el nostre blog: 2009\nPOESIA DELS AMICS\nELS Amics No hi ha res millor que un amic\namb els amics pots jugar i riure.\nA vegades aborrir-te i a vegades\ndivertir-te, a-vegades barallar-te\npero despres perdonar-te.\nHi haura amics que has trobat\nque sempre estaran al teu costat,\nen canvi alguns pel cami els perdràs.\nI com diu la cançó\nPublicat per tercer cicle a 19:40 Cap comentari:\n¿Por qué el verano me gusta tanto ?\nPorque me gusta bañarme, porque voy a comer con mis amigos a la piscina, porque voy a la playa.\nPublicat per tercer cicle a 9:42 Cap comentari:\n22 D'ABRIL DIA DE LA TERRA\nCom tot el món sap el 22 d'abril és el dia de la Terra. El dia de la terra la gent fa tot el que siga pera no contaminar, però no només el díia de la Terra no s'ha de contaminar. Tots els dues ho hem de fer.\nI per a no contaminar teniu que reciclar, però de manera correcta tirant la basura al seu contenidor, per exemple el paper i el cartro al blau, les botelles de vidre al verd, les llandes i els embasos al groc i la materia organica al verd però no al del vidre a un altre verd que hi ha.\nTambé per a no contaminar no tireu les bolses de plastic a terra perque contaminen i posen en perill a molts animals perquè les poden tragar i poden morir-se, però tampoc tireu a terra basura.\nAleshores li fareu un fabor a la flora i a la fauna fent de la Terra un planeta millor i no contaminat.\nPublicat per tercer cicle a 19:08 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DIA DE LA TERRA\nCuidem la Terra\nEsta en les teues mans, podem fer-ho millor...\nUtilitza sempre la norma de les R:\n- Reutilitza tot el que puguas,\n- Reduiex el consum i\n- Recicla correctament.\nPublicat per tercer cicle a 11:20 Cap comentari:\nMoving de Macaco:\nVoz en off: La ley universal de la locomoción no puede fallar en este momento…\nWe see moving, all the people moving, one move for just one dream.\nUna gota junto a otra hace oleajes, luego mares… océanos\nNunca una ley fue tan simple y clara: acción, reacción… repercusión\nThis is the Life fest under your feet\nPublicat per tercer cicle a 19:54 Cap comentari:\nEL MAS DE BORRAS\nEl Mas de Borras es una casa rural donde los alumnos de la Baronia iremos a pasar cinco días.\nAllí haremos escalada, senderismo , tiro con arco, piscina, juegos de pistas, etcetera...\nNo me apetece hacer senderismo porque no me gusta andar pero si me apetece ir porque las otras cosas me gustan. También quiero ir para estar con mis amigos.\nPublicat per tercer cicle a 12:02 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Mas de Borras\nEL CASTILLO DEL OGRO\nHabía una vez una panda de amigos se llamaban Sergio, Alex, Alan, el ogro Iván y su mujer Elena.\nEntraban en un castillo a la izquierda de la casa de Alan y ayer fuimos al castillo y había un ogro que era Iván y los estaban espiando la panda al ogro y a la panda le pillo el ogro. Y lo mataron al ogro y después mataron a su mujer que se llamaba Elena y después los cocinaron al ogro y después a la ogra y se fueron a su casa con la barriga llena y al final nos lo pasamos bien.\nPublicat per tercer cicle a 15:46 Cap comentari:\nEl habbo és un programa o joc pareguda al massenger que s'usa per a fer-se un "realiti" de la vida. Al habbo es poden comprar: animals , mobles , finestres, roba i totes les coses de la vida real .\nAl habbo hi ha molts grups com habbo guía que és per ajudar a la gent nova de habbo. També et pots crear els teus propis grups, però el millor grup és el 'HC' que és el habbo club. Si et fas del HC tens moltes més peces de ropa, més modernes i molts més colors per les robes i el cabells.\nPots jugar a jocs com al snow-strom que es tracta de llençar voles de neu als contincants del teu equip i el equip que més voles hagi pegat al altre guanya. Hi ha un altre que es diu batle-ball que es tracta de que tu estas pujat a una bola de algun color i vas completant caselles.\nEls habbo creditos són les monedes de l'hotel de habbo amb elles pots comprar tot. El habbo te'l vas passant poc a poc i vas guanyant plaques , una forma de guanyar plaques és que ten donguen, també te les pots guanyar tu, una de les que et pots guanyar és la fitxa de tradear que et permet cambiar mobles.\nAltra cosa són el pixeles que també et permeten comprar mobles però els mobles que et compres amb pixeles són pitjors. Si tens molts furnis et pots fer imperis i alli poden treballar.\nPublicat per tercer cicle a 11:31 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: passatemps\nUN ANIMAL MÀGIC\nHavía una vegada una xiqueta anomenada Carla, i un xiquet anomenat Manuel, varen tindre un convidat per nadal, era un ren màgic.\nQuan Carla i Manuel, varen veure eixe animal màgic caigut del cel, pel sostre de la casa, es varen adonar de que eixe animal parlava. El animal en el coll, portava un saquet amb pols magics que feien que l'animal volara.\nQuan el jefe del ren, va anar a la casa on va caure, va veure al ren, i el jefe va dir: - perfi t'he trobat ! I al final, el jefe del ren va dir que com havia fet moltes coses bé, eixe any anava a tirar el ren del trineu perquè eixe ren era del trineu del Pare Noël.\nPublicat per tercer cicle a 11:30 Cap comentari:\nEl campesi y la espada magica\nHi havia una vegada un camperol que vivia amb el seu pare. Un dia va anara donar un passeig. va veure una persona que corria. corria perquè la volien matar. La volien matar perquè tenia una espasa màgica. La persona que corria era una dona i va clavar l¡'espasa en una roca. Els homes que volen matarla van intentar agafar l'espasa de la roca però no van poder. Quan els homes va marxar, el camperol, va anar a veure l'espasa va intentar desclavar-la. de sobte l'espasa va desclavar-se. El camperol es va quedar sorpres. Els homes que eren cavallers van enterar-se i es va fer una guerra entre el poble del camperol i el dsl cavallers. Al final va guanyar el poble del camperol, gracies esclar a ... L'ESPASA MÀGICA!\nPublicat per tercer cicle a 11:21 Cap comentari:\nLA VACA MÀGICA\nHi havia una vegada una vaca que es cridava Coni. Esta a soles sabia tirar-se en el sofa. Però un dia va tindre una idea. La seua idea va ser que podia volar. Va anar a la granja del costat a veure uns amics que havia conegut a l'Antartida. La vaca va anar a la casa del pollastre i li va pedir que com podia volar. El pollastre li digué que la bruixa tenia una poció. Però la bruixa estava a la ciutat perduda i es rumoreja que allí hi havia un drac. La vaca va anar a la ciutat i gràcies a Déu no es va trobar al drac. Caminant, caminant, va trobar el castell. I va dir la vaca:\n- Pots donarme una poció par a volar bruixa?\nLa bruixa li va dir que si podia pasar-se la cova.\nLa vaca va anar i la bruixa li va donar la poció i va volar. Colorin colorat aquest conte s'ha acabat.\nPublicat per tercer cicle a 11:15 Cap comentari:\nLA PEDRA PRECIOSA\nJUAN I ANA ES VAN DESPERTAR MOLT EXCITATS PEL DIA QUE ELS ESPERAVA, ANA VA ENTRAR A L'HABITACIÓ DEL SEU GERMÀ DONANT-LI PRESSA PER A ARRIBAR A TEMPS A L'AUTOBÚS DEL COL·LEGI. EIXE ERA EL DIA DE L'EXCURSIÓ A L'ANTIGA MINA, A LES AFORES DEL POBLE.\nANTIGAMENT S'EXTREIEN DIVERSOS MINERALS ENTRE ELLS UN MOLT BONIC, L'ÀMBAR.\nSA MARE ELS DONÀ LA MOTXILLA AMB EL MENJAR I AIGUA PER A PASSAR EL DIA, ES DESPEDIX D'ELLS AMB MOLTS BESOS ,DIENT-LOS: - PASSAR-VOS-HO BÉ I ANAR AMB MOLT ATENCIÓ.\nJUAN I ANA ARRIBEN A L'ANTIGA MINA. UNAVEgada ALLÍ ELS PROFESSORS FORMEN EQUIPS DE DOS, PER A RECOL·LECTAR MINERALS. ELS PROFESSORS VAN DECIDIR DONAR UN GRAN PREMI A LA PEDRA MES ESPECIAL.\nERA TOTA UNA AVENTURA. JUAN I ANA VAN COMENÇAR A AGAFAR PEDRES MOLT BONIQUES I ALTRES MOLT RARES, ERA MOLT EMOCIONANT , DE SOBTE VAN VEURE BRILLAR UNA A LA LLUNYANIA, ES VAN MIRAR I VAN EIXIR CORRENT CAP A ELLA. ERA PRECIOSA, MERAVELLOSA, BELLA, A L'INTENTAR AGAFAR-LA , UNA LLUM ELS VA CEGAR ELS ULLS. A L'OBRIR-LOS ES VAN TROBAR EN UN ALTRE LLOC. ESTAVEN FORA DE LES MINES. ES VAN TROBAR EN UNA VALL MOLT VERDA AMB MOLTA VEGETACIÓ, ARBRES ENORMES I MUNTANYES GEGANTINES. PERÒ QUINA VA SER LA SEUA SORPRESA? DONAR-SE LA VOLTA, OBSERVANT ENORMES CRIATURES PREHISTÒRIQUES, COM EL BRONTOSAURUS, L'IGUANADONTE I ALTRES ESPÈCIES D'ANIMALS QUE S'ASSEMBLAVEN ALS DELS LLIBRES. ESTAVEN VIVINT EN UNA ALTRA ERA. INCREÏBLE PERÒ CERT. HAVIEN RETROCEDIT AL PASSAT. VAN ESTAR DURANT UNA MITJA HORA SORPRESOS OBSERVANT LES MERAVELLOSES CRIATURES, QUAN DE SOBTE TOT VA CANVIAR. ELS ANIMALS ES VAN POSAR NERVIOSOS I ALTERATS, ES VA SENTIR UN GRAN ESTRÈPIT, EL SÒL VA COMENÇAR A TREMOLAR FORTAMENT I VAN APARÉIXER LES INCREÏBLES BÈSTIES ELS TYRANOSAURIOS REX. JUAN I ANA ESPANTATS DAVANT DE LA PRESÈNCIA D'EIXES BÈSTIES VAN DECIDIR TORNAR CAP A LA PEDRA, QUAN DE SOBTE SE'LS VA VINDRE UN REX CAP A ELLS, VAN EIXIR CORRENT SENSE MIRAR ENRERE I EN L'ÚLTIM INSTANT VAN ACONSEGUIR TOCAR LA PEDRA TORNANT A CEGAR-LOS I TORNANT-LOS A L'ANTIGA MINA. SI NO HO VEUEN NO S'HO CREUEN. ES VAN QUEDAR GELATS I MERAVELLATS AL MATEIX TEMPS DE L'EXPERIÈNCIA VISCUDA AIXÒ SI QUE VA SER UNA AVENTURA. ES VAN QUEDAR MIRANT A LA PEDRA I HAVIA DEIXAT DE BRILLAR. LA VAN AGAFAR I VAN DECIDIR GUARDAR-LA I CONSERVAR-LA EN SECRET. ESTA HISTÒRIA NO SE LA CREURIA NINGÚ. I AMB LA IL·LUSIÓ I DUBTE DEL QUE PODRIA TORNAR A OCÓRRER EN UN FUTUR VAN DECIDIR GUARDAR-LA COM UN TRESOR. AÇÒ ÉS TOT.... PER ARA.\nCONTE RELATAT PER :\nLUCÍA SORIANO SANCHEZ\nPublicat per tercer cicle a 22:41 Cap comentari:\nRIC A L'INSTANT\nHi havia una vegada un home que treballava en una casa habitada per una familia rica. Josep (l´home) era el cuiner de la casa, y sempre mirava la tele quan feia el menjar. Un dia va veure que sortetjaven un premi de 40.000.000 €\nJosep- Aquesta es la meua oportunitat!!!!!!!!!!!!-va exclamar Josep-\nL'única cosa que tenia que fer era de comprar el paperet per a participar. Una setmana després, preparant caviar va veure un sms que posava: ¡¡Has ganado 40.000.000 €!!\nJosep- Tommmmaaaaaaaahhh!!!!!!!!!-va cridar Josep-\nI amb aquesta història molta gent va participar i molta va guanyar.\nPublicat per tercer cicle a 21:04 Cap comentari:\nEL BARRET MÀGIC\nHi havia una vegada un gnomo que vivia amb la seva dona en un tronc d’un arbre molt gran que s'havia trencat feia molts anys. Estava molt endins del bosc. El gnomo tenia un barret magic amb el que podia conseguir qualsevol cosa que desitjara.\nUn dia mentres anava pel bosc buscant herbes per a les seves pòcimes, va atacar-lo un ogre molt gran i lleig que vivia en la part més endinsada i fosca del bosc. Ahí va perdre el gnomo, que era molt xicotet, el seu barret i la bolsa amb les herves i menjar que portava.\nAl aplegar a casa la seva dona es va espantar perquè el gnomo tenia tota la roba trencada i la cara roja i plena de ferides. La dona del gnomo li va preguntar:\nDona: -Què t'ha passat?\nGnomo: -M’ha atacat un ogre molt grandot mentres agafava les herves i he pogut fugir de miracle, però estic molt trist perquè he perdut el meu barret màgic amb el que volia fer-te un regal per el nostre 300 aniversari de boda.\nDona: - No et preocupes, el més important és que estas bé. Ara anem a pensar de quina manera li podem llevar a eixe ogre el barret.\nGnomo: - Tens raó, ara necessite descansar i demà pensarem quina trampa li posem.\nAl mati següent la dona i el gnomo mentres desdejunaven varem estar pensant en quines trampes podrien preparar-li al ogre per a agafar-li el barret. Després d'estar una estona pensant varen decidir que el millor pla era anar per la nit a la cova on dormia l'ogro i fer una fogata fora per a despistar-lo, i aixina, un dels dos podria entrar en la cova i agafar-li el barret.\nTot el dia varen estar preparant el pla, la dona i el gnomo. Arreplegaren la fusta per a fer la fogata. Però al gnomo se li va ocorrer tirar unes herbes al foc que la seva olor marejava. Aixina l'ogre no podria anar darrere d’ ells. La dona va preparar per a ells unes mascarillas per a que no es marejaren.\nPer la nit, després de sopar, varen agafar la llenya i la herba i anaren a la cova. Quan aplegaren a la cova l'ogre estava dormint i no els va sentir. Varen encendre el foc i l'ogre es despertà. El gnomo tirà l’herva al foc i ràpidament l'ogre començà a marejar-se. El Gnomo entrà a la cova i agafà el barret i se n'anà correguent. Els dos gnomos no varen parar de correr fins a aplegar a la casa. Quan estaven els dos dins de la seva casa el gnomo es fica el barret i va desitjar que desaparegueren els ogres del seu bosc. I gràcies al barret màgic ja no han tornat a vore ogres pel bosc.\nPublicat per tercer cicle a 20:00 Cap comentari:\nHi havia una vegada una xiqueta que es deia Estrela. Un dia Estrela se n'anar a donar un passeig pel camp i va trobar una cosa molt estranya, era una vareta màgica. Estrela va mantidre-ho en secret per a que els seus germans no s'enteraren. El dilluns quan va arribar a l'escola ho va explicar a les seues amigues. Es varen quedar al·lucinades i va ensenyar-los la vareta màgica. Quan va arribar l'hora del pati varen baixar la bareta. De sopte va apareixer una fada que es deia Marta. La fada Marta va enssenyar a Estrela i a les seues amigues uns trucs de màgia que eren molt xulos com trucs per retrosedir en el temps, transformar persones en animals, etc....