL’Escola d’Olot, a debat\nAmb la col·laboració del PEHOC


JaumeNoró- Firmes / Contrapunt\nDissabte, 30.9.2017. 19:53 h\nEl darrer article que vaig escriure a Contrapunt compartia pàgina amb la carta d’una senyora indignada, que per denunciar les penúries econòmiques de la seva família, amb un parent amb discapacitat, carregava contra les suposades ajudes rebudes pels immigrants. Hi feia una sèrie d’afirmacions, sense fonament, alimentades per rumors i carregades de prejudicis, expressió, sovint inconscient, de la xenofòbia i del racisme de baixa intensitat que hi ha a determinats sectors de la nostra societat. Dies després d’aquella carta, al mateix espai, una breu i tímida nota del Grup de Treball Antirumors lamentava la publicació d’escrits que abonen els rumors i marceixen la convivència.\nEstà bé que els poders polítics locals impulsin la creació de grups de treball ciutadans per desmuntar els rumors i els estereotips que hi ha sobre les persones nouvingudes però dubto de la seva eficàcia real si tot queda només en mans d’aquests grups. Molts d’aquests rumors ja estan detectats, i cal que es desmenteixin públicament amb la implicació directa dels estaments polítics. Sense doble llenguatge, els càrrecs públics han de defensar els drets de tota la ciutadania, independentment del seu origen, cultura, situació econòmica o religió. Cal dir ben clar que la Catalunya actual és diversa i rica culturalment i que una societat integrada no vol dir una societat monocromàtica, on tothom pensi, es vesteixi o mengi el mateix.\nRumor: Els estrangers tenen preferència pels ajuts socials. Realitat: No hi ha cap llei municipal, autonòmica o estatal o criteri de selecció per accedir a les ajudes socials que prioritzin ser estranger.\nRumor: Els immigrats col·lapsen els serveis sanitaris. Realitat: Utilitzen els serveis sanitaris amb menys freqüència que els autòctons.


Liberalització del sector elèctric: guanya Endesa, perd la sobirania local - directa.cat\nEl sistema de compra per avançat d'una electricitat que s'encareix de manera brusca tensa la tresoreria de petites comercialitzadores i distribuïdores municipals. La creació d'una energètica pública ajudaria a incrementar la sobirania en aquest àmbit\nEl poble de Salàs de Pallars (Pallars Jussà) / Arxiu\nDiversos municipis del Pallars Jussà estan perdent sobirania energètica arran de les modificacions de la llei del sector elèctric fetes l’any 2017. La impossibilitat de complir el nou marc legal els fa perdre empreses municipals i haver de recórrer al mercat lliure, on Endesa és una de les principals beneficiàries.\nTal és la situació legal en què es troben, que un dels alcaldes ens demana que mantinguem el seu poble en l’anonimat. Motiu? Encara no ha pogut ajustar-se a la llei i tem per multes econòmiques que ho dificultarien tot més. En aquest cas, és un conveni de 1935 el que fixa les condicions en què se subministrarà la llum, arran de l’afectació al terme municipal d’instal·lacions hidroelèctriques: els primers 35.000 kilowatts gratuïts, els següents 35.000 kilowatts a preu més econòmic, i la resta, fins al final, a un altre preu. El conveni donava a l’ajuntament la potestat de consum en enllumenat públic i en equipaments del propi ens, com el molí, per exemple. L’ajuntament i el veïnat s’han beneficiat durant anys d’un preu més econòmic, però els problemes han sorgit arran de la facturació de l’IVA, disputa que també ha arribat a judici i que ha tingut sentències en un sentit i en un altre. La que dona la raó al veïnat està sent recorreguda per Endesa.\nLa llei del sector elèctric de l’any 2009, modificada el 2017, obligava a crear una companyia distribuïdora i una de comercialitzadora; les societats no poden ser de l’ajuntament\nLa llei del sector elèctric de l’any 2009, modificada el 2017, obligava a crear una companyia distribuïdora i una de comercialitzadora; les societats no poden ser de l’ajuntament, les poden finançar, però han de tenir una comptabilitat pròpia. En el cas d’aquest municipi no poden crear la distribuïdora perquè no compleixen els paràmetres mínims exigits; la comercialitzadora sí; tanmateix, no els surten els números: haurien de vendre el corrent per sobre del preu de qualsevol de les companyies del mercat, assegura l’alcalde.\nAra, doncs, han de posar a subhasta la gestió de la distribució. Pel que fa a la compra de l’electricitat, ho podran fer a qui vulguin, però l’alcalde creu que és molt probable que l’ajuntament l’adquireixi a Endesa perquè així es mantingui el conveni de l’any 1935, és a dir, que el benefici el pugui tenir l’ajuntament. Fins ara, això també ha afavorit la butxaca del veïnat, que a partir d’ara perdria la bonificació.\n“El mercat de comercialització de la llum és molt complicat, l’has de comprar cada dia, cada setmana, fer previsions del que gastaràs, comprar-vendre…”, afirma l’alcalde, que diu que no val la pena per a uns volums tan petits. “Hauria de vendre per sobre del preu que va avui dia”, rebla. La possibilitat d’ajuntar-se amb altres pobles no la veu actualment, per bé que entén que potser hauria estat oportú de fer-ho al principi de tot. Aquest seria el cas de municipis com Salàs de Pallars i Talarn.\nComportes i sobreeixidor de la presa de Sant Antoni, central de Talarn (Pallars Jussà) |Arxiu\nJaume Solé és regidor a Salàs de Pallars. Allà, la distribuïdora municipal, de baixa tensió, és la propietària de totes les línies que hi ha al poble, mentre que la comercialitzadora municipal ven la llum als particulars. De comercialitzadores n’hi ha més, a part de la municipal. L’ajuntament aconsegueix un cert benefici amb la distribuïdora per què, pel fet de tenir les línies, repercuteix un cànon a totes les comercialitzadores, també a la de titularitat municipal. Com que és empresa pública, no pot tenir molts beneficis, han de fer un pla d’inversions a quatre anys vista, i tot el superàvit acumulat s’ha de reinvertir en millores en les línies o en eficiència. “En l’àmbit municipal es considera beneficiós: a part de ser una propietat pública, és un sistema que crea ocupació, perquè hi ha una persona que hi treballa”, afirma Solé.\nLa comercialitzadora, en canvi, no té marge de negoci; va a la subhasta d’energia. Com que un ajuntament com Salàs és molt petit, hi va amb nou ajuntaments més amb els quals s’han associat. La comercialitzadora no té marge, al contrari: si se li apuja el preu, ella ha comprat els kilowatts a un preu i després els està venent i no ho pot repercutir als clients, és deficitària. Per això es plantegen de treure-se-la del damunt. El regidor ho sintetitza així: “una comercialitzadora, si es despista amb pujades de llum, provoca pèrdues”.\nLa comercialitzadora no té marge, al contrari: si se li apuja el preu, ella ha comprat els kilowatts a un preu i després els està venent i no ho pot repercutir als clients, és deficitària\nSolé hi veu “la part interessant políticament: si tenim distribuïdora i tenim comercialitzadora, en cas de voler fer una xarxa local d’energia, una espècie de cooperativa municipal per fotovoltaica, per exemple, on tots els veïns poguessin participar i fer xarxa d’energia local –permès per la llei–, que seria una productora, és interessant tenir les tres coses, des d’un punt de vista polític”, afirma. Matisa que faltaria analitzar si des d’un punt de vista econòmic és viable, per bé que subratlla que, políticament, “és positiu ser una mica independent pel que fa a l’energia”.\nÀlex Garcia és l’alcalde i president de les dues elèctriques de Talarn, distribuïdora i comercialitzadora, de capital íntegrament municipal. El canvi legal de 2017 també els va obligar a moure fitxa. Amb l’augment del preu de la llum i el consegüent dels impostos, hi ha hagut un fort increment del preu global de la factura. “Les empreses petites pateixen molt quan hi ha grans increments”, afirma.\nHan hagut de fer contractes bilaterals amb altres pobles de la demarcació de Lleida per ajuntar-se i comprar directament al pool que marca el preu de l’energia. “Comprem a preu molt reduït, així podem sobreviure, però quan apugen el preu de la llum, ens estan fonent”, lamenta. Com que la llum es compra per avançat, sovint cal anticipar unes despeses inassumibles o que bé no es recuperen, si s’apuja el preu de la llum: “hi ha empreses que han de tancar perquè tenen deute o tenen uns clients que no ho poden suportar”, apunta. Garcia entén que el que busca l’ajuntament és afavorir el client, “al nostre veí”, perquè en ser empresa municipal no va a guanyar diners, sinó a afavorir al veïnat. Per això, apliquen descomptes i venen llum al mateix preu que la compren. En terme de potència, apliquen un descompte i l’empresa hi fa “el mínim benefici possible”. I sentencia: “abans compràvem a Endesa, però no podíem funcionar, ens estaven fonent”.\nMés al sud de Salàs de Pallars i Talarn, Castell de Mur és un d’aquests municipis que encara gaudeix d’un consum limitat gratuït, amb el qual assumeixen els bombatges d’aigua, enllumenat públic i equipaments municipals, una repercussió positiva per a la població del municipi. Com a ajuntament, cobren els impostos de producció de la central, que comparteixen amb Llimiana.\nLa sobirania energètica, a anys llum\nPau Juvillà, exdiputat de la CUP per Lleida, aposta per fer una empresa energètica pública. “Hi ha diversos estats que tenen energètiques públiques, que funcionen bé i són viables”, assegura. Així mateix lamenta que tot el que ha fet el Govern actual és aprovar una partida de mig milió d’euros per posar en marxa l’energètica pública, pressupost que inclou la creació de l’oficina que ha d’endegar aquesta energètica.\nFonts del Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural afirmen que el Govern ha aprovat un acord per crear el Programa per al disseny i la creació de l’energètica pública. Segons aquestes fonts, “el Programa té per finalitat dissenyar l’empresa amb l’objectiu d’accelerar la transició energètica a Catalunya per assolir una societat neutra en carboni a través de la sobirania energètica amb projectes de generació i distribució d’energies renovables; dotar l’empresa dels recursos i empara legal per explotar energèticament tots els equipaments propietat de la Generalitat i els que s’arribi a acords que siguin propietat de tercers; capacitar l’empresa per poder col·laborar amb altres agents públics, privats i ciutadans per al foment de les comunitats energètiques locals i territorials; i atribuir a l’empresa el potencial per fomentar el canvi a un model de mobilitat sostenible, compartida i, preferentment, pública”.\nImatge de la localitat de Talarn (Pallars Jussà)\nEl juny del 2021, el Parlament va aprovar una moció de la CUP sobre les polítiques energètiques que incloïa instar el Govern a crear una empresa energètica pública basada en fonts d’energia renovables, amb unes característiques concretes: que la producció energètica ha de ser propera al lloc on es consumeix, descentralitzada i de fonts renovables. Els dos partits del govern (ERC i Junts) van votar a favor en tots els punts. Juvillà considera que no s’hi ha avançat, d’aleshores ençà, i que és “un incompliment més a l’acord d’investidura de mínims per donar la presidència a Pere Aragonès; que els pressupostos només contemplin 500.000 euros per posar en marxa aquesta energètica ens sembla, com a mínim, insuficient”.\nEl Parlament va aprovar una moció de la CUP sobre les polítiques energètiques que incloïa instar el Govern a crear una empresa energètica pública basada en fonts d’energia renovables\nL’ex-diputat cupaire aposta per una energètica “amb una governança democràtica, transparent i compartida, que compti de manera ineludible amb els municipis del territori i que desenvolupi el model de producció que volem pel país: un model de transició energètica més just i sostenible”. Juvillà assegura que ha de ser un model “descentralitzat, renovable, autosuficient i sense nuclears”.\nDefensa que una xarxa elèctrica de propietat i gestió pública “és una prioritat estratègica en l’articulació d’un poder sobirà”. En aquest sentit, entén l’empresa energètica pública catalana a partir de fonts d’energia renovable que “tingui el control públic de tot el cicle de producció, distribució i comercialització de l’energia, amb l’objectiu que els subministraments bàsics siguin un dret garantit per a tota la població i no una mercaderia”. Juvillà fa èmfasi en el fet que aproximadament el 90 % de les centrals hidroelèctriques tenen la concessió caducada i que hi ha municipis com la Vall Fosca o Sant Quirze de Besora que fa anys que lluiten perquè les centrals hidroelèctriques passin a mans públiques, opció que “seria una bona llavor per aquesta energètica”, conclou.\nCastell de Mur Endesa Lleida Llimiana Pallars Jussà Salàs de Pallars Sant Quirze de Besora Talarn Vall Fosca\nEl preu de posar llum a la Vall Fosca\nClaudi Ros Fotografies | Jordi Delgado\nGemma Garcia Fotografies | Maria Conill Hernández\n« Lluitar o rendir-se\nQuè passa després del desnonament? »


