Els voltants del Coto de Doñana per la província de Cadis\nLa visita al Coto de Doñana era una assignatura que la Teia i jo teníem pendent ja feia anys i finalment ara hem decidit combinar-ho amb una volta per la província de Cadis, fent base a Sanlúcar de Barrameda, aquest any la primavera també ha estat generosa amb les pluges aquí i la jugada ens surt perfecta.\nAgafem els vols de BCN a Jerez i entrem al apartament llogat en plena Feria de la Manzanilla, i evidentment aprofitem per fer-hi una passejada per valorar aquest tipus de celebració. Sortosament el apartament está prou allunyat de la Feria per poder descansar bé...\nLa primera passejada de natura la fem a les maresmes del nord de Sanlúcar, de lliure accès doncs son al Parc Natural, no al Nacional. Tot un espectacle d'aus camallargues que veiem molt properes, i els flamencs una mica mes lluny - encara no gaire rosats per la seva alimentaciò típica.\nAl Parc Nacional contractem una visita que combina un curt trajecte riu amunt amb transbordador, amb una interessant volta per terra amb un vehicle 4X4, unes 3 hores en total, veiem poques aus i alguns mamífers com cérvols i similars, gairebé resulta mes interessant descobrir les característiques del terreny amb les dunes i la seva vegetació, sobretot gràcies a la interessant explicació que ens dona el guía i conductor sobre la interacció amb el ecosistema de les aigues de la extensa capa freàtica. Ens quedem amb les ganes de poder fer-hi un recorregut menys superficial, peró aixó ja son figues d'un altre paner i amb un pressupost molt alt.\nLes cigonyes ja s'han convertit en ciutadanes de totes les poblacions i es veuen no tan sols als camps, sino també a gairebé totes les esglèsies i edificis prou alts per fer-hi un niu amb bona vista.\nFem també un interessant recorregut per els Pueblos Blancos a la serra de Grazalema, que complementem amb una passejada remuntant la llera del riu/riera Majaceite per gairebé un túnel de vegetació constant i salts d'aigua que enllacen un amb l'altre.\nUna visita també molt recomanable es el centre antic de Jerez, amb una riquesa monumental molt atractiva, i també el espectacle eqüestre de la Academia de Equitación, en una gran finca i palau que ho emmarquen encertadament.\nEl darrer dia d'estada anem vers el Parc dels Alcornocales, peró aquesta vegada la meteo no ens ajuda, hi ha un núvol-boira constant que mulla una mica i no permet gaudir del paisatge, ens entretenim visitant Medina Sidonia i desprès ens arribem fins la costa propera a Trafalgar, dinant a Zahara de los Atunes, on al restaurant Almadraba gaudim d'un excelent tast dels diferents talls tonyina, la majoría totalment desconeguts per nosaltres.\nJa havíem voltat per Andalusia fa uns anys, i les impressions es repeteixen: la primavera es la millor estació per venir-hi, tant per la temperatura (que aquesta setmana era mes aviat fresca) com per la explosió de les flors arreu. I aquesta vegada m'he adonat d'una manera especial de la gran quantitat de palaus, palauets i riques esglésies que es veuen a gairebé totes les poblacions, rastre clar d'un temps quan el comerç amb les colònies hi va portar riquesa abundant estable i una població de nobles mes o menys importants, malauradament aquells segles no van generar cap riquesa local propia, tan sols una societat feudalitzada que encara condiciona el present.\nPublicat per Ricard Godia a diumenge, de juny 03, 2018\nLa Teia i jo ja teníem ganes de tornar a Girona per gaudir del bonic espectacle de la ciutat com aparador de creacions florals, i aquesta vegada hi hem anat en dilluns creient que hi hauria menys gent que el cap de setmana.\nDoncs no, també ens ha calgut aparcar una mica lluny del centre i els carrers plens de gent resultaven una mica emprenyadors per passejar, i evidentment fer fotos ha resultat un joc d'estratégia i oportunitats.\nCom que alló del "al Maig cada dia un raig" aquest any s'está complint literalment, a la tarda encara ens hem mullat una mica però sense espatllar-nos la bona experiència.\nPotser amb els anys la memòria tendeix a optimitzar els records mes antics, peró tinc la sensació de que les primeres vegades que hi varem anar les creacions florals eren mes boniques aprofitant la propia bellesa de la flor, ara hi veig una certa desviació a muntar creacions on les flors ja no son protagonistes, tan sols els accessoris... i alguns dels muntatges tan sols son originals i res mes.\nHe posat mes fotos aquí:\nPublicat per Ricard Godia a dilluns, de maig 14, 2018\nNuria - Els Tres Colls\nAmb un dia clar assegurat volem aprofitar el gruix de neu que tenim aquest any al Pirineu Oriental i proposo fer travessa clássica dels 3 Colls des de Nùria. Sorprenentment ens reunim un grup de 7 amics i amigues que coincidim en l'interès per aquest itinerari...\nMalauradament les altes temperatures fan que a les part baixes no hi ha prou continuitat per sortir i tornar al Santuari amb els esquís calçats i l'hora d'arribada del primer cremallera a Nuria (08:04) no ens deixa començar la ruta prou aviat - sobretot per la meva lentitut pujant, peró el dia net i clar ja es tot un éxit.\nAmb la temperatura ja alta la neu comença a estar una mica pesada i ens fa treballar les cames de valent als tres descensos, i per arrodonir-ho decidim forçar l'entrada a la vall de Noufonts desgrimpant la cornisa central, amb una relliscada sense consequéncies per la neu molla.\nArribem a temps d'agafar el cremallera de les 17:32, satisfets i contents per el bonic circuit i per la bona companyia.\nAquí hi han mes fotos aportades per totes les persones participants:\ni aquí unes del febrer del 2005 amb millor neu però pitjor meteo:\nPublicat per Ricard Godia a divendres, de maig 11, 2018\nFlorència, Siena i Pisa - el cor del Rinascimento\nJa feia alguns anys que la Teia i jo teníem a la llista d'espera fer un tast cultural a la Toscana i finalment hem fet el cop de cap, just abans de que la temporada turística s'enfili a les puntes màximes d'ocupació...\nVarem decidir agafar els vols amb Vueling per la seva relació preu/qualitat raonable i horaris còmodes, i l'allotjament mitjançant Airbnb - que també permet limitar el costos si no es cerquen luxes.\nJa sabíem que la densitat artística d'aquest triangle cultural era probablement única a Europa, però les nostres expectatives s'han vist superades amplament. Ha estat una immersió total dins d'un entorn fantàstic inacabable, i que malgrat la nostra formació tan bàsica en Art ens ha tingut bocabadats contínuament contemplant tantes meravelles, pintura, arquitectura, escultura, història...\nEns hem mogut sempre amb transport public - bus i tren - que ha resultat eficient i còmode.\nL'allotjament contractat ha resultat suficient (malgrat el deficient estat de la caldera d'aigua calenta i que l'extractor de la campana de la cuina no funcionava) era molt proper al centre sense patir la densitat humana de la multitud de turistes - no vull ni pensar com deuen estar els carrers dels centres antics amb la temporada mes avançada.\nEns ha sorprès negativament l'alt preu de la restauració a nivell que podem considerar popular, un menú del día que a casa nostra pot costar 15€, aquí doblava el preu i sovint amb qualitat una mica inferior, aquesta diferència es disparava amb el vi embotellat - probablement son els impostos sobre els serveis. I l'altre aspecte que també ens ha sorprès es l'alt preu dels accessos a tots els monuments i museus, que han superat molt el pressupost previst.\nEn fí, Itália està patint una greu crisi econòmica - i Espanya també, però ens ho están amagant i quan peti l'engany estarem a la misèria com a Grècia...\nCom sempre que als viatges ho gaudeixo i no vaig gaire tens, he fet moltes fotos, mes que mai en una setmana, es per fer la competència als magnífics museus visitats:\nPublicat per Ricard Godia a dilluns, d’abril 30, 2018\nVolta al Pic del Infern 5 abril 2018\nPocs hiverns tenim tanta neu al nostre Pirineu mes proper, però la meteo es capriciosa i cal aprofitar les escasses coincidències de la neu raonablement ben assentada, amb una breu escletxa de bon sol i gairebé gens de vent, aquest luxe tan sols el tenim a má els jubilats.\nHe anat seguint l'evolució d'aquests parámetres i el dijous dia 5 sembla que la jugada es raonablement segura, proposo fer la tradicional volta al Pic del Infern des de Vallter i s'hi apunten en Lluìs Roca i la Teresa Larrieu. El programa surt rodò, deixem l'estaciò inferior de Vallter just quan hi arriba la primera llucada de sol, temperatura fresca però agradable i tan sols una lleu brisa.\nAl coll de la Marrana hi ha molt poca gent (cosa poc frequent) i en tot l'itinerari anem sols, la baixada des del Portell cap al estany Negre de Carança está molt franca i si la bretxa no l'haguès escurat el vent fins i tot es podrìa sortir ja amb els esquís calçats, baixem uns metres amb grampons per prudència, i a gaudir de la neu compactada i bona en tot el descens fins l'estany de les Truites, desprès remuntem la Coma del Infern fins el coll del mateix nom, que dona accès a la vall de Comamitjana, un breu descens en diagonal i a remuntar fins el coll de Comamitjana, i en una gran diagonal descendent tornem al Coll de la Marrana i Vallter.\nEns han sortit 18 kms de recorregut, 1.400 mV acumulats i hem tardat 8 hores, gràcies a que els mes joves feien de llebres...\nHi a un recull de fotos dels tres aqui:\nPublicat per Ricard Godia a divendres, d’abril 06, 2018\nRoc de Madres i vall de Noufonts\nEntre nevades i ventades aquest dimarts i tretze, però sense vent, ens ajuntem una colla de veterans i repetim un itinerari que varen fer els amics de DuesTraces fa pocs dies a la serra de Madres, deixem els cotxes a tocar de la carretera que de Puigvalador va cap a Mijanes i seguim la pista i el camí vers el refugi Oller, hi manca força neu i no hi ha continuitat fins molt a prop del refugi, i llavors el paquet de neu es excelent i ben compacte.\nFa un dia gris però la visibilitat es bona i es pot escollir l'itinerari lliurement ja des del moment de sortir del bosc, son uns lloms molt amples i de poca pendent que es fan realment llargs.\nCom totes le muntanyes una mica separades de les carenes principals, es gaudeix d'una perspectiva molt agradable tant vers l'Arieja com vers la Cerdanya. L'allunyat cim del Roc de Madres es d'aquells que sembla allunyar-se continuament.\nQuan hi arribem el cel s'ha enfosquit una mica i els primers girs que menen a la vall de Noufonts els fem amb poca visibilitat del relleu, però amb uns centìmetres de neu pols sobre una capa molt ben compactada. Arribats a la coma al peu del Coll de la Marrana ja tornem a veure el sol i la pujada al coll la fem amb condicions excelents, una llarga diagonal descendent ens retorna a sobre del refugi Oller. Aquí decidim intentar tornar per el torrent de sota peró aviat veiem que el torrent es massa trencat i hem de pujar de nou fins el refugi per rependre el camí que hem pujat al matí. A tots ens queda el desitg de tornar a investigar una sortida baixant per la vall de Noufonts, però harem d'anar-hi al estiu...\nUn dia molt complert amb 18 km de recorregut, 1.200 mt verticals i 8 hores de excursió.\nMes fots a:\nPublicat per Ricard Godia a dimecres, de març 14, 2018\nVista des del cim del Aspe vers el Bisaurín (a la dreta) i el Llena de la Garganta amb les parets ben gebrades\nSortida amb el grup Dues Traces, aquest gener es difìcil encertar un día magnífic entre nevades i fortes ventades, però l'hem encertat. Arribarem al alberg d'Aisa el dissabte al vespre amb el neguit sobre si el vent s'hauría endut la neu i quedaríen tan sols clapes de gel, o si hauría format plaques inestables amb perill de que ens caiguessin al pujar, i l'enjòlit no s'aclará fins el mateix diumenge quan ja portavem un parell d'hores pujant.\nDalt del Aspe, el Midi al fons\nUns 30 minuts amb els esquís a coll i ja podem calçar-los entre ginebrons i pedres, es evident que aquí no hi ha nevant tant com al Pirineu Oriental, no obstant la neu está compactada i cómoda, cosa que s'agraeix sobretot al entrar al Embudo tant per el pas estret com per la forta pendent.\nEl Midi d'Ossoue des del avantcim del Aspe\nDia net i clar, i tan sols una suau brisa que fa agradable la pujada, a la majoría de nosaltres ens sorprèn la bellesa del itinerari amb el contrast entre els cingles calcàris i la bona base de neu que hi trobem, totes les parets obagues están ben carregades de gebrada i l'entorn es una joia.\nTambé estem sempre acompanyats per altres grups, en total comptem que aquest diumenge hem fet el cim una cinquantena de persones.\nAvui hem guanyat un bon premi per anar a gairebé 400 kms lluny de casa, desitjem poder repetir circumstàncies semblants ben sovint.\nm'he pres la llibertat d'afegir-ne algunes de les vostres que heu compartit.\nPublicat per Ricard Godia a dilluns, de gener 29, 2018\nEls voltants del Coto de Doñana per la província d...