\nUn dia Estrela i els seus germans estaven a casa a soles, i els seus germans no paraven de molestar-la i va trosformar-los en granotes. Estrela no sabia que així que va cridar a la fada Marta i li va demanar que l'ensenyara a transformar animals en persones i la fada li va dir que diguera el conjur del final al principi. Estrela ho va fer i els seus germans es varen trasfomar en persones i Estrela va tornar la bareta màgica a Marta.\nPer Lucia Garcia Esteban\nPublicat per tercer cicle a 10:00 Cap comentari:\nLa vareta i jo\nA voltes he pensat tindre una vareta màgica perquè em fes la vida més fàcil, per exemple: que em fes els deures, jugar quan tu vulgues, llevarte molt tard, que el dia s'allargés molt. Però, ma mare em diu que si em fessin els deures, jo no n'apendria res, que de tant de jugar, em cansaria molt, i que per més que dures el dia no tindria prou hores per fer el que tant m'agrada, jugar ha la play station, al tenis, al fútbol i a basket; total que crec que es millor fer la vida que faig i deixar la vareta mágica per els mags professionals.\nPublicat per tercer cicle a 16:13 Cap comentari:\nEls objectes màgics\nEl dia 19 de març era el meu aniversari. Em varen regalar un pony robot: feia sorolls, caminava, li donaves de menjar una poma de joguet , el pentinaves............\nAl dia següent, el meu pony no estava, on l'havia deixat? I jo crec que me l`havia deixat encès.\nVaig buscar per tota la casa i estava en el jardí encès. Però no se com va baixar les escalers.\nAl dia següent, el vaig vore i es que s'havia convertit en un pony de veritat, però soles ho sabia jo perquè passava només per la nit. El que feia era passejar i li vaig dir que si s'hi podia pujar i va dir que sí. Varem passejar per la platja i varem tornar a casa. ¨\nAl dia segent el pony era un joguet i ja no era de veritat. Però tot allò era un somni. L`altre objecte que em varen regalar era un llibre que es deia KIKA SUPERBRUIXA I EL LLIBRE ENCICER, però la màgia no passava per la vesprada, el que feia es que et "colabes" dins del llibre. El que havies de fer era ajudar a KIKA. Era de buscar un llibre que tenia encisos. Pero allò també era el somni. Eixe dia era el dia del pare, el dia que cremen i clar el meu aniversari.\nPublicat per tercer cicle a 18:49 Cap comentari:\nSARA I LA VARETA MAGICA\nHi havia una vegada una xiqueta que es deia Sara. Sara era una xiqueta de 9 anys. Un dia va anar a pasejar al parc amb la seua gosseta. Quan varen marxar del parc passaren per un carreró per a arribar a casa. Sara va vore una cosa brillant tirada al terra i va dir en veu alta:\n-Què és açò?- va dir sorpresa-\n-Oooo es una vareta màgica!!!!- va dir cridant ilusionada-\nSara va tocar la vareta i va dir desil·lusionada:\nnim que recuperar la bareta per a que tornes a ser un gos que no parla, espera un momentet que vaig a per ella -Quina llàstima és de plàstic. Segurament serà d'alguna xiqueta que se li ha perdut.\n- Va dir desil·lusionada.\nPerò la vareta en realitat era una vareta d'un mac professionalque l'havia perdut.\nSara va portar la bareta a casa. Quan va arribar a casa va jugar amb la vareta a que era una bruixa. Va jugar a convertir a la seua gosseta en una gosseta que parlava. Tenia que dir les paraules màgiques, aleshores va dir:\n-Abra cadabra pota de cabra converteix a aquesta gosseta en una gosseta que parla - va dir en veu alta -\nPerò no va ocorrer res important. Al dia següent va vore que la seua gosseta parlava i va dir:\n- És impossible!!\n-No és impossible ahir em vas fer un conjur per a que parlara i hui estic parlant- diu la gosseta-\n-Però si la vareta era de plàstic- diu Sara sorpresa-\n-Això era el que et creies tu, però no era de plàstic era una bareta de veritat- diu la gosseta-\n- Doncs tenim que recuperar la bareta per a que tornes a ser un gos que no parla, espera un momentet que vaig a per ella- diu Sara-\n-Pero saps on esta, no?-\n-Clar que sí-\nI Sara va anar a per ella .\n-Com que no esta? -\n-No, que no esta la bareta per ningún lloc-\nI de sopte va vore a la seua germaneta xicoteta que portava la bareta a la ma. Sara va suspirar, perquè ja havia trobat la vareta. Va intentar llevar-se-la però no va poder aconseguir-ho, quan intentava llevar-se la la seua germaneta eixia corrent. Sara es va cansar i li va dir:\n-Prou! Donam la vareta -va dir Sara enfadada-\n-No, no vull estic jo ara amb ella- va dir la seua germana-\nEs varen barallar per la vareta. Cada una estirava d'un tros de la bareta, i al final acabaren trencant la vareta.\n-Mira que has fet!! l'has trencat!-diuen les dos critant-\nAl final Sara va tindre que comprar una altra bareta per a desfer l'encanteri que le va fer a la seua gosseta, pero no n'hi havia en ningun lloc. Va tindre que buscar en 16 tendes de màgia diferents però ninguna tenia un vareta de veritat. Al final va trobar una bareta igual i va desfer l'encanteri de la seua gosseta. Quan va passar pel carreró on se la va trobar la va tirar a la paperera.\nPublicat per tercer cicle a 13:47 Cap comentari:\nEL PENJOLL MÀGIC\nHi havia una vegada una xiqueta que a la seua mare pel treball no la veia cuasi mai. A vegades ni la veia perquè acabava molt tard i començava quan ella estava al llit. La xiqueta tenia 12 anys i per suposat és deia Paula. La veritat és que l'únic record de la seua mare era un penjoll en forma de fada que li va regalar quan tenia 7 anys. La xiqueta es sentia apartada no veia cuasi a la seua mare i a més no tenia amigues. La raó de no tindre amigues era que les xiques del seu col·legi eren molt roines amb ella. I ella preferia no tindre amigues encara que no es sentis bé.\nElla desitjava conèixer a una persona en la que de veritat puguera confiar i que estiguera al seu costat quan la necessitara ja que la mare tenia que guanyar diners. Ho va dir en veu baixa:\n- Vull un bon amic i se que serà millor persona que elles, que només sóc la seua amiga pels favors.\n- Tens raó les persones que no et tracten com t'haurien de tractar no son bones amiges.- digué una veu.\n- Qui em parla?\n- Jo. Tu no t'has de preocupar per això. La teua mare sempre serà la teua amiga, a part de mare clar. Ella és la que t'ensenya i cuan l'has necessitat sempre a estat aprop i deus de comprender que treballa per mantindret i sigues feliç perquè ella és la persona que més et vol en tot el món i sempre et recolza -\n- Tens raó però, qui em parla?\n-Et parla un record que aprecies molt, te'l va regalar la teua mare cuan tenies 7 anys no veus com te vol ta mare?\n-El penjoll. però els penjolls no parlen...\n- Tens sort, sóc un fada però a lo que estem tinc raó, o que?-\n- Si, però com parles?\n- Deixa eixe tema després parlem d'açó.\n- Està bé.\n- Bé, tinc raó?\n- Si, però quan la meua mare no està a prop, amb qui estaré?\n- Amb mi, imaginat que sóc la teua mare jo sóc un record d'ella!\n- Si tens raó, a més tot ho has solucionat, moltes gracies.\nI així va comprendre que la seua mare era la seua millor companyia que sempre l'ajudava i quan la necessitava estava a prop.\nPublicat per tercer cicle a 13:14 Cap comentari:\nSI TENS ALGUN ERROR, MILLORA'L\nHi havia una vegada una xiqueta que es deia Maria. A ella no se li donaven molt bé les notes. Però tenia una llàmpara màgica que la feia ser molt llesta. Un dia, sense voler, va tirar a terra la seua llàmpara màgica i se li va trencar. Ja no podia ser llesta per la màgia i tendria que estudiar. Però això era el que més li costava. Aleshores, al col·legi es varen espantar molt de que de sobte Maria fora tonta. Lo de la llàmpara màgica no ho sabia ningú més que ella però ho va dir a la seua germana Carla i ella que era molt llesta de veritat, va ajudar-la a reparar la llàmpara màgica. La va arreglar molt prompte però ella sabia que el que havia fet estava malament i ho va dir a Maria. Maria li va dir que li costava molt estudiar i Carla va ajdar-la a estudiar perquè per a ella era molt fàcil. Des d'eixe moment Maria ja era llesta de veritat i va aprendre que no es bò enganyar.\nPublicat per tercer cicle a 17:40 Cap comentari:\nSOFIA I LES SEUES AVENTURES\nHi havia una vega una casa encantada que estava al final d'un carrer sense sortida. A la casa vivien musols, rates penades i ratolins. Uns dels dies una xiqueta i uns amics d'ella varen anar a la casa encantada. Quan varen entrar varen escoltar unes veus, eren dels animals de la casa. Aquests parlaven. Sofia que aixi és deia la xiquta li va dir als seus amics:\n- Anem al pis d'amunt -diu Sofia-\n-Si!! -diu Pablo-\nLes escales de la casa feien sorolls roins i es varen espantar, però ells varen pujar. Al pujar al pis d'amunt les rates penades ixien de l'armari. Sofia que havia escoltat les veus li va dir als seus amics:\n-Anem a averiguar que és això -diu Sofia-\nEls xiquets varen anar per tota la casa i soles varen vore els animals i Sofia va pensar en veu alta:\n-Si no hi ha res ací, han de ser els animals?- diu Sofia parlant al seus amics\nI els amics de Sofia veren dir :\n- Pero com van a ser els animals??, home!\nAl dia seguent els xiquets varen tornar a anar a la casa però aquella mateixa nit varen veure els musols parlant de ciéncia i de sabiduria. Els li varen preguntar als musols:\n-Com és que sabeu parlar?\n-Si sabem parlar però no ho expliqueu a ningú per favor. Perquè si no vindrà molta gent a la nostra casa.-diuen els animals-\nQuan Sofia i els seus amics ja sabien d'on provenien les veus tost els dies anaven a la casa encantada. Un dels dies dels que anaren no hi havia ningú a la casa i es varen estranyar.\nPerò eixa nit no hi havien mussols, hi havien ratolins, ells també sabien parlar. Els ratolins intentant que no se'l hi escaparen ninguna paraula de la boca fent el soroll que fan normalment els ratolins. Diu Sofia:\n-Ja sabem que vosaltres també parleu, hem conegut a Joan i a Don Jaume.(Son els mussols)-diu Sofia-\n-No hem d'ocultar res de res.- diu Tipi-\n-Voleu ser els nostres amics??- diu Tipi-\n-Si!!- contestaren els xiquets.\nPublicat per tercer cicle a 22:17 Cap comentari:\nLA FAROLA I LA XIQUETA\nHi havia una vegada una xiqueta que s'anomenava Lucía. Lucía parlava amb una farola mágica, la farola Lola li diu:\n-Hola , jo sóc Lola! I tu com t´anomenes?- diu Lola.\n- Hola , jo sóc Lucía! Tinc onze anys.\nLucía va explicar a la seua amiga Lola que els seus pares havien de mudar-se de la seua casa i anar-se'n a una altra ciutat. Lucía estava trista perquè no volia anar-se'n de la seua casa. Lola li diu que no plorara perquè tenia una idea. Amb la seua màgia Lola conseguiria que es quedara en la seua casa amb els seus pares. Ella, Lucia, anà a la seua casa molt contenta i li diu als seus pares:\n- Tinc una nova amiga que li diuen Lola , és una farola mágica!\nEls seus pares no s'ho creien.La seua mare li diu:\n- Replega els teus joguets de la teua habitació, perfavor!\nLucía anà al carrer correguent al costat de la seua amiga Lola. I li diu el que havia passat amb els pares. De cop escoltaven uns crits, eren els seus pares que li estaven cridant. Lola li diu als pares de Lucía:\n- Deixala aquí! - en aquell moment Lola va fer un fetilleria (va agafar un pegament i va pegar-la al sól). Els pares intentaren despegar-la i no podíen. Lucía cridava molt fort.\n- JA,JA,JA.......NO PODEU DESPEGAR-ME!\nLa seua mare va cridar als bombers, policíes,ambulàncies,etc....i ningú podien despegar-la. Els seus pares ploraven molt, i digueren a Lola.\n- Desfés la màgia, Lola, PERFAVOR! -\nTots es donaren compte que Lucía i Lola eran molt amigues i decidiren anular la mudansa i quedar-se a la seua casa.\nPublicat per tercer cicle a 19:00 Cap comentari:\nPublicat per tercer cicle a 12:25 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Carnestoltes, Fotos\nFotografies DIJOUS LLARDER\nEls alumnes de l'escola de Gilet el passat dijous 12 de Febrer varem seguir la tradició i celebrarem, anant a berenar, el DIJOUS LLARDER!\nPublicat per tercer cicle a 12:20 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Dijous llarder, Fotos\nfotografies EIXIDA AL TEATRE ESCALANTE\nEls alumnes de 5é el passat 9 de febrer varen realitzar una eixida al teatre Escalante.\nPublicat per tercer cicle a 21:43 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Eixida Teatre Escalante, Fotos\nfotos PLANTA UN ARBRE ...\nEls alumnes de 5é de Gilet varen anar el passat 4 de Febrer a la Serra Calderoa per tal de plantar arbres i arbustos.\nPublicat per tercer cicle a 21:19 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DIA DE L'ARBRE, Fotos\nEixida Teatre Escalante