La Junta Central Fallera adapta al braille la seua cartelleria\nLa cartelleria i tota la retolació de la seu de la Junta Central Fallera (JCF) s’ha adaptat al sistema de lectura braille per fomentar la inclusió i eliminar les barreres per a les persones amb diversitat visual, en una iniciativa desenvolupada per la delegació de Participació i Solidaritat de la JCF amb la seua àrea d’atenció a la diversitat, creada enguany, i en col·laboració amb l’ONCE. El regidor de Cultura Festiva i president de la JCF, Pere Fuset, va descobrir ahir juntament amb la fallera major de València, Rocío Gil, el cartell de la porta d’entrada de la seu.\nLa inauguració de la retolació ha comptat també amb la presència de la fallera major infantil, Daniela Gómez, i el delegat de l’ONCE a la Comunitat Valenciana, José Manuel Pichel. “Una festa que és patrimoni immaterial de la humanitat ha de ser inclusiva, establir ponts i eliminar barreres perquè puga ser gaudida per totes i tots —ha exposat el regidor Pere Fuset—. Amb aquest gest volem fer una crida a què les comissions falleres continuen eixamplant aquest camí per la inclusió i, en aquest cas, amb l’eliminació de barreres per a persones invidents”.\nAixí doncs, tota la retolació de la seu, amb els cartells de les diverses delegacions i el directori a l’entrada de la JCF, estan adaptats al sistema braille. Un projecte que ha estat possible gràcies a la delegació de Participació i Solidaritat de la JCF, que ara fa un any va sorgir amb una àrea de diversitat amb la intenció de fer que les Falles siguen cada vegada més inclusives. Per aconseguir-ho han impulsat diverses accions com aquesta que s’ha presentat a la mateixa seu de la JCF. En eixe sentit, el president de la JCF, Pere Fuset, ha agraït el treball que s’està fent des d’aquesta delegació i la col·laboració estreta de l’ONCE.


Homenatge a Spinetta | La Casa Cantonera\n24 Abril 2022\t/ De la casa\t/ Cap comentari\nOna nua & Lorena Comín\nDissabte 30 d’abril a les 19:30h.\nFa deu anys que Luis Alberto Spinetta, àlies El Flaco, va abandonar la dimensió física d’este món. Per a commemorar i homenatjar l’incommensurable músic argentí, Ona Nua i Lorena Comín faran un repàs heterogeni i lleuger, però intens, de la seua trajectòria tan emblemàtica. Ho faran amb l’objectiu d’obrir-nos una finestra a este home tan imprescindible que, malauradament, encara passa prou desapercebut entre nosaltres. No eixireu indemnes de l’experiència, ja us ho advertim! Ni que tan sols siga perquè l’hem perpetrat entre Lorena i Josep, dos cantoners de pro.\nLuis Alberto Spinetta va ser un músic precoç i autodidacta influït per son pare (un cantant aficionat de tangos), que va dedicar tots els seus esforços a l’art fins arribar a ser considerat un artista polifacètic, ja que va ser guitarrista, cantant, compositor, dibuixant, poeta, escriptor i, fins i tot, un intel·lectual respectat.\nSobrenomenat El Flaco, va destacar tant per la seva música com per la seva veu. En les seues cançons va bolcar totes les influències que va rebre de diverses branques i personalitats com Van Gogh, Freud, Sartre, Dalí, Nietzsche, Foucault, Deleuze, Castañeda, Lenon, Sagan, Beethoven i Artaud. Li agradava la fusió del jazz amb el rock i va fundar nombrosos grups, fins començar una reeixida carrera en solitari a partir dels anys 80.\nNo vos contarem res més, la resta haureu de vindre a descobrir-ho i assaborir-ho!


Intech3D fabrica mascaretes, viseres, respiradors i altres material per evitar la propagació del coronavirus La República\nIntech3D fabrica mascaretes, viseres, respiradors i altres material per evitar la propagació del coronavirus\nACN Lleida.-Intech3D treballa aquests dies a ple rendiment en la producció de mascaretes, viseres, respiradors i altres material per evitar la propagació del coronavirus. L’empresa que participa en el programa […]\nACN Lleida.-Intech3D treballa aquests dies a ple rendiment en la producció de mascaretes, viseres, respiradors i altres material per evitar la propagació del coronavirus. L’empresa que participa en el programa de creixement empresarial de GlobaLleida ha posat en marxa a les seves instal·lacions 15 impressores de diferents tecnologies amb capacitat de fabricar amb qualsevol material i els recursos necessaris per a la seva producció. La firma lleidatana especialitzada en impressió 3D i fabricació additiva col·labora en la iniciativa ‘3D Printing COVID-19 Task Force’ que actua sota les directrius de l’administració sanitària per aportar solucions ràpides, adaptables i escalables davant la manca de recursos als centres sanitaris estatals.\nLa situació d’emergència actual derivada de l’emergència sanitària provocada pel coronavirus ha portat un grup d’experts d’impressió 3D (enginyers, dissenyadors, programadors, operadors, inventors i consultors) a posar en marxa el projecte ‘3D Printing COVID-19 Task Force’. Es tracta d’una iniciativa que sorgeix de diferents empreses i organitzacions de diverses localitats de l’estat espanyol, disposades a contribuir a donar resposta a la manca de dispositius mèdics (vàlvules de respiradors i màscares). Intech3D s’ha sumat a aquesta iniciativa aportant les seves competències en el camp de la impressió 3D. L’empresa disposa d’una elevada capacitat de producció amb 15 màquines de diferents tecnologies i amb capacitat de fabricar amb qualsevol material. A més, té la capacitat d’escanejar en 3D qualsevol component o peça que es vulgui multiplicar i poder-lo tenir a disposició dels centres sanitaris ràpidament. Aquesta tecnologia que permet la possibilitat de flexibilitzar ràpidament la producció, adaptant-la a les necessitats de cada moment, com és el cas dels adaptadors de portes per evitar el contacte amb les manetes. Així, en només 24 hores s’han pogut crear, provar i validar i la firma ja ha començat a fabricar-los.A més de la lleidatana Intech3D, formen part del grup de treball, HP 3D Printing, BCN3D, CIM-UPC, Novameat, Makeat, Natural Machines, Ames Sintering, Insidefood, Mornings4, Grupo Mastertec, Emes3D i IMES3D, que treballen en diferents línies de producció de materials com ara respiradors, mascaretes i ganxos de portes.


