Després de veure com s’escapava la lliga dos dies abans, l’equip encara estava una mica tocat.\nEn el primer quart van entrar el Joel, l’Ignasi, l’Oriol, en Fèlix i l’Arnau de porter. Primer deu minuts amb cert domini de la Salle i amb un gol de Fèlix per obrir el marcador. D’altra banda, una gran jugada d’en Joel no acaba en gol per ben poc, ja que un intent de vaselina acaba topant-se amb el travesser.\nL’Albert va haver de posar l’Arnau de porter, modificant el plantejament del partit.\nEn el 2n quart entren Eloi, Àlex, Marc i Esey. La Salle no sap atacar la defensa zonal de l’equip rival i fruit d’un mal entès entre dos jugadors, l’escola Fructuós empata el partit. Després d’una bona combinació l’Esey marca el 2-1. Abans de finalitzar el quart, l’Eloi materialitza el 3-1 en un contraatac.\nAl tercer quart son de la partida l’Aran, l’Ignasi en Joel i l’Esey. Mal quart de la Salle on els jugadors tornen a patir per superar la defensa zonal de l’equip contrari. L’escola visitant fa el 3-2 i l’Arnau evita l’empat amb una sèrie de grans aturades. Per sort, l’Esey marca el 4-2 que dóna tranquil·litat a l’equip.\nEn el darrer quart la Salle surt amb l’Eloi, l’Àlex, en Fèlix, l’Oriol i l’Arnau sota pals. Fèlix, Àlex i Eloi amplien el marcador fins al 7-2 final i l’Arnau evita algun gol més.\nFinalment, l’equip es treu el gust amarg del últim partit perdut i el més important és que es respira un gran ambient entre tots els jugadors i l’entrenador.\nTots som Salle!!!\n1r Quart: 1-0\n2n cQuart: 3-1\n3r Quart: 4-2\n4t Quart: 7-2\nFèlix Peleguero (3 gols)\nEsey ( 2 gols)\nÀlex Suris (1 gol)\nEloi Espinosa (1 gol)\nHas trobat aquesta informació a www.lasallegracia.cat/noticies/650


1a Neteja col·lectiva en família amb OSMON – Orvepard.org\n30 de març de 2019 at 10:30\nScheduled\tAssociació Jubilats Festes i celebracions General\nSkatepark, Avda. Pearson 1, Pardinyes. Mapa\nAmb moltíssima il·lusió us presento l’activitat que estem organitzant amb l’oenagé OSMON i amb la col·laboració amb la fruiteria L’HORT DE CA LA BÀRBARA. Voleu saber en què consisteix?\nSabeu què fan els i les joves voluntàries d’ OSMON cada dissabte? Recullen brossa en diferents espais de la nostra ciutat i ja en porten 1000kg. Però no només això! també tenen creixent 1000 arbres per a ser plantats la propera tardor. Una activitat a la qual hi podrem assistir i plantar el nostre arbre familiar.\nQUINS SÓN ELS NOSTRES OBJECTIUS?- Comprendre que la quantitat de residus que generem és una barbaritat i que, per tant, cal que busquem alternatives als materials d’un sol ús. Cal pensar en envasos reutilitzables.- Veure que la fruita és la millor opció i la més saludable per a emportar-se fora de casa i, a més, no li cal envoltoris. – Conéixer el voluntariat, la seva implicació i ensenyar als nostres fills i filles a aportar el seu/nostre granet de sorra en la societat.\n– Fomentar les compres sense residus, és a dir, anar a comprar amb bosses de roba per a evitar les bosses de plàstic.\nComptarem amb la col·laboració de la fruiteria L’HORT DE CA LA BÀRBARA de Baró de Maials que ens regalarà fruita per a les famílies assistents i que hàgin participat en la recollida. En els darrers mesos L’HORT DE CA LA BÀRBARA ha apostat per l’eliminació de les bosses de plàstic i altres envasos d’un sol ús, demostrant així el seu compromís amb la sostenibilitat. I per què? Ells mateixos ens ho expliquen a la seva web.\nL’hort de ca la Bàrbara som una empresa familiar ens dediquem des de fa tres generacions a l’agricultura. Ens sentim molt agraïts per lo que la terra ens ha donat i ara volem tornar-li el favor, fem que sigui més sostenible i perduri per a moltes generacions més.\nUn bon amic sovint repeteix el següent proverbi xinès: FA MÉS SOROLL UN ARBRE QUE CAU QUE CENT QUE CREIXEN. Doncs es dona més importància als comportaments incívics, perquè són els que fan més soroll; en canvi costa conéixer les “bones accions” com la dels voluntaris d’ OSMON i petites botigues com L’HORT DE CA LA BÀRBARA perquè no se n’acostuma a parlar tant. Potser és el moment de fer conéixer la gent compromesa amb la societat i que pensa que un món millor i més net és possible. ROC EN ACCIÓ s’hi suma!\nCal que sapigueu que els voluntaris d’OSMON han buscat un lloc assequible per a anar-hi amb infants però cal seguir algunes NORMES DE SEGURETAT:1. Cal que tots els assistents portin guants. L’ oenagé OSMON en portarà però si en teniu a casa en podeu portar dels vostres. També podeu fer una petita aportació de 2€ per a col·laborar amb la compra de més guants. Podeu portar bosses, si en teniu a casa, per anar-hi posant la brossa.2. Cada infant serà responsabilitat dels adults que l’acompanyin, ja siguin pares o mares, padrins o padrines…\nDia de Pardinyes amb el Força Lleida


Maite Salord » Blog Archive » Tothom a la Plaça des pins!\n13 comentaris a “Tothom a la Plaça des pins!”\n# Kintet Escrit el 27 maig 2008 a les 16:58\nEs meu esperit serà amb voltros (cony, sembl un capellà…). Ànims des de Barcelona!\n# esperança camps Escrit el 27 maig 2008 a les 22:56\nDes de València, conta’m a mi també per a la concentració. A banda de la història sentimental que molts ciutadellencs tenim amb la plaça dels pins. em sembla que fer-hi un párking és un error. Em sembla que fer-hi un aparcament subterrani és com fer una crida, com fer un iman perquè tots els cotxes que entrin a la ciutat vagin cap allà. Això no serà bo ni per a la imatge de la ciutat, ni per la tranquilitat, ni pels índex de contaminació atmosfèrica i acústica… No serà bo. No es pot fer un pàrking subterrani al centre de la ciutat…\n# Joan Escrit el 28 maig 2008 a les 2:48\nUs recordam que el PSM té a la seva pàgina web la documentació de la campanya “Salvem la Plaça des pins”:\n# Maite Salord Escrit el 28 maig 2008 a les 8:12\nEsperança, Kintet: avui capvespre, també sereu a Ciutadella, a la plaça des pins. I esper que acompanyats d’un bon grup de ciutadans que no volem renunciar a un espai privilegiat -que, ben cuidat, encara ho pot ser més- com és aquest. Ja us en faré cinc cèntims.\n# silve Escrit el 28 maig 2008 a les 11:25\nContau-ne un altre!\ncuriosament avui fosquet a la mateixa hora presentam a Palma una col·lecció de vestits ecològics del dissenyador Tolo Crespí. Són vestits fets amb cànem, lli, cotó, amb tinys ecològics extrets de plantes, llavors i insectes. És el resultat d’un projecte d’investigació de dos anys d’estudi. Sembla mentida com una cosa tan “aparentment” superficial com la moda aposta clarísssimament (no només a nivell comercial sinó també a nivell consciència) pels valors ecològics i nosaltres “reserva de la biosfera” ens plantegem substituir l’oxígen dels arbres pel fum dels cotxes. Riure per no plorar!\n# Joan Escrit el 28 maig 2008 a les 13:06\nA IB3 també van fer una connexió en directe des de la plaça des Pins, al programa “Balears Directe”:\n# Maite Salord Escrit el 28 maig 2008 a les 14:42\nTens raó, Joan, però no ho vaig saber a temps per anar-hi. Gràcies per posar l’enllaç al video de la connexió!\nSilve: de Barcelona, de València i, ara tu, de Palma. Com diu en Kintet, arriben esperits de tot arreu!\n# Maite Salord Escrit el 28 maig 2008 a les 17:56\nLa crònica promesa:sense comptar els esperits, hi devia haver unes 200-250 persones. Si tenim en compte que la convocatòria s’ha fet d’un dia per l’altre, un dimecres, a les 5h i plovent, jo diria que ha estat tot un èxit. El millor: la gent convençuda i animada a continuar endavant. Ah, i molta gent jove!\n# Kintet Escrit el 29 maig 2008 a les 12:00\nEl GOB han penjat un video d’un reportatge de Balears Directe (IB3). Es video és un poc cutre, es presentadors un poc flacs (supòs que sempre serà IB3), i crec que entenc que plogués (sinó escoltau sa cançó que canten ses senyores, no és desafinar perquè per desafinar s’ha d’afinar primer, al menos una síl·laba…), però es pot veure s’ambient, posa sa pell de gallina veure gent de totes ses edats remugant per una mateixa causa. No diré que faixin bé sa seua feina, dalt la Sala, però com a mínim es poble ha trobat un enemic comú des de lo d’es dic i està més unit. Es teixit associatiu està sa i coordinat, i açò és lo millor que li pot passar a Ciutadella, vegent s’incompetència d’es que comanden.\nMolta atenció a un rètol que posen: “Volen evitar que s’acrifiquin els pins”. Per jo si els han d’acrificar, que ho faixin, però que no els tallin!\nPD: Maite, no seràs s’única que es fermarà a un pi, hi comença a haver quòrum. Crec que, a més, ses senyores estarien disposades a formar un batalló coral per desmoralitzar s’enemic i fer-lo fugir més enllà de sa Costa Nova.\nPD2: A sa web d’es diari Menorca hi surt una enquesta molt curiosa sobre quina proposta es durà primer a terme a Ciutadella. Ses opcions són: “aparcament subterrani”, “pista voltadora”, “parc motor” i “enguany, cap”. De moment, va guanyant “Enguany, cap” per un 72%. Açò sí que és visió de sa realitat política…\n# toni Escrit el 29 maig 2008 a les 20:19\n# Esteve Escrit el 29 maig 2008 a les 21:44\nKintet, la teva frase “desmoralitzar s’enemic i fer-lo fugir més enllà de sa Costa Nova” és ofensiva! En aquesta banda de sa Costa Nova no n’hi ha cap d’enemic. Ja està bé de no veure-hi més enllà d’un pam des nas a Ciutadella. L’enemic, si hi és, el teniu a Ciutadella mateix i mentre vosaltres continuau amb les vostres neures provincianes ells van fent. I així us va! Al cap i a la fi, va ser es poble de Ciutadella -aquest que dius que té s’enemic a s’altra banda de sa costa Nova- qui els va tornar a posar dalt la sala… Quan sent comentaris com es teu no faig més que pensar que teniu el que us mereixeu. I em sap greu.\n# o Escrit el 30 maig 2008 a les 10:42\nEsteve, crec que no has entes sa frase d’en kintet…\ntorna a llegir-la home!!\n(enemic a Ciutadella, desmoralitzar-lo i fer-lo fugir, ara enemic enfora) xD\n# esteve Escrit el 30 maig 2008 a les 15:16\no, saps perfectament quin sentit ha tingut sempre a Ciutadella sa frase “més enllà de sa Costa Nova” i si no ho saps demana-ho a sa gent gran.\nXerrant de tot… veure sa cantant d’òpera de dalt la Sala mesclant a sa mateixa frase “circ” i “espectacle dantesc” la retracta a la perfecció. Dubt que hagi llegit mai sa Divina Comèdia, però en boca d’ella és per xapar-se. Per favor, foteu-la fora de s’Ajuntament -democràticament, clar- però que no deixi mai es seu càrrec de bufó que no sap què diu.\nSort a tots en sa defensa de sa Plaça!