Astoria Hotel Goa Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSocol Wado, Assagao, Mapusa, Goa, Índia, 403507 - Veure al mapa\nSituat en el cor de Mapusa, Astoria Hotel és un lloc ideal des d'on descobrir Goa. Amb aquesta situació a només 18.00Km del centre de la ciutat i a 50.00Km de l'aeroport, aquest hotel de 2-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Astoria Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, restaurant.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara tovalloles, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Astoria Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Goa.


Alzira exhibix a l’Ajuntament les primeres reines valencianes | Alzira Ràdio 107.9 fm\nAlzira exhibix a l’Ajuntament les primeres reines valencianes\nAmb motiu de la celebració del 9 d’Octubre, Alzira, com a Vila reial, exhibirà a la façana de l’Ajuntament, la imatge de les primeres reines valencianes. D’esta forma es suma a la campanya impulsada per la conselleria, que ha rescatat de l’oblit la figura de les 18 reines medievals del Regne de València amb una exposició al Palau i un llibre.\nLes il·lustracions de les monarques compreses entre Violant d’Hongria i Germana de Foix, dissenyades per Lawerta, pretenen posar de relleu el seu paper com a conselleres al llarg de la nostra historia.\nUna exposició i un llibre, impulsats per la Presidència de la Generalitat, en el marc del 9 d’Octubre, intenten visibilitzar unes dones que la història va oblidar i que han passat molts segles a l’ombra dels seus marits monarques. Des de Violant d’Hongria, dona de Jaume I, fins a Germana de Foix, casada amb Ferran II, elles van ser les díhuit primeres reines valencianes: les més desconegudes, les més vinculades amb el naixement del nou regne creat pel Conqueridor.\nL’Ajuntament d’Alzira s’ha sumat a esta iniciativa i per això també posarà de relleu les dones que apareixen en esta mostra i que d’alguna manera influïren en la nostra historia.


L'Ideal de l'Ebre: Espanya es trenca\nLa reforma de la (es veu que no tan Sagrada) Constitució ja està en marxa, avalada pels dos grups majoritaris de la cambra. El PSC continua sent PSOE allà i "no se sap ben bé què" aquí. El Tribunal Constitucional dóna dos mesos a Ensenyament per a fer que el castellà sigui també vehicular a l'escola. Tan se val la immersió lingüística que s'ha demostrat que funciona, contra el català tot s'hi val. Al País Valencià i a les Illes la cosa està molt pitjor des de fa anys, ara ha empitjorat i encara resisteixen. Ara toca fer claudicar al Principat. Veient "Temps de Silenci" en la reposició de TV3 sembla que no hagin canviat gaire les coses i tornem a temps passats. Només els falta prohibir-nos llegir llibres en català. Tot arribarà si no hi posem remei...\nS'han aixecat veus de protesta i es promou una Diada reivindicativa més que mai. Sí, cal protestar fins i tot quan no serveix de res, però aviat hi haurà eleccions al Parlament espanyol i també cal que anem a votar si és que realment volem canviar les coses.\nUn bon observador sap que quan la participació és alta guanyen les esquerres. Quan cau una mica la dreta pot sumar. Si la participació és baixa la dreta guanya sempre.\nS'està coent una llista unitària independentista, tan de bo tiri endavant, cal unir-se, ja ho diuen, la unió fa la força. Cal molta generositat de tothom per aconseguir-ho, cal seny, cal una llista unitària independentista i contestar d'una manera clara i diàfana a tot el seguit d'agressions que estem patint. Contestar a les urnes que és l'única manera legítima que poden entendre. Les manifestacions ajuden, fan visible, però els vots són imprescindibles.\nVeurem si som capaços tots plegats d'aconseguir-ho. S'ha fet un llarg camí fins aquí, hi ha moltíssima gent que hi ha participat d'una manera o d'una altra, que han somiat durant molts i molts anys la independència del nostre estimat país. Alguns ens han deixat fa poc. Per tots ells i per tots nosaltres cal seguir sumant gent i complicitats. Sols no ens en sortirem, però junts res no és impossible. Ara és l'hora de fer el darrer pas, ens ho estan posant en safata, ens ho demanen a crits. Fem-los-hi cas!


FP Dual en Estilisme i direcció de perruqueria - Tarragona Cicles Formatius Cursos\nLa primera promoció del Grau Superior d’Estilisme i direcció de perruqueria en modalitat dual ja ha començat a les empreses amb una beca salari per adquirir els coneixements pràctics del seu currículum en l'entorn laboral.\nParlen els alumnes: "Ja hem inciat el curs, sóm la primera promoció del Grau Superior d’Estilisme i direcció de perruqueria en modalitat dual, pionera a Catalunya en oferir aquest tipus d’estudis. No ha estat fàcil ser els primers però és un projecte molt engrescador i motivador. Les empreses han anat coneixent la diferència amb la formació professional convencional i hem acabat el curs de 1er amb la majoria del grup amb beques-salari signades i en aquest curs de 2n es signaran les que resten".\nDurant el curs passat el Departament d'Ensenyament va signar dos convenis de col·laboració amb 36 empreses per portar a terme aquest projecte a l'Institut Cal·lípolis. Aquest curs signarem un altre conveni per poder afegir noves empreses que volen participar en el programa.\nLa formació professional dual és el futur de la formació professional per poder millorar l’experiència que s’adquireix, la qualificació professional dels alumnes, integrar l’alumnat becat als plans de formació de l’empresa i millorar el compromís dels estudiants-aprenents al ser valorats també com a treballadors i l’implicació de l’empresa en l’avaluació de l’alumnat.\nMoltes gràcies a totes les empreses col·laboradores i ànims a tot el grup d’alumnes de segon i també al nou grup de 1er per seguir treballant. Amb l’esforç sempre hi ha recompensa.


En execució la restauració dels terrenys afectats per l'incendi de la Ribera d'Ebre - EbreDigital.cat\nEn general, es tracta d’arbres afectats pel foc, o que presenten una exposició al vent major que amb anterioritat a l’incendi. Per garantir-ne la seguretat, s’enretiren aquests arbres i se’ls duu a llocs d’apilament per al seu futur ús com a biomassa forestal.\nEl darrer episodi de pluges dels dies 22 i 23 d’octubre també va provocar danys puntuals sobre els camins. Quan s’eixugui el terreny, s’entrarà amb la maquinària necessària per arreglar-los.\nPel que fa a la superfície de fagines executada fins ara, han estat 50 ha. La construcció de fagines és la feina més lenta de les programades, i la que s’ha prioritzat per evitar l’erosió amb episodis de pluges com els que ja s’han produït. De la superfície autoritzada, resta executar fagines sobre una superfície de 78 ha. Cal tenir en compte que aquesta dada s’anirà incrementant a mesura que s’obtenen autoritzacions i s’avaluen els treballs a realitzar sobre les finques disponibles.\nAquests treballs, realitzats per Forestal Catalana, SA, empresa adscrita al Departament d’Agricultura, tenen un cost de 2,2 M€ que assumeix íntegrament el DARP, de manera que els més de 800 propietaris dels terrenys no hauran de fer-hi cap inversió econòmica. És previst que totes les actuacions finalitzin abans de l’estiu de 2020.\nEl Departament també està treballant en els diferents projectes de regadiu situats a la zona afectada per l’incendi de la Ribera d’Ebre, el Segrià i les Garrigues.\nUn dels més avançats és el projecte de transformació en regadiu de la serra del Rovelló, als termes municipals de la Torre de l’Espanyol i Vinebre. Prèviament a l’incendi a la zona, i a sol·licitud dels regants, ja s’havia començat a redactar un projecte d’ampliació del regadiu de Vingalis per posar en reg 100 ha. En aquests moments, s’està finalitzant el projecte i es podrien iniciar les obres a finals de l’any 2020.\nEn matèria de regadiu, també s’estudia la possibilitat d’Interconnexió del Garrigues Sud i la Palma d’Ebre. Aquesta obra donaria total garantia de regadiu a la Palma d’Ebre, que actualment se subministra des de Margalef.