Servei Assistència Tècnica – Agoranet.info\nCap empresa, gran o petita, no pot permetre’s el luxe de deixar de funcionar a causa d’una avaria informàtica o d’una desconfiguració. Per evitar-ho, la nostra empresa us ofereix els nostres serveis per tal que ens pugueu avisar per qualsevol incidència i nosaltres us la puguem resoldre.\nPodem solventar-vos els problemes que puguin sorgir amb una instal·lació o configuració complicada. Disposem de servei de posada en marxa d’equips nous a domicili.\nSabem de la importància que atorga qualsevol empresa a les seves dades; per això, les tractem amb la màxima seguretat i en tenim una cura extrema de la privacitat i la integritat. I, per si això no fos prou, som especialistes a recuperar-les si s’esdevé una pèrdua. Tant si el causant és un virus o una errada (humana o del sistema) fóra bo que us poséssiu en contacte amb nosaltres el més aviat possible, perquè, tot i disposar de les eines necessàries per intentar salvar al màxim nombre de dades que es puguin, milloren en efectivitat si les fem actuar de seguida.\nUn bon manteniment del sistema informàtic pot evitar reparacions posteriors més cares i aparatoses.\nEl nostre servei de manteniment us redueix el nombre d’avaries que poden paralitzar les vostres empreses. Si se us esdevé cap contingència, la reparació del sistema informàtic és prioritària.\nTambé podeu aprofitar-vos del nostre servei d’assessoria per posar-vos al dia de les noves tecnologies, per informar-vos abans d’adquirir un nou producte o simplement per solucionar qualsevol dubte sobre l’ús del vostre sistema informàtic.\nEns ajustem a les vostres necessitats per acordar un pressupost a la vostra mida.


L’Aurora – Organització Marxista | L'Aurora | Page 2\nEscrit el 24/07/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nLluís Rabell just acaba d’anunciar que accepta encapçalar la llista de “Catalunya, Sí que es pot”. Els moviments socials, entre ells el veïnal, s’estan convertint en els veritables regeneradors d’una política i uns partits maldats per l’adaptació al poder institucional. Primer Ada Colau amb Barcelona en comú ha esdevingut alcaldessa, amb un moviment de gent activista il·lusionada i compromesa. El pas d’en Lluís és agosarat i adient. Som davant unes perspectives de ruptura sobirana democràtica…\nPosted in Actualitat\tTagged 27S, Catalunya, República Catalana, Ruptura democràtica\t1.474 Comments\nEscrit el 16/07/2015 10/09/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nL’hegemonia de la dreta amb suport d’esquerres. Hi ha un potent anhel d’unitat democràtica per aconseguir la sobirania, la independència i la república catalana. Tanmateix tots el mitjans ens llancen un mateix missatge: Mas s’ha sortit amb la seva. Fulmina la llista sense polítics que proposaven ERC, CUP, ANC i Òmnium, posa Junqueras darrera seu i aconsegueix que ERC acordi votar-lo de nou com a President. CDC aportarà el 60% dels noms i ERC el…\nPosted in Arxiu\tTagged Catalunya, Dreta a decidir, Ruptura democràtica\t1.083 Comments\nEn primer lloc la sectorial de Treballadores/ors per la independència volem agrair de nou la seva assistència i aportacions, a totes les persones i sindicats participants. A aquesta trobada van assistir quaranta persones i en representació oficial van estar els sindicats CCOO, UGT, IAC, USTEC, CGT, Intersindical-CSC, CO.bas, En Construcció. La trobada va partir de la premissa comuna de tots els sindicats de que els drets nacionals i els dels treballadors son indestriables, van de…\nPosted in Lluites\tTagged Catalunya, Dreta a decidir, sindicats\t1.055 Comments\nL’Acord d’Esquerres per la República Catalana neix per fomentar el compromís amb la causa social i nacional de Catalunya\nEscrit el 04/07/2015 04/07/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nLa presentació a la premsa de l’Acord d’Esquerres per la República Catalana (AExRC: @AcordEsqxRepCat), ahir 3 de juliol de 2015, va gaudir d’una expectativa i participació àmplia, variada i de compromís ferm. L’acte, realitzat a la seu de CCOO, va congregar a gairebé tota l’esquerra política, sindical (CCOO, UGT, UdP, CGT, CSCI), veïnal i a les Entitats cíviques democràtiques, a destacar l’ANC i Òmnium, amb esment a Súmate. Teresa Mira, Josep Ferrer, Toni Morral, Francesc…\nPosted in Actualitat, Política\tTagged Catalunya, Dreta a decidir, República Catalana, Ruptura democràtica\t1.266 Comments\nL’estratègia de Projecte constituent per a Catalunya, amb les tres claus de ruptura social, democràtica i nacional, posicionà a EUiA com actor i factor per una república catalana, lliurement federada. L’actualització d’aquesta orientació política va de la mà d’establir què significa en l’anàlisi i per l’acció política el procés constituent, com iniciar-lo, amb quins suports socials i aliances construir-lo. Un esborrany anomenat «Debat sobre la caracterització del Procés Constituent a Catalunya d’EUiA», posa les bases…\nPosted in Arxiu, Política\tTagged Catalunya, Dreta a decidir, República Catalana, Ruptura democràtica\t1.202 Comments\nEscrit el 01/07/2015 04/07/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\n«Membres de les esquerres socials diverses, d’ICV, EUiA, Socialisme sobiranista, MMSS i Veïnals, del Sindicalisme, CCOO, la UGT i Unió de Pagesos han decidit formar l’Associació «Acord d’Esquerres per la República Catalana» (AExRC, @AcordEsqxrepCat). Els resultats del 24-M van posar de manifest que, amb uns plantejaments adequats, el sobiranisme pot assolir un suport ciutadà molt majoritari i els dos terços del nou Parlament. Per refermar aquesta possibilitat, membres dels corrents partidaris de la independència d’ICV,…\nPosted in Arxiu, Política\tTagged Catalunya, Dreta a decidir, República Catalana, Ruptura democràtica\t969 Comments\nLlibertat per a Arnaldo Otegi; presos bascos, a casa\nEscrit el 30/06/2015 04/07/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nJulia Arregi i Hodei Otegi, companya i fill, d’Arnaldo Otegi, varen presentar ahir al CIEMEN la campanya “Llibertat per a Arnaldo Otegi. Presos bascos, a casa” El Centre Internacional Escarré per a les Minories Ètniques i les Nacions (CIEMEN) és un escenari i promotor clar de les llibertats polítiques. L’acte forma part de la crida europea per l’alliberament d’Otegi, amb el final de la política d’allunyament, com a pas previ a l’excarceració dels presos bascos, vital…\nPosted in Arxiu, Lluites\tTagged Euskadi\t947 Comments\nEscrit el 27/06/2015 04/07/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\n«Aterridora» és l’expressió que va emprar Marisa Fernández, fundadora de Dones Juristes, per referir-se a la Llei mordassa. Els drets d’expressió, reunió i manifestació, malgrat a ser constitucionals passen a ser delicte amb molts cassos. Les penes són veritables càstigs, completament desproporcionats si els comparéssim amb les penes per delictes econòmics. Marisa Fernández, Rubén Benedicto, Felip Daza i Isidor García, amb moderació per part de Núria Lozano, van desgranar la llei, els postulats teòrics que…\nPosted in Arxiu, Lluites\tTagged Llei Mordassa, Lluites\t1.328 Comments\nAssalt a l’hegemonia política\nEscrit el 26/06/2015 04/07/2015 per L'Aurora - Organització Marxista\nEl panorama del 27 S ens planteja un doble repte. Un. L’assalt a l’hegemonia política a Catalunya. Dos. La ruptura democràtica del règim autonòmic de l’Estat del Regne d’Espanya, de la legalitat constitucional de 1978. L’hegemonia política catalana està a mans dels poders econòmics, de la dreta amb CiU -com també l’espanyola amb el PP-. La ruptura de CiU, entre CDC i UDC, obre una escletxa on burxar i fer palanca. És una oportunitat excel·lent…\nPosted in Arxiu, Política\tTagged Ruptura democràtica\t1.015 Comments