NEXES | JORNADES - IDENSITAT\nNEXES | JORNADES\nNEXES + ESPAI-E / JORNADES\nBARRIS I PRÀCTIQUES ARTÍSTIQUES\n29-30 de Juny\nLloc: Fàbrica de Creació Fabra i Coats. Barcelona\nDEBATS - PROJECTES - TAULES D’INTERCANVI\nRESUM DEL PROGRAMA EN PDF\nArt, disseny i territori des de la investigació i l'acció\n¿El “barri" i la "cultura" són àmbits antagònics, anàlegs, combinables, contrastables, caducs, desfasats? Les relacions entre cultura i barri són sovint complexes i poc clares, no és el mateix parlar de cultura en els barris que parlar de la cultura de barri. Hi ha barris que concentren la major part d'infraestructures culturals i altres que són veritables deserts. Hi ha barris que sense infraestructures han despertat un gran interès per part dels creadors, i atresoren un capital simbòlic molt alt, malgrat estar fora del mapa de les activitats culturals. Hi ha operacions urbanístiques que han utilitzat la cultura per especular i negociar amb la transformació dels llocs, i renovar les formes de vida que s'hi havien configurat. Hi ha veritables connexions i desconexions entre "els barris" i "les cultures".\nNEXES + ESPAI-E / JORNADES planteja una trobada per a discutir, potenciar i mostrar realitats a l’entorn de la hibridació entre barri i pràctiques artístiques. Més que donar resposta a una pregunta que contempla múltiples respostes, es vol definir un espai d'exploració que inclou debats, intercanvi de projectes socials i artístics, i connexions entre barris i estratègies sòcio-culturals. Més que crear noves tesis el que es vol és destensar les connexions entre barri i cultura, per analitzar projectes existents i sondejar possibles vies. Més que articular un aparador de projectes modèlics, el que es vol és crear és un borbolleig d’experiències que posen en relació pràctiques artístiques amb el barri. Un espai d'anàlisi crítica que revisa el potencial de posar en relació els espais i les vides que l'habiten, amb l'acció artística i cultural. La cultura generada a partir de relats, identitats, conflictes i situacions sorgides en els contextos urbans. El barri com espai d'investigació i producció cultural en el qual activar propostes des de l'àmbit de la creació cultural, orientat en aquest cas cap a l'art i el disseny.\nEn moltes ciutats la noció i reivindicació del barri ressorgeix amb intensitat. A Barcelona el concepte barri pren força i es reclama com a bastió d'identitat, de pertinença, d'autenticitat, de comunitat local, de realitat; un indret sòlid des del qual fer front als fluxos de la mobilitat contemporània. La projecció i visió de la ciutat sol resumir-se en els seus eslògans. De l'anterior "Barcelona Inspira", orientat a generar un espai busines friendly per a creadors, emprenedors o joves talents, s'ha passat al "Sóc de Barri", que potència el fet de viure i participar en la construcció de la ciutat i la cultura. Aquesta mirada integradora, revitalitzadora i nostàlgica del barri, contrasta amb una realitat sembrada de desconnexions, mobilitats laborals, precarització d'espais i de vides, manca d'identificació amb el lloc... Davant aquesta nova articulació discursiva apareixen diverses qüestions relacionades amb l'aïllament i la connexió entre els diferents conceptes de barri, i el seu nexe amb la cultura. Des de la perspectiva de les pràctiques artístiques, considerem que el barri és i ha sigut un lloc per a l'exploració de relats, d'anàlisi i crítica urbana, de construcció d'experiències col·lectives, de configuració de noves imatges i de projecció d'imaginaris prefigurats. Aquestes sessions obertes apleguen processos i projectes desplegats en diverses ciutats, en els que es posen de manifest com barri i cultura esdevenen motor de múltiples accions que combinen creació, acció crítica, acció social i acció política desplegada en el context.\nHi ha una identitat de barri? Com entenem la relació barri – cultura? Existeix la cultura de barri? Equipaments, serveis, relacions, simbologia, circulació, comunitat, habitatge, feina, espai públic, quins d’aquests elements articuladors de barri es relacionen amb l’acció cultural? Té alguna relació la cultura amb la qualitat de vida? Com es distribueixen els capitals que es generen des de projectes culturals que impliquen la participació de persones? Es la cultura un espai de precarietat? És el barri un entorn propici per a enquistar la precarietat? Pot l'art introduir canvis en les cultures de barri? Existeix la recerca en art i disseny aplicada a barris en transició?\nLes Jornades es configuren a partir de DEBATS - PRESENTACIONS DE PROJECTES - TAULES D’INTERCANVI DE PROJECTES LOCALS.\nLes taules de debat es desenvoluparàn a través de ponències relacionades a les derives conceptuals entre barri, pràctiques artístiques i de disseny i investigació aplicada amb debats i espais oberts al diàleg. Concretament les línies de treball que es proposen són:\n- PERQUÈ ENS INTERESSEN ELS BARRIS? ENFOCS TRANSDISCIPLINARS\n- PRÀCTIQUES ARTÍSTIQUES CONTEXTUALITZADES. ESQUIZOFRÈNIES ENTRE EL LOCAL I EL VISITANT.\n- COM INCIDEIX LA RECERCA APLICADA EN LA TRANSFORMACIÓ DELS BARRIS?\n- PRESENTACIÓ DE PROJECTES\nLa presentació de projectes combina agents i projectes convidats amb una selecció de projectes realitzada a través d’una convocatòria oberta. Aquest apartat incorpora treballs realitzats en el marc de la temàtica plantejada i en contextos determinats.\nLínia de treball oberta a convocatòria:\n- Projectes de recerca en art i disseny aplicada a contextos territorials específics. Projectes o programes d'art i disseny que incideixen, visibilitzen o formen part de situacions relacionades amb el territori.\n- TAULES D’INTERCANVI DE PROJECTES I BARRIS.\nEn el marc de les jornades comptarà amb un espai d’intercanvi i visibilitat d'equipaments, agents, projectes i entitats al voltant d'una taula de projectes amb la participació d'agents locals que treballen en teixits del barri. La taula té l'objectiu de propiciar, donar a conèixer les iniciatives actives, així com desglossar els diferents components dels projectes per conèixer tant els factors que contribuèixen a seu èxit, com les dificultats que l'impedeixen.\n9.30 - 10.00 h - Presentació\n10.00 – 11,45 h - PERQUÈ ENS INTERESSEN ELS BARRIS? Enfocs transdisciplinaris en relació a la ciutat.\n- Núria Benach, investiga sobre les representacions urbanes en intensos períodes de transformació social i espacial, li interessa la geografia social urbana i la geografia crítica. És professora de Geografia Humana a la Universitat de Barcelona.\n- Ana Méndez de Andés, arquitecta urbanista, coordinadora de projectes de Madrid 129, és part del govern de Ahora Madrid, plataforma des de la qual ha format part activa des dels seus inicis i on ha estat assessora de Planificació Estratègica a la regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Madrid.\n- Gaspar Maza, antropòleg, interessat en els encreuaments entre barri, espai públic, esport, creativitat i usos informals dels espais. És professor al departament d'Antropologia de la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona.\n- Manolo Laguillo, artista, comissari d'exposicions, catedràtic de fotografia a la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona. Des de la fotografia ha documentat la ciutat que està fora dels circuits, la ciutat que no es veu. Li interessa la resignificació dels espais i la vida cotidiana de les perifèries urbanes.\n11.45 - 12.15 h - Cafè\n12.15 – 13.45 h - PRÀCTIQUES ARTÍSTIQUES CONTEXTUALITZADES. ESQUIZOFRÈNIES ENTRE EL LOCAL I EL VISITANT.\n(Aquesta taula de debat es realizarà en anglès)\n- LAZNIA Center for Contemporary Art / Aleksandra Ksiezopolska. LAZNIA és un centre d'art fundat el 1989 per artistes, que a més de ser un important centre artístic i cultural a Polònia, assumeix una funció educativa i revitalitzadora als barris desfavorits de Gdańsk. Alesandra Ksiezopolska és comissària de LAZNIA CCA, llicendiada en Fotografia i Nous Mitjans a l'Acadèmia de Belles Arts de Gdansk i en Ciències Socials per la Universitat de Gdansk.\n- BLOK / Ivana Hanaček, Ana Kutleša. BLOK és un col·lectiu curatorial que opera en la intersecció de l'art, la investigació urbana i l'activisme polític (Zagreb, Croàcia). Ivana Hanaček es dedica al comissariat i a la investigació en el camp de l'art socialment compromès- És membre del col·lectiu BLOK des de 2010. Anna Kutleša és historiadora de l'art i membre del col·lectiu BLOK des de 2009, actualment és co-curadora del projecte Artists for the Neighborhood, un programa artístic experimental per a l'espai públic.\n- JISER / Xavier de Luca. JISER promou la creació artística i l'ús de l'art com a eina de transformació social en l'espai Euromediterrani, a través de la realització d'activitats que afavoreixin l'intercanvi i l'apropament entre les diferents realitats culturals de la zona. Xavier de Luca s'ha format en art contemporani, fotografia i gestió cultural. Actualment, desenvolupa la seva tasca professional entre la Fundació Suñol de Barcelona i JISER Reflexions Mediterrànies, on és el director i que desplega activitat entre les ciutats de Barcelona, Tunis i l'Alger.\n13.45 – 14.30 h – PROJECTES REALITZATS EN EL MARC DE NEXES (EN EL CONTEXT DEL BESÒS)\nNúria Güell i Levi Orta amb l'Associació de Joves Estudiants Gitanos del Bon Pastor "Rromane Siklyovne", Fito Conesa amb Espai Jove Garcilaso, Xeito Fole amb Acathi, Irena Visa + Grup de dones del Servei d'Interculturalitat de Trinitat Vella + Centre Cívic Baró de Viver.\n14.30h Dinar (Si estàs interessat en assistir al dinar recorda indicar-ho al formulari i t'escriurem amb els detalls)\n16.00 – 17.30 h - COM INCIDEIX LA RECERCA APLICADA EN LA TRANSFORMACIÓ DELS BARRIS?\n- Tània Costa. Doctora en BBAA. PDI a EINA, centre Universitari de disseny i art adscrit a la UAB. Coordinadora del EEES Màster Universitari de recerca en art i disseny d’EINA i UAB, i del Gup de Recerca Disseny i innovació social. Art i disseny en/per a la transició.\n- Octavi Rofes. Doctor en Antropologia Social i Cultural. Docent i investigador a EINA, centre Universitari de disseny i art adscrit a la UAB. Estudia, des de la perspectiva etnogràfica, les representacions en conflicte en un món globalitzat.\n- Lilian Weikert García. Llicenciada en Matemàtiques (Berlín) i Máster en Ordenació, Gestió i Protecció del Paisatge (UIA). Des de 2003, junt amb Jaime Gastalver, és part del projecte d’arquitectura, paisatgisme, gastrosofia, art urbà i investigació LaPlasita, Sevilla.\n- Marc Martí-Costa. Sociòleg i doctor en Polítiques Públiques. Cap d'àrea Governança i Polítiques Públiques al Institut d'Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona (IERMB). Investigador en participació ciutadana, moviments socials i regeneració de barris.\n- Sàgar Malé Verdaguer. Llicenciat en Geografia i Història i en Comunicació Audiovisual. Tècnic de cooperació al desenvolupament en països en conflicte. Realitzador i guionista de documentals amb Mapasonor sobre dones a Palestina, Afganistan, Túnez i Senegal.\n17.30 – 20.30 h - PROJECTES DE RECERCA EN ART I DISSENY APLICADA A CONTEXTOS TERRITORIALS ESPECÍFICS.\n(Seleccionats en convocatòria oberta)\n- Gregory Sholette / Chloë Bass / Rafael De Balanzo. Art Against Austerity/Memories of Desinvestiment / Pageantry of Resistence\nComunicacions no presencials i presentats a través de format pòster\n- TAULES D’INTERCANVI DE PROJECTES I BARRIS\nEspai d’intercanvi i visibilitat d'equipaments, agents, projectes i entitats al voltant d'una taula de projectes amb la participació d'agents locals que treballen en teixits del barri. La taula té l'objectiu de propiciar, donar a conèixer les iniciatives actives, així com desglossar els diferents components dels projectes per conèixer tant els factors que contribueixen al seu èxit, com les dificultats que l'impedeixen.\n10.30 – 11.00h Presentació de projectes\n- Bon Viver de les Arts. Activitat promoguda pels barris de Baró de Viver i Bon Pastor (Barcelona). Hi estan involucrades entitats, associacions, persones i serveis municipals que es posen d'acord per dur a terme la programació, generant un espai d'activació sociocultural en el barri.\n- Desdelamina.net. Projecte de dinamització comunitària que des de 2003 ha creat un canal de comunicació i promoció de la vida al barri La Mina (Sant Adrià de Besòs). Entitats que hi treballen i persones que hi viuen poden participar en el seu desenvolupament, constituint una alternativa a la visió i el tracte mediàtic que tan sovint contribueix a estigmatitzar i perpetuar els prejudicis existents sobre el lloc.\n- Diàleg de Dones. Espai d'acollida i socialització per a dones immigrades. Des 2013 contribueix, a través del diàleg intercultural en clau femenina, a la cohesió social. Treballen fomentant la participació des del barri de Raval (Barcelona) i, des d'una perspectiva de gènere, promouen la interculturalitat en el context ciutat.\n- La Volta. Projecte cultural disseminat en quatre locals de la plaça de l'Assumpció del barri de Sant Narcís (Girona) recuperats i habilitats per acollir projectes en residència vinculats a l'art, l'artesania i la cultura. Promou la cooperació i la implicació activa dels residents i la col col·laboració amb altres agents, per garantir la dinamització cultural, social i comercial del barri.\n- El Solar de la Puri. Espai comunitari que acull des 2014 una constel·lació de projectes autogestionats. Està situat al carrer Puríssima Concepció, al barri de Poble Sec (Barcelona), i és fruit d'un procés de transformació que compta amb una destacada oposició veïnal. Connecta formes de fer de col·lectius i grups informals diversos, que han orientat el seu treball en assajar noves interaccions amb el carrer i que alhora impliqui el desenvolupament de diferents recursos col·laboratius.\n11.30 – 13.00h Taules de treball dinamitzades i vinculades als projectes presentats.\nEls temes es desglossen en funció dels següents àmbits temàtics:\n- Èxits i fracassos - Metodologies - Gestió de recursos - Connexions: dins i fora del barri\n13.00 – 14.00h Presentació conjunta de les qüestions treballades en les taules.\n(Qualsevol variació del programa s'actualitzarà a través d'aquesta pàgina)\nMés informació sobre el projecte NEXES\nPer participar en l'apartat "Presentació de projectes" de les jornades Barris i Pràctiques Artístiques, s'obre una convocatòria de comunicacions a investigadors, per participar en les presentacions públiques d'aquestes jornades.\nA qui va dirigida la convocatòria\nLa convocatòria està dirigida a artistes, dissenyadors, arquitectes, antropòlegs, geògrafs urbans, sociòlegs, historiadors de l'art, i estudiants d'aquestes disciplines o d'altres, que portin a terme investigacions vinculades a l'àmbit proposat.\n- Les comunicacions seleccionades en aquesta convocatòria participaran en les jornades com a part de la programació global.\n- Les comunicacions que participin en les jornades rebran una compensació de 60 eur en concepte d'honoraris.\n- Cada comunicació disposarà de 15 minuts per a la seva presentació en el marc de les jornades.\n- Les comunicacions podran formar part de la publicació digital que es realitzarà sobre els temes i projectes proposats per NEXES - iD Barri Besòs.\n- S'expedirà un certificat per part d’EINA, Centre Universitari de Disseny i Art Adscrit a la Universitat Autònoma de Barcelona, que acredita la participació com a ponent en les Jornades BARRIS I PRÀCTIQUES ARTÍSTIQUES.\n- IDENSITAT, EINA-UAB, Fabra i Coats Fàbrica de Creació podran utilitzar les imatges generades a l'entorn d'aquest esdeveniment per a la seva comunicació específica, i/o les publicacions derivades del conjunt de les Jornades.\nMaterial a enviar per participar\n- Omplir i enviar el formulari amb el material en un sol document en PDF abans del 25 de Maig de 2018.\n- Resum (Abstract) de la ponència amb una extensió màxima de 400 paraules, llistat de 4 paraules clau.\n- CV resumit (extensió màxima de 2 pàgines).\nSelecció de les ponències\nLa seleció d'aquesta convocatòria va a càrrec de membres d'Idensitat i del Grup d'Investigació Disseny per la Innovació Social. Art i Disseny en/per la Transició http://www.designprocesses.org/\nLes jornades Barris i Pràctiques Artístiques formen part del projecte NEXES i ESPAI-E. Estan organitzades per IDENSITAT i EINA, Centre Universitari de Disseny i Art adscrit a la Universitat Autònoma de Barcelona, amb suport de Fàbrica de Creació Fabra i Coats, MINECO FFI2015-64138-P Generating Knowledge in Artistic Research: Towards an Alternative Account. A Meeting Ponit of Philosophy, Art and Design. IP. Gerard Vilar, i Art For Change de la Fundació CaixaBank,.