50 anys de l'Escola Claver: “Apassionats per seguir endavant” | Catalunya Religió\n- Homilia d'Alexis Bueno en la celebració dels 50 anys de l'Escola Claver\nFotografia: Jesuïtes Lleida\n(CR/Jesuïtes) Més de tres-centes persones entre educadors actuals i jubilats, alumnes, exalumnes i famílies s'han aplegat aquest diumenge al Col·legi Claver de Raïmat a Lleida per celebrar els cinquanta anys de l'escola. Ho han fet amb una eucaristia presidida pel superior dels jesuïtes a Lleida, Alexis Bueno, que ha donat així el tret de sortida als diferents actes que es realitzaran durant aquest curs.\nEn l'homilia, Bueno ha recordat els inicis de l'escola quan el jesuïta Joan Ribalta va rebre l'encàrrec de convertir el que llavors era una casa de formació de jesuïtes en una escola. “Ell va ser jardiner, va plantar unes llavors, en va tenir cura i va sortir un arbre frondós en forma de comunitat”, ha dit citant les paraules del jesuïta Roger Torres al funeral de Ribalta. Bueno ha destacat l'ànima del projecte. “Un esperit molt fort i molt fràgil també” que els jesuïtes resumeixen en “una passió totalitzadora de la vida: per en tot servir i estimar”. Un esperit que, per Alexis Bueno, portaven dins els jesuïtes com Marc Vilarassau i que és l'essència de Claver i de tota la institució. Finalment, ha demanat saber mantenir “allò que és essencial, motor, inspiració i força en totes les crisis i moments difícils”. “Malgrat les dificultats, aquí estem, apassionats per seguir endavant”, ha assegurat.\nDurant la celebració diversos exalumnes han compartit allò que havia significat l'escola per a ells. S'han referit a l'acompanyament, els valors, els referents, l'amistat i l'acolliment per arribar a ser millor persona i millor cristià. En aquest sentit, el superior dels jesuïtes a Lleida també ha agraït a tota la comunitat educativa del llarg d'aquests 50 anys. “Caminem sobre les espatlles de tanta gent; som hereus de tal riquesa”, ha dit.\nL'eucaristia que ha tingut lloc al pati, davant l'Aula Natura Pare Ignasi Salat, ha comptat també amb la música dels Esclat de Songs.\nEscola Claver, Alexis Bueno, Joan Ribalta, aniversari, Lleida, Actes, Bones notícies, Jesuïtes


Reacció de Friedel-Crafts - Viquipèdia\n(S'ha redirigit des de: Alquilació de Friedel-Crafts)\nLes reaccions de Friedel-Crafts són un conjunt de reaccions desenvolupades per Charles Friedel i James Crafts el 1877. Hi ha dos tipus principals de reacció: alquilació i acilació. Aquesta és una reacció de substitució electròfila aromàtica. La forma generalitzada d'aquesta reacció és:\non R és un grup alquil o acil.\nAlquilació de Friedel-Crafts[modifica]\nL'alquilació de Friedel-Crafts es dóna entre un anell aromàtic i un halur d'alquil, amb un àcid de Lewis fort com a catalitzador.\nAquesta reacció, però, té dos inconvenients. D'una banda, el mecanisme que segueix la reacció fa que es produeixin transposicions en l'alquil. D'altra banda el compost format és més reactiu (més nucleòfil) que el producte de partida, la qual cosa pot causar polialquilacions.\nL'acilació de Friedel-Crafts es dóna entre un anell aromàtic i un halur d'acil (habitualment, un clorur) en presència d'un àcid de Lewis com a catalitzador, normalment un halur d'alumini (AlCl3, per exemple).\nAquesta reacció dóna resposta als problemes que presenta l'acilació, tant pel que fa a la transposició com a la reactivitat.\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Reacció_de_Friedel-Crafts&oldid=11477772»\tCategoria: Reaccions de formació d'enllaç carboni-carboni\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 17 març 2013 a les 16:47.


Arriba el primer Favorits d'un món minúscul!\nPublicat per Beatriz Bustos de març 03, 2017\nAvui, primer divendres de mes, vull compartir amb tu la primera entrada de Favorits i no et parlaré de llibres.\nSi em segueixes a Instagram sabràs que també m'agrada molt el ganxet, el qual he redescobert no fa gaire. I dic redescobert perquè la meva mare ja va intentar ensenyar-me fa una eternitat, però la paciència no ha estat mai un dels meus punts forts i no durava ni cinc minuts.\nFa un any, més o menys, vaig descobrir a Marta del canal de YouTube i el Blog Bluü i des de llavors no he pogut parar. Crec que ja vaig parlar d'ella en un dels Butlletins, però volia fer-li un raconet al blog, així que ella és la meva recomanació d'avui.\nImatges tretes de la web: The bluü room\nLa seva pàgina web és una passada. En ella hi trobaràs videotutorials amb idees i projectes meravellosos, cursos de ganxet (tan en línia com presencials) per a tots els nivells, consells i una botiga on podeu comprar tots els materials que ella utilitza.\nPerò el millor de Bluü, sense cap mena de dubte, és Marta (evidentment). No tinc la sort de conèixer-la personalment, però cada vegada que veig un dels seus vídeos és com si quedés amb una amiga per fer un te. És una persona súper happy i dinàmica, propera, i té un do especial per contagiar-te amb la seva alegria i la passió que li posa a tot el que fa.\nEls videotutorials són genials i estan adreçats a tothom qui vulgui aprendre a fer ganxet. Tant hi fa que encara no hi tinguis molta idea, com jo mateixa, estan molt ben explicats i guiats pas a pas. Així mateix, són vídeos molt treballats i originals i jo me'ls miro només pel plaer de veure'ls, encara que no vulgui desenvolupar el projecte de què parla. Tot i així, una de les coses que més m'agraden és que és molt natural. Parla com si et tingués davant i no sembla que s'ho hagi après tot de memòria com en un telenotícies.\nBluü també té un compte a Instagram on penja unes fotografies súper boniques de tot el que teixeix, els seus viatges, els cursos que fa... A més a més, és molt divertida i activa en totes les seves xarxes socials, no t'avorriràs pas amb ella.\nAixí que des d'aquí t'animo moltíssim a entrar en el món del ganxet. És un vici. Un cop que comencis no podràs parar, i a mi m'ajuda moltíssim a desconnectar de la rutina i a relaxar-me. I si t'animes, passa't per The bluü room, perquè aprendràs un fotimer i, el que és millor, t'ho passaràs pipa fent-ho.\nI si ja hi estàs ficada, si us plau comparteix amb mi altres pàgines i gent que t'inspirin o que t'agradin als comentaris d'aquesta entrada :) A mi i a la resta ens encantarà llegir-los i descobrir coses noves!\nFins a la propera i que acabeu de passar una setmana de lectures meravelloses (i mans a la llana)!\nEtiquetes de comentaris: favorits Fet a mà. ganxet hand made llana The bluü room YouTube


GENAUX, HASSE I ESPASA, TRIO D'ASOS\nLa mezzo Vivica Genaux va debutar amb un gran èxit de públic al cicle Grans Veus del Palau junt amb Vespres d’Arnadí i dirigida per Dani Espasa.\nAquest concert, centrat entorn de la cort de Dresden i amb Johann Adolph Hasse com a eix, és una mostra de com el Centre Nacional de Difusió Musical col·labora amb programadors locals per multiplicar la seva oferta. Inscrit en el cicle Grans Veus de la sala modernista, el debut de Vivica Genaux va acabar en un gran èxit, sent ovacionada davant el seu virtuosisme i expressivitat.\nAmb el conjunt Vespres d’Arnadí, que dirigeix Dani Espasa, es van revisar un grapat de difícils àries del barroc tardà reivindicant la figura d’un Hasse avui injustament oblidat. Des d’aquesta ‘Son qual misera colomba’, de l’òpera ‘Cleode’, interpretada a un ‘tempo’ de vertigen, Genaux va treure profit sobretot de la seva facilitat per a les agilitats i l’ornament. La mezzo canadenca, amb una veu dura en l’agut, estrident en el ‘forte’ i una mica entubada en el greu, no obstant, va conquistar pel seu talent, i també en les àries més contemplatives, imposant una elegant línia de cant, matisada i sempre pendent del text en el dramàtic, tal com va passar amb la bellíssima i difícil ària de l’òpera ‘Solimano’, ‘Di quell’acciaro al lampo’, que va acomiadar el programa.\nVa sorprendre que un conjunt consolidat com Vespres d’Arnadí, més encara després d’haver passejat aquest programa per Oviedo i Madrid, oferís un resultat irregular. L’acció de conjunt se’n va ressentir, i no només en els moviments ràpids; també es van sentir inseguretats en l’afinació més enllà de les trompes i es va apreciar falta d’empastament per certa descompensació en el balanç sonor, amb instruments sords en benefici d’altres molt més presents. Els seus intèrprets són grans virtuosos, cosa que van demostrar l’oboè solista i la concertino, ella al ‘Concert per a violí’ de Pisendel. Però la màgia d’Espasa i els seus va aparèixer, per fi, a la penúltima peça, l’‘Allegro’ de la ‘Simfonia opus 5, número 6’ de Hasse, amb tot al seu lloc i a un ‘tempo’ també de vertigen.


manteniments preventius per a maquinària | Kfew Systems Empresa | Kfew Systems\nEmpresa > Kfew Systems\nKfeW Systems li permet disposar de solucions per planificar aturades de producció, monitorar accionaments en entorns perillosos per a les persones i conèixer, en tot moment, l’estat dels accionaments.\nEls beneficiaris d'aquestes solucions són persones i instal·lacions que, gràcies a la informació facilitada, duen a terme manteniments preventius, i eviten les aturades de producció no planificades; a més, gaudeixen de la tranquil·litat i la confiança d'estar coberts per l'alta professionalitat de l'equip humà i la tecnologia de KfeW Systems.\nKfeW Systems és el resultat de la unió de tres companyies, Asoindel, Motronic i Sistel, amb una dilatada experiència en el sector industrial que aporten il·lusió, energia, molt d'entusiasme i, sobretot, un coneixement molt profund dels problemes que s'originen en els accionaments crítics i com resoldre'ls.\nLa manca d'informació anticipada en els accionaments que provoquen les aturades no planificades a les fàbriques repercuteix en un increment de costos de reparació i manteniment, una reducció de la producció i en terminis de lliurament més llargs.\nSer el col·laborador de confiança que dona tranquil·litat als nostres clients, ens responsabilitzem de mesurar i diagnosticar els accionaments en els processos crítics de producció i de predir anticipadament possibles aturades, això comporta més disponibilitat de màquines, optimitza la producció i en redueix el cost.\nConvertir KFEW en la referència del sector industrial pel que fa a confiança, tranquil·litat i innovació, quant a l'anticipació d'esdeveniments no desitjats en accionaments, sempre des del respecte i la col·laboració entre clients, proveïdors i KFEW Systems. Fer que KFEW Systems sigui una empresa de creixement sostenible i rendible, que no ha de perdre mai els seus orígens, combinant passió, experiència i dinamisme.\n• Respecte entre persones\n• Confiabilitat i generació de tranquil·litat\n• Innovació tecnològica\n• Col·laboració entre empreses aplicant el win-win\n• Dinamisme / Adaptació a i pel client\n• Professionalitat de la nostra gent\n• Escoltar el client\nKfeW Systems pertany al Clúster d’Energia Eficient de Catalunya. El Clúster de l'Energia Eficient de Catalunya (CEEC) és un ens que, mitjançant la col·laboració entre les empreses i les entitats associades procedents d'àmbits com el tecnològic, de recerca, institucional, regulador, industrial, informatiu i de negoci, té la finalitat d'impulsar l'àmbit de l'energia eficient.