Decret, del 8 de juliol del 2020, pel qual s’aprova el Reglament d’ordenació de les titulacions d’ensenyament superior estatals\nReglament d’ordenació de les titulacions d’ensenyament superior estatals\nDecret del 8-7-2020 pel qual s’aprova el Reglament d’ordenació de les titulacions d’ensenyament superior estatals.\nL’objectiu d’aquest Decret és desenvolupar els articles 7 (“Títols acadèmics”), 8 (“Crèdit europeu”) i 9 (“Plans d’estudis”) de la Llei 14/2018, de 21 de juny, de l’ensenyament superior, i l’article 24 (“Plans d’estudis”) de la Llei 15/2018, del 21 de juny, de la Universitat d’Andorra.\nAquest Decret estableix les titulacions d’ensenyament superior estatals d’Andorra, és a dir, les que tenen validesa acadèmica per continuar estudis d’ensenyament superior fins a arribar als estudis de doctorat. Entre aquestes titulacions s’inclou el diploma professional avançat, ja que la Llei 14/2018, del 21 de juny, de l’ensenyament superior l’equipara a les altres titulacions d’ensenyament superior.\nLes titulacions d’ensenyament superior estatals s’estructuren per cicles d’acord amb unes característiques comunes mínimes que utilitzen els estats membres de l’Espai Europeu d’Ensenyament Superior (EEES), del qual Andorra forma part. Aquestes característiques s’anomenen descriptors de Dublín i serveixen perquè les titulacions d’un cicle determinat de tots els estats membres tinguin un mínim de competències comunes. Les titulacions d’ensenyament superior estatals d’un cicle determinat també han de tenir una càrrega de treball similar, que es computa mitjançant els crèdits europeus (ECTS, European Credit Transfer System). Això permet que les titulacions estrangeres es puguin reconèixer fàcilment.\nLes institucions d’ensenyament superior o altres organismes que vulguin crear nous títols estatals han de seguir el procés que estableix aquest Decret per obtenir l’aprovació del Govern. Una vegada s’aprova la creació d’un títol, la institució d’ensenyament superior que el vulgui impartir ha de presentar la documentació que es detalla en aquest Decret per publicar-ne el pla d’estudis al Butlletí Oficial del Principat d’Andorra.\nAquest Decret pretén també ordenar diversos aspectes de l’ensenyament superior regulats actualment en normes diferents. Per això, deroga el Decret relatiu al sistema de crèdits europeus i de qualificacions dels graus de bàtxelor i màster de l’ensenyament superior de l’any 2009; el Decret pel qual s’aprova el Reglament d’ordenació de les titulacions universitàries estatals del 2010 i alguns articles referents als títols d’ensenyament superior del Decret pel qual s’aprova el Reglament d’ordenació de les titulacions estatals de formació professional de l’any 2016.\nD’acord amb aquestes consideracions, i a proposta de la ministra d’Educació i Ensenyament Superior, el Govern, en la sessió del 8 de juliol del 2020, aprova aquest Decret amb el contingut següent:\nS’aprova el Reglament d’ordenació de les titulacions d’ensenyament superior estatals, que entrarà en vigor l’endemà de ser publicat al Butlletí Oficial del Principat d’Andorra.\nAquest Reglament regula les titulacions d’ensenyament superior estatals de diploma professional avançat (DPA), bàtxelor, bàtxelor d’especialització, màster i doctor/a; estableix el crèdit europeu com la unitat de mesura de les formacions que condueixen a l’obtenció d’un títol estatal, així com els procediments per a la creació de títols, i regula l’acreditació, l’aprovació, la renovació, la modificació i l’extinció de plans d’estudis, d’acord amb els articles 7, 8 i 9 de la Llei 14/2018, del 21 de juny, de l’ensenyament superior, l’article 24 de la Llei 15/2018, del 21 de juny, de la Universitat d’Andorra, i les línies generals emanades de l’Espai Europeu d’Ensenyament Superior.\nEls títols de diploma professional avançat (DPA), bàtxelor, bàtxelor d’especialització, màster i doctor regulats en aquest Reglament tenen caràcter estatal, validesa acadèmica i professional i preparen per a l’exercici d’una professió regulada, si escau, d’acord amb l’ordenament jurídic vigent.\nAquest Reglament s’aplica a les titulacions d’ensenyament superior estatals d’Andorra.


Ziggurats VíCtor Daza\nTrabajo IngléS by ruuubeen 487 views\nPresentacion Yael Y Kike The People by ruuubeen 391 views\nPresentacion English by ruuubeen 424 views\nThe People Alexis Y Sergio 1 Eso by ruuubeen 600 views\nPresentacióN2 by ruuubeen 509 views\nPresentacion 3 by ruuubeen 465 views\n1. els ziggurats\n2. Que son los ziggurats?

Un ziggurat és un temple de l'antiga Mesopotàmia que té forma d'una torre esgraonada . El disseny d'un ziggurat va des d'una simple base amb un temple al damunt, fins a autèntics terrats rematats amb un temple, que eren realment una prova de què les matemàtiques eren molt avançades en aquestes cultures. La base podia ésser de forma rectangular, ovalada o quadrada.

\n3. En

A l'interior del ziggurat (la part no exposada a la intempèrie) estava construïda amb tova, mentre que la part exterior estava revestida amb totxos, els quals podien a més estar vitrificats amb diferents colors.

\n4. ziggurat

Un exemple d'un ziggurat senzill és el Temple blanc d'Uruk, en l'antigua Sumer. El ziggurat en si mateix, només és la base sobre la qual el temple blanc és construït. El propòsit era apropar el temple al cel, al qual s'accedeix des del nivell del sòl per unes escales.

\n5. ziggurat

Els ziggurats varen ser un tipus de temple comú tan per als sumeris, babilonis i asiris. Els zigurats no eren pas un lloc en qual es realitzaben actes públics o ceremònies, sino que se les considerava la morada dels deus.

La base podia ésser de forma rectangular, ovalada o quadrada.

.\n6.

Aquet ziggurats de

Dur-Untash, o Choqa zanbil, construït en el segle XIII aC per Untash Napirisha, és un dels ziggurats més ben conservats. Es troba a prop de Susa, Iran.

\n7.

Interpretació en CAD del ziggurat de Sialk basat en les evidències arqueològiques

\n8. Aquesta es la torre babel\n9. hi ha molts tipos de ziggurats!\n11. Aquí esta ek ziggurat d’Ur\n14. Fet per Víctor


Biblioteca Marta Mata de l'escola Orlandai: Una revista digital de poesia per a nens i nenes\nPublicat per la bibliotecària a 15:25\nQue xula !\nal finalo va posar poemes nostres al llibre digital aquella noia?¿¿?\n5 d’octubre de 2010 a les 20:45\nSi entres i remenes, Lucía, veuràs que hi ha molts poemes d'alumnes de l'escola. El que no sé és si són de la teva classe, o més antics...\n8 d’octubre de 2010 a les 22:31\ndigital, que xulo!!!\npero mariona cada dia penjes coses mes extravagants m'encanta el bloc!!!!!!\n7 de novembre de 2010 a les 21:59\nDona, Júlia, una revista digital tampoc és res d'extravagant. Aviat sereu vosaltres, els nens i nenes de l'Orlandai, els qui hi enviareu poemes, a la revista Pissiganya!\n13 de novembre de 2010 a les 7:21


Abastirà amb energia sostenible 2.000 llars d'Andorra la Vella en els pròxims cinc anys\n3 min. Andorra la Vella 27/11/2019 19:21\n651x366 Autoritats observen el nou sistema de calefacció. / M. R. F. Autoritats observen el nou sistema de calefacció. / M. R. F.\n651x366 Foto de grup amb autoritats al centre esportiu dels Serradells. / M. R. F. Foto de grup amb autoritats al centre esportiu dels Serradells. / M. R. F.\nFEDA ha presentat aquest dimecres la nova xarxa de calor d'Andorra la Vella, la qual permetrà mitjançant energia residual abastir amb energia sostenible fins a 2.000 llars de la parròquia en els pròxims cinc anys i eliminar, progressivament, les calderes de gasoil. Durant el mes de desembre, aquest sistema (en fase de proves) proporcionarà l'energia tèrmica necessària per escalfar el complex esportiu dels Serradells, que parteix del Centre de Tractament de Residus (CTR), on s'ha instal·lat una turbina que permet recuperar la calor que fins ara s'estava desaprofitant. Aquest sistema representa un estalvi aproximat, segons la cònsol major d'Andorra la Vella, Conxita Marsol, "d'entre un 28 i un 30%", un percentatge important, tenint en compte que fins ara els Serradells suposava una despesa de gasoil de prop de 200.000 euros. Marsol, a banda, ha recordat que "s'ha de tenir en compte que aquest projecte no només és beneficiós econòmicament, sinó que estem parlant d'una energia neta que és respectuosa amb el nostre entorn".\nLa ministra de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat, Sílvia Calvó, ha destacat la importància que aquest projecte de cogeneració sigui una realitat. Després de la consolidació de la central de cogeneració de Soldeu, la posada en funcionament de la Comella representa, tal com ha explicat la ministra, "un pas més en el nou model energètic del país". En aquest sentit, ha assenyalat que es permet oferir una alternativa al gasoil, com en el cas dels Serradells, substituint solucions de calefacció individuals per un sistema compartit i més eficient. A més, el fet que l'energia provingui del CTR fa que no es generi cap emissió nova per aprofitar aquesta calor i que, per tant, es tracti d'una energia neta.\nPer la seva banda, el gerent de FEDA Ecoterm, Jordi Travé, ha explicat que és "molt rellevant haver fet ja aquest primer pas de començar a abastir de calor el primer edifici de la xarxa", afegint que per fer-ho possible "només s'ha fet una connexió a la turbina existent i s'ha instal·lat un bescanviador per poder recuperar la calor, i tota la resta de la inversió s'ha fet en la xarxa de calor que permet transportar l'aigua calenta". Ha assegurat també que les obres segueixen en marxa i que es continua desplegant la xarxa per arribar a abastir tots els edificis de la fase 1, que es preveu que pugui estar finalitzada a finals del 2020. En termes globals, el cost d'aquest projecte, segons ha anunciat Travé, "és d'uns 15 milions d'euros", i pel que fa a la instal·lació efectuada des del CTR fins als Serradells, representa únicament un 2% d'aquest total.