Cantó presenta Ciutadans com l'antídot a "la plaga del tripartit" - Diari La Veu\nEscriba el número 197758\n11 abril 2019 23:50h\nCantó ha asseverat que "Cs acabarà amb el greu problema que suposa el tripartit". / CIUTADANS\nVALÈNCIA. Des de la plaça dels Pinazo, el candidat de Ciutadans a la Presidència de la Generalitat, Toni Cantó, ha assegurat que la seua formació "acabarà amb la plaga que suposa el tripartit a la Comunitat Valenciana". Així s'ha expressat Cantó en la mitjanit de dijous a divendres, 11 d'abril a 12 d'abril, quan comença la campanya electoral per a les pròximes eleccions autonòmiques.\nEl partit taronja ha iniciat la campanya amb la presentació d'una falla que critica la gestió del Botànic. "El Botànic resta llibertats i serveis bàsics, frena el creixement econòmic i parasita l'Administració amb col·locats", ha advertit Cantó en l'acte d'inici de campanya.\n"Hui iniciem una campanya il·lusionant, amb multitud d'activitats a peu de carrer", ha explicat el líder de Cs, qui també ha detallat que, "per a aquesta campanya, Cs compta amb figures clau de la cultura valenciana".\nEn eixe sentit, Cantó ha continuat: "Volem aprofitar el seu art i creativitat per a fer saber als valencians que Cs és l'alternativa al tripartit". Davant diverses desenes de militants i simpatitzants, el candidat de Cs ha descobert una falla amb la qual "es fa sàtira de la realitat política de la Comunitat Valenciana en els últims 4 anys".\nAixí mateix, Cantó ha asseverat que "Cs acabarà amb el greu problema que suposa el tripartit". "Aquesta campanya canviarà la història de la Comunitat Valenciana", ha conclòs.\nEscriba el número 563615


Casa dels empleats de FHASA - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCasa dels empleats de FHASA\nEscaldes Hydroelectric Power Station (en)\nAv. de la Bartra, s/n, Encamp\n42° 30′ 57″ N, 1° 33′ 13″ E / 42.515844°N,1.55354°E / 42.515844; 1.55354\nLa casa dels empleats de FHASA és un edifici situat a Encamp, Andorra, considerat Bé d'Interès Cultural pel Govern andorrà.\nEs tracta d'un edifici de granit situat al costat de la central hidroelèctrica de l'empresa Forces Elèctriques d'Andorra, abans FHASA, concretament a la ribera oposada del riu Valira. Va ser construït entre els anys 1931 i 1934, i el seu ús estava destinat al de servir d'habitatge als operaris de la central i les seves famílies.\nLa construcció mostra una planta rectangular, i està formada per una planta baixa, planta primera i sotacobert. A l'interior s'hi troba un espai compartimentat, amb diversos apartaments. Actualment la planta baixa serveix de vestuari pels empleats, a més d'haver-hi un espai destinat a magatzem; a la planta primera hi ha les oficines d'una empresa dedicada al sector informàtic; al sotacobert, finalment, s'hi ha deixat un espai buit per no sobrecarregar les estructures de suport, evitant així problemes de resistència. A l’interior, els pisos estan fets de revoltons i tenen rajoles decorades.\nLa coberta, de fusta i llicorella, està trencada per l'existència de caputxines, disposant de dues vessants, que estan aixamfranades en la part frontal i posterior. La construcció està feta de blocs de granit, amb l'excepció de la façana, que dóna a la muntanya, i que va ser construïda amb pissarra. Pel que fa al parament, aquest és irregular, amb l'excepció dels angles, que mostra blocs rectangulars a la porta d’entrada. La façana principal, orientada al sud-est, disposa de dues rengleres de finestres quadrangulars amb el marc de formigó. Finalment, al centre de la part inferior hi ha la porta d’entrada, que té forma d’arc de mig punt, i amb les dovelles fetes de carreus de granit, accedint-s'hi des d'una escala petita amb graons, també, de granit.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Casa dels empleats de FHASA\n↑ 1,0 1,1 «Casa dels empleats de FHASA». Patrimoni Cultural d'Andorra. Govern d'Andorra. [Consulta: 12 agost 2017].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Casa_dels_empleats_de_FHASA&oldid=21471855»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 jul 2019 a les 00:35.


La lliçó apresa de les cigales - Blog CJ\nInici Teologies i espiritualitats Espiritualitat La lliçó apresa de les cigales\nAquest any, a la part dels Estats Units on visc hem tingut una invasió de cigales. Milers de milions han aparegut de sobte com si naixessin del no-res. Cada 17 anys surten de les arrels dels arbres on jeuen enterrades i adormides. En despertar-se, l’aire s’omple d’un soroll increïble en què les veus de les persones i la remor dels automòbils s’ofeguen. I per a què? Tenen una vida molt curta, d’uns dies, i han de buscar una parella per reproduir-se. Deixen caure la seva closca per complir amb la seva única tasca natural. Una vegada s’ajunten, el mascle vola a una altra i la femella deixa els seus ous en una fulla. Ells aviat es moren i els seus cossos s’amunteguen en els senders i carrers. Els ous que han deixat destrueixen la fulla en què han estat dipositats i aquesta cau a terra on es desintegra, deixant la propera generació de cigales penetrar la terra i esperar 17 anys més per repetir el cicle.\nTot sembla inútil. Per un moment breu hi ha una abundància de vida i activitat, i després el silenci de la mort. Sembla que aquestes criatures no tenen altre propòsit que molestar els humans amb el seu soroll i les seves closques i continuar el cicle ajuntant-se un amb una altra per reproduir la seva espècie. Per a què deu haver creat Déu aquesta bestiola, aquest insecte? Els únics animals que se les mengen són els humans que tracten d’inventar plats de cigales cuinades. És cert que la nova generació crea clotets a terra per deixar entrar el sol i l’aigua que, al seu torn, nodreixen els arbres. Però hi ha molts altres animals, per exemple els cucs, que tenen la mateixa funció. La veritat és que mai no sabrem la raó de la seva existència. El fet és que existeixen i d’alguna manera reflecteixen la imatge de Déu. Compleixen i han complert amb la seva única meta des de fa milers i milers d’anys. Surten de la terra, canvien de forma despullant-se de les closques, asseguren la propera generació i tornen a la terra.\nJo he vist aquest fenomen ja quatre o cinc vegades. Crec que no tornaré a veure’l una altra vegada. És potser per això que m’ha afectat més aquest any que en el passat. Crec que nosaltres, els humans, pensem que hem de tenir un propòsit en la vida, una raó per existir, quelcom per dir-nos a nosaltres mateixos que no estem malgastant el temps. Moltes vegades té a veure amb la feina. Fins i tot sant Pau ens diu que “El que no treballa, que no mengi.” Ens toca guanyar-nos el pa de la manera que millor ens convingui. De vegades la raó inclou una família. “Visc per a la meva família.” Com si existíssim només per crear una llar amb parella i fills. Per a altres, el propòsit és lluitar i seguir lluitant sense veure la fi de la lluita. I la lluita no té fi. Em sembla que n’hi ha també que la meta en la vida és aprofitar-se dels altres, fingir que són millors, o més llestos, o més intel·ligents. Si tothom fos així, si hagués de servir per alguna cosa, la major part de la creació es podria esvair. A què serveixen els ocells, els dofins o una rosa?\nLa pregunta correcta no és “quant val?” o “què és allò a què pot contribuir?”; és “com reflecteix aquesta criatura la imatge de Déu?”. Així que no importa el valor per als altres, sinó el valor intrínsec que té cada persona dins seu. Déu ho ha creat tot amb amor i pel seu amor. Llavors tota criatura és estimada. El papa Francesc ho ha dit molt millor que jo en la seva encíclica sobre la cura del planeta, la nostra llar comuna. Només voldria afegir-hi el que he après de la cigala. Tot i la molèstia i l’aparença d’inutilitat, té la seva bellesa, és part de la natura, de la nostra llar comuna, i per això mereix viure. Déu estima la cigala.\nPerò hi ha una altra part de la lliçó. La cigala ha de despullar-se de la closca per poder viure completament. Ha subsistit dins de la closca per gran part de la seva existència. Ha dormit agafant força per esclatar al món amb tot el seu cos. Es lliura perquè pugui gaudir dels seus pocs dies de vida. Després es mor, potser no feliç, però amb la seva missió ja complerta. És impossible quedar-se a la closca per utilitzar les seves ales. Ha de volar per trobar la seva parella. Doncs els humans tampoc podem volar gaire lluny dins de les nostres closques. I tots en tenim. Ens hi agafem ferotgement perquè és l’única cosa que coneixem, l’ambient on hem crescut, i hi estem ben còmodes allà dins. Pot ser la closca de la llar infantil, o la de les idees que hem heretat, o la de l’educació que hem rebut, la classe social a què pertanyem o el poble on hem nascut. A totes les hem de deixar enrere per poder viure lliures i bé. Si ens quedem tancats, mai no aprenem a volar, mai no coneixem el món, ni la nostra parella, ni la missió que ens ha encomanat Déu.\nAi, però es moren les cigales! Per descomptat. Tot es mor. Cal que una generació es mori perquè la pròxima tingui vida i creixi. Res ni ningú fructifica sense la nutrició que els passa la generació precedent. En el cas de la cigala, ella ha donat fins el seu propi cos perquè els seus fills tinguin vida. Quina mare o pare no donaria la seva vida pels seus fills? Fins i tot Jesús ho va fer. En el món dels animals, els pares fan el que és extraordinari per aconseguir menjar per als seus fills, per cuidar-los i protegir-los, per ensenyar-los com viure pel seu compte. No obstant, hi ha humans que poden abandonar els seus fills a la sort, que els tracten com si fossin vaques o gossos, que busquen el seu propi bé en comptes del dels seus fills. Aquí, als Estats Units, per exemple, hi ha pares que bloquegen la vacunació o l’ús de mascaretes pels seus nens per les seves pròpies raons polítiques. Es neguen a acceptar el que és pel bé dels seus fills o dels fills dels seus veïns. Són pares que no volen sortir de les seves closques o acceptar el sacrifici degut.\nAprenguem de la cigala. Sortim de les nostres closques i obrim les nostres ales. Vegem la bellesa de la vida a la nostra llar comuna. Reconeguem el poder del sacrifici per dotar les generacions futures, incloent-hi els nostres fills, amb un món millor del que rebem. Seguim endavant acceptant la necessitat de la mort.\n[Imatge de Carlotta Silvestrini a Pixabay]\nArticle anteriorSimone Weil vs Simone de Beauvoir: revisar referents per a ser coherents\nArticle següentLa rentreé de la economía española