Els batles i batlesses del PP no representen els seus pobles\nL’Assemblea de Batles i Batlesses ha rebutjat per 31 vots en contra i 23 a favor una moció sobre el decret de Tractament Integral de Llengües (TIL) i de suport a la comunitat educativa. Els representants populars han votat en contra de la moció i no han representat el sentit dels seus municipis.\nL’Assemblea de Batles i Batlesses ha rebutjat avui una moció en contra del decret TIL per 31 vots negatius i 23 a favor. Els representants del Partit Popular han votat en contra de la moció presentada pels batles de la coalició MÉS per Mallorca, PSIB-PSOE i PI. Amb aquesta negativa els populars no han fet arribar el posicionament dels seus municipis ja que a més del 70% dels ajuntaments de Mallorca s’han aprovat mocions en contra del decret de trilingüísme.\nÚnicament la batlessa d’Alcúdia, Coloma Terrassa (PP) i el batle de Muro, Martí Fornés (Convergència Democràtica Murera, que governa amb el PP) s’han desmarcat de la línia oficial del partit i han votat a favor de la moció.\nEl portaveu dels batles i batlesses de MÉS per Mallorca i batle d’Artà, Jaume Alzamora, ha manifestat la seva decepció davant l’actitud dels membres del Partit Popular. “Els batles som els qui patim més directament el conflicte socials generat per la imposició del TIL i, per tant, no beneficia a ningú sortir de l’assemblea sense un acord”, ha assenyalat Alzamora.\nEl batle artanenc també ha assegurat que els batles del PP “han votat d’acord als principis del seu partit i no del seu poble”, fent referència a les “possibles pressions” rebudes per part de la direcció dels conservadors. Alzamora ha lamentat també “la manca de ganes d’arribar a un acord” dels batles i batlesses del PP.


gòtic - flamíger: d’agost 2016\nPublicado por Carles Alòs en 10:14:00 0 comentarios\nHe cercat el nom a cada marge,\ncada marc llindar que m’agombola.\nUn esguard de sutja i mica\ni ja no puc dir res més.\nUna abraçada de marbre\ni odore el cabell d’espigues.\nUna resposta no donada\ni la paraula que ja no val per res.\nUna baralla per a un tafur,\nde cartes marcades i molta covardia.\nPublicado por Carles Alòs en 9:18:00 0 comentarios\nT’humitege el cos amb saliva aliè al canvi de colors que\ns’esdevé en la cambra. Ens gronxem nus en les ales\nd’un vaixell rosa al capvespre mentre anem vencent\nl’oblit entre boscos i estanys: els muscles, la llengua, les\nnatges, l’engonal tèbia, els pits de cotó, el pubis marí,\nel vermell profund, aquesta mirada que m’enfonsa en el\nverd, el coll i l’orella i els mossos per tot, equilibrisme\ndel tacte. El viatge incandescent per un riu que arrossega\nels nostres cercles concèntrics a través del rosa, el\ncapvespre i el diumenge.\nManel Rodríguez- Castelló Música del sentit (Tria personal 1978-1999) Brosquil edicions (2002)\nPublicado por Carles Alòs en 10:26:00 0 comentarios\nEtiquetas: Manel Rodríguez - Castelló, poesia catalana\nAmb l’efervescència dels llavis\nque tenen set. I de l’escuma.\nAixí bevem l’amor.\nPer què duren tan poc\nChristelle Enguix L’arbre roig Brosquil edicions (2007)\nPublicado por Carles Alòs en 10:10:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alòs en 9:36:00 0 comentarios\nDe punta a punta amb Manel Marí\nI s’estén pel meu damunt,\ncom un abric de becar pels sofàs,\nel pensament que la meua època\nja és closa, o no hi vingué mai.\nQuan les gestes semblen\njuvenil mitologia i trona plagues\nbromosa sospita quan els ulls\nsón llums entre la breu\ncomissura del roig,\nquan estic a un punt de creure\nen algun paradís de turisme exòtic\no en un déu venjador, i favorable.\nTanmateix un pot de cervesa\nens fa sortejar, humils, el tràngol,\ntambé a qui et xarra\no se’t deixa xarrar;\na la fi, què dir de les èpoques,\nnomés són buides botelles\na la porta del jardí\nd’un ritual al qual no ens convidaren.\nEduard Ramírez Trànsits Nord. Brosquil edicions (2005)\nPublicado por Carles Alòs en 9:09:00 0 comentarios\nEtiquetas: Eduard Ramírez, Manel Marí, poesia catalana


Calvo aposta per convertir el Lluís Sitjar en zona verda\n13 maig 2021 11:53\nAntoni Diéguez ha dir que aquesta proposta "millorarà la situació esportiva i econòmica"\nLa batlessa de Palma, Aina Calvo, i el portaveu del PSIB, Antoni Diéguez, han apostat avui per convertir el Lluís Sitjar en una zona verda per als 60.000 veïns limítrofs que han conviscut amb la degradació de l'antic camp de futbol els últims anys.\nCalvo ha dit que aquesta proposta ha sorgit amb la intenció d'ajudar als veïns del Fortí, Son Cotoner, Camp den Serralta o Son Dameto, creant una zona verda, amb les dotacions d'equipaments oportunes, que els permetin veure el parc sense el mur de formigó que s'aixeca "com una barrera que aïlla les barriades de Palma".\nDiéguez, per la seva part, ha dit entendre l'important element emotiu que suposa el Lluís Sitjar per als aficionats del Mallorca, però ha recordat que la ciutat ha canviat molt i aquesta proposta "millorarà la situació esportiva i econòmica".\nLa proposta consisteix en una permuta entre l'Ajuntament i el Reial Mallorca, els terrenys del qual passarien a ser de propietat municipal per incorporar-los a la zona verda, i els terrenys amb la titularitat de l'estadi de Son Moix seria del Mallorca.\nEncara que no està pressupostat amb detall, per finançar les obres en les quals s'incorporaria l'antic camp a la zona verda, l'Ajuntament preveu treure partit d'una futura àrea comercial als terrenys que es troben al costat de Son Moix.\nSegons ha afirmat Diéguez, és una àrea "amb molt futur", en la que grans magatzems, com OpenCor, estan començant a fixar-se i, d'aquesta forma, els doblers invertits "tornarien a la ciutat de Palma".\nDiéguez ha dit que el projecte socialista no suposarà "la requalificació d'un metre de terreny" i al contrari, beneficiarà les arques públiques, i ha afegit que el Partit Popular no ha estat capaç de posar-li cap pega.\nEl PSIB ha defensat la seva proposta davant la del cluib, que han titllat de "sobredimensionada per a aquesta ubicació", davant el projecte socialista que permetrà consolidar l'ús esportiu de Son Moix, convertint-lo en un "vertader camp de futbol", així com desenvolupar un entorn comercial, alhora que es rehabiliten i dinamitzen els barris limítrofs al Lluís Sitjar.\nLa batlessa ha finalitzat dient que és necessari acabar amb situacions que s'han allargat en el temps, com és el cas de l'Edifici Flex, i que ha suposat un problema per a les barriades de la zona, com a Son Cotoner o Son Damento, per a les quals aquest projecte serà un "gran èxit".\nCalvo ha apel·lat a projectes com el de la façana marítima, el Fortí o el propi parc de Sa Riera, que van ser situacions complicades de les quals s'ha sortit amb èxit.\nHa tengut quatre anys per fer-ho, i ara li pega la brusca?\nSi no ha de costar molts d'euros, trob que diu una cosa sensata quasi per primer cop.


Detenen una veïna de Rubí que volia viatjar a Síria per unir-se a Estat Islàmic - Societat - Rubí TV\nDetenen una veïna de Rubí que volia viatjar a Síria per unir-se a Estat Islàmic\nLa dona va fugir de la nostra ciutat el passat mes de desembre amb un fill de tres anys\nLa Guàrdia Civil ha detingut aquest dissabte a l'aeroport del Prat una dona marroquina resident a Rubí. El ministeri de l'Interior assegura que Samira Yerou suposadament intentava viatjar a Síria per a unir-se a Estat Islàmic. La detenció s'ha produït a les 13.30h quan la dona, provinent de Turquia, ha arribat a l'aeroport barceloní. Hi havia una ordre internacional de detenció en contra seva dictada per l'Audiència Nacional.\nSegons la informació facilitada pel Ministeri de l'Interior, la dona va marxar de Rubí el mes de desembre passat i es va endur un fill de tres anys, desaparició que el pare del menor va denunciar llavors. El Ministeri assegura que el menor es troba en perfecte estat de salut i que ja ha estat entregat al seu pare.\nNo parlo d'això, confio (poc) en les "autoritats", però en casos així se que s'actua sabent i amb consciència.\nEm refereixo als que poses el crit en el cel i diuen que a Rubí es mou molt l'islamisme radical.\nErnesto, totalment d'acord!\nPer a Jeltru\nJeltru... dic jo que amb el gran treball que fa contra el terrorisme que fan els cossos de seguretat no només locals sino internacionals (si no ja estariem tots morts), el mínim que es pot tenir és una mica de confiança i si diuen que estava en busqueda i captura es perque ho era. A veure si ara desconfiarem de qui hem de confiar i confiarem en qui no hem de confiar i acabarem tots al paraís.\nI com sabeu això de lislamime radical?\nCom sabeu que està casada amb un Espanyol?\nNo sigueu hipocrites, a Rubi es mou molt islamisme radical. Que tots no son aixi, es clar, pero que es remena radicalisme i del fort, ho sap qui ho ha de saber.\nComprensió ? Cap aquesta gent que va unir-se al Estat Islàmic? Gens ni mica. Estan matant gent innocent i destruint tot el que tenen per davant. Des de ben petits ja els inculquen odi .Cap pena . Amb això no vull dir que tots siguin iguals, hi ha gent bona i gent dolenta en totes les religions, però el fanatisme en cada una d'elles és el pitjor i no hi ha cap que es salvi\nEL PROBLEMA NO SON LAS PERSONAS SON LAS RELIGIONES QUE SON EL AZOTE DE LA HUMANIDAD\nAquesta es una dels que els “progues” diuen integrada, casada amb un espanyol amb un nen de 3 anys. Imagineu si això ho fa una noia que podríem dir que es veïna nostre, el que devem tenir a Rubí. Mes val que es posem les piles amb el control d’aquesta gent.\nm´encanta el nivell de "comprensió" dels meus paisans rubinencs..Rubi brilla!!!\nEtiquetes: Estat Islàmic, detenció, Guàrdia Civil.


Cúper: «El Mallorca és el favorit»\n22 setembre 2020 23:45\nEl tècnic confia en l'equip i no té por del gran potencial que té el Chelsea de Vialli\nDavid J.Nadal | 06 abril 1999\nCúper confia en les possibilitats de l'equip per superar el Chelsea.\nCúper ja pensa en el Chelsea, pròxim rival del Mallorca. L'equip viatja avui mateix cap a Londres, on dijous s'enfrontarà al Chelsea en el partit d'anada de les semifinals de la Recopa. Oblidada la victòria de Vila-real, la ment està posada ja a Europa. «El Chelsea és un rival molt bo, que té un gran ritme de joc i jugadors importants a totes les línies. És un equip que imprimeix molta velocitat al joc i que no abusa de la pilotada. No és un conjunt amb tarannà anglès, sinó que juga al toc. Però no ens acovardirem, tot al contrari, sortiren amb més força i motivació», assegurava ahir Cúper.\nEl conjunt que prepara Gianluca Vialli destaca per la quantitat d'individualitats, una circumstància que el tècnic del Mallorca reconeix, encara que destaca per sobre de tots el mitja punta italià Gianfranco Zola. «Són jugadors amb tècnica, però sobretot destaca Zola, un futbolista que maneja l'equip i que té una gran qualitat tècnica. A més, xuta bé i fa molts de gols», afirmà.\nMalgrat que el Chelsea sigui l'actual campió de la Supercopa d'Europa i de la Recopa, Cúper no vol donar cap favoritisme als anglesos, tot al contrari. «Els favorits som nosaltres. Jo mai no donaré com a favorit un rival, sempre crec que podem guanyar qualsevol. Viatjam amb la idea d'assolir el triomf», va dir.