L'Esparreguera suma la victòria a Quart en un matx decidit al tram final - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nQUART 69 71 ESPARREGUERA\nL'Esparreguera suma la victòria a Quart en un matx decidit al tram final\nL'Esparreguera suma la victòria a Quart en un matx decidit al tram final Regió7\nEl Tenea Esparreguera va obtenir un triomf molt meritori a domicili, concretament a la pista del segon classificat del grup C-A de la Lliga EBA, un Quart que va caure derrotat per dos punts de diferència (69-71). Amb aquest resultat, el conjunt del Baix Llobregat Nord escala fins a la quarta posició de la classificació.\nEl partit va ser un frec a frec constant entre les dues formacions, i va ser l'equip dirigit per Óscar Navarro qui va acabar per davant al final del primer quart (15-17). En el segon període els esparreguerins van aconseguir mantenir-se per davant per arribar a la mitja part de l'enfrontament amb un marcador de 30-32.\nEn la segona meitat la tònica va ser pràcticament la mateixa i cap dels dos conjunts va poder obrir forat en l'electrònic, que al final del tercer quart reflectia un 52-53. Els deu darrers minuts del duel van ser apassionants i el triomf no es va decidir fins als darrers segons per petits detalls que van afavorir els visitants. El proper partit del Tenea Esparreguera serà dissabte que ve, 26 de gener, a partir de dos quarts de set de la tarda, quan rebran la visita de l'Anagan Olivar de Saragossa.


sardanaesportiva.cat / LA JORNADA: EL DUET RIPOLL-FIGUERES TORNA A ENGEGAR EL CAMPIONAT GIRONÍ\n1ª i 2ª jornada del Campionat Territorial de les Comarques Gironines\nDoble jornada per a les colles gironines que com ja és habitual en aquests últims anys començen el seu campionat amb els concursos de Ripoll i Figueres el primer diumenge de maig, en plenes festes a les dues poblacions.\nColla Mans amigues / Imatge: E. Capdevila\nAl matí la plaça de Sant Eudald ha estat testimoni d'aquest certament que enguany a arribat a la 51ena edició, amb la participació de 26 colles d'arreu del país. En la categoria absoluta els cassanencs de Mans amigues s'han imposat en els dues sardanes de competició. En la segona posició a la primera sardana s'ha situat la barcelonina Xàldiga, per davant dels banyolins Claror de Goges, intercanviant-se els llocs en la segona.\nEn la resta de categories tampoc no hi ha hagut canvis en els primers llocs. Així el palmarès l'han conformat les colles Trapelles, de Sabadell, en alevins, Estel de les Gavarres, de Cassà, en infantils, i Aires gironins, de Girona, en veterans.\nInformació facilitada per l'àrea de campionat de la Territorial de le Comarques gironines\nColla Xàldiga / Imatge: E. Capdevila\nUn altre clàssic de la demarcació amb 66 anys d'història al seu darrere. Una plaça Catalunya amb força públic ha acollit les 24 colles participants, amb només la Xàldiga de fora de la demarcació.\nEn alevins, sense Trapelles, bona entrada de la colla Montgrí mini que assoleix el primer lloc davant d'Il.lusions, segons al matí, a les dues sardanes.\nEn infantils Estel de les Gavarres repeteix lideratge, Aires gironins s'ha tornat a imposar en veterans i es repeteix el podi de les colles grans, amb Mans amigues com a lider en solitari.\nSi al matí veiem buida la categoria juvenil, a la tarda entra Montgrí 2000, en una categoria de nou sense rivalitat.


Sant Cugat lliurarà 58 nous habitatges de lloguer protegit a Can Mates\nL'alcaldessa de Sant Cugat ha visitat la nova promoció d'habitatges. FOTO: Localpres\nD'altra banda, Promusa ha adquirit 6 pisos per destinar-los al lloguer protegit a través de la fórmula del "tanteig i retracte"\nper Redacció del TOT 26 de juliol de 2019\nSant Cugat del Vallès lliurarà al mes de setembre una promoció de 58 habitatges de protecció oficial (HPO) en règim de lloguer general. Uns habitatges que s'han construït al barri de Can Mates, entre els carrers de Vallseca i Bener de Moxó, i que l'alcaldessa de la ciutat, Mireia Ingla, ha visitat aquest 26 de juliol.\nEls 58 nous pisos són de promoció privada (construïts per l'empresa Vielsa) i seran gestionats per l'empresa pública municipal Promusa. Això significa que els habitatges s'han adjudicat mitjançant un sorteig públic fet de Promusa i tenint en compte els criteris propis del registre de sol·licitants d'habitatges d'HPO de Sant Cugat. El preu del lloguer serà exactament igual que un habitatge protegit de promoció pública. Els nous habitatges tindran la qualificació de protecció oficial durant els 10 primers anys. Després, es contempla que, si les dues parts hi estan d'acord, Promusa continuï gestionant aquesta promoció durant 10 anys més.\nAquesta promoció és fruit d'un acord entre l'Ajuntament, Promusa i l'empresa Vielsa en el marc de la modificació de PGM aprovada a les zones verdes de Valldoreix. Inicialment la parcel·la on s'han construït aquests habitatges (propietat de Vielsa) estava qualificada de sòl terciari, però l'Ajuntament va acordar traslladar-hi part del sostre residencial que tenien les finques de can Monmany i can Busquets (que van quedar preservades de la urbanització). D'aquesta manera, aquesta parcel·la va passar a ser qualificada de residencial amb l'obligació d'estar qualificada de HPO durant com a mínim els 10 primers anys.\nParal·lelament, l'Ajuntament ha adquirit 6 habitatges a través de la fórmula del "tanteig i retracte", que dona prioritat de compra a l'administració quan els grans tenidors es venen pisos en execució hipotecària. Aquests 6 habitatges es destinaran al programa de lloguer social, i estan ubicats als carrers Monestir, Major, camí de la Creu, Vallès, Migdia i al passatge Torre Blanca. Per adquirir aquests habitatges s'ha destinat un total de 0,85 milions d'euros, dels quals un 56% s'ha finançat a través d'un conveni amb l'Institut Català de Finances. A més, Promusa ja porta adquirits aquest any 5 habitatges protegits de venda per tal de destinar-los al lloguer protegit.\nAmb aquestes darreres adquisicions i el lliurament de la nova promoció, Sant Cugat disposarà d'un parc de 575 habitatges de lloguer protegit gestionats per l'Ajuntament a través de Promusa.\nLlum verda al crèdit de Promusa per comprar habitatge social\n400.000 euros per comprar habitatge i destinar-lo a lloguer social\nConsulta si t'ha tocat un dels pisos de lloguer protegit de Promusa\nUn pas més per tenir més habitatge públic a Can Mates\nÚltims dies per inscriure's al sorteig de 58 habitatges de lloguer\nEl govern vol perdonar un deute de 15 milions a Promusa a canvi de fer més habitatge\nObertes les inscripcions pel sorteig de 58 pisos de lloguer protegit