175.000 valencians combinaran les vacunes d'AstraZeneca i Pfizer | 7TeleValencia\n175.000 valencians combinaran les vacunes d’AstraZeneca i Pfizer\nLa comunitat científica europea no dóna suport a el dictamen de mesclar les vacunes i proposa que siguen els ciutadans els qui decidisquen la seua segona dosi\nEl Consell de Salut Pública dóna llum verda a combinar les vacunes d’AstraZeneca i Pfizer després de conèixer els resultats d’un assaig clínic que avala la seua eficàcia. Finalment, centenars de milers de valencians afectats per la suspensió d’AstraZeneca podran completar la seua immunització amb la segona dosi de Pfizer.\nEl procés de vacunació es mantenia congelat per als valencians menors de 60 anys que van rebre la primera dosi d’AstraZeneca. El passat 7 d’abril el Ministeri de Sanitat va prohibir subministrar aquest fàrmac a menors de 60 per a evitar possibles trombosis.\nEn conseqüència, AstraZeneca es reservarà exclusivament per a les persones de 60 i 69 anys. Per contra, centenars de milers de professors; policies; militars; bombers o funcionaris de presons no sabien si anaven a poder completar la seua immunització. Al rededor de 175.000 valencians no van poder completar la pauta. A nivell nacional, 2 milions de persones.\nLa segona dosi s’ha d’injectar quatre setmanes després de la primera burxada. No obstant això, moltes persones d’aquest col·lectiu porten esperant mesos. Finalment, la Comissió de Salut Pública avala mesclar AstraZeneca i Pfizer en menors de 60. D’aquesta manera, Sanitat obliga a administrar Pfizer a totes aquelles persones menors de 60 anys que hagen rebut la primera dosi d’AstraZeneca.\nAixí mateix, la Conselleria de Sanitat ha estat reservant 160.000 dosi de la vacuna d’Oxford en refrigeradors. Des d’abril s’han emmagatzemat a l’espera d’una resolució que determine al fet que pacients podrien inocular-li-les. Finalment, se subministraran als prop de 680.000 sexagenaris.\nRebuig a combinar vacunes\nSalut Pública s’ha basat en els resultats preliminars de l’assaig clínic ‘CombiVacs’. L’estudi demostra que mesclar tots dos sèrums produeix immunitat set vegades major. No obstant això, Salut Pública no ha rebut el suport de la comunitat científica. La Agència Europea del Medicament (EMA) recomana no mesclar les vacunes i completar la vacunació amb AstraZeneca.\nDavant el rebuig a mesclar marques per part d’alguns col·lectius, Salut Pública està estudiant la possibilitat permetre al pacient l’elecció del fàrmac de la segona dosi. Així, les persones que es neguen a mesclar vacunes, podrien immunitzar-se amb les dues dosis de la mateixa companyia. Això sí, encara s’està estudiant i es contempla com a casos excepcionals.


Viatge al desert del Marroc\nGrans viatges, Setmana Santa, Viatges en família,\nViatge aventurer al desert de Marroc amb hotel 5* de la cadena Xaluca.\nUna escapada a el Sud del Marroc per viure una singular aventura. Recórrer a 4x4 les pistes de muntanya de l'Alt Atles marroquí per descobrir poblats perduts i gaudir de les daurades Dunes de el Desert de l'Erg Chebbi; descobrir la vida dels nòmades, acomiadar els últims raigs de sol a lloms d'un dromedari o dormir en haimes, sota un mantell d'estrelles, en una nit inoblidable.\nS'inclou Vols especials directes, vehícles 4X4 amb xofer, 4 esmorzars, 5 dinars i 1 sopar tradicional bereber, allotjament en hotels amb encant de la cadena Xaluca, 1 nit en bivouac, excusrsió amb dromedari pel desert, guia acompanyant des de Barcelona, assegurança.\nSortides: Del 9 al 13 d'abril 2020\nPreu: Des de 1.515€€\nDurada: 5 dies /4 nits\nDes de 1.515€€


L’Ajuntament lliga l’expropiació de l’Hostal Univers per fer l’aparcament de Can Saleta | Ràdio Calella Televisió\nL’Ajuntament lliga l’expropiació de l’Hostal Univers per fer l’aparcament de Can Saleta\nEl primer pas que farà l’Ajuntament de Calella per avançar en la construcció del nou aparcament de Can Saleta, amb una capacitat estimada de 400 places, serà l’expropiació de l’Hostal Univers. Preveu reservar-hi la partida de mig milió d’euros del programa d’inversió que anunciava aquesta setmana el portaveu del Govern Municipal, Josep Torres, en una entrevista a Ràdio Calella TV. Dins dels acords per a l’ampliació de l’Hospital Sant Jaume, el consistori calellenc es va comprometre davant de Salut a fer-se càrrec econòmicament del projecte de nova bossa d’aparcament. Pel moment, aquesta és la primera partida que s’hi destinarà si s’aprova el pressupost del 2021 que es portarà a aprovació dijous vinent, 25 de febrer.\nL’Ajuntament de Calella es reservaria una partida de mig milió d’euros per expropiar l’Hostal Univers i disposar dels terrenys necessaris per construir el nou aparcament de Can Saleta, que es preveu tingui tres plantes alçades amb capacitat per a uns 400 vehicles, i que estigui connectat amb el centre hospitalari. És una de les partides incloses en el programa d’inversions per al 2021 que haurà de validar el plenari.\nHo ha confirmat aquest matí la portaveu de la CUP, Núria Freixas, qui ha explicat que el projecte de comptes per aquest any no recull cap altra inversió per al desenvolupament dels treballs tècnics ni l’inici de les obres. Ha precisat que aquesta és la informació que tenen ara.\nSón 500.000 euros per a l’expropiació que permeti fer l’aparcament. Ens ho han confirmat els regidors Torres i Gibert quan vam tenir la reunió (…) En els pressupostos no ho hem vist, però a la comissió informativa d’avui esperem tenir més informació.\nLes últimes informacions relatives al projecte situaven a l’entorn dels 2 milions d’euros el cost total de la construcció de l’aparcament de Can Saleta, que ha de donar serveis als usuaris del centre hospitalari calellenc i a tot l’entorn urbà.\nSegüent La portaveu del PSC de Canet es desvincula de les protestes veïnals i respon a l’alcaldessa Arbell\nAnterior Baixa a 37 la xifra d’ingressats per Covid a Calella\nCalella posa en valor la contribució del voluntariat local