6é Aniversari Clams Disco Castelló\nLa discoteca Clams Disco de Castelló complix 6 anys este cap de setmana i per a celebrar-ho estrena les seues millors gales. La direcció ha invertit en una gran reforma, renovant completament la seua sala amb una nova imatge, il·luminació i espais. Estem a punt de descobrir un Clams més jove, més divertit, més diferent i més chic.\nLa festa comença avui divendres amb el show de Telma i Luisa, a carrec de dos de les seues drags més representatives Fitta i Geena com a antesala al que sera la gran festa de demà.\nI entre altres novetats, en la gran nit de l’aniversari del dissabte, Clams presenta a la nova estrela de la casa: la Drag Barra, un nou espai amb un ambient diferent, amb xupiteria i un bon nombre d’especialitats en coctels. Esta nova barra estara atesa per les belleses més altes de la casa i pretén convertir-se en la zona més selecta de la disco, amb sofas i taules perque disfrutes de diferents sensacions en la mateixa sala.\nA més, també estrenen un photocall en l’entrada que, a partir d’ara, et permetra fer-te les fotos més divertides a tu i als teus amics, acompanyats pels vostres artistes favorits de Clams.\nI perque en Clams sempre pensen en el seu públic fidel, l’entrada de la gran festa del dissabte sera només de 10€ i incloura consumició i CD regal de l’aniversari. Preu anticrisi per a totes les butxaques.\nClams Disco Castellón


març | 2015 | Escola Ull de Vent\nBé les colònies es van acabar fa uns dies però ens en queda el record. De moment us deixem la foto de l’últim dia i ben aviat els alumnes faran un article i podreu veure més fotos.\nDe Colònies escola ull de vent 2015\nThis entry was posted in Cicle mitjà, Cicle superior, General and tagged Colònies on 31 març 2015 by Àngel.\nSegon dia a la Ruca\nAvui el dia s’ha aixecat molt assoleiat i ens està permetent fer totes les activitats. Avui pel matí els alumnes de cinquè i sisè hem fet un recorregut d’orientació que ens ha permés conèixer l’entorn i descobrir la fauna i flora local. Els alumnes de tercer i quart han fet un taller amb gps, amb practicat el tir amb arc i s’han iniciat en l’slackline. De moment ens estan agradant molt les activitats i ens ho estem passant molt bé.\nTots els nens i les nenes estan bé i de moment tot ha anat molt i molt bé. Us deixem un parell de fotos.\nThis entry was posted in Cicle mitjà, Cicle superior, General on 26 març 2015 by Àngel.\nEl dia s’ha aclarit i el sol ja s’ha deixat veure, els nens i nenes ja s’han instal.lat i la casa de colònies està molt bé. Aquesta tarda han començat les activitats i de moment ens estan agradant molt. Bé de moment no tenim res més per explicar però us deixem una imatge… No patiu que n’hi haurà més.\nThis entry was posted in General on 25 març 2015 by Àngel.\nJa som a la Ruca\nDesprés d’un viatget amb l’atobús, ja hem arribat a la Ruca. De moment no plou i sembla que comença a sortir el sol de forma molt tímida. Els nens i nenes estan tots i totes bé ja han esmorzat i ja estan disfrutant de l’entorn. Anirem informant en funció de la cobertura de wifi.\nThis entry was posted in Cicle mitjà, Cicle superior, General on 25 març 2015 by Àngel.\nUna recepta molt especial\nA 6è hem llegit un dels contes que Miquel Desclot va escriure pel llibre A la punta de la llengua. Segimon Puigdellivol i Puigdomenec un somiatruites a qui no agraden els ous, decideix fer la major col·lecció de truites somiades més increïble que mai s’hagi conegut. Els alumnes de 6è A volem contribuir al seu proposit amb aquestes dues propostes que trobareu d’allò més apetitoses.\n(Amb ingredients que et deixaran fascinat)\nSomiada: Una tarda de Juliol en mig del bosc del costat de casa meva mentre fugia d’una bronca dels meus pares.\n-Closca de cargol\n-Baba de cargol (perquè no s’enganxi)\n-Colorant lila (perquè agafi color la truita).\n-Fondant de color blau i rosa\n1-Batre l’ou d’estruç a la perfecció i directament afegir-li la sal.\n2-Fregir les pues d’eriçó amb baba de cargol (perquè estiguin més gustoses i no s’enganxin).\n3-Trencar la closca de cargol amb el Minipimer\n4-Afegir les closques de cargol a les pues d’eriçó i acabar-les de fregir totes juntes.\n5-Finalment abocar els ous, la baba de cargol i el colorant a la paella on estan les pues d’eriçó i les closques de cargol.\n6-Deixar reposar la truita uns 10 min. (perquè no ens cremem la llengua)\n7-Ja passats els 10 min., cobrir-la amb el fondant blau i rosa.\nNOTA: Que les closques de cargol estiguin envasades al buit IMPORTANT.\nTruita núm. 407\nTruita de mosques verdes\nSomiada al lavabo del meu tiet mentre dormia a la tapa del bater l’any 1974.\n-Mosques verdes (24 mosques)\n-Excrements d’ocell (150g.)\n-Oli de bitxo (un raig)\n1.-Batre els ous i barrejar-los amb els excrements d’ocell.\n2.-Aixafar les mosques, i posar-les conjuntament amb la primera barreja.\n3.-Posar un raig de bitxo a la paella i ficar la barreja de tot.\n4.-Fregir-la a foc lent durant 15 min.\nNota: És millor que les mosques hagin estat en un excrement de vaca, el bitxo ha d’estar una mica més picant del normal.\nRaúl i Èric\nThis entry was posted in Cicle superior, General and tagged 6è on 24 març 2015 by Àngel.\nAvui hi hagut un eclipse parcial del Sol. Per aquest motiu els alumnes de Cicle Mitjà i Superior no hem sortit al pati a l’hora habitual. A més, seguint les recomanacions del Departament i de la Creu Blanca, hem pogut fer l’observació del fenomen mitjançant unes ulleres de soldadura (que han portat alguns alumnes). Per parelles i sense permetre l’observació més d’uns segons, tots els/les alumnes de Cicle Mitjà i Superior hem fet torns per gaudir d’aquest fenomen.\nSi esteu interessats en saber-ne més:\nThis entry was posted in Cicle mitjà, Cicle superior, General and tagged 3r, 4t, 5è, 6è, eclipse on 20 març 2015 by Àngel.\nMISSIÓ APILO (fes clic per saber-ne més)\nThis entry was posted in General on 18 març 2015 by Àngel.\nAjut individual menjador curs 15-16\nThis entry was posted in General and tagged menjador on 10 març 2015 by Àngel.


EL CLUB - CB NOU ESPLUGUES\nCB Nou Esplugues va néixer l'1 de juliol de 2008 amb l'objectiu de potenciar la pràctica del bàsquet a Esplugues de Llobregat.\nLa nostra missió és la de fomentar la pràctica d'aquest esport entre nois i noies sota una excel·lència tècnica i uns valors humans. Per a això, pretenem que ens acompanyin en totes les etapes esportives de la seva vida, des de l'Escola de Basket fins que aconsegueixen la categoria sènior, desenvolupant-los al mateix temps com a esportistes i persones.\nEl nostre objectiu és fomentar la pràctica del bàsquet de qualitat amb valors\nA partir d’aquesta missió general, es defineixen tres linees de treball.\nTreballar la formació de conceptes des d'edats primerenques.\nFormar a jugadors amb qualitat tècnica i valors.\nCompetir al màxim nivell.\nEl club té dues línies de treball del bàsquet: masculí i femení.\nCada línia està dirigida per 2 coordinadors que operen sota la supervisió d'un Director Tècnic que segueix un pla de treball previst a l'inici de cada temporada.\nEls coordinadors operen sota les indicacions dels coordinadors, transmetent un estil de joc en totes les categories del club.\n1.1- L’escola de bàsquet del C.B. Nou Esplugues.\n1.2 - Altres activitats de promoció del bàsquet.\nEls objectius en aquest sentit es basen en dosprojectes:\nAquesta és la línia de treball en que el resultat amb els jugador i jugadores s’obté a més llarg termini. En aquest sentit, és molt important fer que els jugadors se sentin part de l’entitat i no només del seu equip. Aquesta idea s’ha de treballar amb missatge però, també, amb fets que els vinculin.\ncontinuitat amb l’equip senior de l’entitat.\ncontinuitat amb un altre club que s’adapti millor a les seves necessitats.\ncontinuitat com a entrenador del club.\ncontinuitat com a monitor o tècnic en activitats del club ( lliga interescolar, campus, escola de basquet, etc.).\nL'activitat esportiva del CB *Nou Esplugues es realitza sota les instal·lacions del Pavelló de Les Moreres i Can Vidalet, sota cessió de l'Ajuntament d'Esplugues de Llobregat.\nDes d’un concepte ampli, podem dir que l’entitat esta formada per 200 families, el que equival a unes 800 persones de Massa Social.\nFrancesc Romo, president.\nCarlos Alonso, vicepresident.\nRoger Duran, secretari-tresorer.\nDavid Rusiñol, vocal.\nD'altra banda, Luis Blanco és el director tècnic del club.


BCN retalla un 25% les projeccions de la Sala Montjuïc\nREGULACIÓ POLÈMICA A BARCELONA\nBCN retalla un 25% les sessions de la Sala Montjuïc, el seu macrocine a l'aire lliure\nEl malestar veïnal per la sobreexplotació de la muntanya porta l'ajuntament a aplicar de forma estricta la normativa a la zona\nEl festival, que combina les pel·lícules a la fresca amb la música en directe des de fa 15 anys, només tindrà aquest estiu 12 sessions\nDivendres, 16/06/2017 | Actualitzada 19/06/2017 - 17:34\nL’aniversari, 15 anys no es compleixen cada dia, i encara menys quan es tracta d’una activitat cultural, no pot tenir un regust més agredolç. L’Ajuntament de Barcelona retalla en el 25% les projeccions de la Sala Montjuïc, el tradicional macrocine a l’aire lliure inspirat en el parisenc Cinéma en plein air de La Villette, que obrirà la seva temporada més curta dels últims anys el 30 de juny. Una temporada que oferirà únicament 12 sessions. El consistori, amb la normativa a la mà, no els ha permès organitzar-ne més.\nLa Sala Montjuïc és tot un clàssic dels estius a la ciutat, se celebra des del 2003 al fossar del castell de Montjuïc, combinant les projeccions de pel·lícules –d’èpoques i de gèneres molt diversos– i música en directe. En ocasions de forma simultània, com en els cineconcerts sobre pel·lícules mudes. En aquesta edició això passarà el 28 de juliol, amb el cineconcert El maquinista de La General, de Buster Keaton, juntament amb la Simfònica Film Quartet. També aquest estiu es podran veure des de films taquillers com La la land o Spotlight, fins a pel·lícules catalanes que no han tingut a la sala el recorregut que molt probablement es mereixerien, com La propera pell, que obrirà una activitat que en els últims 15 anys ha projectat 196 pel·lícules i per la qual han passat 420.000 espectadors, uns 2.000 per sessió.\nMireia Manén, una de les directores i fundadores de la Sala Montjuïc, entén que la norma és la norma, però no que paguin justos per pecadors. «Nosaltres passem pel·lícu-les. No generem cap problema als veïns. Si hi ha activitats que molesten, que es fixin en elles, no en nosaltres», assenyala. L’ajuntament també ho fa. La mateixa norma –que subratlla que un privat només pot explotar per a una mateixa activitat un espai públic un màxim de 12 vegades a l’any– s’ha aplicat també al Piknik Electronik, cita que omple la muntanya de música electrònica els diumenges d’estiu, i que sí que ha generat moltes queixes veïnals per l’impacte ambiental.\n«Nosaltres ens hem contingut i hem evitat créixer massa per no afectar altres col·lectius que també fan ús de l’espai, però la programació de la Sala Montjuïc podria ser més extensa, àmplia i diversa si de nosaltres i del nostre públic depengués», assenyala Manén, que apunta la contradicció de l’actual ajuntament que, per un costat mostra la seva inquietud per la falta d’oferta cultural a la ciutat a l’agost i, per l’altre, nega l’opció a qui estaria disposat a programar per tenir-la.\nLa presidenta de la FAVB i històrica defensora de Mont-juïc, Anna Menéndez, opina que l’ajuntament encara fa poc per protegir la muntanya, «sobreexplota-da d’equipaments culturals». «A Montjuïc no se’l tracta com un parc, sinó com un parc temàtic», assenyala Menéndez, que destaca com afecta la mobilitat dels barris als peus d’aquesta zona verda cada vegada que es programen activitats multitudinàries als seus múltiples recintes, com el Poble Espanyol.\nFonts municipals afirmen que es limiten a fer complir la normativa –una regulació de la Generalitat, existent des de fa anys i que mai abans s’havia aplicat en aquest cas–,\ni que no poden discernir entre activitats. Manén ho accepta però a la vegada planteja una reflexió: «Cal trobar un equilibri entre la tranquil·litat dels veïns i la riquesa de la seva vida cultural», assenyala la directora de la Sala Montjuïc, que considera que les projeccions són «un bon exemple que aquesta convivència és possible»\nTemes: Cinemes Concerts Cine