Història - Santa Marina - Pratdip.net\nSegons canten els gojos i diu la tradició popular, la nostra patrona va nàixer a la ciutat egípcia d'Alexandría, entre els segle III i IV. Era filla d'una noble família, però va veure com és troncava el seu futur per la prematura mort de la seva mare. En el dol el pare desitjà retirar-se a la vida monástica però només una cosa ho impedia, no volia deixar sola a la seva estimada filla. és precisament per això, i per atendre la seva pròpia religiositat, que Marina decidir acompanyar-lo renunciant, per tant, a la femenitat.Entrà al monestir disfressada de vailet, amb el pseudònim de fra Marí.\nDurant els primers anys de vida al monestir, l'existència li fou favorable. Es guanyar l'afecte de tothom per la seva santedat i caritat cristiana. Però desprès de la mort del seu pare li arribaren els dies difícils.\n"Encarregat" com era de les recaptacions, un dia de tempesta es va veure "obligat" a pernoctar a casa de la potentada família de Pandoquio. Dies després, amb perplexitat, era acusat per la filla de la casa, Rimastra, d'haver-la violat.\nL'enrenou creat fou tan gran, com gran era el pecat que se li imputava. Ella, sense poder revelar la seva identitat oculta, decidí, encoratjada per la fe, afrontar i suportar el càstig a que la condemnessin. Fuetejada i repudiada del monestir, fou expulsada a patir vergonya pública al davant de les escales d'un temple de la ciutat. Allí patí tota mena de despits i, fins i tot, es diu que hagué de vetllar per una criatura nascuda d'una fornicació no comesa.\nPerò amb tanta resignació visqué aquest martiri d'humiliacións que després de cinc anys, el clergat li condonà la pena. "Purificat" a la vista de la gent d'aquesta falta, suplicà ser "readmès" en el monestir, fet que aconseguí però com a darrer de tots els monjos, les pitjors feines li eren reservades. Emmalaltit pel calvari sofert abraçà la dolça mort acompanyat per cinc frares, els quals mentre l'amortallaven s'esglaiaren en descobrir la identitat del difunt.\n- Valga'm Déu, és una dona!.\nAviat corregué la veu i a "vox populi", com es feia aleshores, fou proclamada santa, verge i mártir. Fins i tot es diu que Rimastra, emmalaltida de remordiments, reuní les últimes forces per anar a plorar sobre la tomba de "fra Marí". El penediment fou tan gran i sincer que el miracle de la curació s'obrà i la nostra patrona no sols esdevingué símbol de coratge i fermesa sinó també de guariment.\nPerò amb la mort no podem acabar aquesta breu ressenya, ja que les despulles dels sants "visqueren" una llarga peregrinació. Segons ens diu mossèn Sirisi i Mestre en els seus sermons, escrits pels volts de 1910, va ser un venecià qui captivat per aquesta història va aconseguir traslladar les restes de la santa a la seva ciutat natal el 17 de juliol de 1113. Més tard, el rei Martí de la corona d'Aragó, aconseguí tal privilegi per Barcelona, on reposà a partir del 10 de febrer del 1420, en el convent de la Mercè. Cent anys després, sortiren d'allí les relíquies vers Pratdip i el santuari de la Misericòrdia de Reus. Malauradament el pas encegat de la guerra civil ho destruí tot i de les restes de la santa, que sapiguem, sols queda el reliquiari de Reus.\nActualment, la festivitat de la patrona és el 18 de juliol i sol traspasar-se al diumenge més proper. Misses, sardanes, romeria, ofrena floral i molta festa i gresca es repartiexen durant aquest dies.


REDACCIÓ Barcelona Actualitzada el 24/05/2011 11:28\n260x366 Jordi Hereu Jordi Hereu\nJordi Hereu no es dóna per vençut. En una entrevista a El Periódico de Catalunya, l'encara alcalde de Barcelona asegura que se sent "amb força i amb ànims per treballar des d'avui mateix en una alternativa" i afegeix que el PSC és "l'alternativa a Barcelona a CiU". En aquest sentit, Hereu no descarta tornar a ser el candidat del PSC a les eleccions municipals del 2015. Mentrestant, però assegura que farà oposició i no dubta a felicitar Xavier Trias. Tot i que creu que "més que guanyar ell, hem perdut nosaltres" Hereu afirma que "el nostre paper és ajudar que Barcelona surti de la crisi, i no posar pals a les rodes", per la qual cosa promet que la seva oposició no serà mai de "terra cremada", sinó de "defensa de la ciutat". D'aquesta manera, Jordi Hereu es mostra escèptic pel que fa a un pacte CiU-PP a l'Ajuntament de Barcelona: "Ha guanyat un missatge de canvi", assegura.\nD'altra banda, el líder del PSC barceloní assegura que el partit ha de "recuperar el terreny perdut" des de les eleccions municipals del 1995, quan la formació va obtenir 355.000 vots, en contraposició als 130.000 de diumenge. "No estem tan malament perquè no estàvem tan bé. Ara és el moment de reflexionar profundament", argumenta Hereu.


El Codi Civil català culminarà\t| Planas & Planas – Advocats\n25 febrer 2016 per Joan Planas\nS’inicia per segona vegada la tramitació del Libre Sisè del Codi civil de Catalunya (la primera va truncar-se en decaure la legislatura).\nSi bé el text és tècnic, propi per a advocats el seu examen, la seva transcendència és molta per al ciutadà. Hem de pensar que el seu contingut és regular, per exemple, el contracte de compravenda, la permuta, drets i deures dels compradors i dels venedors, etc.\nEn dies passats hem estat tractant de temes com les Comunitats de propietaris i la llei que les regula, quina normativa és avui pròpia només de Catalunya, que és vigent a Catalunya i per als catalans, sense que sigui d’aplicació la normativa espanyola que, ni tan sols és d’aplicació subsidiària (abans d’ahir el conseller de justícia va dir el contrari, però és un error).\nAvui els ciutadans de Catalunya, des del 2006 i des del 2015, gaudeixen i gaudim d’aquest Codi civil que –en el seu llibre cinquè- regula les Comunitats de propietaris, que no només té l’avantatge de ser la millor regulació de l’Estat, sinó que a més suposa pels propietaris millors solucions als seus problemes (des de les convocatòries de les Juntes a les formes de celebració d’aquestes, al rigor jurídic dels drets i obligacions dels propietaris entre ells i en relació a la Comunitat i d’aquesta amb aquells, etc). No són filigranes per estudiosos, sinó textos legals envejables per a qui no els té (morositat, etc), malgrat les limitacions que imposa l’Estat per tal que Catalunya no legisli en aspectes de procediment legal (judicis, etc, i que per això no milloren sinó que han de seguir la “marxa” lenta de l’Estat) impedint anar més enllà (per a aquest tema el lector pot consultar la Guia de les Comunitats a la web www.cambrapropietat.com).\nVolem dir, per tant, que dotar-nos de normativa pròpia, no és una excentricitat ni una bajanada, sinó que el ciutadà català després ho gaudeix (haig d’entonar el mea culpa, en el sentit que en iniciar-se la codificació, no tenint davant un futur d’autogovern, ja era contrari a aquesta com una pèrdua de temps).\nAvui, hem de treure’ns el barret davant els que van endegar el procés legislatiu que ara culminarà.\nTinguem en compte que contra Catalunya, no només hi ha hagut el Decret de Nova Planta del Felip V (antecessor de l’actual Felip i per alguna cosa li van elegir el nom), sinó que normes tan “celebrades” com la Constitució de 1812 (la Pepa), van suposar laminar competències de Catalunya en la seva regulació sobre legislació general (no ja com el Codi civil, sinó en lleis de comerç, etc.).\nCal, doncs, que celebrem l’arribada de la tramitació d’aquest darrer text, que tractarem en futurs comentaris, amb el que acabarà la regulació del dret civil privat (en termes estrictes) i esperem que s’iniciï una etapa d’autogovern ple i absolut en la que Catalunya recuperi la seva capacitat plena de legislar per als seus ciutadans, sense limitacions de veïnatge.\nEndavant doncs al Parlament de Catalunya per tal que fructifiqui tot el procés legislatiu.\nCategories: Comunitats de propietaris/Propietat Horitzontal, Legislació, Reformes\nLes herències i impostos del 2016\n11 febrer 2016 per Joan Planas\nFa pocs dies em va venir a veure una persona que havia enviduat recentment. Estava preocupada pels diners que hauria de pagar d’impostos.\nVaig analitzar la documentació.\nEn tenir com a patrimoni entre ella i el difunt només un habitatge en propietat, tot i no ser l’habitual, i un parell de comptes corrents poc importants, li vaig aclarir que no hauria de pagar impost.\nEp! No hauria de pagar per l’Impost sobre successions, però sí li vaig aclarir que l’Ajuntament de Terrassa li cobraria uns 4000 € de plusvàlua municipal (un impost que fa una pudor important d’inconstitucionalitat que tira d’esquena, però que els Ajuntaments segueixen cobrant; mentre els partits que els mantenen no canviïn la llei) En poc temps és possible que el Tribunal Constitucional –aquest que conformen designats amb carnet declarat o no pels propis partits polítics- declari aviat la inconstitucionalitat de l’impost.\nNingú discuteix que els ajuntaments necessiten diners per aixecar les càrregues i despeses que suporten, però sí que es discuteix la injustícia concreta d’aquest impost.\nDoncs bé, en aquest moment que tenim davant canvis importants previsibles a nivell del govern de l’Estat i possibles a nivell català, cal preguntar-se en veu alta sobre quin és l’ambient que es respira sobre l’impost sobre successions.\nAquest és un impost que recau sobre herències i, en parlar d’herències hi ha forces polítiques que hi fan caldo gros.\nSi tenim en compte que els patrimonis que s’hereten ja han pagat impostos per aconseguir-se, pagar per heretar vol dir pagar dues vegades (i a més pagar a l’ajuntament vol dir pagar-ne tres). Certament hi hauria la discussió política sobre si tot i així s’ha de pagar o no. Ara bé, les forces polítiques catalanes i també les espanyoles amb ànim de ser els més “progres” han posat en el seu punt de mira “fer pagar els rics”.\nI a tots els que no som rics, ens sembla bé. Però compte, els rics de veritat no són els que paguen l’impost de successions. Els rics de veritat, aprofiten els avantatges de les lleis que no canvien els partits “progres” quan manen, i tenen diverses fórmules imaginatives amb tot el suport legal per no pagar, siguin sicavs, societats vàries, bonificacions i deduccions fiscals, canvis de residència fiscal, etc.\nPer tant, quan els partits diuen “que paguin els rics” volen dir que segueixin pagant les empobrides classes mitjanes.\nAquest és un país de titelles i titellaires, on els fils dels titelles no sempre els mouen els titellaires.\nCal que quan sentim “que paguin els rics” mirem abans si ja es fa pagar els rics i si només parlen de que segueixin pagant els que sempre ha estat Hisenda (com diu el jutge mallorquí Castro, “es indignant que ens diguin a la cara, una cosa que ja sabíem, que és que només alguns som Hisenda”).\nCategories: Fiscalitat, Herències\nUna nova via oberta per als afectats per les execucions hipotecàries\n8 febrer 2016 per Elisabet Planas\nEs tracta d’al·legar la falta de legitimació activa de l’executant, el banc o entitat financera que va concedir el préstec hipotecari, per la titulització d’aquest crèdit. I això què vol dir? Anirem a pams.\nHem de referir-nos primer a la titulització del préstec hipotecari. Què és? La titulització té lloc quan l’entitat financera o el banc fracciona els crèdits dels quals n’és titular en participacions homogènies que cedeixen agrupades en un Fons (anomenat de Titulització d’Actius) per tal que aquestes participacions siguin adquirides per tercers. Per part del banc es transforma un actiu il·líquid en actius financers que permeten una liquiditat immediata i així sanejar el seu balanç.\nPodem observar i concloure, doncs, que si el crèdit s’ha titulitzat, el banc o l’entitat financera titular del préstec hipotecari deixa de ser-ho i, per tant, ens trobem que si presenta o ha presentat l’execució hipotecària amb posterioritat a la titulització, ja no es troba legitimat per ser part en aquest procediments. Falta doncs aquesta legitimació activa que referíem podem al·legar per tal que es desestimi l’execució i s’arxivi i, si aquesta s’ha tramitat sense haver-se apreciat aquesta impossibilitat d’executar per part del banc, pot comportar a més la nul·litat de tot el que s’hagi actuat.\nPer tant, és necessari que si el lector es troba o s’ha trobat en un procediment d’execució hipotecària, acudeixi al seu advocat de confiança o a l’associació que l’hagi assessorat en el seu dia per tal d’obtenir la informació adient per saber si el seu préstec ha estat titulitzat i, si és així, actuar en conseqüència.\nPublicat a la web de La Torre.\nCategories: Bancari, Consumidors, Hipoteca