Potser molta gent no entendrà la manera que tenim a casa de celebrar el fi d’any , però tot i així intento explicar-ho\nEl fet es que potser no ens agraden les grans festes o potser ens agrada passar-ho amb els nostres , el cas es que des de fa dos anys varem decidir de fer unes petites vacances per celebrar el fi d’any substituint la festa tradicional .No he estat gairebé mai dels que assisteixen a restaurants amb festa inclosa doncs considero que el preu a pagar es exagerat , tot i que entenc , que la gent que aquella nit ha de treballar ha de tenir una motivació econòmica , sinó ningú voldria treballar , però en molts casos la gent es queixa del servei rebut per el que han pagat .\nEs per això que aquest any també marxem cap a França com els dos anys anteriors i aquest hem triat la ciutat d’Avignon , on com a molts llocs de França es celebren uns animats mercats de Nadal que solen estar oberts fins el dia trenta de Desembre .\nEn quant al cost econòmic surt força be doncs hem trobat un apartament en el centre d’Avignon per molt poc més de dos cents euros . L’apartament ens dona la llibertat de menjar com a casa o de sortir a menjar fora , depenent del temps , humor nostre i dels nens .\nLa veritat es que nosaltres ho gaudim molt i sempre hem pensat que si fem el que molta gent , quin fi d’any tindrien els nostres fills? . Ens agrada fer-ho així , ho fem junts ,organitzem un bon sopar , raïms inclosos i la xocolata ens la mengem l’endemà per esmorzar i sense ressaca , que de festes de fi d’any privades si que n’he fet i se com et sents l’endemà .\nTotal que passarem sis dies fora , fent turisme , festa privada de fi d’any , xocolata amb xurros i gastarem menys que molta gent en l’últim sopar de l’any ,contant el vestit , la festa de fi d’any i altres extres .\nJo també hem posaré roba interior vermella i potser durant la nit la perdré :), hi ha una manera millor de començar l’any ?\nTotal , festes de Nadal amb família i marxar fins l’any que ve .\nUs desitjo una bona festa i entrada d’any 2009 . Moltes abraçades i petons virtuals\nDecidint la decoració de Nadal i donat que aquest any tothom està de crisis , he intentat de reciclar o reutilitzar el que per mi no serveix o està en desús i ser un bon ciutadà i seguir sempre les tendències que ens marquen els de dalt .\nPer fer-ho he escollit un arbre , catalogat, que te més de dos mil anys , ja que entenc que les boles que hi penjo son molt grosses i encara hem limito i no poso totes les que tindria que posar per no malmetre el pobret arbre .\nEl resultat ha estat aquest :\nCom que he vist que el resultat no es bo , i penjar-los per allà on s’haurien de penjar , informàticament encara no es pot fer , us deixo això altre , que encara que es molt infantil , queda molt més be que aquesta colla de xarlatans , que ens deixaran sense finançament .\nPer desitjar unes bones festes us poso això:\nQue passeu un bon dia de Nadal i tot el que li be al darrera .\nOMPLIU LES VOSTRES LLARS D’ALEGRIA I FELIÇITAT I TANQUEU LES PORTES I FINESTRES PERQUE US DURI TOT L’ANY QUE BE .\nVíctima de la burocràcia\nDegut a una inspecció de treball en una promoció de pisos a un poble província de Teruel vaig haver de patir el , que jo entenc, per un abús de poder o burocràcia inútil.\nEl fet es que per un error dels operaris en llegir el document hem van entregar una citació al departament de seguretat de Teruel capital ,just per l’endemà , amb l’afegit que la documentació que hem demanaven la tenia al despatx de Girona , res a tres cents kms .\nVaig intentar , fent ús de la raó , de trucar al departament per tal de sol·licitar un aplaçament , doncs tal com deia el document , es podia enviar per correu . Al intentar parlar amb el sr ( ?) que havia fet la citació , hem vaig trobar que no si volia ni posar al telèfon , perquè estava molt ocupat . La secretaria que va entendre la meva situació va parlar amb ell per explicar-l’hi la situació , però ell va contestar que no , textualment segon la noia va dir : “es innegociable , si tiene una citación conmigo , que se presente o que pague los tres mil euros de multa por no presentar la documentación”.\nCom que no hi havia solució , agafo al cotxe , torno a Girona a recuperar els documents , m’aixeco altre cop a les cinc del matí i cap a Teruel , total cinc cents trenta kms .\nLa cossa als coll...........ns va ser arribar allà i hem diuen que : “no este señor (?) no está hoy , ni mañana .\nDoncs que faig ? , hem diuen que deixi la documentació i que quant torni ja s’ho mirarà , jo una mica cabrejat els hi demano que com a minim hem facin un registre d’entrada per que consti que m’he presentat , però hem diuen : “es que esto no lo solemos hacer “ , ostres que jo tampoc acostumo a fer mil i pico de kms per res , es que asta la secretaria amb un signe de complicitat hem va fer un somriure , ( esplèndid per cert ) . Al final molt a desgana i consultant altres companys de feina , hem varen fer el registre d’entrada i : “adiós muy buenas ya le diremos algo”.\nTrobo que en ple segle vint i un fer mes de mil kms per que una persona no es vulgui posar al telèfon es indignant .\nTotal , dos dies de aixecar-me a les cinc del matí , més de dos mil kms amb dos dies , ja que el dia abans havia passat per Castelló a recollir un material , i visca la burocràcia .\nLa part positiva es que he vist país , que no tothom pot esmorzar a Castelló , dinar a Teruel i sopar a Girona encara que hagi acabat la setmana fet pols.\nEls esdeveniments ocorreguts a Grècia i fa un temps a França , amb les conseqüents batalles campals entre la policia i la població , sense parlar de les destrosses de quanties econòmiques d’un valor gairebé incalculable , hem fan pensar , amb l’avís que ja fa uns dies es va veure a BCN , en la crispació en que viu la població de molts països , dels quals el que més hem preocupa lògicament es el nostre.\nLa pregunta es , estem preparats per combatre una batalla campal , on els nostres vehicles , comerços i altres estris que cadascú té en propietat es veuran afectats ?, i de la protecció de les persones amb tot el que comporta la nostre seguretat?\nCrec que no , no estem preparats .\nI la pregunta que més ens hem de fer , es on ens posem ,nosaltres ? amb qui anem? que fem ? , som dels que tirem les pedres i cremem cotxes o som del que sortim a defensar-ho?.\nQuina confiança ens dona el nostre govern i la seva policia ? , moltes son les preguntes a respondre , però la principal , es , com està el nostre estat de crispació ?; donat que últimament no es que el pais vagi massa bé i que estem pagant les consequencies d'una crisi que no hem provocat ,sino que ens han imposat .\nSoc anti violència total, però de vegades , hem venen ganes de tirar la primera pedra .\nI vosaltres de que teniu ganes ?\nTornem a la feina desprès d’un pont que com sempre s’ha fet curt , però tornem amb les piles carregades per arribar fins a la propera escapada .\nUs deixo unes fotos de resum .\nPeñarroya de Tastavins , poble on reina la tranquilitat\nPunt geogràfic on es troben Catalunya , Valencia i Aragó\nja veieu ... un peu a Valencia un a Catalunya i amb la mà\ntocant L'Aragó .\nMorella , ciutat enmurallada amb castell . Es mereix una visita\nBasilica del Pilar a Zaragoza , no cal ser religios per visitar-la\nL'expo ha deixat emprenta amb varies obres com aquesta\nSi ja ara tinc ganes de tornar a marxar es que ens ho pasem bé , no?\nUn pont que no es pont , una crisi que no ens ha d’espantar , les ganes de desconnectar , l’esperit de viatjar i un munt de coses que ara no hem venen al cap, fan que aquets tres dies de festa ens perdem per aquets paratges .\nA la tornada en veiem i us ho explico.\nEstarem sota un sostre d'aquets\nEsperant la sortida del sol , del que esperem sigui un bon dia\nDesprès de 99 anys en aquest mon , la meva avia ens ha deixat , ara finalment podrà descansar , que es el que ella demanava últimament .\nNo ha estat una vida fàcil per ella , passar una guerra i una postguerra , ja vídua , doncs el meu avi es desaparegut de guerra en la batalla de d’Ebre , i amb dos fills que pujar , sense cap mena d’ajuda , es sens dubte tot un repte , que gairebé segur molta gent d’avui no ho aguantaria . No va tornar a viure amb parella mai més , això ha de ser molt dur , estar des de l’any trenta nou , sense ningú amb qui poder parlar amb confiança i fer-te costat en una vida tant llarga . Sempre va viure dintre del grup familiar , però no es el mateix que tenir una parella on recolzar-te . Aquestes coses ara actualment serien impensables però en aquelles èpoques era el que tocava i tot i que ara ho entenem com un disbarat , abans era molt mal vist refer la teva vida i més vivint en un casa de pagès aïllada en un poble petit .\nEs curiós que jo a l’edat que tinc , la recordi sempre com una persona gran , des de els meus primers pensaments d’infància ha estat sempre un avia .\nAra i desprès de un temps esperant el desenllaç , doncs es veia a venir que s’anava apagant , quant arriba el moment , hem dol ,més del que hem pensava , tot i que intento pensar en que era el que ella ja esperava amb ganes .\nVa ser una gran persona , i la vida llarga que ha tingut li ha estat recompensada amb la companyia de la seva família i amb la lucidesa fins els darrers dies .\nQuatre ratlles a la xarxa , apart del record , es una manera de rendir-li el meu petit homenatge per tot el que va fer mentre va estar entre nosaltres i que moltes vegades ni tant sols ens n’adonem .\nAPROFITEM LA VIDA JA QUE TARD O D’HORA S’ACABA .\nDesprès d’un parell de dies de rumiar-ho , doncs m’ha costat de pair-ho , tinc que parlar de tots aquets politics que a base de sortir per la televisió , diaris i quasi a la sopa ......ara ens volen donar confiança dient-nos que tenim les pensions assegurades per vint anys , ja es mala sort , que es just l’any que jo hauré de començar a cobrar , però no es això el que hem preocupa , el que es realment fort es que ens assegurin pensió per vint anys , una gent que no han sabut veure una crisis com la que tenim a sobre , ni tant sols amb sis mesos d’antelació , doncs el senyor Solves ens prometia un augment del percentatge sobre l’economia nacional bastant important , però al cap de tres mesos ja existia una lleugera desacceleració i la paraula crisis no es podia ni dir , en canvi ara estem en plena crisi amb les borses per sota terra i sense saber que passarà demà . Però ens saben dir que tenim assegurades les pensions ? . Perquè gracies a la immigració tindrem mes fonts d’ingressos a la seguretat social .Ara si que m’he perdut , doncs si puja l’atur ? com es que pugin els ingressos a la seguretat social ? . Potser ens amaguen alguna cosa tots aquets , potser posarem al atur als d’aquí que paguem tots els impostos i posarem a treballar als sense papers , tot tipus d’immigrants i asta legalitzarem la prostitució que com que mou mes de cinquanta milions d’euros cada dia farà pujar molt les quotes . Si a tot això i posem el que l’Estat ha concedit , però no ha pagat , com les ajudes a la gent gran amb dependència , que en molts casos les famílies ho cobren quant la persona ja ha mort , potser si que tindrem seguretat social per vint anys .\nJo crec que ens prenen el pel , doncs es molt fàcil de veure que els màxims ingressos de l’estat son els impostos sobre qualsevol moviment de compraventa , si la economia entre en recessió vol dir que ingressaran menys i les despeses en atur seran molt mes altes i han d’acabar tota l’obra pública que tenen començada que son molts de milions d’euros .\nEstan jugant amb tots nosaltres , però no es fa res de res , a part de posar alguns extres en algun cotxe oficial , per poder veure les series de la tarda , per que les borses , suposo que se les saben de memòria .\nEl que realment hem consola es el fet de que els directius dels bancs no podran cobrar més de cinc-cents mil euros l’any . Pobres , ja podran pagar l’hipoteca amb només quaranta un mil sis-cents euros al mes ? .\nELLS SON QUI PARLEN DE CRISI ............ I NOSALTRES QUI LA PATIM\nIntento explicar el que a mi m’ha costat anys d’entendre entre les relacions de parella , avui desprès de sentir un comentari entre dos operaris en una obra m’ha donat el impuls d’escriure allò que molta gent hauria de practicar i no fa , potser per mandra o per ignorància .\nEl tema es el que molts dels homes obliden que en una relació hi ha d’haver un mínim d’esforç en seduir constantment la parella i que no es pot passar del sofà , un cop acabada la pel·lícula , al llit , i que en passar la ma per l’esquena de la parella trobaran la passió esperada . Sovint el que es troben es un deixem estar o un ara no, es massa tard , em la conseqüent crispació que això comporta i que desprès de repetides vegades sempre acaba amb batalla campal.\nCom que som presoners del amor , ens toca picar pedra cada dia , i no es tant difícil , tan sols hem de fer el que fèiem al principi de la relació , dedicació .\nAmb el pas del temps nosaltres no canviem gaire , faríem el que fèiem quant començàvem a sortir.............arribar i moldre . Però elles amb el temps canvien , doncs els nens , la responsabilitat de la família , la seguretat econòmica que , val la pena remarcar que els hi preocupa més que a nosaltres fa que els ritmes i les costums siguin diferents .\nSi volem encendre la passió que contínuament busquem , hem de canviar una mica els hàbits , hem de picar pedra , molta pedra . Tinc que reconèixer que durant un any la primera entrada cada dia de la meva agenda era “to prick stone” (picar pedra) per recordar-me de fer qualsevol cosa que ella s’adonés que hi pensava , no es tan difícil arribar a casa i preguntar com t’ha anat el dia , tant li fa si treballa a casa o en un alt càrrec , ella sabrà que ens importa el que fa , podem enviar un simple sms durant el dia per tal de que s’adoni que en aquell moment hem pensat en ella , si ens llevem mes aviat que ella li agradarà veure que l’hi hem preparat un suc de taronja , quant arribem o marxem a treballar no cal un petó amb la llengua fins a la campaneta i les mans refregant tot el seu cos , es mes adient una bona abraçada , acompanyat de un breu peto i un somriure , deixar una simple flor un dia qualsevol fa més que un ram de roses en un dia assenyalat , deixar el mal humor de la feina fora de la porta d’entrada també es molt recomanable i així es podria anar continuant amb una infinitat de petits detalls que ens acabarà agradant fer-ho i aniran molt be a la nostra relació .\nSi la reina es troba en “jaque” farà que es mogui , i això es el que nosaltres busquem , que es mogui ...:) .\nSi malgrat tot la reina no es mou , tindreu molts arguments per una discussió i sens dubte estareu am posició de “jaque mate “ lo qual dona la partida per acabada .A partir d’aquí només ens queda jugar un altre partida , si ens donen oportunitat , o canviar el taulell , les fitxes i com no la reina .\nFEU MOURE LA REINA .......PER TENIR EL QUE DESITGEU I GAUDIU D’UNA LLARGA I DISTRETA PARTIDA .\nL’altre dia un dels meus fills va complir set anys , amb la conseqüent celebració i els corresponents regals , festa amb amics inclosa i tot una sèrie d’actes que hem fa pensar si ho estem fent be tot això, doncs penso que per parar el consumisme que està vivint la societat no es la manera mes adient d’inculcar a la seva educació , que tot el que es pot celebrar en aquesta vida i el que no també ,sempre es motiu de comprar alguna cosa , per tal de que estiguin contents . No som dels pares que mes capricis comprem , doncs considero que som bastant moderats , tot i que moltes vegades ens vindria de gust d’obsequiar-los amb qualsevol tonteria . Es aquí on la tasca es fa difícil , doncs la majoria de nens tenen molt més del que haurien de tenir , aleshores que fem em els nostres , no comprar res i que els seus companys els hi passin per els nassos tot el que ells no tenen ?, crec que no es just tampoc .\nEl cas es que per culpa d’una societat massa consumista els estem evocant des de petits a no valorar les coses , ja que no han assumit un objecta que ja en tenen un altre .\nElls nomes demanen el que veuen que els seus amics tenen , un cop aconseguit , ja demanen un altre cosa , això es el que jo entenc que hem de parar , el que es difícil es com fer-ho , per que no es sentin malament i entenguin que allò que demanen nomes els farà feliços una estona i que desprès ja està .\nHem aconseguit de moment allunyar-los dels jocs virtuals tan de moda en els últims anys , inclús han descobert que molts dels seus amics nomes juguen amb la consola , quant algun amic ve a jugar a casa seva , però que ells per si sols quasi no la fan servir , es una petita guerra guanyada (de moment) dels molts fronts oberts que hi ha en el mon infantil . Ells des de que tenien cinc anys que tenen ordinador propi , no se si es una opció encertada però ens va semblar que era millor que practiquessin amb alguna cosa que mes endavant fos útil , ara a part dels jocs de la xarxa , saben fer funcionar correctament el correu electrònic , saben com buscar coses per fer algun treball a l’escola i consulten al You Tube els moviments de les classes que fan de Taekwondo .\nCrec que no serveix de res fer un munt de regals , sinó que val més, fer menys i triar molt be la qualitat i el proper servei que en faran . El problema es que ho entenguin , doncs jo m’he trobat , que conten la quantitat de regals , abans d’obrir-los , i això hem fa pensar ,\nquan jo tenia la seva edat , també vaig tenir regals , però al ser tant pocs fa que alguns encara recordi el moment d’obrir-los . Dubto molt que ells d’aquí un temps recordin res , en tot cas recordaran , la quantitat .\nTothom hauria de reflexionar-hi doncs en poc temps tenim unes festes ineludibles , en que la gent ens pregunta , que l’hi compro? i nosaltres no sabem respondre , per que ja tenen de tot .\nINTENTEM FER-HO EL MAXIM DE BE , SABENT QUE DE SEGUR ENS EQUIVOQUEM EN ALGUNA COSA .\nNo es producte meu però hem fa gràcia de publicar-ho per qui no ho sàpiga\nSegún un economista de reconocimiento nacional este próximo año 2009 será el año del consumismo dado que el estado de crisis obligarà a la gente a estar :\nConsumismo todo .......\nSort que la majoria de vegades els economistes s’equivoquen , esperem-ho !!\nHem be de gust parlar del mitjans de comunicació i de l’ús que crec que hauríem de fer d’ells , doncs hem arribat a un moment que per tot allà on anem trobem algun tipus de medi que ens informa , sigui el diari , la radio del cotxe o la televisió , donat que el vuitanta per cent de les noticies no solen ser bones o ens poden perjudicar directament , hauríem d’intentar d’esquivar per dir-ho d’alguna manera aquesta allau de noticies que contínuament ens bombardeja i que son tant i tant repetitives . En el meu cas , que faig trajectes llargs amb cotxe , acabo dient jo mateix les noticies de tant sentir-les , això provoca que a la mitja hora de llevar-me , el meu estat d’ànim ja esta per terra .\nCrec que no soc l’únic afectat i tampoc crec que , com els estruços hàgim d’amagar el cap sota terra i passar de tot , ja que hem d’estar informats , però no, bombardejats , i al final el que aconsegueixen es posar-te neguitós de manera que quant arribes a la feina ja estem atabalats , sobretot ara que el tema ens toca la butxaca . Fa uns mesos era el tema de la sequera , que de tant sentir-ho al final quasi et senties culpable de dutxar-te . Si fem un repàs de les ultimes grans noticies , tal com crisi , sequera , avions ... veurem que ens modifiquen la manera de viure , ens posen la por al cos i al final canviem d’hàbits , conec gent que ha anul·lat bitllets d’avió per por , perquè no s’ha dit a les noticies que segueix sent el medi mes segur .....? perquè no diuen que la crisi tindrà una solució i que tard o d’hora la majoria de gent continuarà pagant la seva hipoteca religiosament ......?.Jo ja estic pensant en quina serà la propera noticia que ens tindrà aspectants durant el tems que els mitjans considerin oportú . Sembla que tots juguin a qui dramatitza mes la situació per tal de pujar els nivells d’audiència .\nSe que tots el temes son greus , però crec que s’han de tractar amb mesura , no en farem res de preocupar-nos mes del que ens pertoca .\nHe decidit canviar de costums , ara només escolto el telenotícies vespre , on estic informat del que ha passat durant el dia i de com va tot , per acompanyar el cafè del mati .....un diari esportiu , quant condueixo .....musica o un curs d’anglès que estic fent i que per cert, una horeta d’àudio al dia ajuda molt en la comprensió , i a casa costa molt de fer.\nNo se si aguantaré gaires dies desenganxat , però ara durant tot el dia hem sento millor , estic igualment informat que la majoria de gent, amb la diferencia que no m’he deixat matxacar durant tot el dia i trobo que puc opinar mes be sobre les noticies que arriben .\nNo tinc res en contra de tot el col·lectiu de periodistes, al contrari , se que fan una gran feina i sota pressió . Solsament crec que tot això es un producte, com sempre, generat per la competència d’audiències i la seva repercussió econòmica .\nPreocupeu-se lo just i viviu al màxim,qui us envolta ho agrairà\nEvitaré de dir noms per no ferir sensibilitats de gent que no s’hagi trobat en el meu cas i tingui la sort de no tenir el meu dilema .\nEl meu cas , es que per una simple grip potser mal cuidada , he necessitat diverses vegades dels serveis d’urgència de la mútua de que disposem tota la família , desprès de molt de temps de no anar-hi m’he trobat que el servei ha decaigut molt .\nLa pregunta que hem faig es , si val la pena continuar pagant religiosament cada mes per aguantar la mala professionalitat de metges estrangers que ni tant sols entenen la meva llengua i amb una dedicació que no inspira gens de confiança . Una mala visita la pot tenir tothom però en el meu cas han estat quatre vegades amb dos mesos de diferencia i el mes preocupant es de que eren quatre facultatius diferents.\nL’altre dia i amb una doctora d’aquí mateix , per un mal entès , vaig entrar a la consulta i la trobo amb els peus damunt la taula , parlant per telèfon acaloradament , suposo de temes personals donat el to de veu , va quedar mes sorpresa ella que jo , i hem va dir el típic , un moment si us plau . El moment va ser de mes de mitja hora de rellotge , al final quant hem va fer passar hem va atendre amb una mala gana impressionant i tant poc convincent que sortint d’allà vaig demanar hora per anar amb un altre metge .\nTot això podrien ser manies meves , però la meva cunyada amb la seva nena , va sortir l’altre dia del mateix centre , per anar a la tant criticada seguretat social , resultant que no calia donar-li els vuit dies d’antibiòtic receptats per el doctor X , sinó que amb unes simples gotes a l’orella eren suficients .\nAleshores hem pregunto que faig jo pagant quasi dos cents euros al mes per una quota familiar de dos adults i dos nens si el tracte rebut no m’inspira confiança? I que si tinc una malaltia greu igualment m’enviaran a la salut pública .\nDesprès de tot les mútues son un organisme per guanyar diners i com tot negoci es tracte de pagar el menys possible al facultatiu , ingressant la màxima quantitat al mes i excloent tot tipus de persona que necessiti massa sovint els seus serveis , ja que per ingressar amb una mútua has de ser jove i estar be de salut , perquè si ets persona de mes de cinquanta anys has de entra-hi amb un grup familiar , pagar una quota de mes de cent euros , sinó no t’admeten .\nActualment estic fent números , he demanat pressupost per fer una de les revisions mes ineludibles i necessàries com la revisió ginecològica , el resultat es que les dos visites mes la citologia i l’analítica val cent quaranta euros , contant que en pago quasi dos cents , val la pena continuar pagant ? , per un servei cada cop mes semblant a la tant criticada seguretat social .\nCrec que amb els dos mil quatre cents euros anuals que pago , puc pagar moltes visites amb qui vulgui , per mi i tota la meva família .\nUna decisió de mal prendre , però s'ha de fer .\nHem passat un cap de setmana fantàstic a la comarca del Matarranya , al conjunt de pobles de Cretas , Valderrobres , Beceite , Horta de Sant Joan , petits pobles situats a la franja on gairebé tothom parla català , però on encara la gent son persones i on trobes una amabilitat extraordinaria . El conjunt de pobles dóna per unes bones passejades , compra de productes del pais a molt bons preus i una tranquilitat enorme , sense cues , aparcaments gratuits , mercats on el tracte es molt personal . Total que ens ho em passat be i per pocs diners , ja que pots llogar alguna cosa de turisme rural que per sixanta euros la nit hem dormit els nens i nosaltres , comptant que si no vols anar de restaurant , disposes de cuina .\nHe de dir que per motius de feina ja conec la comarca i això fa que ja saps on anar i que visitar , per que els nens i nosaltres ho pasem be , però no es una zona complicada i a mes cada poble te la seva oficina de turisme que et recomanen que fer per tal d'aprofitar al màxim el cap de setmana.\nUna cosa que recomano es la pujada al Parrizal a Beceite , on després de deixar el cotxe es pot fer una caminada de dues hores (amb nens) per el llit del riu , on trobareu unes passeres de fusta per anar creuant el riu fins arribar al final anomenat Els Estrets , la caminada esta molt be , et sorprent que encara quedin llocs tant naturals amb unes aigües tant trasparents .\nLa zona també conta amb molts poblats iberics , força ben conservats , amb visites guiades si es vol i petits museus a cada població . Tots el pobles tenen un casc antic on perdres per els seus estrets carrers i la veritat es que es agradable .\nA l'estiu els anomenats tolls et permet de banyarte en llocs on hi ha poca gent , sense perill per els nens , ja que la profunditat es poca , . Qui ho prova repeteix , doncs no es molt frecuent de banyarte entre els peixos amb unes aigües tan trasparents .\nNosaltres hem viatjat bastant , i aquesta es una de les zones que esta a tres hores de cotxe des de Girona que recomano a la gent , tot i que la primera impresió es de un lloc molt solitari , només oliveres , ametllers , vinyes i camps . Però engantxa ........ Tot i que no es tot maco als ulls de tothom , a nosaltres ens agrada .\nNo soc politic , però per el poc que puc entendre de diners i veient com va l'economia d'aquest pais veig que , en els propers quatre o cinc mesos , molta gent es quedara sense el subsidi d'atur , el que comportara sens dubte un altre daltabaix en la nostra economía , totes les persones que estiguin en aquesta situació , deixaran sens dubte de pagar hipotecas i lloguers de l'habitatge , amb el consequent problema que això generarà en els bancs i altres creditors , es parlarà molt de diners , impagaments , desnonaments , gent sense sostre , renegociació de les hipotecas , etc etc.... .Pero tot aquesta gent ha de menjar i necessita d' un sostre per als seus fills , que farà després l'estat per solucionar-ho , si per donar-nos els famosos cuatrecents euros del irpf , tota l'economía s'en ha resentit , i hem buidat les arcas del estat .\nTots patim per el finançament , pero crec que hem de contar amb el dia a dia de la gent , la subsistencia i la seguretat , doncs tot això generarà una inseguretat ciutadana seguit d'un allau de robatoris . De que serveix tanta infraestuctura mal executada i sobrevalorada si no tenim per menjar .Com ho expliquem que després de tants anys de pagar impostos , ara per una mala administració mundial estem abocats a la gana ?.\nQue ha de fer el govern per solucionar tot plegat?.\nJo crec que el primer a fer es donar feina a la gent , però no amb obra pública , que es molt costosa i amb uns pressupostos molt alts . Ajudem a les petites empreses privades amb solucions que funcionin rápidament , no d'aquí a dos anys.\nPromocionem tot el cultiu arreu d'espanya , tenim molts de terrenys buits , sense producció , per culpa de la viabilitat economica , doncs el elevats preus del combustible , juntament amb la seguretat social no els fa productius .\nTenim molts de terrenys i molta gent amb ganes de treballar ,es vergonyós que podem tenir producció pròpia i per culpa de la mala gestió estigui tot parat i hem d'importar producte d'altres països .\nBe s'han acabat les vacances que hem fet per les ciutats de Bremen , Hamburg i Lübeck .\nHan sigut tan sols cinc dies pero molt intensos , a pesar de l'agrip que he portat a sobre aquests dies , el que realment es sorprenent es que visitant uns llocs molt turístics de un país amb poder adquisitiu molt alt , he de dir que es més barat que aquí , encara que hem dolgui dir-ho . Pots pagar el restaurant sense recança , perque has menjat be i t'adones que no t'han atracat , això tinguen amb compte que alla l'iva de la restauració es de un 19% en contra del 7% d'aquí , si a tot això puc dir que pots dinar a primera linea de mar per 18 euros per persona , es que aqui esta passant alguna cosa .\nAra resulta que llogar un apartament per a dues persones et surt a 45 euros la nit , que llogues un cotxe per 35 euros al dia i un vol de baix cost et surt per 50 euros , la pregunta es que coi vaig a fer a la Costa Brava ? . Jo que visc a 30 kms de la platja , que cada dia puc anar a dormir a casa , pero ara m'adono, que si passo cinc dies a la Costa Brava amb els respectius dinars , gelats , cervessetes i altres .......per no dir de les cues kilometriques .Podre dir que per els mateixos diners o una mica mes he estat i he visitat un maravellos país , que hasta la verdura del mercat es més barata .\nPer sortir de la crítica us dic que val molt la pena el viatge , sobretot Lübeck , tot i que es qüestió de gustos com sempre . Recomanacions , aneu preparats per la fresca i la pluja , com sempre en països tant al nord i sobretot preparats per caminar , caminar i caminar que es la única manera de gaudir d'aquestes ciutats tant encantadores i assequibles\nCom sempre podeu veure un resum a youtube.com/garbi24\nHacer un viaje por Escocia era al que siempre quería hacer .... este año nos hemos decidido .\nRecomiendo a quienes quieran hacerlo y puedan , lo hagan por su cuenta ya que sale mucho mas barato y te da una libertad que se agradece mucho . El único inconveniente es saber un poquito de Ingles , pero a estas alturas , todo el mundo sabe lo imprescindible para salir adelante.\nNuestro método para viajar fue , contratar billetes de avión con Ryanair desde Girona a Newcastle , recoger un coche de alquiler en el mismo aeropuerto i devolverlo 12 días mas tarde. Ojo con la conducción es difícil al principio acostumbrarse , sobre todo si circulas solo en la carretera , si circulas por detrás de alguien , lo vas siguiendo y listo , la verdad es que la primera rotonda que coges impresiona bastante .\nEl tema del alojamiento , con mucha dedicación , encuentras en Internet bungalows , apartamentos , albergues y los típicos B&B que no utilizamos por ser cinco personas y es incomodo a veces estar lejos de los críos durmiendo solos en una habitación . Hicimos una ruta de lo que queríamos ver , buscando alojamiento cerca , con un total de cuatro alojamientos diferentes , y la verdad siempre hay mejores y peores pero los cuatro estaban muy bien .\nA partir de ahí ya lo tienes todo, viaje , transporte y alojamiento . En www.youtube.com/garbi24 podeis ver un video de la experiencia .\nels meus deu manaments\nEl dia d’avui no el viuràs mai mes , aprofita’l\nNo et preocupis més per el que ja no es pot resoldre\nEl naixement de tots els problemes , pesseta o bragueta\nNo es ric qui te més diners sinó el que sap gastar-los degudament\nRecollir un munt de petits instants t’evocarà sens dubte a la felicitat\nDavant qualsevol decisió , la millor solució sol ser la que mes ànsia et dona\nDedicat més a la teva família , doncs es en la única feina que ets insubstituïble\nSi no tens pressa per tornar a casa, comença a preparar la separació , no ets feliç\nNo cal que planyem qui es separa , felicita’l , doncs ara ha deixat de perdre el tems\nLa vida, com en el cinema , son moltes les coses que es solucionen en l’últim instant