Suu presenta el seu nou treball dins un Auditori de Girona confinat - El Gerió Digital\nSuu presenta el seu nou treball dins un Auditori de Girona confinat\nL'artista barcelonina ha esgotat totes les entrades en un recital carregat d'energia i ball\nDissabte, 18 de juliol de 2020 08:00h\nLa Suu durant el seu concert a l'Auditori de Girona en el marc del Festival Strenes © ACN\nLa proximitat de Susana Ventura – coneguda artísticament amb el nom de Suu – ha aconseguit traslladar el públic de l'Auditori de Girona a un escenari ben festiu. Ho ha fet a través de la presentació del seu nou projecte 'Ventura' que inclou un total de nou temes i que s'ha presentat avui per primera vegada en directe dins del Festival Strenes.\nDes de la primera de les cançons, l'artista ha demostrat una complicitat total amb els assistents que l'han ajudat a penjar el cartell de complet en un dels concerts més esperats del certamen. Aplaudiments, xiulets i crits en cançons com 'Lligar no es lo teu', 'Tranquilo', 'Si no saltas' o 'Todo lo que canto' que han fet oblidar les estrictes mesures de seguretat derivades de la covid-19 i han permès al públic desconnectar durant prop d'una hora i mitja.\nEl colofó ha arribat a la part final, quan l'artista ha fet sonar els seus dos temes més esperats, 'Eres un temazo' i 'Tan de bo', dos grans èxits de la barcelonina ben coneguts pels seus fans. Uns seguidors que han refermat la seva confiança en una de les cantants més joves i escoltades del panorama musical català.\nUn treball més "madur"\nEn l'estrena de 'Ventura' s'ha pogut escoltar les noves cançons de Suu, que tal com ella mateixa ha assegurat, són temes més "madurs" amb una sonoritat ben diferent del seu primer treball. El seu segon disc s'havia de presentar el passat mes d'abril, però el coronavirus el va posposar fins aquest mes de juliol. Un treball més pròxim a l'indie-pop i al rock, produït pel reconegut cantant, compositor i il·lustrador Carlos Sadness.\nDe fet, a partir de la presentació que s'ha fet el Festival Strenes, l'artista ja té programats altres concerts, com per exemple el d'aquest dissabte a Palafrugell (Baix Empordà). Suu també passarà pel Festival Grec de Barcelona el 24 de juliol i tocarà a Mataró el 30 d'aquest mateix mes. Tot i això, ha admès que molts dels concerts seran en format acústic a causa de les mesures de seguretat i la distància social recomanada.\nEl nou àlbum va sortir publicat el passat mes de gener, només dos mesos abans de l'inici del confinament. Una situació que la cantant ha recordat logísticament complicada, ja que podien assajar amb la banda. Al principi, ha apuntat que va sentir certa tristesa, tot i que després es va girar la truita i va aconseguir veure'n el costat positiu. "Vaig tenir temps per compondre, normalment amb la gira no tenim tant de temps per treballar" ha assegurat.\nEl nou escenari amb què haurà de conviure els pròxims mesos li provoca certa incertesa, però a la vegada s'ha mostrat convençuda que la gent seguirà responent com fins ara. Suu ha subratllat que tothom està molt "receptiu". Un altre factor positiu, ha recordat, és la possibilitat de descobrir "nous artistes". Ella mateixa fa dos anys es va donar a conèixer a través de la xarxa social Instagram, on penjava vídeos casolans cantant. "Crec que els concerts en línia cada vegada seran més freqüents" ha conclòs.


Cent anys de la demolició del Castell d’Olimbroi de Dénia | Noticies La Marina Plaça\nCent anys de la demolició del Castell d’Olimbroi de Dénia\nCastell d'Olimbroi,Castell d’Olimbroi,castillo de Dénia,Conquista Cristiana,Darrere del Castell,Domingo Llorens,Fallas de Dénia,jaume i,Jaume II,Josep Antoni Gisbert,Puerto de Dénia,Roc Chabàs\nLa dinamita per a construir l’escullera sud del port va acabar amb la fortalesa que havia sigut erigida just després de la conquesta cristiana, en el segle XIII\nEl pergamí de la falla Darrere del Castell evoca ara aquell monument en el solar on després va ser erigit durant la II República el xalet, també desaparegut, d’un gran hisendat\nArticle de Josep Antoni Gisbert: «Al Tossal de Sant Nicolau o d’Olimbroi, ara fa un segle, s’enderrocà un bell castell».\nEl Castell d’Olimbroi segons la litografia del llibre de Roc Chabàs, publicat el 1874.\nSi la història haguera sigu d’una altra manera, el centre urbà de Dénia podria estar hui en un lloc molt diferent a l’actual. Després de la conquesta cristiana de la ciutat a mitjans del segle XIII, els cavallers de Jaume I van decidir deixar deserta la gran metròpoli que havia sigut la medina de la Daniya islàmica i van intentar alçar a molta distància dos nous assentaments: un en el Palmar i un altre, el 1271, en Olimbroi, sobre el turó que hui es coneix com Sant Nicolau. Tots dos intents van fracassar.\nHo van fer per dues raons: la falta de recursos econòmics i el fet que el traçat urbà de l’antiga Daniya era tan poderós que no podia ser ignorat. Així que el 1304, Jaume II va abandonar estos somnis: fundar dins dels límits de l’actual Castell la Vila Vella que poc després es va expandir per la geografia del que havia sigut Daniya, on hui s’assenta el centre de la Dénia actual que segueix sent així fidel al seu passat islàmic.\nAra bé, en Olimbroi va quedar un altre castell edificat durant la conquesta cristiana. Amb el pas del temps, i segons subratlla l’arqueòleg municipal, Josep Antoni Gisbert, va complir no tant la funció de fortalesa sinó la d’ermita dedicada precisament a Sant Nicolau: d’ací ve el segon topònim, més contemporani. Però de totes maneres, aquell castell va perviure fins a principis del segle XX.\nVa desaparèixer llavors, quan el turó on s’assentava va ser usat com a pedrera per a la construcció de l’escullera sud del port: la dinamita feta explotar per a extreure la pedra va causar danys estructurals que van acabar amb el monument, en un procés de demolició que va concloure cap al 1917, ara fa un segle.\nPostal Thomas, Barcelona, cap al 1910. Al fons encara s’observa en el cim del promontori la silueta del Castell d’Olimbroi. Museu Etnològic de Dénia. Arxiu de Memòria Gràfica.\nAllò va esdevindre en una època en la qual advocar per la preservació del patrimoni històric sonava encara a xinès. De fet, l’altre castell, el qual encara hui és admirat i visitat, va patir el mateix procés en el seu vessant septentrional, que també va servir com a pedrera, en este cas per a l’escullera nord. Gran part dels problemes arquitectònics que pateix hui esta fortalesa vénen precisament d’aquell fet.\nDel Castell d’Olimbroi en canvi no queda ni rastre. Però tot i això, paga la pena evocar-lo: «Investigar i rememorar el patrimoni perdut constitueix tot un estímul per a poder preservar el poc que ens queda hui dia», raona Gisbert. Per a complir esta comesa hi ha diverses vies. Una d’elles és la intensa activitat cultural que estan desenvolupant des de fa ja anys les falles de Dénia. La comissió de Darrere del Castell ha col·laborat amb l’arqueòleg municipal perquè el seu pergamí d’enguany rescate el perfil d’aquell castell que un dia es va assentar en el promontori de Sant Nicolau.\nPresentació del pergamio de Darrere del Castell.\nPer això s’han basat en la reproducció d’una litografia extreta de la primera edició de la Història de la ciutat de Dénia, de l’historiador Roc Chabàs, publicada entre els anys 1874 i 1876, i realitzada per una de les millors impremtes de València, la de Sanchis. Aquella litografia estava inspirada al seu temps en un dibuix realitzat pel pintor de Dénia Domingo Llorens.\nSubratlla Gisbert que l’esforç realitzat per Darrere del Castell trau a la llum una altra dada interessant: a diferència d’altres fites perdudes, el Castell d’Olimbroi perviu en les primitives fotografies i litografies realitzades des de mitjans del segle XIX i en postals dels primers anys del XX. Les últimes estan datades entre el 1910 i 1915. Després, vindria la dinamita.\nLlegendes durant gairebé un mil·lenni\nEl turó de Sant Nicolau està carregat de llegenda. Ja en l’època musulmana es va assentar allà una ràpita, un centre d’ensenyament religiós. El castell es va alçar després de la conquesta cristiana i va ser utilitzat pel principal cavaller de Jaume I a Dénia, Pere d’en Carrós, sobretot com a talaia per a la vigilància del trànsit del port. De fet, des de la fortificació podia apreciar-se la Torre d’en Carrós, ja en la dàrsena.\nLibro de Chabàs.\nEs pot dir doncs que hi va haver una època en què Dénia va albergar dos castells, si bé el de Olimbroi gairebé mai va ser usat com a fortalesa, sinó que va tindre un caràcter residencial i ja a partir del segle XV va ser conegut com ermita de Sant Nicolau, un sant molt venerat a Itàlia: no debades, Pere d’en Carròs tenia possessions a Sardenya.\nLa llegenda encara prossegueix després de la demolició del Castell d’Olimbroi. A finals de 1920 i durant els primers anys de la II República es va alçar-hi un gran xalet amb un emblemàtic paviment hidràulic propietat de l’hisendat de la Fàbrica Cosmelli, una factoria de conserves que es trobava en el carrer Foramur. Esta magna finca, però, tampoc ha sobreviscut: sobre 1980 era ja una completa ruïna espoliada i la casa va desaparèixer definitivament fa poc més d’un lustre.\nNo és la primera vegada ni molt menys que la falla Darrere del Castell s’endinsa en els racons de la història de Dénia. La seua col·laboració amb Gisbert es remunta a fa sis anys i també ha dedicat pergamins a la terracota de Diana o a la ciutat islàmica de Daniya.\nAl Tossal de Sant Nicolau o d’Olimbroi, ara fa un segle, s’enderrocà un bell castell.\nJosep A. Gisbert Santonja, arqueòleg. Dénia, 2017.\nRebia el nom del sant, per que fou l’advocació que tingué des de l’edat mitjana l’ermita, i abans capella del castell. Olimbroi, o Orimbroi fou el nom del bellíssim castell del segle XIII que coronà el cim del tossal. Cap el 1917, finiria un procés d’enderroc iniciat una dècada abans, amb l’ús del indret com a pedrera per bastir l’escullera de l’androna del port. Lloc històric per excel·lència per haver acollit, a més a més, una pobla de vida efímera, fundada pel rei Jaume I l’any 1271.\nAl cim d’aquest promontori se situà un ribat musulmà; era com una mena de torre o monestir, generalment amb estatges amb quibla orientada a la Meca per a pregar. Seguint a l’immortal arabista En Julià Ribera i Tarragó, un bon amic d’en Roc Chabas, aquest potser fou l’emplaçament del ribat que, segons els cronistes musulmans, fou fundat vora el Montgó i la mar per un personatge que visqué al segle X; Abulmotárrif d’Elvira. El mateix nom de les Rotes, que apel·la un dels paradisos més estimats que envolten la ciutat i parlen amb la mar, cal advertir que Ribera considera que es d’arrel àrab i que deriva sens dubte de les ràpites. Per tant, paisatge sagrat dels musulmans.\nClassificat: Castell d'Olimbroi, Castell d’Olimbroi, castillo de Dénia, Conquista Cristiana, Darrere del Castell, Domingo Llorens, Fallas de Dénia, jaume i, Jaume II, Josep Antoni Gisbert, Puerto de Dénia, Roc Chabàs