El Govern preveu destinar 1,4 milions a ampliar la plantilla de maquinistes i augmentar les unitats de tren\ndimecres, 12 de agost de 2020 23:49h\nConselleria MobilitatMarc PonsServei Ferroviari de Mallorca\nEl Servei Ferroviari de Mallorca (SFM) preveu destinar 1,4 milions d'euros a ampliar la plantilla de maquinistes i a augmentar les unitats de tren per a augmentar freqüències, segons ha anunciat aquest dijous el conseller de Mobilitat i Habitatge, Marc Pons, durant la seva intervenció en la Comissió d'Hisenda i Pressupostos del Parlament.\nL'ens ferroviari de l'illa de Mallorca incrementa la seva partida d'inversions en un sis per cent respecte a 2019, amb 21,7 milions d'euros que permetran, per exemple, la posada en marxa de les unitats de recuperació d'energia o inversions en estacions, com per exemple l'aparcament de l'estació de Santa Maria, entre altres, o continuar amb la supressió de passos a nivell.\nSFM tendrà un pressupost de 93,5 milions d'euros, amb el qual està previst iniciar les obres del metro al Parc Bit i també la renovació de la subestació de Son Costa. La Direcció General de Mobilitat disposarà el 2020 d'un pressupost de 111,53 milions d'euros, dels quals es transfereixen 15,5 milions al Consorci de Transports de Mallorca i altres 63,2 a Serveis Ferroviaris de Mallorca, que completen els seus pressupostos amb els ingressos del servei que presten. El 2020 s'ha previst també redactar el projecte executiu d'ampliació del metro fins a Son Espases (per a la redacció del qual es destinen 277.695 euros) per a poder licitar les obres el 2021.\nEn mobilitat, el repte «més gran» de 2020 serà, segons Pons, la posada en funcionament del nou servei d'autobús per carretera de Mallorca. En aquest moment s'està en fase de signatura dels contractes amb les tres adjudicatàries dels tres lots de les noves concessions (un ja materialitzat i els altres dos en els pròxims dies) i comença la fase per part de les empreses de preparar el servei. La previsió és que estigui operatiu en el segon semestre de 2020.\nLes ampliacions de la xarxa ferroviària amb la línia Palma-Llucmajor- Campos i el futur tramvia de la badia de Palma, que preveu unir la plaça d'Espanya amb l'aeroport i l'Arenal de Palma, començaran a prendre forma el 2020, segons Pons. A la preparació d'aquests nous projectes es destinen 200.000 euros i un milió d'euros, respectivament.


e-peticions - Informació\nQuè és una e-petició o petició electrònica?\nÉs una petició que els ciutadans, en exercici del dret de petició individual o col·lectiva, fan per mitjans electrònics a la Comissió de Peticions del Parlament, l'òrgan competent per a tramitar-ho.\nEl dret de petició és un dret fonamental reconegut per la Constitució espanyola (art. 29 CE) i l'Estatut d'autonomia de Catalunya (art. 29.5 EAC), i que és regulat per la Llei orgànica 4/2001, del 12 de novembre, del dret de petició, pel Reglament del Parlament de Catalunya (art. 69) i per les normes internes de la Comissió de Peticions.\nL'objecte de la petició ha de ser una actuació que el peticionari vol que el Parlament dugui a terme. Es valoren especialment les peticions amb un interès col·lectiu i les que tenen per objecte una reforma legislativa. L'objecte de la petició no pot afectar competències pròpies de l'àmbit judicial o administratiu. En aquest sentit, el dret de petició no té la naturalesa de queixa o greuge contra una acció concreta d'una administració o d'un particular.\nLa petició, per raó del contingut, pot ser remesa a una altra autoritat o poder públic competent en la qüestió de què es tracti.\nProcés de registre i tramesa de les peticions electròniques\nPer a poder fer una petició electrònica cal estar registrat a l'espai "El meu Parlament", que us permet també personalitzar l'accés al web del Parlament i gestionar les vostres subscripcions.\nEn el formulari de registre heu d'introduir la vostra adreça de correu, el vostre nom i una contrasenya. A continuació rebreu un missatge de correu electrònic per mitjà del qual haureu de confirmar el registre.\nDesprés d'accedir a "El meu Parlament", trobareu un formulari per a cursar la petició electrònica i per a donar el vostre consentiment per al tractament de dades personals, d'acord amb la normativa europea en matèria de protecció de dades de caràcter personal.\nUn cop entrada la petició electrònica, rebreu un missatge automàtic de confirmació d'entrada en el sistema informàtic de peticions electròniques.\nEl dret de petició és un dret fonamental reconegut per la Constitució espanyola (art. 29) i l'Estatut d'autonomia de Catalunya (art. 29.5), i que és regulat per la Llei orgànica 4/21001, del 12 de novembre, del dret de petició, pel Reglament del Parlament de Catalunya (art. 69) i per les Normes internes de la Comissió de Peticions.\na) L'objecte de la petició ha de ser una actuació que el peticionari vol que el Parlament dugui a terme.\nb) El dret de petició no té la naturalesa de queixa o greuge contra una acció concreta d'una administració o d'un particular.\nc) Es valoren especialment les peticions amb un interès col·lectiu i les que tenen per objecte una reforma legislativa.\nd) L'objecte de la petició no pot afectar competències pròpies de l'àmbit judicial o administratiu. La separació de poders requereix que el Parlament s'abstingui de resoldre sobre afers que són competència d'altres institucions, especialment si aquestes coneixen o han de conèixer l'afer.\ne) La petició feta al Parlament pot ser remesa al Síndic de Greuges quan per la naturalesa i les característiques sigui més pròpia d'un greuge o una queixa. Amb aquesta finalitat s'ha subscrit un conveni entre el Síndic i la Comissió de Peticions del Parlament.\nf) La petició pot ser remesa a una altra autoritat o poder públic competent per raó del seu contingut.\ng) L'adhesió, si s'escau, a una petició electrònica no genera cap modificació de l'àmbit de la petició electrònica original i no s'ha d'entendre mai com una ampliació de l'objecte d'aquesta petició.\n3. Formalització de les peticions electròniques\na) El peticionari per via electrònica s'ha d'identificar amb el nom i els cognoms, la nacionalitat, si escau, el domicili i una adreça de correu electrònic verificable. El peticionari dóna consentiment al Parlament perquè verifiqui aquestes dades per tal de comprovar-ne l'autenticitat. El peticionari també pot utilitzar la signatura electrònica quan aquest sistema sigui implementat.\nb) La petició es pot fer en qualsevol de les llengües oficials a Catalunya.\nc) El peticionari ha de seguir les limitacions d'espais i de caràcters que s'indiquen en el web.\nd) Les peticions electròniques poden tenir caràcter públic o caràcter privat d'acord amb la voluntat expressada pel peticionari.\ne) Les peticions electròniques de caràcter públic són les que es publiquen en el web del Parlament i permeten rebre adhesions d'altres persones, inclosa la possibilitat que els adherents hi afegeixin comentaris. Cal el consentiment exprés del peticionari per tal de tractar la petició com a pública.\nf) Les peticions electròniques de caràcter privat es tramiten com les peticions escrites i no se'n fa publicitat en el web del Parlament.\ng) El Parlament, per raó de la naturalesa de la petició, es reserva la potestat de tramitar com a petició privada una petició per a la qual s'ha sol·licitat el caràcter públic.\nEl peticionari o l'adherent accepten rebre les respostes i altres comunicacions del Parlament per via electrònica a l'adreça de correu electrònic indicada en la identificació corresponent.\na) Les dades personals del peticionari i dels adherents no estan disponibles per al públic i s'han de tractar segons els principis que prescriu la Llei de protecció de dades. Les dades personals no es poden fer servir per cap altre motiu que no estigui relacionat amb la petició.\nLa petició no pot contenir llenguatge ofensiu o injuriós amb relació a persones concretes o amb relació a col·lectius o institucions. El llenguatge que s'empri tant en la petició com, si s'escau, en les adhesions ha de ser l'escaient per a no ferir l'honor o la sensibilitat de les persones que han de valorar la petició pròpia o la d'altri.\n7. Referències a altres persones\na) S'ha d'evitar fer referència directa o indirecta a persones concretes tant en la petició com, si s'escau, en les adhesions.\nb) Per "referència indirecta" s'entén la referència a una persona la identitat de la qual pot ser fàcilment reconeguda per mitjà de les al·lusions que es fan en la mateixa petició o adhesió.\nc) S'han de tenir especialment en compte les normes de protecció dels menors.\na) Les declaracions fetes en la petició o, si s'escau, en l'adhesió han de ser certes i comprovables. No s'admeten peticions o adhesions amb continguts calumniosos. No obstant això, s'admeten judicis de valor en les argumentacions que s'al·leguin en favor de la petició.\nb) El Parlament es reserva la facultat d'exigir la comprovació dels fets exposats en les peticions.\n9. Verificació presencial\nEls peticionaris tenen el deure de comparèixer davant el Parlament si així se'ls requereix per tal de verificar-ne la identitat.\nEl Parlament té la facultat de fer comparèixer els peticionaris en seu parlamentària per a precisar aspectes de la petició o per a poder explicar els motius pels quals exerceixen el dret de petició.\nLes peticions electròniques de caràcter públic són les que es publiquen en el web del Parlament i que permeten rebre adhesions d'altres persones. Cal el consentiment exprés del peticionari per tal de tractar la petició com a pública.\nLes adhesions es poden formular en el termini d'un mes a comptar del dia d'admissió de la petició. Els adherents s'han d'identificar amb el nom i els cognoms i, si volen, poden publicar un comentari breu en el web.\nEl termini de les adhesions no interromp els terminis del procediment del dret de petició.\n12. Reiteració de peticions\nNo es pot tornar a tramitar en la mateixa legislatura una nova petició amb el mateix objecte o substancialment relacionat amb una petició presentada anteriorment, llevat dels casos en què, a criteri de la Mesa de la Comissió, s'hagi produït un canvi rellevant en les circumstàncies que van motivar la petició inicial.\n13. Acumulació de peticions\na) El Parlament es reserva la potestat d'acumular peticions de diferents peticionaris amb un mateix objecte o substancialment relacionats.\nb) L'acció d'acumulació no eximeix el Parlament de l'obligació de respondre als diferents peticionaris.\n- L'ús del sistema electrònic de peticions implica l'acceptació plena i sense reserves de les condicions establertes pel Parlament. El Parlament es reserva el dret de modificar les condicions periòdicament.\n- Les peticions que es presentin sense complir les condicions establertes no són validades pel Parlament. La no-validació posa fi al procés, amb la comunicació prèvia al peticionari, sens perjudici que el peticionari pugui presentar la petició per escrit.\n- S'exigeix un ús cautelós i responsable del sistema de peticions electròniques.\n- S'adverteix als peticionaris i als adherents que la vulneració de les condicions del sistema de peticions electròniques pot comportar l'incompliment de la legislació vigent i la consegüent exigència de responsabilitat.\n- Si ho considera necessari, el Parlament pot emprendre les accions legals pertinents amb relació als peticionaris i als adherents.