VOLEM SER INVISIBLES\n"Tot i que la distinció entre catalanoparlants i no catalanoparlants és falsa, perquè la realitat social sempre acostuma a ser més complexa, el fet que els catalanoparlants d'adopció haguem quedat dissolts dins la categoria de simples catalanoparlants és la mostra del nostre èxit"\nper Carmen Pérez 19 de desembre de 2012 18:07\nTot just acabo de llegir el discurs de recepció del doctor Salvador Cardús com a membre numerari de la Secció de Filosofia i Ciències Socials de l'Institut d'Estudis Catalans, llegit el 12 de novembre de 2009 i titulat Tres metàfores per pensar un país amb futur. Salvador Cardús, amb un discurs sempre provocador i inspirador sobre el futur del país, parla, entre altres coses, de la necessitat de pensar Catalunya com un país d'antics immigrants no només per ajustar-nos a la veritable composició social del país, sinó també per "contribuir a l'acceleració de l'abandó de la condició d'immigrant dels últims nouvinguts".\nNosaltres, des de la Comissió de catalans d'adopció de la Plataforma per la Llengua, ja hem fet anteriorment una revisió del concepte de nouparlant i havíem expressat, en el mateixos termes que ho fa Cardús amb el de nouvingut, la nostra reserva a la seva utilització per la seva condició eminentment efímera.\nDe fet, la creació d'aquesta comissió dins de la Plataforma tenia entre altres objectius fer visible la veu de milers de persones que sense tenir el català com a llengua primera l'han adoptat com a llengua d'ús social, com a llengua comuna. Tot i que com a membre d'aquesta comissió comparteixo plenament aquest objectiu, penso que la major força d'aquest col•lectiu és la seva invisibilitat. Tot i que la distinció entre catalanoparlants i no catalanoparlants és falsa, perquè la realitat social sempre acostuma a ser més complexa, el fet que els catalanoparlants d'adopció haguem quedat dissolts dins la categoria de simples catalanoparlants és la mostra del nostre èxit. No formem un col•lectiu a part, sinó que hem passat a formar part del col•lectiu dels catalans a seques. I justament aquest és el principal avantatge d'haver fet nostra la llengua pròpia del país, que ens estalvia, i torno a fer servir les paraules del doctor Cardús, "haver d'estar donant explicacions fins a l'extenuació de qui som o deixem de ser".