Lahnerhof Campo Tures Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCamenata / Kematen 26, Campo Tures, Campo Tures, Itàlia, 39032 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Campo Tures, Lahnerhof és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Lahnerhof asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil, ping pong, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Lahnerhof no troba competidors en cap categoria.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Lahnerhof de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nTots els tipus de viatgers (17) Parelles (8) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (2) Grups (3)


Metge/essa assistencial - LLEIDA - Col·legi Oficial de Metges de Lleida\n- Oferta Treball - Metge/essa assistencial – LLEIDA\nMetge/essa assistencial – LLEIDA\nActiva Mútua entitat col·laboradora de la Seguretat Social que garanteix l’assessorament a les empreses i l’assistència a la protecció dels treballadors, precisa un/a metge/essa per a contingències comunes.\nD’entre d’altres, i en dependència directa del / la responsable de l’àrea s’encarregarà de les següents funcions:\n– Serà el / la responsable de la gestió integral dels expedients de contingència comuna (CC)\n– Realitzarà una gestió integral dels expedients de baixa per CC, portant a terme les visites de control, tant telefòniques com presencials, el seguiment de la baixa, la sol·licitud de proves complementàries i l’elaboració d’informes.\n– Necessitem un / a Llicenciat / a o Graduat / da en Medicina.\n– Estar inscrit / a al Col·legi de Metges i amb Homologació de el Títol de Llicenciat en Medicina per Educació, Cultura i Esport, si escau.\n– Es requereix capacitat organitzativa, de planificació i resolució de problemes.\n– Coneixements de Medicina de l’Treball, Medicina de família / general, traumatologia, psiquiatria bàsica i del funcionament de MCSS.\n– Disponibilitat: Incorporació immediata.\n– Jornada: Del 100%, 37,5h / setmanals.\n– Horari: De dilluns a divendres de 8: 00h a 15: 30h.\n– Tipus de contracte: Estable.\n– Salari: Segons conveni col·lectiu d’Activa Mútua 2008.\n– Beneficis Socials: Segons conveni col·lectiu d’Activa Mútua 2008.\n– Formar part de l’equip humà d’una gran mútua referent en el seu sector, implantada a tota la península que presta servei a més de 65.000 empreses i més de 525.000 persones treballadores.\nA/A: Xavier Calderón


LaLiga obre expedient pel Huesca-Nàstic\nFederbet insinua que Huesca o Nàstic podrien estar involucrats en altres partits arreglats\nL'Alcoraz, abans del Huesca-Nàstic.\n'El Mundo' va publicar una entrevista on l'ex del Huesca Íñigo López assegurava que hi havia «un pacte entre els dos equips» i LaLiga entra en acció\nActualitzada 12/06/2019 a les 16:37\nLa Lliga de Futbol Professional (LaLiga) ha obert un expedient pel Huesca-Nàstic de la passada temporada.\nAquest expedient arrelaria en l'entrevista que va concedir l'exjugador del Huesca i actual futbolista del Deportivo de la Coruña Íñigo López, qui va assegurar en una entrevista a El Mundo que «vam perdre contra el Nàstic perquè teníem un pacte».\nCal recordar que aquell enfrontament, amb el Huesca ja ascendit a Primera Divisió i el Nàstic lluitant pel descens, va acabar 0-1 a favor dels tarragonins. El problema i les sospites en aquest duel arrelen en el fet que la gran majoria de cases d'apostes van suspendre aquest partit en notar una anomalia. Aquesta constava que s'estava apostant una gran quantitat de diners a què el el partit acabava amb empat al descans i, al final dels 90 minuts, el duel finalitzaria amb victòria grana.\nLaLiga ha enviat un comunicat aquest dimecres al matí explicant que obre un «procediment d'informació reservada pel Huesca-Nàstic arrel de les declaracions d'Íñigo López, publicades al diari El Mundo», considerant que «dels fets poguessin derivar-se diverses vulneracions dels Estatuts Socials de LaLiga o s'arxivessin les actuacions».\nLa Federació demana que Íñigo López no jugui la promoció aquesta nit\nUnes 800 persones es manifesten pel centre de Tarragona\nUnes 800 persones es manifesten pel centre de...\nComenta el contingut : LaLiga obre expedient pel Huesca-Nàstic


Presència blaugrana al Saló de la Infància | FCBarcelona.cat\nPresència blaugrana al Saló de la Infància\nL’ànima del Barça té un espai reservat del 27 de desembre al 4 de gener al Saló de Infància de Barcelona. Una bona ocasió per comunicar als més joves el ‘més que un club’.\nEl Saló de la Infància és una tradicional cita en l’agenda barcelonina que permet als més menuts passar una estona d’esbarjo en època nadalenca. Enguany el Saló de la Infància és més blaugrana que mai, ja que la Fundació FC Barcelona disposa d’un estand de 200 m2 on es pot conèixer amb detall la vessant solidària del club.\nA més d’oferir informació sobre la Fundació, en aquest espai està exposada la mostra d’instantànies ‘L’impacte del VIH/Sida: vida i esperances dels orfes de Swazilàndia’, una exposició signada pel fotògraf Pep Bonet, que explica les ajudes desplegades per la Fundació en aquest país sud-africà a favor de la lluita contra la sida.\nEl concorregut espai de la Fundació està rebent aquest dies visites il•lustres. Víctor Sada i Daniel Santiago, jugadors del Regal FC Barcelona, van passar aquest dilluns una bona estona estampant la seva rúbrica als pòsters de l’equip bàsquet i repartint-los entre els joves que van passar per l’espai Fundació.\nSorteig d’una samarreta\nA tots els visitants se’ls ofereix una butlleta que, convenientment omplenada i introduïda en una urna, permet accedir a un sorteig d’una samarreta signada per tota la plantilla del primer equip de futbol. El nom del guanyador es donarà a conèixer el dia 15 de gener.\nEstand de la Fundació al recinte firal de Montjuïc\nCom trobar l'espai?\nL’espai de la Fundació es troba al pavelló número dos del recinte firal de Montjuïc. Concretament al carrer A, estand 10. Els horaris de la fira són de les 11.00 h a les 20.00 h.