Marc Sallas: ?El programa de la dreta catalana de sempre s?assembla molt al de la dreta espanyola de sempre?\n26 d'octubre de 2012 General\nMarc Sallas i Batlle,\ndes de 2007 i militant de la CUP-Badalona\n“La CUP fa d’aglutinador, de cohesionador,\nde sintetitzador de la unitat popular”\n“El programa de la dreta catalana de sempre s’assembla molt al programa de la dreta espanyola de sempre”\nMotivacions | “La orfandat política: hi ha una gran part del país allunyat del model actual; calen mecanismes de transformació real de la realitat i posar la política i l’economia al servei de les persones; i crear el nostre estat també, hem de saber crear-lo i tot dependrà de les forces acumulades. Lluito per transformar la realitat que hi ha al meu país; i ja que hi som per posar sobre la taula la tasca pendent de la revolució mundial.\nBio | Badalona, 1982. 29 anys. Solter però emparellat. Treballa a la funció pública. Viu en règim de lloguer en un país d’hipoteques. Llicenciat en Ciències Polítiques per la UAB i diplomat en Sociologia a la Universitat de Freiburg (Alemanya). Detingut arbitràriament en el decurs de la vaga general del 29M. Va començar la militància política el Sant Jordi del 1998, en el col·lectiu l’Atzagaia, integrant de la Plataforma per la Unitat d’Acció i actualment milita a l’MDT. És afiliat a la Intersindical CSC i a l’ANC.\n[En dos segons]\nUn fet històric Octubre del 34\nUn referent polític El Che mateix\nUn lloc al món La platja de Badalona\nUn llibre Vida privada (Sagarra),\ndescriu molt bé les misèries d’un sector d’aquest país\nUna pel·lícula La batalla d’Alger\nUna melodia Les variacions Goldberg\n[La CUP i Badalona]\nDefineix la CUP en 59 segons?\nLa CUP és un projecte dins un espai polític que anomenem unitat popular i que pretén, des del treball de base, anar transformant la realitat i anar acumulant forces per activar i assolir la ruptura amb el regne d’Espanya i l’actual sistema socioeconòmic.\nCom definiries el taulell polític?\nInteressantíssim, perquè des de la Transició del 78 no s’havia qüestionant tant, ni per tanta gent, l’actual ordre de les coses, tant en l’àmbit social com nacional. Cal trobar la manera, entre tots, d’organitzar aquest descontentament i ensortir-nos-en.\nCom vas arribar tu a la CUP?\nHi arribo després d’haver participat en la fundació del Casal Antoni Sala Pont l’any 2001 juntament amb d’altres companys de la meva ciutat provinents de diferents sensibilitats. Un any després, marxo a viure a l’estranger i torno 3 anys després. Durant aquests anys, un grup de gent del Casal ja s’havien posat a treballar amb la CUP i jo em sumo a aquest nucli inicial.\nVe de l’entorn del Casal; gent de la PUA, del MDT (ex-JIR), de persones que van dinamitzar el Correllengua i, a títol individual, companys provinents de diferents expressions del teixit associatiu local (esplais i colles de cultura popular, etc). Són els anys del procés de Vinaròs i l’eclosió d’ateneus, espais socioculturals i polítics, arreu del territori. Nosaltres des de ben al principi vam començar a treballar amb l’AVV on es troba el Casal, la del Centre. Són les persones amb més inquietud política les que conformem el nucli inicial de la CUP.\nI com evolucioneu?\nDe forma natural. I accelerats. El 2007 vam anar juntament amb Els Verds. Vam obtenir 1.500 vots. El 2011, per separat, obtenim 1500 i Els Verds 1.300. Difícil d’interpretar: molts canvis a tots els barris.\nQuina valoració va fer la CUP de les eleccions?\nMolt bones perquè ens van ubicar en un punt de sortida. Després de les primeres eleccions (2003), l’objectiu era dona a conèixer el projecte d’Unitat Popular a la immensa majoria de la sisena ciutat més poblada dels Països Catalans.\nCom creus que us veuen les esquerres locals?\nCal distingir entre direccions i bases. Les bases amb molta complicitat. Tothom reconeix que som qui més vam créixer. Però també has de conviure amb el fet que el president d’ERC t’acusi que per culpa teva no hi ha independentistes a l’Ajuntament…\nLa dispersió de les esquerres va minvar molt la seva presència al consistori, podrien haver obtingut 6 o 7 regidors concorrent plegades?\nLa qüestió és previa: que oferien aquelles “esquerres”?. I nosaltres vam arribar a la conclusió que l’únic que oferien era fer de crossa d’un PSC-PSOE en decandència.\nEn què ha canviat la CUP de Badalona entre 2005 i 2011?\nA banda dels aspectes quantitatius –és evident que som molts més–, el principal canvi és que s’ha obert a d’altres sectors i que està començant a ser un dels vertebradors de la unitat popular.\nEl lema de campanya?\nNo vam ser originals: l’alternativa necessària. Així aprofitàvem el material nacional que ens sortia més barato\nBàsicament participació, transparència i defensa del poc patrimoni natural que ens queda –litoral i Serra de la Marina– i òbviament, la justícia social i la qüestió cultural-associativa. Badalona, una ciutat profundament desestructurada, té un ric teixit associatiu.\nPressupost i finançament?\n10.000 euros. De rascar-se la butxaca i fer activitats.\nHeu fet procés d’agregació d’altres sectors que no siguin el pinyol de l’EI?\nSi, clar. Et posaré dos exemples: a Llefià, un dels barris amb més tradició de lluita veïnal, l’expresident de l’AVV és una de les cares públiques de la CUP. I també hi ha hagut exregidors del PSUC que han ajudat a fer el programa.\nCom veus Badalona?\nHi ha manca de projecte de ciutat, entès com una aposta que creïi cohesió, identitat i afronti d’una vegada el drama de la pobresa. Sempre expliquem el mateix. Badalona és una ciutat molt gran, la tercera del Principat i la sisena dels Països Catalans, que no ha tingut mai burgesia local i que si n’hi ha tingut, ha viscut i exercit a Barcelona. Aquí no hi ha les estructures culturals i socials que et pots trobar en ciutats com Sabadell o Terrassa, que tenen una població similar. El teatre Zorrilla, que és emblemàtic a Badalona, no es reinaugura fins el 1999 després de molts anys tancat. (a la inauguració hi va venir en el rei espanyol. La manifestació que vam organitzar entre diferents sectors va ser una de les meves primeres experiències polítiques i va servir per anar ajuntant alguns sectors que anys més tard acabar muntant el Casal i la CUP).\nUn municipi entre el càstig econòmic i l’oblit polític?\nEl tall és molt gran. Un fet personal, que em va obrir els ulls. El 2005, en el marc de la preparació de la 1a Festa Major Alternativa de Badalona, em van entrevistar a la TV local. Després vaig anar a dinar a casa els avis i l’àvia em va dir que fes el favor d’anar molt en compte amb segons què deia. Tenia 23 anys. Què passava? La por. Burxant li vaig demanar de què tenia por? “De que et matin!”. Parlant-hi vaig descobrir que el meu besavi va morir d’hora, era bufador de vidre, i que sempre estava embolicat amb les vagues de l’època.\nVas burxant, vas descobrint, vas prenent consicència. Badalona té una història molt fèrtil i molt dura… de l’arrelament del cooperativisme obrer a la quantitat d’afusellats al Camp de la Bota.\nI avui esteu a la primera gran ciutat governada per un PP que el 2007 només governava quatre petits pobles. I Albiol governa per cortesia d’un acord per dalt amb CiU. Què en penseu?\nL’Albiol és un producte del fracàs de l’esquerra a Badalona, punt número zero. Ha estat tristament hàbil per utilitzar el tema de la immigració, explotant el rerefons real: la pobresa. Ha aconseguit que els que estan a baix de tot mirin contra els que encara estan més a baix per comptes de mirar contra els de dalt. És un projecte parafeixista, però aglutina molt vot que no és ultra. Hi ha alguns exemples que demostren el tarannà del personatge: a l’Albiol jo l’he vist a les 7 de la tarda a la Plaça de la Vila insultant a gent gran que li deia feixista en el marc d’una concentració contra l’estatut. És un producte genuïnament badaloní i respon a una classe política profundament mediocre. Un altre exemple personal: el regidor de cultura de Badalona del PSC-PSOE em va fer fora a crits del despatx mentre negociàvem qüestions relacionades amb la festa major alternativa. Tenim una de les classes polítiques locals dirigents més patètiques. Això si. Badalona té un càrrec de confiança per cada 3.500 habitants (Barcelona 1 per cada 6.500). És una menjadora.\n[Un 22M de 2011]\nEl 22 de maig, com vas valorar els resultats globals de la CUP?\nCom el fruit de moltíssima feina feta, feina de formigueta de la nostra base militant que es va deixar les banyes, que poble a poble, barri a barri va fer la seva feina i que ha acabat demostrant que hi ha camp per correr. 101 regidors, un 2,3%, presentent-nos a un 50% del cens aproximadament. Te n’adones que en 10 anys han canviat quantitativament i qualitativament moltes coses i que cada vegada hi ha més camp per llaurar per a una alternativa independentista i d’esquerres. Que l’essència del la CUP, més enllà de la qüestió electoral, és el treball de base.\nQuè hi ha de collita pròpia i que de fracàs d’altres?\nMés que d’eficàcia nostra, parlaria d’honestedat i coherència nostra. La gent no t’associa a un polític professional, t’associa… no tan a una cosa fresca i jove –que la joventut mai és eterna– sinó a una cosa diferent.\nI la creixent munió d’abstencionistes?\nCrec que una dels pilars del vot de la CUP és aquest.\nI què creus que aporteu a l’escenari polític post 22M?\nLa CUP és el principi de la ruptura política que un sector d’aquest país volia durant la Transició. Allò ho vam perdre, col·lectivament. Vam perdre la Transició i hem hagut de fer aquests 30 anys com hem pogut: però és ara quan podem començar a plantejar una alternativa. Més ellà de les quotes de poder institucional, cal un canvi de cultura política –la que ens han imposat durant tres dècades– i tradueixo que, en certa manera, és això què està passant. Comença a canviar la política delegacionista, pactista, del politiqueig barato: retorna la política en majúscules.\nDiries que durant la Transició, les avantguardes polítiques independentistes anaven per davant de les masses?\nDiria que les avantguardes van fer la seva feina, sense ells no seríem on som. Ara bé, és un fet evident que no es va poder socialitzar massivament el discurs independentista durant la dècada dels 80. L’independentisme, aleshores, era un moviment més agitatiu que polític i en vam pagar les conseqüències. La repressió i les jugades d’ERC (Colom, Carod i Puigcercós) també van ajudar a aquella derrota de finals dels 80 i principis dels 90.\nI ara que s’ha escurçat la distància, què hi ha potencial social, quin paper pot jugar la CUP?\nEl cicle ha estat invers: en els darrers anys, crec que el poble ha anat per davant de l’avantguarda rupturista. Els exemples són clars: consultes fa dos anys i indignació l’any passat. Una confluència on ja hi havia gent organitzada i gent que s’ha començat a organitzar després. I això no ha pogut dirigir gaire ningú.\nA la pressa de la transició li calia un xup-xup de foc lent amb un factura de 30 anys? I ara la gent sobrepassa la capacitat de la classe politica? Allò no fet, torna?\nEl temps mai passa en va. Rere 30 anys s’acumulen frustracions, s’acumula experiència i s’acumulen intents organitzatius. Soc dels que pensa que no estaríem on estem sense la gent de Terra Lliure, que va trencar-se les banyes els 80 fins als 90. Segurament el que és l’Esquerra Independentista, com a motor de la unitat popular, no s’hagués pogut desenvolupar sense aquells anys de lluita. Sempre hi ha un procés històric: els factors són múltiples i nosaltres ara mateix participem de molts fronts. De molts. Personalment, estic orgullosíssim de ser a la CUP, sobretot perquè és dóna una realitat que no es dóna enlloc: a la CUP, comparteixo militància amb gent que ve del Moviment Comunista de Catalunya o del PCC; gent que ve de Terra Lliure, gent que ve del Front Nacional de Catalunya, del PSAN-p i del PSAN, de la CGT i la IAC, de l’MDT dels 80, de la PUA dels 90 o del moviment okupa, del món ecologista i del cooperativisme… un espectre molt ampli del que ha sigut una esquerra rupturista més o menys soterrada en aquest país i que està començant a poder convergir. No estaven tancats a casa i ara surten, eh? Han estat treballant en altres àmbits: però ara ens estem posant tots sota la mateixa teulada i això és molt interessant i molt important.\nI els Països Catalans quin paper tenen?\nAra mateix devem ser l’única formació política amb càrrecs electes que continuem utilitzant com a forma més natural del món el concepte de Països Catalans. I així continuarà perquè el nostre projecte polític és de tot el país.\nCom a realitat política o com a marc afectiu, cultural, simbòlic?\nCom a realitat política. Amb uns condicionants diferents a cada territori, però amb unes línies mestres transversals que ens fan ser unitat política i projecte de futur. Això no vol dir que la consciència nacional avanci al mateix ritme. Dialèctica pura, no hi ha esquemes dogmàtics ni mecànics automàtics que valguin. La realitat de la CUP és la que és i no l’amagarem. Però hi ha molt camp per correr. I al País Valencià i hi posaran la banya més d’hora que tard. I dic hi posaran perquè ho faran ells mateixos.\n[La Unitat Popular al segle XXI]\nLa unitat popular no és un concepte neutre, oi?\nUnitat popular: sobirania nacional i emancipació social. Alhora?\nVan juntes i de la ma: la independència és una transformació social. La resta, depèn amb qui parlis: hi ha gent més sensible amb la qüestió nacional, hi ha gent més sensible amb la qüestió social. Però penso que si no som capaços d’unir aquests dos eixos de lluita en un de sol no podrem fer una cosa ni un altre. No funcionaria.\nInsistim-hi en aquest punt. Podríem considerar que l’aplicació de les pitjors retallades des del final de la dictadura que implementa el govern de CiU s’aguantin avui sobre un suport tàcit en l’ordre nacional? Sectors que pensen si resol el fet nacional després ja es podran resoldres les qüestions socials?.\nNo negaré pas que hi ha una part del nou independentisme que pensa talment així: primer resolem el país, després ens barallem per quin model de societat tenim. El que passa és aquests sectors d’aquest nou independentisme no tenen molt clar quin model social volen. CiU farà fins on, entre tots plegats, li deixem fer: si no se la derrota anirà fent impunement el programa de la dreta catalana de sempre. I ara mateix són hegemònics i cal disputar aquesta hegemonia tan perillosa. Que s’assembla molt al programa de la dreta espanyola de sempre.\nRere el congrés de novembre d’ERC de 2010 es va teoritzar allò del “entre el país i l’esquerra, el país”. Què hi diries?\nSeria el país a la dreta. Un país de dretes ja l’hem patit i ara toca fer un país d’esquerres. I sobretot, fer-lo lliure.\nEl doble tripartit deia que volia fer un país des de l’esquerra.\nPassa que allò no era un país d’esquerres. Allà es van acumular diversos factors i una absència de visió política flagrant, de manca de projecte estratègic impressionant per part d’ERC. Vejam: allà es va pretendre transformar un partit que bàsicament és la columna vertebral de l’Estat a Catalunya (el PSC-PSOE): pretendre transformar-lo en pro de l’independentisme i de la construcció nacional és un error de magnituds incommensurables. Sempre he pensat que ERC és un partit ple d’independentistes però sense una estratègia independentista i sense cap projecte independentista. A partir d’aquí tot es complica: ara ofereix a CiU suport en els pressupostos –per evitar l’acord amb el PP– i resulta que defensarà el mateix model social que CiU. En aquestes condicions és molt difícil que puguin aplegar mai la majoria social que defensen.\nUn dels trets de la CUP és l’elevat grau de pluralitat interna i la seva heterogeneïtat: diferents sensibilitats, militàncies i trajectòries sumades a noves incorporacions. Quina és la fòrmula del respecte mutu?\nSaber que contradiccions n’hi ha i n’hi haurà: i ser conscients que el millor de qualsevol contradicció és aprendre a gestionar-les i aprofitar-les i entendre el seu sentit. Es tracta de ser prou flexibles i alhora prou concrets: la unitat popular ja és això. Sumar sovint multiplica. I la CUP, precisament, ha de servir de catalitzador d’aquesta realitat. La nostra feina és saber trobar el Mínim Comú Denominador entre tots aquests sectors i sensibilitats.\nPer tant la CUP no és la politja de transmissió de l’EI?\nNo. No pas. És una aposta fonda de l’Esquerra independentista, que venia d’un dinàmica tremendament ideologitzada i atomitzada, però poc polititzada. Des de fa uns anys estem immersos en un procés de politització i és en aquest procés on ens hem trobat amb altres persones, ens hem enriquit amb altres sensibilitats i hem entès que calia gestionar aquestes contradiccions amb aquests sectors que no són estrictament de l’EI. Això, diria, és el millor de la CUP: que t’estàs trobant amb sectors populars que no venen de l’EI però que tenim un mínim comú denominador –el programa– i un màxim comú multiplicador: la pràctica.\nAixò seria el germen de la unitat popular?\nSí, exacte, i encara més. La CUP és un espai més de la unitat popular, no pas l’únic però, segurament, un dels més importants i que forma part de la seva columna vertebral: per capital polític i el grau de consciència adquirit.\nAquest aixopluc de sensibilitats, de noves formes i frescor política que ha generat expectativa i suports, quins límits té?\nTot depèn de com definim i com concretem la unitat popular. Penso que és ara que comencem a estar en condicions de definir un programa tàctico-estratègic per acumular encara més forces i activar un canvi polític i social.\nUn camí de transició cap a la independència?\nCap a la ruptura! Existeix l’oportunitat col·lectiva d’aplegar molts sectors populars orfes de referent polític, orfes de lluita política o no tan orfes que avui es miren la política amb recel. Si fem els deures, podríem oferir aquest programa de ruptura, aquesta proposta per superar la situació actual al nostre poble. I no fer-ho des de la supèrbia del dirigisme, sinó fer-ho juntament amb la gent que ja està plantejant alternatives i des d’una tupida xarxa social: en el fons és traslladar allò que fem en l’àmbit municipal, allò que ja rutlla, a l’àmbit nacional.\n[La CUP i el demà]\nEn quin moment –que una flor no fa estiu– es corre el risc de passar la unitat popular a ser l’expressió sublimada de la unitat popular? De que la il·lusió minvi, que s’esvaeixi, que es desconnecti?\nSempre que et mous hi ha moviment i hi ha direcció. La crisi política ha generat anticossos en alguns conceptes conscient o inconscientment. En això de no hi ha d’haver direcció jo no hi combrego. Val més tenir una direcció formal i controlable que no una direcció informal que no pots controlar. Cap experiència mai és en va. Potser que la CUP no acabi de quallar, de ser un espai polític ampli. Però aleshores passaria el relleu a una altra instància política, a un altre artefacte polític que ho reprendria. Que són unes sigles ara i d’aquí 10 anys altres? Si pel que fos el projecte polític fracassés, centenars de persones han heretat una praxi política concreta. Centenars o milers.\nInternament, com és?\nSi parlem de procés d’unitat popular és una cosa, si parlem del procés organitzatiu de la CUP és una altra. Diria que la CUP té els ingredients per oferir una alternativa independentista en clau d’esquerres. Hi ha els ingredients objectius i aviat pot tenir els elements subjectius. A partir d’aquí: sabrem fer bé la feina? Crec que sí, l’hem sabut fer bé i hem acumulat una certa experiència. La CUP en els darrers anys ha començat a ser una organització referencial en el sentit més ampli de la paraula: coneguda, socialitzada, propera. Que connecta amb el sectors socials en lluita. Si som capaços que aquesta alternativa faci por a aquest sistema ja depèn bàsicament de la nostra empenta i de la nostra valentia política. Ho serem? Crec que sí, perquè el nostre poble mateix ens hi empenyerà.\nI el model organitzatiu com anirà en aquest sentit?\nSerà molt dialèctic també i basat en la capacitat militant que tinguem. Sempre hem anat de baix a dalt i així seguirà, és el nostre senyal d’identitat. Però per respondre al creixement caldrà habilitar estris àgils de coordinació, mecanismes més executius per participar de la política nacional i noves dinàmiques de debat. El nostre darrer procés assembleari ha durat sis mesos; el primer mes ja havien pres part centenars de persones. En tot cas, la qüestió de la territorialització és fonamental. Som capilars: la gent s’hi apunta des del territori, des d’allò que palpa al seu municipi. Tant de bo segueuxi sent així.\nAquests compromisos són els que fan vàlida la CUP?\nLa gent no s’acosta a la CUP per una disquisició teòrica, sinó per la reflexió pràctica: això és útil o no és útil. La CUP fa d’aglutinador, de cohesionador, de sintetitzador de la unitat popular, d’antagonistes d’allò establert. Se t’acosta la gent que està fent coses per canviar la seva realitat immediata. I això no se’n va d’un dia per l’altre.\nEl terreny on la CUP té molt camp a recórrer és el terreny de les pràctiques socials. Hi ha l’espai social i hi ha l’espai independentista, on hi ha des de tesis neoliberals fins a gent de la PDD fins a gent de la CUP. Munteu dos cavalls a la vegada? Complicat?\nÉs evident que ho volem tot, que tenim moltes mancances, quasi totes. Però tenim dues coses a favor: una, la raó, i l’altra, valentia. Anem de cap a enfrontar-nos amb un monstre, però fa anys que en vinc reafirmant en un fet: els altres tampoc són tan bons com ens pensem. Tenen diners, però no són tan bons. No saben on van. Tot és més fràgil del que sembla. Es creuen que ho tenen guanyat. Però si demà sortissin al carrer centenars de milers de persones, es posarien a tremolar molt.\nDiga’ns un defecte de can CUP?\nA vegades, en l’àmbit de l’autocrítica, penso que podríem pecar de conservadurisme, en el sentit que hi ha un risc: ser esclaus d’una identitat pròpia encorada en el localisme municipal. Saber què és el que ens toca fer i no fer-ho. I el que ens cal és un projecte el més sòlid possible, el més ben travat possible. Tenir regidors està molt bé i fan d’altaveu. Però cal anar molt més enllà, que el país se’ns enfonsa.\nI el futur de la CUP?\nHem de saber llegir el moment polític, tenir valentia per assumir els reptes, repolititzar-nos, descodificar les aspiracions i transformar-la amb propostes polítiques. Transformar la praxi de base en una praxis a nivell nacional, que ens portarà a introduir una nova cultura política en aquest país.\nSi les eleccions ens han de servir per créixer i fer arribar el nostre discurs i les nostres propostes a més gent, hi hem d’anar. I penso que ens poden servir.\nSols, junts, coalicions?\nÉs un emplaçament ? (somriu) A la CUP no li caurien els anells sempre i quan hi hagués uns mínims programàtics i democràtics garantits.\nCom a membre del Secretariat has interlocutat amb ICV i SI.\nSí. I hi he trobat diferències de cultura política fonamental: l’escola del PSUC penso que ha marcat una determinada manera d’entendre la política molt més dialèctica.\nI com es planteja el debat?\nForma part del nostre procés de maduració. Davant un cicle polític invers i advers al nostre temps. Si no s’avancen eleccions, del maig de 2014 al maig de 2015 hi ha tres eleccions: europees, autonòmiques, municipals. Cal saber llegir l’oportunitat, molt diferent de ser oportunista. D’altra banda, no hi ha grans espais per anar a trucar a la porta per tal de bastir una supercandidatura per anar a les eleccions al Parlament. Hi ha petits espais, petites experiències de les quals et pots nodrir i elles es poden nodrir de tu.\nRere el 22N, vau quedar amb microcefàlia organitzativa que no es correspon amb la dimensió actual de la CUP.\nEns hem d’adaptar a la nova realitat, des de la mateixa connexió amb els moviments populars que s’ha fet a nivell local. L’únic perill és la hiperprofessionalització.\nI el futur del país?\nEl desllorigador és que l’hegemonia d’aquest país ha sigut el catalanisme, que en el fons és autonomisme amb una fe cega en la institució. Ens hem cregut que tenim una democràcia i s’encaparren en convertir en demòcrates qui no ho són. Paguem encara la factura de la transició.\nI la defensem a capa i espasa?\nTal com llegeixo la realitat en aqueta part del país hi hagut un bloc reaccionari, que no ha manat, però que ha estat molt a la vora del poder. Seria representat pel PP , més una part del PSOE i d’Unió segurament. I després hi ha el bloc hegemònic, que va d’Iniciativa fins Convergència, que són els que van compartir l’Assemblea de Catalunya, que es on es forja aquest pacte de sang. Gairebé que es coneixen, es casen entre ells i com deia Pujol, és que s’han vist fins els calçotets. Aquest autonomisme-pactisme ens ha portat on som.\nPerò l’Assemblea de Catalunya que està sent tan reivindicada amb nostàlgia, si no se la veu en el context de la seva època, no s’entén res de com va ser desmantellada d’una forma tan ràpida. Format: “Ei, ja està, ja hi hem arribat, adéu”.\nAquí hi havia dos elements fonamentals. A la última Assemblea de Catalunya, que jo no havia ni nascut, allí qui hi havia? Hi havia en Sellarès i el Guti, repartint una consigna mortal: això s’acaba, tocava empassar-se la Constitución o el que vingués. L’un per Convergència i una altra part pel PSUC. Aquest bloc central i hegemònic es forja i comanda aquest tros de país durant els darrers 30 anys. Ara, però, hi ha un tercer bloc, el rupturista, que és la unitat popular: el repte és que s’organitzi i es doti de contingut.\nAixò lliga amb l’actual discurs de CiU: no hi ha alternatives?\nUn discurs teoritzat fa anys per l’Escola de Chicago, la Tatcher (there is no Alternative). El pessimisme civilitzatori com a forma d’hegemonia de les classes dominants. Caldria dir-li a Mas Collel que és amb els seus llibres de comptabilitat amb els que no hi ha cap alternativa per a aquest poble.\nVas votar al referèndum de l’Estatut? Sí, vaig votar que no\nVas votar a les espanyoles del 20N? No\nI a les autonòmiques del 28N? No\nAl teu poble hi va haver consulta sobiranista? No\nVas estar en alguna plaça el 15M? Sí, Badalona i Barcelona.\nVas secundar la vaga general del 29S ? Si.\nVas secundar la vaga general del 29M? Si.\nTens twitter? Si (el podeu seguir a @marcsallas)\nTens facebook? Si\n31 Respostes a "Marc Sallas: ?El programa de la dreta catalana de sempre s?assembla molt al de la dreta espanyola de sempre?"\nPau Mtz ha dit:\n26 d'octubre de 2012 a les 17:23\nAixò de l’Assemblea de Catalunya i ‘toca empassar-se tal i qual si es vol sortir a la foto’ sona d’alguna cosa ara amb la UE i la divisió territorial dels Països Catalans\nEsperem que ara l’esquerra independentista no ens falli com ho va fer l’esquerra aleshores i no acabi acceptant un canvi lampedusià embolicat d'”estructures d’estat” per seguir-nos enganyant 30 anys, més com van fer amb l’anterior transició embolicada de ‘democràcia’ (i ep això no és ignorar que realment hi va haver i hi pot haver canvis, i molt importants) sinó que sàpiga consolidar i mantenir un bloc rupturista\nun petit però a l’entrevistat, perquè fa servir conceptes com ‘dialèctica’ sense saber gaire què volen dir? no cal home, és millor ser planer i parlar del que es coneix\n26 d'octubre de 2012 a les 21:03\nJo també estic “estic orgullosíssim de ser a la CUP”. Enhorabona per aquesta magnífica enquesta!\nCrec que hi manca un “fins” a la següent frase: “El teatre Zorrilla, que és emblemàtic a Badalona, no es reinaugura l’any 99 després de molts anys tancat.”\nI en la següent hi manca un “per”, oi? “I Albiol governa cortesia d’un acord per dalt amb CiU.”\n“El tall és molt.” Molt “gran”, suposo ???\nAquí s’ha perdut un “que”: “El que passa és aquests sectors d’aquest nou independentisme tenen molt clar quin model social volen.”\nAquí hi ha un parell de lapsus: “Transformar la praxis de baseen una praxis a nivell nacional, que ens portarà a introduir una nova cultura olítica en aquest país.”\nI aquí n’hi ha un: “I el futur del páis?”\nAquí, dos: “Tal com llegeixo la realitat en aqueta part del país hi hagut un bloc reaccionari,”\n30 de novembre de 2012 a les 6:51\nYou get much better results in the long term final you can use to help you lancel maintain your good relationship with various yahoo and google. You should try to sac lancel find results that are both stable and consistent instead of just quick fixes to your questions.\n30 de novembre de 2012 a les 6:57\nYou’ll be able to tackle your back linking on your Cheap UGG Boots Web-site as well as perfecting certain items. This is really definitely not a esoteric theme that’s only uggs on sale well-known by a few, many entrepreneurs probably don’t even think about it a great deal. So get to be able to here report and discover a great deal on them.\n30 de novembre de 2012 a les 7:08\nBy means of connecting the internal Uggs On Sale web pages on the cheap uggs Web-site, you might be actually supplying a strong optimistic transmission for you to The search engines. Should you link http://www.lowercostugg.com webpages which have been really not totally applicable as compared to that may cause difficulty with rating. How you will start making this occur depends on an individual, plus people choose to utilize particular plug-ins that make this specific less complicated.\n30 de novembre de 2012 a les 7:22\nOne and only thing determined Cheap ugg boots desire to keep away from can be bypassing this crucial uggs on saleaction because it will probably topic. In addition, this may Ugg Boots On Sale For Kidsnot be an issue that is time extensive, making sure that is great media for you personally.\nNBA Snapback Hats ha dit:\n7 de gener de 2013 a les 12:11\nLloc meravellós i jo volia escriure una nota per fer-li saber “,“ Bona feina ““! M’alegro d’haver trobat aquest bloc. Genial i meravellós treball! El seu lloc bloc m’ha presentat la major part de les estratègies que més m’agraden. Gràcies per compartir això.\nClairZiek ha dit:\n28 de febrer de 2013 a les 4:01\nI besides conceive thence, perfectly indited post! This Site\nwww.pokerrulesfree.com ha dit:\n16 d'abril de 2013 a les 10:30\n2 de maig de 2013 a les 5:03\n2 de maig de 2013 a les 5:07\nWomen’s Mulberry Handbags Standard Alexa Leather Satchel Bag Red\nWomen’s Mulberry Handbags Bayswater Cow Suede Shoulder Bag Black\ninternetbestservices.com ha dit:\n7 de maig de 2013 a les 14:11\nI am very happy to have seen this blog, thank you so very much for all the great information, I will be glad to pass it on to my family and friends.\nly123456!Red Bull Hats ha dit:\n1 de juny de 2013 a les 10:26\nNRL Snapbacks rock music in my rock band Obey are a huge trend in the UK rock music scene due to their cool NHL Hats image that certainly assert and differentiate cooler bands from uncool bands.\n2 de juny de 2013 a les 12:06