Extracció de tatuatges de llavis, parpelles, celles amb làser, removedor d'eliminació de tatuatges\nEliminació del tatuatge - totes les maneres possibles\nSobre el que només les víctimes no van al representant del sexe just, per corregir els seus defectes naturals. Estan preparats per a qualsevol experiment que no sempre finalitzi amb èxit. Després de tal filosofia, de vegades l'única manera de solucionar tot és eliminar el tatuatge. Aquest procediment es realitza al saló de bellesa.\nÉs possible eliminar el tatuatge?\nAbans de començar a dibuixar una fotografia, cal estudiar acuradament la composició química del pigment utilitzat. L'eliminació de làser dels tatuatges dels ulls o d'altres parts del cos és més difícil si el colorant és inorgànic. En aquest cas, es requereixen més tractaments superficials, amb els quals s'eliminarà el tatuatge. Després de cada sessió posterior, el resultat és millor que després de l'anterior.\nPer esbrinar si pot eliminar completament el tatuatge, cal que us poseu en contacte amb el saló de bellesa, on s'ha realitzat aquest dibuix. Aquí, s'indicarà la fórmula química del pigment utilitzat i es demanarà la forma d'eliminar la "decoració". És més fàcil predir l'efecte del làser a la base i els matisos que formen el color que els tons de 2, 3 i 4 components. Aquests últims s'utilitzen per a la pigmentació dels llavis i les celles.\nEliminació làser del tatuatge\nAquesta tècnica s'utilitza en aquests casos:\naplicació d'un colorant defectuós;\nasimetria o forma inadequada;\npigment massa apagat o brillant;\ncoloració esvaeix (això passa 3 anys després del tatuatge).\nAquest mètode d'eliminació del maquillatge permanent té molts avantatges visibles:\nafavoreix l'escissió dels colorants;\nno deixa cicatrius i cicatrius desagradables a la superfície;\nAbans d'eliminar el tatuatge amb un làser, no calen procediments preparatoris.\nAl mateix temps, aquest procediment té els seus propis inconvenients significatius. Aquests inclouen:\nalt cost del servei, a causa del que no es pot permetre tot;\nla durada de l'operació (al mateix temps que no es pot extreure el tatuatge per complet, de manera que l'especialista haurà d'aplicar 3-4 vegades amb un interval d'1,5 mesos);\ntot i que el procediment és indolor (realitzat sota anestèsia local), després de la "sortida" dels analgèsics hi ha sensacions desagradables.\nEliminar el tatuatge de les celles làser\nAquest mètode d'eliminació del maquillatge permanent té un avantatge diferent respecte a altres mètodes. El feix làser penetra fins a la profunditat requerida de 3-5 mm sense danyar els teixits tous. Durant aquesta operació, l'estructura dels pèls no es molesta. Si es desitja, les celles es poden tacar amb un pigment de l'ombra adequat. La durada de la sessió és de mitja hora. Durant el procediment, els ulls es tanquen amb ulleres especials.\nL'eliminació làser del tatuatge de celles és la següent:\nRealitzeu un removedor de maquillatge.\nS'aplica un analgèsic a la superfície.\nAmb l'ajuda d'un raig, es triturat un pigment subcutani i, a continuació, es retira cap a l'exterior.\nEliminació de làser de les parpelles del tatuatge\nPer a una deducció total del dibuix, és necessari que hi hagi procediments 2-3 o fins i tot 4-5. L'efecte depèn de la profunditat del pigment. L'eliminació instantània del tatuatge de les parpelles és impossible. Més fàcil de reduir el pigment negre, de manera que les fletxes "esborrar" ràpidament. La situació és pitjor amb els dibuixos realitzats en vermell, groc o taronja. El pigment verd és el líder en la durada de l'excreció. Per aquest motiu, si voleu eliminar el tatuatge de la parpella làser, ha de ser pacient. La imatge resultant es veu lleig, perquè el pigment surt a poc a poc, però el resultat arribarà en el seu moment.\nRemoció del tatuatge de llavis amb làser\nEls clients que s'enfronten a la necessitat de realitzar aquest procediment poden estar atormentats per dubtes sobre si aquesta operació és segura i eficaç. Algunes persones tenen por que les cicatrius i les cicatrius continuaran a la superfície després del tractament amb làser. No obstant això, els cosmetòlegs professionals anticiparan aquestes conseqüències. Si l'instrument està correctament sintonitzat, el raig no toca el teixit sa, però només afecta el pigment.\nL'eliminació del tatuatge dels llavis amb làser no es pot utilitzar en els casos següents:\nèczema i dermatitis ;\npatologia en el treball del sistema cardiovascular;\nal·lèrgia a l'exposició al làser;\ndiabetis mellitus, etc.\nAbans d'eliminar el maquillatge permanent dels llavis, és necessari netejar la superfície de la brutícia i les deixalles dels cosmètics. S'obtenen ulleres als ulls i s'aplica un anestèsic a la pell. Com un anestèsic addicional, es pot utilitzar gel. Immediatament després del tractament superficial amb un làser, poden aparèixer ferides petites que evoquen el sacarum. No obstant això, després d'uns dies, totes aquestes conseqüències desapareixen.\nRemovedor per eliminació de tatuatges\nEs tracta d'un mètode químic per desfer-se del maquillatge permanent. Per dur a terme aquesta operació, s'utilitza una suspensió especial: Remuver. Aquesta eina conté els següents components:\nàcid benzoic, etc.\nEl principi de funcionament d'aquesta suspensió és senzill. Després del contacte amb la pell, Remouver s'uneix a les molècules de pigment i les treu. Si ho desitja, el client pot demanar al mestre que mostri el que està passant durant el procediment. Serà molt sorpresa quan vegi una descàrrega verda a la superfície (en aquest color, el pigment està acolorit). No obstant això, els òxids metàl·lics no tenen sentit: són bons perquè no danyen els teixits i la sang. A més, no hi ha àcids de fruites a la suspensió, així que no tingueu por de l'aparició de taques blanquinoses a la superfície.\nL'eliminació del tatuatge dels llavis, les celles i les parpelles amb l'ajuda de Remoure té diverses contraindicacions:\nedat a 18 anys;\nhiper o hipotensió;\nproblemes en el treball del sistema immunològic;\nacne, psoriasi i altres malalties de la pell;\nEliminació del tatuatge de celles per un removedor\nAquest mètode de dibuixar una imatge competeix amb un làser i d'alguna manera fins i tot ho supera. Per tant, el feix no és capaç de reconèixer totes les ombres, per la qual cosa sorgeix la pregunta, com treure el tatuatge de les celles, si el pigment introduït a la pell és irreconeixible. La suspensió també s'uneix fàcilment a diferents colors i elimina la pintura. A més, si el pigment s'injecta profundament, el làser és difícil de fer front a l'eliminació del patró. I per garantir en aquest cas l'absència de cicatrius és impossible. Una altra cosa és l'eliminació del tatuatge de les celles per un removedor. Aquí tot passa sense "sorpreses".\nDibuixar la imatge a les celles és la següent:\nLa superfície es tracta amb anestèsia.\nLa suspensió s'aplica a una petita superfície de la pell. Per treure la capa inferior del dibuix, s'utilitza el mateix equip que el tatuatge.\nMestre dóna consells sobre com cuidar adequadament la restauració de la superfície.\nEliminació del tatuatge dels ulls per un removedor\nEl pacient ha d'estar degudament preparat per a aquesta operació. Cal seguir les instruccions següents:\n3 dies abans del procediment per rebutjar el consum de begudes alcohòliques.\nNo prengueu medicaments que ajudin a diluir la sang.\nEl dia en què es planifica l'eliminació del tatuatge de les parpelles, es prohibeix el consum de medicaments i aliments que augmenten la pressió arterial.\nL'eliminació del maquillatge permanent de la parpella amb aquesta suspensió és molt indesitjable. El fàrmac és perillós per als ulls: si es posa a la membrana mucosa, es poden produir greus problemes de visió. Només podeu confiar aquest procediment a un veritable domini. Coneix totes les complexitats i els perills d'aquesta operació, de manera que pot suavitzar els seus "racons afilats".\nEliminació del removedor del tatuatge dels llavis\nAbans de realitzar aquest procediment, el pacient prescriu medicaments anti-herpes. La seva recepció s'ha de començar 3 dies abans de l'operació programada. A més, abans d'eliminar el tatuatge dels llavis, l'expert avalua l'estat de salut de la dona que va apel·lar per assegurar-se que el seu procediment no està contraindicat. La pròpia operació no triga molt de temps: dura de 30 a 60 minuts. Molt important i la posterior cura adequada dels llavis. Inclou aquests moments:\nEls primers 3 dies després del procediment, la pell s'ha de lubricar amb una crema antiinflamatòria.\nNo es pot arrencar l'escorça que apareix a la superfície (ha de caure de forma natural).\nDurant el període de recuperació, es prohibeix visitar el solàrium i prendre el sol.\nLes conseqüències de l'eliminació del tatuatge\nEl rendiment de qualsevol procediment estètic suposa un risc. Fins i tot petit, però ho és. Després de l'eliminació del tatuatge amb un làser, també es poden produir complicacions. Això no és oblidat per un moment per aquells que pensen desfer-se del maquillatge permanent. Abans de treure el tatuatge de les parpelles, les celles o els llavis, cal tenir en compte les possibles conseqüències i el resultat desitjat. Les complicacions més freqüents són:\ndecoloració de pèls (quan s'elimina per làser);\nregeneració prolongada de la pell;\nl'aparició de capes residuals del pigment antic.\nManicura per a l'any nou\nConjunt per a les extensions d'ungles\nMassatge per augmentar els pits\nSegell en forma de bola sota la pell\nCom reduir un tatuatge?\nEndarteritis de les extremitats inferiors\nMassatge anticel·lulític a casa\nLipoma al coll\nDolce Gabbana Punts 2015\nSandàlies de dona de cuir genuí\nPatró de teixit de "blat de moro"\nLa paret al dormitori\nTipus de polseres de gomes\nHipertricosis a les dones - causes\nCom es fan els pompos de fil?\nVestits per a l'estiu de 2014\n7 fets interessants que no sabíeu\nTovallons de bambú