La indústria catalana de l'automòbil sobreviurà al covid-19?\nAnalitzem com aquest sector industrial ha pogut superar entrebancs socials, econòmics, polítics i fins i tot sanitaris al llarg dels seus 130 anys d'història al Principat\nLa indústria catalana de l’automòbil sobreviurà el covid-19? Seat\nCatalunya és un país que fa olor de gasolina. La història del motor a casa nostra es remunta a l'any 1890, amb el primer vehicle de combustió mai fabricat a l’Estat –el tricicle Bonet, del qual ja us vam parlar en un reportatge ara fa alguns mesos–.També cal recordar que l'any 1898 es va fundar a Barcelona la companyia d'automòbils La Cuadra, un dels primers fabricants de vehicles elèctrics del món.\nEls 5 millors cotxes catalans de la història\nDurant els primers anys del segle XX a Catalunya van sorgir diversos fabricants de vehicles avui desapareguts, com David o les mítiques Elizalde i Hispano Suiza, que van produir alguns dels millors cotxes de la història, capaços de competir amb els Rolls-Royce o Bugatti del seu temps.\nLa indústria de l'automòbil a Catalunya va superar (amb grans dificultats) la crisi de la grip espanyola del 1918, la conflictivitat social durant els anys del pistolerisme i de la dictadura de Primo de Rivera, els ecos del Crac del 29 i els difícils anys 30, els bombardejos de l'aviació franquista durant la Guerra Civil i la posterior crisi econòmica de la postguerra mantenint sempre un dinamisme accentuat i una aposta decidida pel talent i l'avantguarda tècnica, cosa que l'ha convertit en un dels puntals del sector secundari al nostre país. De fet, les plantes de Seat i Nissan –i tots els fabricants de motocicletes presents a Catalunya, com Torrot, Montesa, Macbor, Rieju o Volta, TRS Sherco, Vertigo o Bultaco, entre d'altres– es complementen amb tota la indústria auxiliar associada que ha creat una xarxa connectada que s'estén per tot el país i que genera riquesa i activitat econòmica arreu del territori.\nA més, convé recordar que la indústria catalana del motor és una de les més eficients i sostenibles de tot el món, ja que passa totes les normatives ambientals fixades per la Unió Europea i fins i tot aposta per les energies renovables per satisfer les necessitats energètiques associades a l'activitat productiva. Sense anar més lluny, la planta de Seat a Martorell fa servir plaques solars per generar electricitat per a les línies de producció.\nMés enllà del seu pes industrial, el motor català és també esport i cultura. Pocs països del nostre entorn poden presumir de tenir símbols com el mític Seat 600, el Biscúter o la Montesa Impala, vehicles que encara avui generen simpaties entre la població més jove. I encara menys de tenir tants pilots campions del món de gairebé totes les disciplines i especialitats com els que té Catalunya en relació al seu volum de població.\nEl repte ambiental\nUn dels efectes col·laterals més beneficiosos de l'aturada industrial i el confinament social associats a la crisi del coronavirus ha estat la millora de la qualitat de l'aire i la disminució dels nivells de contaminació en les zones urbanes i industrialitzades de Catalunya. En aquest sentit, algunes veus –com és el cas de la regidora barcelonina Janet Sanz– han apuntat al lloc web Ciclosfera.com la voluntat de “reconvertir els treballadors del sector automobilístic del país en sectors més nets”, declaracions que han estat fortament contestades per part d'organitzacions tan diverses com ara la Cambra de Comerç, Foment del Treball, el Clúster de la Indústria d'Automoció de Catalunya (CIAC) o Fecavem-Gremi del Motor.\nLes respostes a les declaracions de la regidora barcelonina insisteixen que el sector automobilístic dona feina directa al 4% de la població ocupada catalana (uns 143.000 treballadors i treballadores), que representen un percentatge molt important del PIB català. A més, el sector ha progressat molt els últims anys en intentar evolucionar cap a un model més sostenible, tal com demostren els nous Seat híbrids endollables, les motocicletes elèctriques de Torrot, l'hiperesportiu elèctric Hispano Suiza Carmen o la furgoneta elèctrica de Nissan a la Zona Franca –a tall d'exemple d'alguns dels vehicles fabricats a Catalunya–, o els moderns Kuga i Mondeo híbrids que Ford fabrica a Almussafes, al País Valencià.\nEls panells solars de la fàbrica de Martorell permeten obtenir energia per fabricar 67.000 vehicles nous cada any Seat\nVal la pena dir que la regidora Janet Sanz feia referència al marc estatal i no tan sols al català. Tot i que el sector automobilístic suposa més del 10% del PIB espanyol, representa el 18% de les exportacions espanyoles i dona feina al 9% de la població activa, segons les dades de l'Associació Espanyola de Fabricants d'Automòbils i Camions (ANFAC). A aquestes xifres caldria sumar-hi l'activitat generada al voltant dels concessionaris i tallers per poder donar una dimensió aproximada de la rellevància del sector automobilístic a Catalunya i a Espanya.\nÉs evident i inqüestionable que menys activitat antròpica suposa un benefici directe sobre el medi que l'envolta, i que la reducció d'emissions de cotxes i motos (però també de creuers i avions) es tradueix en un benefici directe sobre la salut de les persones. El repte, per tant, no hauria de ser acabar amb la indústria dels automòbils i motocicletes del país, sinó seguir avançant en un procés d'integració de les noves tecnologies i tècniques industrials productives que suposin menys impacte sobre el medi ambient i repercuteixin en un valor afegit que generi més salut, benestar i riquesa a la població.\nArribats a aquest punt caldria recordar que el principal fabricant automobilístic mundial, la Xina, no disposa dels mateixos protocols mediambientals que fem servir a Europa, i que el 60% de l'energia obtinguda en la producció de vehicles (també dels elèctrics) prové de les seves centrals tèrmiques, molt contaminants, que fan servir el carbó com a font d'energia.\nUn sector estratègic\nPer acabar, la pandèmia del coronavirus també ha servit per posar en valor la importància estratègica de disposar d'un sector secundari potent: Seat ha estat capaç d'assortir de respiradors hospitals i centres sanitaris en un moment crític per al sector sanitari, de la mateixa manera que Jaguar o Aston Martin han fabricat equips de protecció sanitària al Regne Unit, Mercedes ha fabricant respiradors, General Motors i Ford segueixen fabricant material sanitari i de campanya als Estats Units, Ferrari i Lamborghini han dissenyat i produït material tèxtil, peces específiques i respiradors o Peugeot i Renault han posat les seves instal·lacions i equips d'enginyers, tècnics i operaris al servei de les necessitats de l'estat francès per reduir la dependència de la viabilitat del seu sistema sanitari de l'abastiment de material procedent de la Xina, que no sempre arriba amb prou temps ni amb els paràmetres de qualitat exigibles per combatre la pandèmia.\nAquest és un valor afegit que va més enllà de les xifres econòmiques i financeres, i la disponibilitat d'aquest recurs tan valuós no és cap novetat històrica: en èpoques de crisi important els estats sempre han utilitzat aquest sector estratègic per fabricar en funció de les necessitats de la població. En aquest sentit, el Regne Unit va reconvertir les fàbriques de Rolls-Royce o Jaguar durant la Segona Guerra Mundial, en un moment en què la capacitat de resistència del país davant l'exèrcit nazi depenia de la capacitat productiva d'aquest sector.\nA Catalunya també ho sabem prou bé, ja que les tropes feixistes van convertir els tallers d'Elizalde al passeig de Sant Joan de Barcelona en un objectiu recorrent després que el decret de col·lectivitzacions de la Generalitat republicana presidida per Lluís Companys reconvertís el sector automobilístic en un element productiu de primer ordre per assortir les tropes del front i la rereguarda republicana.\nEn definitiva, la indústria automobilística catalana se'n sortirà i no s'enfonsarà del tot per culpa del coronavirus, tot i que evidentment se'n ressentirà tant o més que la resta de la societat i l'economia del país. Quan afirmo que la indústria automobilística catalana superarà la crisi del covid-19 no ho faig perquè disposi d'una bola de vidre que em permeti jugar a fer de futuròleg, sinó a partir d'una anàlisi dels actius industrials i humans amb els quals compta el sector actualment a Catalunya, i per la pròpia dinàmica històrica d'un sector cabdal al país, amb 130 anys d'història. Un sector que sempre ha estat estratègic i que fins ara ha sabut donar resposta a l'evolució tecnològica d'un àmbit tan competitiu com aquest, i que ho seguirà fent mentre compleix les normatives comunitàries i avança cap a un model de producció més eficient, més net i compromès amb el medi social i ambiental que l'envolta.\nLes institucions, per la seva banda, faran bé de seguir sumant complicitats per crear un escenari atractiu que permeti que Catalunya continuï al capdavant d'aquest sector industrial a escala europea i mundial, i permeti generar riquesa a una economia catalana potser massa depenent del turisme, un sector econòmic amb menys valor afegit i que té un índex molt més elevat d'estacionalitat en funció de la fluctuació internacional. En aquest sentit, a sobre de la taula ja es dibuixa el primer gran repte: la continuïtat de Nissan a la Zona Franca i l'escenari realment complicat que es generarà durant els mesos vinents tant a Catalunya com al conjunt d'Europa.


Tria una cadira saludable per la teva esquena! • Rutines de felicitat\nTorna les espatlles al seu lloc amb aquesta rutinaPer què cal estirar els músculs isquiotibials? Un dels imprescindibles!Vols provar de fer els teus liquats vegetals?\nTu també passes moltes hores assegut? Assegura’t de que sigui una cadira saludable i aprèn a mantenir una bona posició corporal amb aquests consells.\nQuan diem que estem ben asseguts de seguida pensem amb la forma de 4, amb l’esquena recta, 90º de flexió de malucs i genolls i el cap ben redreçat. És el model de cadira de Staffel (1884). Però la realitat és que som incapaços de mantenir aquesta posició gaire estona. Per què?\nLa cadira saludable i els objectes de l’entorn\nAbans els pupitres eren inclinats, cosa que ens permetia escriure mantenint el tronc més dret. A mesura que les taules s’han anat horitzontalitzant i omplint-se d’estris com els telèfons, les màquines d’escriure, els ordinadors, etc., hem acabat adaptant la posició del nostre cos als objectes.\nEn un post anterior us vam parlar de l’avançament del cap, que provoca que la columna vertebral perdi les seves formes naturals i esdevingui una C. Encorbats, afluixem l’abdomen i tanquem les espatlles.\nEn definitiva, aquesta posició ens deforma l’esquena, ens desequilibra i ens debilita la musculatura del tronc. És la situació ideal per predisposar-nos a patir lesions i hi passem moltes hores! Podem dir que, a la pràctica, el model del 4 no ens serveix. Descartem-lo!\nQue l’entorn s’adapti a nosaltres\nA Rutines de Felicitat et proposem invertir l’ordre: adaptem els objectes al nostre cos per adoptar postures saludables. Comencem per la cadira.\nAmb una petita falca crearem pendent en el seient habitual, augmentant l’angle de flexió del maluc per sobre de 90º. Pots trobar cadires que ens faciliten aquesta posició correcta, les cadires japoneses o ergonòmiques. Nosaltres et proposem una opció senzilla i barata, perquè la falca la podem crear amb un coixí o amb una tovallola enrotllada. Més endavant, quan sapiguem la mida que ens va bé, es pot comprar una falca com la que veureu al final del vídeo.\nQuè aconseguim amb la falca?\ncanviar la posició de la pelvis de manera que s’allibera la pressió a la zona on passa el nervi ciàtic. Si el tens molt carregat, pensa a fer aquests exercicis pel piramidal.\nmillora la circulació a la part anterior dels malucs perquè pleguem menys l’articulació.\nel centre de gravetat s’anterioritza i la columna vertebral es col·loca més dreta, recuperem les seves corbes naturals i en conseqüència s’activa la musculatura de l’esquena i l’abdomen de forma mantinguda. Recorda que també pots fomentar l’activació de tota aquesta musculatura practicant l’equilibri.\najuda a mantenir les espatlles més obertes i el cap més alineat.\nUn cop estiguem ben asseguts, haurem de calibrar i adaptar l’alçada, la distància i la disposició de la resta d’objectes al nostre cos de forma adequada. En parlarem properament.\nDe fet, aquest petit canvi en l’angle de flexió del maluc ja estava inventat. En l’època dels antics egipcis, els faraons ja seien així per enaltir-se per sobre del poble. I un altre cas més proper el trobem en els seients dels astronautes.\nUn petit detall ens pot aportar molts beneficis!\nArticle Tags : cadira saludable, cervicals, circulació, columna vertebral, espatlles, esquena, piramidal, posició del cap, seure