L'exjugador del Barça Arda Turan, condemnat a dos anys i vuit mesos de presó L’exjugador del Barça Arda Turan, condemnat a dos anys i vuit mesos de presó – Món Esport\nEuropa Press Setembre 11, 2019 1:56 pm\nEl migcampista turc Arda Turan, exjugador del Barça i de l’Atlètic de Madrid, ha evitat, de moment, anar a la presó per haver disparat una pistola, per possessió il·legal d’armes i per causar de forma intencional lesions durant un incident en un club nocturn. El tribunal que ha estudiat les acusacions contra el futbolista, actualment cedit al Basaksehir del seu país, l’ha condemnat per aquests càrrecs a dos anys i vuit mesos, però ha deixat en suspens aquesta sentència, per la qual cosa no entrarà a la presó si no comet un altre delicte en els pròxims cinc anys.\nLa Fiscalia havia demanat inicialment 12 anys per al migcampista de 32 anys, al qual acusava també d’assetjament sexual, càrrec que va ser desestimat pel jutge. Turan es va veure embolicat en una baralla amb el cantant turc Berkay en un club nocturn d’Istanbul a finals de l’any passat, després, segons l’escrit d’acusació, d’abordar a la dona de l’artista, el qual li ho va retreure i va rebre un cop del jugador que el va enviar a l’hospital amb el nas trencat.\nPosteriorment, el futbolista es va presentar al centre, va treure una pistola i va realitzar diversos trets contra el terra que van provocar escenes de pànic. El Basaksehir el va sancionar per aquest incident amb gairebé 400.000 euros. Aquest va ser un nou incident en els últims anys de la carrera de Turan, que des que va deixar el futbol espanyol no ha tingut èxit en l’àmbit esportiu. El 2017 va anunciar la seva retirada de la selecció acusat d’agredir a un periodista esportiu, encara que posteriorment va retornar al combinat nacional, mentre que el mes de maig passat va ser sancionat amb 16 partits després d’empènyer un àrbitre assistent durant un partit de la Superlliga turca.\nCaca de justícia Setembre 11, 2019 8:49 pm\nJustícia tova. Així no anem bé...\nRespon a Caca de justícia Cancel·la les respostes