CODIGO PRO 7-5 ALDICASA: ESCÁNDALO ARBITRAL CONTRA EL CODIGO PRO\nCodigo Pro » Jornades Codigo Pro 2014 » CODIGO PRO 7-5 ALDICASA: ESCÁNDALO ARBITRAL CONTRA EL CODIGO PRO\n1 CODIGO PRO 7-5 ALDICASA: ESCÁNDALO ARBITRAL CONTRA EL CODIGO PRO el Dj Feb 20, 2014 2:04 pm\nESCÁNDALO ARBITRAL CONTRA EL CODIGO PRO\nEscàndol. No hi ha millor definició, l'àrbitre va voler regalar el partit al cuer de la lliga, un equip que està a anys llum del codigo pro. Des de la jugada de la polèmica, l'expulsió inventada al Jose, es va inventar faltes que no eren fins que l'últim de la lliga, tot sigui dit, un equip molt fluix, va conseguir marcar 5 gols, amb el Dani no haguessin sigut tants ja que els doble penal xutats pel mig se'ls hagués parat. Increïble però cert, l'àrbitre va ser el culpable de que el codigo pro no quedés 7-2. 3 gols regalats i potser haguéssim marcat més si l'àrbitre no ens hagués pitat falta i targetejat per cada cos a cos que féiem amb el rival.\nINDIGNANT ARBITRATGE, VALLDAURATO EN TOTA REGLA. Indignant és que una persona amb complexos cobri un sou per no arbitrar, si no per voler desquiciar a xavals joves de 25 a 29 anys que només s'ho volen passar bé jugant a futbol pagant una pasta. Aquell àrbitre no es mereix el sou que li paguem NOSALTRES. Una persona amargada que té enveja dels qui encara podem fer carreres i gaudir del futbol.\nGerman **8** Diligente: Partit bastant correcte del German que va estar bé en les seves tasques i a més a més es va sumar a l'atac fent una assistència, de porter?, li posaríem una nota fluixa.\nMiquel: **9** Completo: Partit molt complet del Miquel que fins i tot va marcar, en tasques defensives va estar bé.\nEdu: **8** Inteligente: Dels pocs del partit que va saber no entrar al joc de l'àrbitre, molt bé l'Edu al camp, de porter... no tant .\nJose: **8** Pistolero : Va tornar a marcar. Ja en porta 2 de seguits, el van expulsar injustament, l'àrbitre va decidir que no continuava, el dictador de l'àrbitre va decidir que el Jose no podia jugar més. Si fa 10 anys el fotien fora del Pont Aeri, ara el foten fora del camp, de manera injusta això sí.\nGallego **9** Ciclón : 2 gols del Gallego i combinacions amb els companys. Bon partit del Gallego que el van expulsar injustament, el dictador de l'àrbitre va decidir que el Gallego no podia jugar més.\nJordi_Geo11 **8** Asistente: Va canviar els gols per les assistències. Bon partit del Jordi que es va lliurar de les urpes de l'àrbitre.\nJaume: **8** Punch:: 3 gols del Jaume, podria haver fet 4, en va marcar 3 sense fer gaire, quan tingui el dia... PD: Targeta groga injusta.\nVAMOS CODIGO PRO!! NI EL VALLDAURATO PODRÀ AMB NOSALTRES!


Oberta la convocatòria per la sisena edició del Reus Teatre Musical\nLes diferents companyies que estiguin interessades podran presentar les seves propostes fins al 14 de juliol\ndivendres, 7 de juny 2019 - 11:03h\nImatge d'arxiu de la representació de 'Tot el que no ens vam dir' al Festival RTM 2018, aquest any el RTM se celebrarà el mes de novembre | Cedida\nPer sisè any consecutiu, Les Artistes Locals organitzen el Festival Reus Teatre Musical (RTM), un esdeveniment que és l'únic festival de petit i mitjà format que existeix a Catalunya i a l'Estat espanyol. Aquest any, el Reus Teatre Musical 2019 tindrà lloc al Bravium Teatre, concretament, el pròxim mes de novembre, i la convocatòria per participar-hi ja està oberta. Així doncs, totes les companyies de musical de petit i mitjà format que vulguin formar-ne part poden presentar les seves propostes, la data límit per presentar les diferents propostes és el pròxim 14 de juliol fins a les 00.00 hores. Podeu consultar les bases en aquest enllaç.\nUn festival de teatre musical ja consolidat a la ciutat de Reus\nAquest any, el Reus Teatre Musical celebra el seu sisè aniversari. És una iniciativa que neix l'any 2014 amb l'objectiu de donar visibilitat a projectes de teatre musical de petit i mitjà format, siguin del territori català o nacionals, però de gran qualitat que mereixen un circuit de difusió. El festival vol fer arribar la feina d'aquestes companyies al públic de Reus, del Camp de Tarragona i dels voltants. En cada edició, el festival RTM va sumant seguidors, suports i companyies interessades a participar-hi, de fet, va néixer amb la voluntat de celebrar-se un cop l'any i consolidar-se com a festival nacional.\nÉs un festival que neix de la mà del grup de teatre reusenc Les Artistes Locals, format per tres actrius: l'Alba Aluja, la Irene Benavent i la Georgina Llauradó. El grup teatral es crea, oficialment, el març de l'any 2006, a partir d'aquí no paren de treballar per tirar endavant nous projectes de teatre a la ciutat de Reus, com el 'Cold Cream', '¡Porque yo lo valgo!', 'Tots els dilluns del món', 'Quarts de Teatre' o el mateix 'Reus Teatre Musical'.\nEl Teatre Bartrina presenta una programació de tardor social i familiar\n"L'ANC consideraria un «frau» que JxReus, ERC o CUP pactessin un govern amb partits del 155" "🔴ÚLTIMA HORA: Famílies es tanquen en una escola de Reus per reclamar una línia de P-3"


B&B Gusto Halle Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHenri Devedeleerstraat 8, Halle, Halle, Bèlgica, 1501 - Veure al mapa\nMés informació sobre B&B Gusto\nAl visitar Halle, vosté es sentirà com a casa a B&B Gusto, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nB&B Gusto també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Halle. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, premsa, caixa forta.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. B&B Gusto és una elecció inteligents per a viatgers a Halle, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Cursos de cuina per millorar la salut - Xevi Verdaguer\nEn Xevi Verdaguer, la Mireia Anglada i Núria Coll al capdavant de la revista online www.etselquemenges.cat han iniciat un bonic i necessari projecte:\nuna serie de cursos de cuina per millorar la salut.\nCada curs es parlarà d’una temàtica i s’anirà informant quina és la millor alimentació per resoldre o millorar la situació de cada problema de salut.\nEl 1er tema a tractar ( el passat dijous dia 4 d’ Abril): La salut hormonal femenina, la gaudeixes o la pateixes. Posteriorment aquest any 2013 es concretarà l’alimentació pel dolor crònic; i trastorns ansiós-depressius.\nUs vull agrir la confiança i felicitar a les persones que han agafat la responsabilitat per millorar la seva salut!\nHa estat un gran èxit. Es van acabar les places i es farà una 2 edició sobre aquesta temàtica el proper dia 30 de Maig:\nLa salut hormonal femenina, la gaudeixes o la pateixes.\nEls dolors pre-menstruals, miomes, mames fibroses i endometriosis són indici que hi ha un acúmul d’estrogens a l’organisme que desencadenaran símptomes com eczemes, migranyes, dolors articulars, ansietat, restrenyiment, retenció de líquids i dificultat per perdre pes… crònicament. Fins que millorem el metabolisme del estrògens. Després d’obrir els ulls, d’entendre què poden provocar els estrògens ens plantejarem si és normal per exemple …seguir prenent laxants? farem més dietes miraculoses? seguim amb els ansiolítics i antidepressius? cremes pels eczemes? o ibuprofens pel mal de cap?.\nLes persones interessades poden inscriure’s a:\nCategories Cursos i seminarisEtiquetes ets el que menges, La salut hormonal femenina, Mireia Anglada, Núria Coll, Xevi Verdaguer Navegació per les entrades


Història | Ajuntament de Parcent\nParcent va ser ocupat per les tropes de Jaume I cap a l’any 1256. Després de la primera revolta d’Al-Azraq, el rei expedeix document datat el 17 de febrer de 1259, pel qual s’ordena al batlle reial Eximen de Foces que faça donació de cases i terres de l’alqueria de Parcent a Pedro Corts i altres pobladors. Una nova revolta morisca va tenir lloc durant els primers anys del segle XVI, quan se’ls va obligar a batejar. La revolta va ser sufocada i en 1534 els moriscos de Parcent van fugir duent presoner a Pere Andreu de Roda, senyor del lloc.\nAl segle XVI pertanyia a Pere Andreu de Roda qui, com diem va ser fet pres i va morir en captivitat, pel que sembla sense descendència, per la qual cosa és de suposar que les seues possessions revertirien en la corona. En els primers anys del segle XVII ens trobem la baronia de Parcent, amb els seus annexos de Benigembla i Vernissa (avui despoblada), entre les possessions del monestir cartoixà de La nostra Senyora de les Fonts.\nLes valls de Pop i de Laguar, van ser testimoni d’una tercera revolta morisca i van servir de quarter general per a la concentració de les tropes reials que van acudir a assetjar el castell del Pop en el qual s’havien refugiat i fet forts més de 19.000 moriscos que, dirigits per Minilli, moliner de Guadalest, no van acceptar el decret d’expulsió signat per Felip III i el seu privat el duc de Lerma. Després d’un setge de dos mesos i després de la mort de més de 4000 persones, els moriscos van capitular el mes de novembre de 1609. En aquella època la baronia comptava amb 52 cases de moriscos que van quedar completament deshabitades, de manera que aquest mateix any es concedia permís a La nostra Senyora de les Fonts per poblar els llocs de Vernissa, Parcent i Benigembla, a la baronia de Parcent. Francisco d’Almenar, prior de la Cartoixa, com senyor de la baronia, atorgava carta de poblament el 12 d’agost de 1612, a favor de 52 pobladors cristians, per habitar els llocs de Parcent, Benigembla i Vernissa, a fur de València. Un recompte efectuat en 1646 va llançar la xifra de 29 cases habitades en la població (unes 120 persones).\nEl 28 de maig de 1635, el monestir va vendre la baronia a Constantí de Cernesio Odescalchi. En 1676, el rei Felip IV va elevar la baronia a la dignitat de comtat a favor d’aquest mateix senyor. Una descendent de l’anterior, la senyora Josefa de Cernesio i Bazan de Benavides, es casà amb don Joaquín de la Cerda i Téllez Girón, de la casa de Medinaceli. Els De la Cerda han vingut ostentant la titularitat del senyoriu fins als nostres dies. En 1914, el rei Alfons XIII va elevar a la dignitat de duc al novè comte de Parcent, don Fernando de la Cerda i Carvajal


Hotel Garni Pfandl Neustift im Stubaital Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDorf 31, Neustift im Stubaital, Neustift im Stubaital, Àustria, 6167 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Garni Pfandl\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Neustift im Stubaital, no busqui més enllà de Hotel Garni Pfandl. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Garni Pfandl també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Neustift im Stubaital. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, àrea de fumadors.\nL'ambient de Hotel Garni Pfandl es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, cuina americana són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com esquí, jardí. Hotel Garni Pfandl és una elecció inteligents per a viatgers a Neustift im Stubaital, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Villa in Corneilhan Corneilhan França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Corneilhan.\n-, Corneilhan, Corneilhan, França, 0 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Lignan Sur Orb, Villa in Corneilhan és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Villa in Corneilhan, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nL'ambient de Villa in Corneilhan es reflexa en cada habitació. piscina privada, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Villa in Corneilhan.\nAllotjaments a Corneilhan