La flama del Canigó — 100Fites\nLa Flama del Canigó (FDC)\nLa FDC és una tradició catalana vinculada al solstici d'estiu. S'inicia amb la renovació del foc al cim del Canigó i culmina amb l’encesa de les fogueres la nit de la revetlla de Sant Joan, després que la flama, portada per voluntaris es reparteix per tot el país. Però més enllà d'aquesta festa, la FDC té una simbologia vinculada amb la persistència i la vitalitat de la cultura catalana.\nL'any 1955, Francesc Pujada, vilatà d'Arlès de Tec (Vallespir, Catalunya Nord) portat pel seu entusiasme pel massís del Canigó i inspirat amb el poema èpic de Mossèn Jacint Verdaguer (Canigó 1886), va tenir la iniciativa, juntament amb Esteve Albert i Josep Delonde, d'encendre la foguera al cim del Canigó i des d’allà repartir la flama pels Països Catalans. El nou costum va prendre força aviat i es celebra cada any. Al 1966, per primera vegada i malgrat la dictadura franquista, va travessar la frontera i va anar fins a Vic.\nLa flama encesa al cim del Canigó es conserva tot l'any al Castellet de Perpinyà. Cada any, el dia 22 de juny, un grup d’excursionistes del Cercle de Joves de Perpinyà agafa el foc i el puja a Cortalets. A la nit es puja la flama per encendre la foguera al cim del Canigó. Durant el cap de setmana previ es celebra l'Aplec del Canigó, on es troben el dissabte múltiples colles vingudes de diferents pobles d'arreu del país portant feixos de llenya que el diumenge al matí pugen al cim per encendre la foguera la nit del 22. Cada feix porta una cinta amb el nom del poble d'on prové la llenya.\nNosaltres hem viscut aquest any de ben a prop la FDC. Vam arribar a Cortalets sobre les 14:00 del 22 de juny. Ja hi havia força ambient de gent que ocupava les habitacions del refugi (85 places). Altres acampant als voltats de Cortalets en tendes i campaments. Cap a les 16:00 han arribar els primers representants d'Òmnium Cultural. La flama provinent de Perpinyà ja estava en el refugi. Aquest any, donada la situació política a Catalunya/Espanya s’ha desplegat una pancarta demanant la llibertat dels presos polítics i llaços grocs arreu. A les 18:30 la "Gardienne de la Flamme du Canigó" ha començat la cerimònia explicant el contingut i raó de ser de l’acte. Un delegat d’Òmnium ha explicat horaris (començaran a pujar a partir de les 21:00) i que es tingui precaució per agafar la flama en cada quinqué, doncs el cim és molt petit i un dels vessants molt abrupte. Un altre representant d’Òmnium ha explicat la situació política i la carta que ha enviat a en Jordi Cuixart, empresonat. Finalment la "gardienne de la Flamme" li ha passat a en Tomàs, el guarda del refugi, la flama en un altre quinqué per pujar-la al cim. Entre tots, i després de repartir unes cartolines grogues, hem fet un mosaic en forma de llaç groc i hem cantat els Segadors. L’acte ha acabat enlairant al cel un globus amb la cara i el nom d’en Jordi Cuixart i s’ha enregistrat amb un dron.\nNosaltres sopem al refugi a les 19:30 i a les 03:00 ens aixequem per pujar al Canigó. Sortim mitja hora més tard i a les 5:20 som al cim. Hem vist les cendres de la foguera i també la sortida de sol el primer dia d'estiu. Tot plegat, una llegenda inoblidable. Baixem per la Xemeneia del Canigó amb molt de compte però ja amb llum de dia i arribem a Py sobre la una del migdia. A la nit és molt impressionant veure arribar la flama a aquest petit poble del Pirineu francès, on els nens del poble amb torxes han encès una preciosa foguera. Ha sigut un dia inoblidable.\n100 Fites June 23, 2018 gr83, transpirenaica, trekking, gr10, pyrenees, gr11, gr92, 100milestones, pirineos, 100hitos, 100fites2 Comments\n100 Fites June 25, 2018 pyrenees, pirineos, 100fites, gr92, 100milestones, 100hitos, gr83, transpirenaica, gr11, gr10, trekking1 Comment\n100 Fites June 23, 2018 fites, gr10, gr11, gr92, gr83, transpirenaica, 100hitos, 100milestones, trekking, pirineos, pyrenees


‘Piu’ Font, el pare del Trofeu Borrufa - El Periòdic d'Andorra\n‘Piu’ Font, el pare del Trofeu Borrufa\nParla amb devoció d’Ordino i valora la feina feta per tots els responsables per haver aconseguit millorar la parròquia\nPublicat el Dimecres, 25 de novembre de 2015 | 03:30 h\n‘Piu’ Font, ordinenc de pro i ‘alma mater’ del trofeu Borrufa, ahir a les instal·lacions d’EL PERIÒDIC. | Emilio Prenas\nInevitable no sentir-se còmplice del somriure del ‘Piu’ Font quan parla del seu fill esportiu, el Trofeu Borrufa. «Ho considero així. El trofeu és com aquella filla que creix, que ja té 20 anys i decideixes que ja ha agafat prou volada i que ja pot caminar sola per la vida». Considera que, aquesta, és la millor metàfora per explicar el perquè va deixar, fa tres anys, de ser el president del trofeu. «Sempre he pensat que arriba un moment que s’ha de deixar passar a gent nova. En qualsevol esdeveniment és molt important ficar sang nova i gent que tingui una altra visió. Ja no estic al capdavant, però col·laboro en diverses tasques, segueixo implicat en l’associació que es va muntar i seguim lluitant perquè això tiri endavant».\nPiu explica que el Trofeu Borrufa va néixer, fa 20 anys, de la seva il·lusió i de la d’un grup de companys seus que estaven a la Federació i que «feien el circuit de trofeus infantils» i que es van emmirallar amb el que es feia a França, Itàlia o Espanya, es van animar a engegar la rèplica andorrana de l’esdeveniment. En un trofeu així, assegura, «hi ha molta feina darrera, molts temes i moltes tecles a tocar. Allà s’ha de treballar i es treballa».\nJosep Maria Font – «poca gent me’n diu així»– treballa al Ministeri d’Educació, és el responsable de l’esquí escolar i l’esport extraescolar i ha estat sempre íntimament lligat a la neu andorrana: «l’esquí és un esport que preval i d’interès nacional». Com a veu autoritzada valora la importància del factor blanc al Principat i d’aconteixements com la Nit de l’Esport, on es van atorgar cinc distincions a esportistes relacionats amb la neu.\nPiu s’emociona quan parla dels records que l’ha deixat aquests 20 anys lligat a la presidència del trofeu i explica que ha estat «una experiència laboral immillorable, amb gestió de persones, de material, d’empreses i tot això m’ha enriquit molt». A més, amplia el seu raonament i afegeix que «emocionalment, tinc un record molt especial. Fa 23 anys un músic, un bon amic de la Carmen Prats que malauradament ja no hi és, ens va fer un himne i cada cop que sona a la plaça d’Ordino... [fa una pausa i esbufega] m’aporta un toc sentimental».\nProvinent de la família de Cal Muxó de Sornàs –«els meus pares ens van ensenyar a ser treballadors i honestos en la feina»– el Piu afirma haver atorgat als seus tres fills –«dels que estic molt orgullós»– aquests mateixos valors. Parla amb devoció d’Ordino «tot un referent en qualitat de vida al Principat d’Andorra», destaca totes les millores que ha experimentat la parròquia en els darrers anys «en carreteres, infraestructures, enllumenats i altres serveis», i només lamenta «aquella famosa moratòria que es va fer des de Govern que va donar a peu a construir tants edificis en tant pocs anys». Això sí, la parròquia manté el seu encant i atractiu. «Evidentment», assegura.