Riberaonline.info - Priorat, Ribera d'Ebre i Terra Alta: Estat de les residències ala Regió Sanitària de Terres de l’Ebre i mesures per les festes de Nadal\nEstat de les residències ala Regió Sanitària de Terres de l’Ebre i mesures per les festes de Nadal\nEl brot detectat a la Residència de la Santa Creu, que compta amb 19 casos positius, és actualment l'únic centre amb un brot actiu del total de centres de la regió sanitària de les Terres de l'Ebre. Aquest brot està en fase de contingència, amb totes les proves ja realitzades i els aïllaments i la sectorització efectuats després de la visita de l'equip d'intervenció ràpida territorial.\nLes residències amb etiqueta taronja son les de Deltebre, Perelló, Sant Miquel Arcàngel i Amposta, les quatre en procés de resolució. Es consideren residències taronja aquelles on es pot garantir una sectorització adequada, que no tenen casos positius de fa dies i on les proves PCR van sortint negatives, a l'espera d'acabar els aïllaments per confirmar que el brot està extingit.\nLa delegació de residències del Departament de Salut a Terres de l'Ebre, conjuntament amb els departaments de Treball, Afers Socials i Famílies (TASF), Salut Pública i l'equip d'Atenció Primària ha gestionat tots els brots que han anat sorgint en residències, i tant els centres com els professionals han fet una gran feina d'adequació als protocols i de seguiment dels casos, a més a més de la preocupació constant per la salut i qualitat de vida de les persones que viuen a les residències.\nDe cara a les festes de Nadal, Salut Pública va publicar a principis d'aquesta setmana les mesures que s'havien de prendre pel que respecta a residències. A la regió de l'Ebre s'ha iniciat un cribratge massiu i universal a tots els centres de gent gran amb test d'Antigen Ràpid a professionals abans de l'inici de les festes.\nS'ampliarà l'horari de visites i s'incrementaran als centres amb etiqueta verda i taronja per tal de maximitzar espais i horaris de visites de familiars dins les residències, on es poden garantir de forma més efectiva les mesures de prevenció.\nS'autoritzaran sortides de 3 dies o més, seguides d'un aïllament de 7 dies i la prova PCR posterior, i sempre amb un document d'autoresponsabilitat per part del familiar on acrediti que es mantindran les mesures de prevenció i control.\nÍngrid Roca, delegada de residències a Terres de l'Ebre, ha volgut emfatitzar que "les mesures van encarades a buscar un equilibri entre el benestar emocional i garantir la salut de la gent que viu a les residències", alhora que ha demanat "la màxima prudència i atenció durant les festes de Nadal, especialment amb un col·lectiu tan sensible".\nLes residències seran una prioritat en la fase 1 de vacunació contra la covid-19, i des de la regió sanitària de les Terres de l'Ebre ja s'està treballant per tal d'organitzar la vacunació tant a usuaris com a personal de residències.


Piqué es queixa per no haver estat convocat a la reunió entre quadripartit i PSOE\nEl president del PP català, Josep Piqué, ha demanat que els populars s'incorporin a les reunions de negociació de l'Estatut. Piqué s'ha queixat que els populars no hagin estat convocats a la reunió entre quadripartit i PSOE i ha insistit que no se'ls pot marginar ara que han presentat esmenes al text al Congrés i han demostrat mà estesa i voluntat de diàleg. El líder dels populars catalans creu que la participació del PP en les negociacions estatutàries és més imprescindible que mai.\n29/12/2005 - 00.00 Actualitzat 01/06/2006 - 13.59\nEl president del Partit Popular de Catalunya, Josep Piqué, ha assegurat que la participació del seu partit en la negociació del projecte d'Estatut és "més imprescindible que mai", després de mostrar la seva disconformitat pel fet que el PP no hagi estat convocat a la reunió quadripartit-PSOE.\nPiqué ha subratllat que aquesta exclusió no té sentit després que el PP hagi presentat esmenes al projecte de nou Estatut i que Mariano Rajoy hagi fet una oferta de "mà estesa" al president Zapatero. El líder dels populars a Catalunya ha expressat la seva opinió que aquesta "marginació no és bona per al futur de Catalunya".\nTambé sobre aquest punt ha criticat el president de la Generalitat, Pasqual Maragall, per emplaçar el PPC en l'última sessió de control parlamentària a sumar-se al consens, i després no incloure'l en el diàleg, i li ha demanat "coherència".\nSegons el dirigent popular, però, ha estat el PSOE i el seu líder, José Luis Rodríguez Zapatero, els que "no han volgut que el PP participi d'aquesta reforma", en contra de les afirmacions socialistes que acusen el PP d'oposar-se al diàleg i de l'opinió del quadripartit que els popular volen "torpedinar" el nou Estatut. No obstant, Piqué ha insistit que "si es van produint reunions i el PP no hi és" serà "perquè els altres no volen", i ha insistit que això és "un error profund".\nEn la valoració de les esmenes presentades fins ara ha indicat que les esmenes del PSOE "van directes a la línia de flotació" de la proposta aprovada pel Parlament i posen en evidència la "profunda contradicció interna" dels socialistes. Finalment ha vaticinat que l'Estatut que s'aprovi "no sortirà, ni de lluny, mínimament semblant al que va sortir del Parlament", fet que, ha opinat, genererarà "frustració" i "desconfiança" entre la ciutadania.


Hotel Route Inn Kesennuma Miyagi Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n32-1 Matsuzakikaya, Kesennuma, Miyagi, Japó, 988-0121 - Veure al mapa\nBarri Kesennuma Kesennuma Ōsaki Sendai Zao Ōsaki Ōsaki Zao Sendai Sendai\nConstruit a l'any 2014, Hotel Route Inn Kesennuma és un extra de distinció per a Sendai i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Route Inn Kesennuma ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\n204 habitacions que es distribueixen sobre 3 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com massatge que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sendai, faci de Hotel Route Inn Kesennuma la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (28) Parelles (4) Viatgers en solitari (12) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (1) Grups (7)