Palaus i palauets (historietes)\nfebrer 16, 2015 MALENINPoema, versDeixa un comentari\nPalaus i palauets (historietes).\nhòsties i rehòsties.\nCollons i recollons.\nCanvis i recanvis\nimatges i palaus.\nSón Déus, redéu!\nJa prou, penseu!\nJa no teniu remei?\nLleveu-los ja la pell.\nPalaus i palauets,\nI ja esteu tots contents.\nObri la porta i\ndigues que hi veus.\nSense sostre ni treball:\nel futur assegurat.\nSense lluita ni castanyes:\nla victòria per als lladres.\nOrganitzat i oblida’t\nd’historietes de palaus.\nJa saps, això són coses\nper a ximples i babaus.\nArmes i galtes\nNo sé parlar molt bé,\nNo obstant, sé que em comprens.\nNo dubte quan enyores\nals teus quan són els altres\nqui manen de les armes.\nRectors, senyors, senyores,\namaguen ments amargues\nmentre t’unflen les galtes.\nDeixar de ser creients,\ndevem canviar la història.\nComençar a ser eterns.\nHan apagat les ments\nperdudes entre boira.\nEspere torne el vent.\nSense ciència i sense seny,\nvores quan vinga l’hòstia\nI ens deixe sense dents.\nBon dia al nou país\nSetembre 28, 2014 Setembre 28, 2014 MALENINDeixa un comentari\nEl moment ja és ací. Ja sóc ciutadà d’un nou país. Un nou temps comença.\nVisc igual que ahir. No sóc un ciutadà sinó un obrer més que segueix explotat pel mateix empresari.\nAlgunes coses canviaran, però jo sóc el mateix. I tu, i l’altra, i aquells d’allà…


Violència animalista - Diari de Girona\noriol puig tomàs 30.03.2021 | 23:18\nViolència animalista Diari de Girona\nEl passat cap de setmana un grup animalista va assaltar una granja on es criaven perdius destinades a la repoblació de l'espècie. Van alliberar els animals i van fer pintades amenaçadores contra el ramader. És ben curiós que qui critica la violència contra els animals faci ús d'aquesta violència per defensar les seves teories. Algú els ha explicat que arreu d'Europa hi ha brots de grip aviària, que les autoritats estan fent plans de vigilància i que la seva acció suposa un perill?\nAquest cas se suma a altres accions que al llarg dels últims anys hem vist de forma creixent. Aquests grups integristes haurien de saber que les granges destinades a la cria de bestiar solen ser entorns controlats i que assalts com els que practiquen no només suposen un perjudici per al propietari de l'explotació, sinó sobretot per als animals, que difícilment sobreviuran fora d'aquest àmbit.\nEn la darrera dècada hem vist com les normatives de benestar animal han millorat les condicions dels animals de granja i com es prohibien les curses de braus o els espectacles de circ amb animals. Aquesta és la via. Benvinguts els debats, però que siguin raonats. Assetjar ramaders que compleixen la llei i intenten aguantar un negoci contribuint a posar el menjar a taula de moltes famílies no és la manera.


beneficis de bellesa i benestar en oli de llavors negres | inclusaodiferente.net\nEns encanta descobrir un secret de bellesa poc conegut aquí a GLAMOR HQ, així que quan el nostre columnista Glam Hijabi, Hani Sidow, ens va parlar sobre l’oli de llavor negre, vam fer la nostra missió conèixer més informació.\nEscrivint en una de les seves columnes, va revelar: “A casa meva, la meva mare es va assegurar que tots sabíem que la cura per a tot era el famós oli de llavors negres.\n'Si tingués fred, la barrejaria amb la mel i la llimona, i si tingués un puntell, aplicaria l'oli directament al lloc amb un brot de cotó. Ho creieu o no, va funcionar. Així doncs, és pràcticament la meva resposta a tot. És possible que l’oli de llavors negres no senti l’olor més gran, però m’agrada dir-ho com a oli miraculós perquè encara m’ha debatre ”.\nApassionats per conèixer més informació sobre aquest 'oli miraculós', ens vam apuntar a Marina Nubo, experta en pells i cofundadora de BIO-EXTRACTS, per donar-nos un desglossament de per què tothom hauria d'afegir oli de llavors negres al seu arsenal de bellesa i benestar. Ens podreu agrair més endavant.\nQuè és l’oli de llavors negres?\nNigella Sativa és una planta que produeix grans fruits com a càpsules amb moltes llavors negres. L’oli d’aquestes llavors també es coneix com a oli de llavors negres o oli de Caraveta Negra, així com l’oli de comí negre, flor de fonoll, flor de nou moscada o d’oli de coriandre romà.\n'Origen del sud-oest asiàtic, els beneficis per a la salut i la bellesa de l'oli de llavors negres ja eren coneguts a l'antic Egipte. Es rumoreja que Cleòpatra utilitzava oli de llavors negres per al seu famós bany.\n'L'oli negre de llavors és un potent antioxidant i té beneficis antibacterianos i antiinflamatoris. Va ser utilitzat durant segles com a analgèsic i com a remei contra la cura de les ferides. L’oli torna a omplir els nivells d’humitat de la pell reforçant la capacitat d’emmagatzematge d’aigua de la pell, cosa que és brillant per hidratar pèl i pell, tractar l’acne (gràcies a les seves qualitats anti-bacterianes) i reduir la psoriasi.\nQuins són els ingredients claus per impulsar la bellesa?\n'Com que aquest oli ha estat utilitzat durant tants segles en la medicina tradicional, sens dubte conté molts compostos poderosos. L’oli negre de llavors està ple de components excepcionalment beneficiosos; fitoquímics, vitamines A, B i C, juntament amb minerals com el calci, el potassi, el magnesi i el zinc.\n'Recentment, l'oli de llavors negres es va convertir en un ingredient de moda en els suplements alimentaris, la pell i la cura del pèl. Avui en dia podeu trobar fàcilment diversos productes amb oli de llavors negres; des de pasta de dents o sabó fins a oli facial, de pèl o cos miraculós. ”\nHi ha efectes secundaris d’utilitzar-lo?\n'El principi innovador de la bona pell és' menys és més '. L’alta dosi d’aquest oli miraculós pot provocar reaccions adverses. Per a les persones amb pell delicada, l’oli de llavors negres pot tenir un efecte secundari anomenat dermatitis de contacte, que es caracteritza per pells de pell vermelles i irritades al lloc de tractament. La pell també pot quedar seca o començar a escamar-se o a picar. Nigella Sativa no es va provar en dones embarassades i no es pot recomanar durant l’embaràs. ”\nAlgú més s’està proveint d’aquest petroli heroi?\nZooey Deschanel s'ha esfondrat i li ha tallat els panys llargs\nTots els estils de cera de biquini que heu de conèixer abans de fer-ho


PAe - ÁNGELES: portal de formació, capacitació i talent\nÁNGELES: portal de formació, capacitació i talent\nNova àrea personalitzada d'ÁNGELES amb formació online i foment de la capacitació contínua en ciberseguretat.\nEl Centre Criptològic Nacional (CCN) ha desenvolupat un àrea personalitzada en ÁNGELES , el seu portal de formació, capacitació i talent en ciberseguretat, amb la qual amplia els seus servicis de formació online i fomenta, al mateix temps, la capacitació contínua en ciberseguretat. En esta nova secció, cada alumne disposarà d'un espai personal en la plataforma, que li permetrà accedir a diferents recursos didàctics i material formatiu en matèria de ciberseguretat, com a cursos i sessions online.\nAixí mateix, els alumnes registrats en l'àrea personalitzada d'ÁNGELES podran descarregar els certificats de finalització dels cursos realitzats i accedir al seu expedient acadèmic, en el qual s'indiquen les hores de formació rebudes, les activitats i continguts cursats i el material de conscienciació, com a infografies. L'expedient de cada alumne, al que es pot accedir via online i descarregar en format PDF, s'actualitzarà de manera automàtica amb la informació i el detall dels nous cursos que realitze en la plataforma.\nTots aquells usuaris interessats a disposar d'un àrea personalitzada en ÁNGELES hauran de registrar-se en esta plataforma; per a açò, i com a novetat, s'ha habilitat la identificació i registre a través del sistema cl@ve.\nAmb este nou desenvolupament en ÁNGELES, el Centre Criptològic Nacional continua reforçant les capacitats de la seua solució dedicada íntegrament a la formació, conscienciació i capacitació de professionals en matèria de ciberseguretat.


Francesc Adell i Ferré - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Francesc Adell)\n30 desembre 1909\n12 setembre 1979 (69 anys)\nFrancesc Adell i Ferré (Riudecanyes, Baix Camp, 30 de desembre de 1909 - Madrid, 12 de setembre de 1979) fou un arquitecte i pintor aquarel·lista català. Era el més petit de cinc germans i la seva família es dedicava a explotar un negoci familiar de destil·lació d'alcohol. Al Col·legi de Riudecanyes, va cridar l'atenció del seu mestre per la seva facilitat per aprendre i dibuixar. Va estudiar a l'Escola Superior d'Arquitectura de Barcelona l'any 1927, i va acabar la carrera el 1936. La Guerra Civil espanyola li va ocasionar problemes pel reconeixement del títol, que va aconseguir tres anys més tard.\nFou arquitecte municipal dels ajuntaments de Riudoms (1936), Falset (1941), Móra d'Ebre (1942) i l'Espluga de Francolí (1941), i també fou arquitecte de la Cambra Oficial de la Propietat Urbana de Reus (1941) reconstruint diversos edificis malmesos pels bombardejos de l'aviació franquista. D'entre les obres que va firmar en aquella època des del seu despatx professional de Reus destaquen la construcció del Museu Biblioteca Josep Serra Ferré, a La Riba (1948); el Casal Montblanquí, a Montblanc (1948), i el col·legi dels salesians al carrer del Roser de Reus (1951), edifici que avui ocupa l'IES Gabriel Ferrater construït sobre l'antic cementiri. També va sorgir del seu despatx el projecte de reconstrucció de l'ermita de la Mare de Déu de la Riera de les Borges del Camp, d'estil modernista i que va quedar destruïda després de servir de polvorí durant la Guerra Civil. També foren seus els projectes de l'Escola Superior de Belles Arts de Sant Carles de València i de les escoles d'arts i oficis de la mateixa ciutat, Badalona i Barcelona, ciutat on va construir l'escola oficial d'idiomes.\nEl 1958 fou nomenat arquitecte escolar interí de la demarcació de Tarragona, i el 1960 va assolir el mateix càrrec a nivell de Catalunya, moment en què es va establir a Barcelona, i el 1963 a Madrid com assessor del Ministeri d'Educació, ciutat en què va viure fins al 1979. En aquestos anys va construir una xarxa d'instituts per tot l'estat. Va destacar també per la recuperació del poble de Siurana, amb cooperació amb l'alcalde pedani Genaro Martorell. També va pintar diverses aquarel·les, tècnica que controlava amb facilitat, i formava part de la junta directiva de l'Agrupació d'Aquarel·listes de Catalunya.\nVa morir el 1979 a Madrid. L'any 2007 se li va retre un homenatge a Riudecanyes.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 1,7 El Punt, any 2007, Riudecanyes recorda la trajectòria de l'arquitecte Adell Ferré\n↑ 2,0 2,1 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 32.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Francesc_Adell_i_Ferré&oldid=21178991»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 maig 2019 a les 07:32.


Grand Hotel de France Orizaba Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 18 allotjaments a Orizaba.\nOriente 6, 186, Orizaba, Orizaba, Mèxic, 94300 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Grand Hotel de France\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Orizaba, Grand Hotel de France és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Orizaba. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets són només algunes de les comoditats que fan que Grand Hotel de France sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara servei de despertador, aire condicionat, escriptori, telèfon, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com massatge que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Grand Hotel de France és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Orizaba.\nCal que informeu el Grand Hotel de France de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Orizaba\nDescompte a Grand Hotel de France