Preguntes Freqüents Gestoria Comptable i Fiscal\nSi com a titular d’oficina de farmàcia tinc contractada una pòlissa familiar d’assegurances de salut, quina quantitat puc desgravar en qualitat de despesa deduïble de l’activitat?\nLa quantitat a declarar com a despesa deduïble de l’activitat per primes pagades a entitats asseguradores per la cobertura de la salut del contribuent, del cònjuge i dels descendents menors d’edat amb qui conviu és de 500 € anuals per cada un.\nEn cas de persones amb discapacitat, aquesta deducció s’amplia fins a 1.500 € amb efecte a 1 de gener de 2016.\nHe de tributar si he cobrat una quantitat d’una entitat financera en concepte de devolució de les clàusules de limitació de tipus d’interès (clàusula terra/”cláusula suelo”)?\nEl fet de cobrar aquesta devolució, més els interessos d’indemnització, no està subjecte a tributació ja que està inclosa en un dels supòsits especials de no subjecció en l’impost sobre la renda de les persones físiques.\nNomés s’ha de regularitzar si en el seu moment aquesta quantitat va obtenir algun tipus de benefici fiscal.\nAcabo d’adquirir una farmàcia. Existeix alguna ajuda en matèria fiscal a la que em pugui acollir si és la primera vegada que inicio la meva activitat com autònom?\nSí. Pot aplicar-se una reducció de 20% en el rendiment net positiu que vagi a declarar, en el primer exercici en que el rendiment sigui positiu (no necessàriament en l’any d’inici de l’activitat) i en el següent.\nPer poder optar a aquesta reducció, cal complir els següents requisits:\nQue inici l’exercici d’una activitat econòmica i determini el rendiment net de la seva activitat econòmica en estimació directa.\nQue l’activitat econòmica s’hagi iniciat a partir de l’1 de gener de 2013.\nQue no s’hagi realitzat cap altra activitat en l’any anterior a la data d’inici de la nova activitat.\nEl total dels rendiments sobre el que s’aplicarà la citada reducció no podrà superar l’import de 100.000 € anuals.\nLes possibles causes d’exclusió d’aquesta reducció s’haurien d’estudiar cas a cas.\nÉs possible desgravar el cost de les formacions realitzades per un titular o les pagades per al seu equip?\nEl cost de la formació és deduïble, tant per al titular com per als seus empleats, sempre i quan la formació tingui relació amb l’activitat de la farmàcia. Si la formació no té relació amb el lloc de treballar haurà de figurar com a retribució en espècie pel treballador. Si la factura porta IVA, que no és habitual, serà més cost per al farmacèutic.\nPer a poder deduir-se una despesa cal estar donat d’alta com a empresari o professional. És per això que el treballador de la farmàcia no pot deduir-se les despeses de la formació que hagi realitzat.\nQuines són les principals obligacions fiscals de l’autònom?\nMod. 111. De l’1 al 20 de gener, abril, juliol i octubre. Retenció IRPF dels treballadors i professionals.\nMod. 115. De l’1 al 20 de gener, abril, juliol i octubre. Retencions IRPF d’arrendaments.\nMod. 130. De l’1 al 30 de gener, de l’1 al 20 d’abril, juliol i octubre. Pagaments fraccionats d’IRPF. Empresaris i professionals.\nMod. 100. De l’1 d’abril fins el 30 de juny. Declaració sobre la renda de les persones físiques.\nDescarrega aquí el calendari\nAnterior: Preguntes Freqüents Prevenció de Riscos Laborals\nSegüent: Preguntes Freqüents Gestoria Laboral


El camp de Ca n'Anglada es podrà utilitzar la setmana vinent - Diari de Terrassa\nEl camp de Ca n’Anglada es podrà utilitzar la setmana vinent\nL’amistós entre el Terrassa FC i el CP San Cristóbal del diumenge 29 d’agost es jugarà sobre la nova gespa\nMiguel Ánmgel Moreno, Teresa Ciurana i Núria Marín, aquest divendres sobre la gespa del municipal de Ca n'Anglada / LLUÍS CLOTET\nEl Terrassa FC i el San Cristóbal podran disputar el diumenge dia 29 d’agost el partit amistós que tenien previst al que serà el seu terreny de joc durant aquesta temporada, el camp municipal de Ca n’Anglada. Si tot va segons el previst, a finals de la setmana vinent, tots dos equips podran entrenar-se sobre la nova superfície, que ja està col·locada i s’està acabant de posar a punt. Quedarà reforçar l’enllumenat i fer algunes millores a la zona dels vestidors i de les banquetes, però el terreny de joc ja es podrà utilitzar.\nEl primer partit oficial que s’hi disputarà serà el Terrassa FC – SD Huesca “B” de la primera jornada de lliga de la Segona RFEF, el diumenge 5 de setembre.\nEl regidor d’esports Miguel Ángel Moreno, ha dut a terme aquest divendres una visita d’obres a les instal·lacions acompanyat per les regidores Núria Marín i Teresa Ciurana, així com del president del CP San Cristóbal Francesc Manchado. Moreno ha assegurat que “si la pluja no ens dona problemes, la setmana vinent el Terrassa i el San Cristóbal ja podran entrenar-se i jugar el seu amistós en aquest camp”. Manchado, per la seva banda, ha destacat les bones relacions entre totes dues entitats i s’ha felicitat d’haver pogut acabar les obres dins dels terminis prefixats. El cost total dels treballs és de 250.000 euros.


TEMPESTES D’ESTIU – EL BLOG D'EN MET\nRes que pertorbés la rutina d’una tarda d’agost. Respondre amb el ja clàssic Not connected, sorry al turista de torn demanant per anar en tramvia del Fòrum al Camp Nou. Costava creure que fos feiner pel poc moviment al carrer que m’oferien les càmeres per la xarxa.\nUna primera xiulada pels finestrals me’n va alertar. Sembla que hauran encertat la previsió aquesta tarda. Amb les persianes abaixades ─el paisatge fora del pcc no convida a fer-hi el badoc─ no m’havia adonat que era més fosc del que tocava. M’aixeco i n’apujo una. Uau!\nLa negror que s’aproximava des de Badalona la precedia un estol d’orenetes caçant insectes abans de la tempesta. Volaven com boges per no deixar-ne escapar ni un tot desafiant el vent que s’escolava furient per totes les escletxes.\nAsseguro finestres i m’assec. El radar no menteix i em pinta d’un malèvol vermell intens el que jo només veig negre al cel. A la pantalla del costat hi contrasta la tranquil·litat del servei. Tot en ordre en una ciutat que fa setmanes que no hi plou… Ara ballarem, penso en veure com el xàfec ja mulla la càmera de Gorg.\nEls vidres ja no només xiulaven amb el vent; tremolaven a cada tro i eren fuetejats sense miraments per l’aigua caient horitzontal. Pot ploure horitzontalment? Crec que és l’últim que vaig pensar abans que la ràdio trenqués el seu silenci i reclamant-me impacient que la despengés.\nVint minuts d’aiguat. Quan puc alçar la vista al rellotge digital que presideix el pcc m’adono que han passat 3 hores com si fossin un llampec.\nL’endemà vaig tornar a la feina amb la previsió meteorològica ben present. Amb les persianes amunt vaig ser conscient de com s’enfosquia de nou el cel. Amb la xarxa ben remullada d’ahir un nou xàfec d’estiu no alteraria pas la tarda. Una foto i un nou pensament; au, que t’espero!\nPons\t19 d'agost de 2015\nestan bé les tempestes d’estius, sembla que siguin l’apocalipsis però llavors plou durant “poca estona”, escampa i torna a sortir el sol com si res.


Nou ingrés a la UCI per afectació greu del coronavirus i l'hospital ja acull vuit pacients - Poble Andorrà\nNou ingrés a la UCI per afectació greu del coronavirus i l’hospital ja acull vuit pacients\nAmb els dos nous casos, hi ha sis contagiats a planta i dos a la Unitat de Cures Intensives\nEl Servei Andorrà d’Atenció Sanitària (SAAS) ha informat de dos nous ingressos a l’Hospital durant les darreres 24 hores. Dels dos pacients, un ha entrat a planta i l’altre té una afectació greu de la malaltia i ha passat directament a la Unitat de Cures Intensives. En total hi ha vuit persones infectades per Covid-19 en el Nostra Senyora de Meritxell, dues de les quals estan a la Unitat de Cures Intensives i els altres sis a planta. Des de Govern es va comunicar dilluns que l’únic home que estava a l’UCI, abans d’aquest nou ingrés, evolucionava lenta però favorablement. Des de dimarts, aquest pacient de 52 anys havia deixat d’estar intubat. En l’anunci del nou ingrés no s’ha fet públic si es troba o no sota ventilació mecànica.\nSegons va detallar aquest dimarts el ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, des que es van tornar a registrar casos per coronavirus al Principat són 331 les persones afectades, de les quals 223 tenen encara la malaltia activa. Caldrà esperar a aquesta tarda perquè el Govern actualitzi les dades sanitàries i informi de nous contagis, així com les recuperacions que s’hagin pogut produir.\nGovern fent cursos de zoom, mestres en veu baixa renegant de que fer classes online son moltes mes hores, el lycee que ja dona per segur no obre portes i els metges espantats dels casos asintomatics i lleus detectats a les consultes. Molt real el comentari del de casa, espera 15 dies i veuràs que ni als hotels hi cabran els malalts.