'Il·lustres valencians il·lustrats' es converteix en una exposició - VilaWeb\n‘Il·lustres valencians il·lustrats’ es converteix en una exposició\nEl llibre és obra dels ontinyentins Judith Coronado i Migue Martí\n23.02.2016 - 15:58\nActualització: 23.02.2016 - 16:58\nLa historiadora Judith Coronado i el dissenyador Migue Martí van publicar l’any passat el llibre ‘Il·lustres valencians il·lustrats’, editat per Llibres de la Drassana. El volum dels dos ontinyentins aplega ‘una selecció de valencians i valencianes nascuts entre els segles XIX i XX que destacaren per les seues notables aportacions al món de la cultura i l’art’, amb una nota biogràfica i una representació icònica de cadascun dels personatges.\nAra han preparat una exposició amb les il·lustracions del llibre, que s’inaugura divendres que ve, dia 26, a la galeria Pepita Lumier de València, a les 19.30.\nEl pintor Josep Segrelles i el cantant Nino Bravo són valldalbaidins inclosos en els 95 valencians que apareixen en aquesta obra, alguns de reconeguts i altres que han quedat més en l’oblit, des d’Enric Valor i Joaquim Sorolla a Joan Monleon i El Titi, passant per Concha Piquer o Lucrezia Bori. Tot i no ser la majoria, les dones són, segons han volgut destacar els autors, els personatges a què han volgut destacar més atenció per rescatar-ne la memòria\nNascuts tots dos a la capital de la Vall d’Albaida, l’any 1987, Judith Coronado és llicenciada per la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de València. Migue Martí va estudiar disseny gràfic a l’EASD de València i ha col·laborat amb diversos estudis de disseny. Actualment treballa com a freelance en el camp del disseny gràfic i la il·lustració.


Associació de gegants i cabuts de Borriana: de juny 2011\nEl passat dissabte 25 de juny vàrem assistir a la XXI Trobada de Nanos i Gegants de Vinaròs, i ja és el quart any que visitem els nostres amics vinarossencs. A més de la nostra colla, havien acudit les d’Alcanar, Amposta, Benicarló, Benicàssim, Botafocs de Castelló, Maials, Sant Carles de la Ràpita, el Passeig de les Palmeres de Tarragona, Ulldecona i els amfitrions de Vinaròs.\nDesprés de plantar al passeig marítim, tots a dinar. Paelleta, pastissets, misteleta... i en acabant, en lloc de la becadeta, la majoria vàrem preferir prendre el bany a la platja del Fortí amb els gegants com a paisatge. I és que, només pel banyet, ja fa goig anar a les trobades de Vinaròs.\nA les 6 va començar la cercavila, encapçalada per l'haca de la colla Botafocs, i que va acabar al passeig marítim amb el ball de la colla de Maials i el ball dels nanos i el dels gegants de la colla amfitriona. Finalment es va fer la ballada conjunta de tots els gegants i a desmuntar, sopar i cap a casa.\nPublicat per Associació de gegants i cabuts de Borriana a 23:19\nEtiquetes de comentaris: 2011, Vinaròs\nEls cabuts visiten l'escola infantil "Infante Felipe" en la seua setmana cultural\nL’Escola Infantil Infante Felipe va rebre el passat 15 de juny la visita dels cabuts, portats pels membres de la nostra associació, i d’esta manera vam posar el nostre granet d’arena en la setmana cultural del centre.\nLa finalitat de l’activitat era que els més menuts conegueren i anaren familiaritzant-se amb estes figures que ixen a les festes de la Mercé des de fa moltíssims anys i també últimament a les de Sant Blai.\nEls xiquets i xiquetes van poder tocar els caps, posar-se’ls i jugar amb ells, encara que al principi alguns tenien una miqueta de por, que van anar perdent quan veien com els altres se’ls col·locaven i podien tocar-los sense que els passara res. Després d’haver-se familiaritzat amb els cabuts, van acabar tots jugant i ballant amb ells al ritme de la música de la dolçaina i el tabalet.\nUn dia que recordaran amb il·lusió durant molt de temps.\nPublicat per Associació de gegants i cabuts de Borriana a 13:40\nEtiquetes de comentaris: 2011, Borriana, Escola\nEls cabuts visiten l'escola infantil "Infante Feli...


Proves de robòtica submarina al port de Sant Feliu de Guíxols\nLa Universitat de Girona ha realitzat proves de robòtica submarina a les instal•lacions del Club Nàutic Sant Feliu de Guíxols. Recentment, la UdG ha realitzat experiments pel projecte Europeu SUNRISE, amb l’objectiu de demostrar la possibilitat de tenir vehicles autònoms submarins permanentment dins el mar.\nPer aconseguir aquest objectiu, s’han realitzat proves d’estacionament automàtic dins una gàbia en què el robot localitza acústicament l’estació fins a apropar-s’hi a pocs metres. A continuació, detecta visualment uns llums que indiquen la entrada de la gàbia, i utilitza aquesta referència per a entrar-hi. Un cop a dins, el robot atura els seus propulsors i es manté a dins fins a rebre una nova missió des de l’exterior, mitjançant una connexió a internet.\nJa fa quatre anys que la Universitat de Girona col•labora amb el Club Nàutic ganxó per desenvolupar diversos estudis de robòtica submarina en aigües de Sant Feliu de Guíxols.


Fonollosa reclama la tarifa plana de transport davant del conseller – La Bústia\nPer Lluís Gutiérrez / La Bústia 14 de gener de 2019 a les 20:00 0 888 Visites\nCalvet respon a l’alcalde de Martorell que poden haver-hi millores i ajustos, però la tarifa de zones actual seguirà així fins a l’entrada en vigor de la T-Mobilitat prevista per a l’any 2021\nXavier Fonollosa, alcalde de Martorell, ha tornat a reivindicar que totes les estacions de tren de Martorell pertanyin a la zona 1 de transport públic. Ho ha fet durant el seu parlament en la celebració del 125è aniversari de la línia Igualada-Martorell davant del conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, aquest dissabte a l’estació de Ferrocarrils (FGC) de Martorell Enllaç.\nL’alcalde ha explicat que “per 20 metres, l’estació de Martorell Vila és terme municipal de Castellbisbal que és zona 1, quan la resta d’estacions de Martorell (dues més de FGC i 1 de Renfe) són zona 3”. L’alcalde ha expressat que “és un greuge comparatiu agafar el bitllet en una estació o una altra perquè es multiplica per tres, això no és normal”, i ha afegit que “intentaré no permetre aquesta situació”.\nEl conseller ha dit que no canviaran les zones, que “es mantindrà d’aquesta manera fins a l’entrada en vigència de la T-Mobilitat l’any 2021”. Una targeta amb la qual es pagarà per quilòmetres i per la quantitat de vegades que s’utilitzi el transport públic. Calvet ha afegit que fins llavors “segurament tindrem millores i ajustos, però en tot cas la Catalunya lliure de zones la veurem el 2021”.\nCal recordar que l’1 de gener ha entrat en vigor la tarifa plana pels 36 municipis de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, de la qual pertany per exemple, l’estació Martorell Vila i la de Sant Andreu de la Barca.\nPer la seva part, el president de Ferrocarrils, Ricard Font, s’ha referit a la història de la línia i a la de FGC, que com a companyia es va crear el 4 de setembre de 1979 i que aquest any celebren els 40 anys. Ha repassat alguns dels reptes, com “les millores en la modernització a les línies de Martorell a Igualada i a Manresa” i la connexió “entre plaça Espanya i Gràcia per unir les línies del Vallès i del Baix Llobregat”.\nL’acte ha servit per batejar el tren commemoratiu del 125è aniversari, presentar una exposició i un llibret on es repassa la història de la línia i fer la visita al tren cafeteria històric. Han participat les autoritats de les diferents institucions representades per on passa la línia, entre ells l’alcalde de Masquefa, Xavier Boquete, i el primer tinent d’alcalde d’Igualada, Jordi Pont, en absència de l’alcalde i president de la Diputació. També el públic i regidors de Martorell i poblacions veïnes, els amics dels Ferrocarrils, de Sant Antoni Abat i l’Aula Teatre de Martorell. La festa ha acabat amb un aperitiu a peu dret.\nLa Llei de Barris deixa empremta a Olesa


Es confirma el trasllat de Valeo fora de Catalunya però no s’ajorna a l’any vinent ·\nEs confirma el trasllat de Valeo fora de Catalunya però no s’ajorna a l’any vinent\nRedacció 22 Octubre 2015 1 min read\nTreballador de Valeo parlant al ple de setembre // RdR\nEls 257 treballadors de Valeo a Martorelles, entre els quals hi ha cinc ripolletencs, continuen la vaga iniciada el passat mes de juliol en contra del trasllat de la fàbrica a Saragossa. Aquesta setmana s’ha confirmat que l’empresa marxarà de Catalunya però no ho farà de manera immediata com estava previst sinó que s’ha obert un període de negociacions per tal de fer un trasllat “ordenat i pactat”. Segons les previsions de la l’empresa el tancament es podria fer a mitjans del proper any i han accedit a treballar per tal de trobar alternatives que “ajudin al trànsit i redueixin els efectes de la decisió”.\nAquestes últimes setmanes les informacions sobre les intencions de Valeo havien estat contradictòries però finalment el propi conseller d’empresa i ocupació va confirmar el trasllat. Els treballadors de Valeo han rebut i continuen rebent el suport de partits polítics, sindicats i també ajuntaments que com el de Ripollet han volgut defensar així els llocs de treball.\nTags: atur Ocupació treball Valeo\nPrevious: Les jornades d’ajuda als refugiats recullen prop de 400 capses de roba i material\nNext: Continuen sense acord les negociacions per la reducció de plantilla a Castellon\nRedacció 24 Setembre 2020 425\nRedacció 22 Setembre 2020 490


El barranc de la Maladitxa: origen i llegenda. – Lo Lloch de Xilet\nPer què el Barranc més simbòlics dels giletans es diu de la Maladitxa? Ve de la combinació de paraules Mala i “Dicha” (Dita: circumstància o succés). Si combinem estes paraules, no precedix res bo.\nI es que per l’any de 1524 la població civil estava enfrontada entre moriscos i cristians, perquè obligaren als primers a batejar-se i prendre un nom cristià, a banda de negar-los les seues costums i usos. El 1547 el famós pirata turc Barbarroja, que assolava les costes valencianes, va enviar huit galeres de pirates argelins a la costa de Morvedre. Dos cents tripulants desembarcaren de nit. Aliats amb els moriscos de la comarca com a venjança, varen ser guiats per un veí morisc de Gilet, arribaren al terme i pel barranc que mor al riu Palància i puja fins el convent de Sant Esperit, s’aventuraren fins arribar al mateix convent. Saquejaren totes les relíquies i mercaderies de valor portant-se alguns frares com a presos. Tornaren pel mateix barranc fins arribar a Morvedre on els veïns, els donaren batuda i pogueren recuperar al frares presos i fins i tot el botí robat.\nAvisat el governador de València que llavors era Joan de Vilarrassa, els va sorprendre fugint a la costa i atrapats gran part d’ells, després de confessar l’autoria i còmplice de tal expedició, els torturaren fins la mort.\nPer tot el que va passar aquell any, als veïns de Gilet, com a represàlia, el 1563 els prohibiren portar tot tipo d’armes i aquell barranc protagonista del succés començà a dir-se fins als nostres dies el barranc de la mala dita, del mal succés, de la Maladitxa.\nReserva tu Libro «Genealogía de Gilet»\n2 semanas atrás Kike Soriano\nPresentación del libro Genealogía de Gilet