Oltra aposta per 'una solució que acontente tota la gent, no sols una part' de Compromís - Diari La Veu\nEscriba el número 508902\nDeclaracions que la vicepresidenta ha fet en relació a l'encaix de Gent de Compromís\nLa coportaveu de Compromís Mónica Oltra creu que cal fer "una reflexió conjunta" en la coalició per a cercar "una solució que satisfaga tothom", en relació a l'encaix de Gent de Compromís, al mateix temps que ha instat a "cuidar la diversitat" i a no imposar cap criteri.\nAixí s'ha pronunciat Oltra en una entrevista concedida a Europa Press en ser preguntada per la petició de Gent de Compromís --grup format per militants del partit que no pertanyen a cap de les tres formacions que formen part de Compromís (Bloc, Iniciativa i Verds)-- de major "democràcia i participació" en els òrgans de la coalició.\n"Estan en el seu dret" de no estar en cap partit\nSegons ha dit Oltra, hi ha alcaldes d'aquesta facció d'adherits --com el de València, Joan Ribó-- i diputats autonòmics que estan en les reunions de Compromís, persones que formen part de la coalició però que "estan en el seu dret" de no estar en cap partit, amb la qual cosa la representació i visibilitat, ha remarcat, s'ha aconseguit mitjançant les primàries.\nHa indicat que entre els adherits hi ha persones que no volen tenir "vida de partit" sinó comprometre's directament amb la coalició, però hi ha una part que vol tenir una estructura similar a la d'un partit. "Estem veient com cerquem una solució amb la qual tothom estiga content, perquè a ningú se li ha d'obligar a fer el que no vol fer ni a estar en una estructura de partit si no vol estar", ha explicat.\nAixí, Oltra considera que hi ha diverses opcions. D'una banda, la de "constituir un partit i demanar el seu ingrés en Compromís, que és una opció, com un partit més, i que deixen fora els qui no volen estar en cap partit". D'altra, que al final la participació "es dirimisca com es feia en la caixes entre els impositors, per una espècie de sorteig, que també és possible". També, "hi ha més solucions".\nEn qualsevol cas, ha incidit que s'ha de cercar "una solució que acontente tota la gent, no solament a una part", intentant "trobar l'equilibri que acontente tothom", al grup de Gent de Compromís que "vol funcionar com un partit i als centenars de persones que hi ha en Compromís que no volen estar en cap partit".\n"Estem en una reflexió conjunta. A veure si parlant entre tots cerquem una solució que satisfaga tothom. Compromís sempre ha funcionat molt bé quan les decisions s'han pres així: quan ningú imposa a un altre el seu criteri perquè, quan un altre es pensa que pot imposar-se, les coses van malament", ha subratllat.\nOltra ha recordat que en el si de la coalició sempre han trobat "solucions que han, més o menys, agradat a tots", en les quals tots han "cedit una mica" i sempre s'han enfortit. "Perquè, per a nosaltres, el més valuós és açò, cuidar la diversitat que tenim a casa i cuidar la diversitat significa que poses en valor el pensament, la cosmovisió, la manera d'entendre la política d'un grup i no intentes imposar, perquè d'açò es suma i de l'altre es resta". "Ho solucionarem com sempre: parlant molt", ha resolt.\nEscriba el número 338727


CaixaProinfància: progressar per trencar el cercle de la pobresa | NacióDigital\nEn Múnic és un jove de Sabadell amb dues passions: la música i el futbol americà | Fundació la Caixa\nCaixaProinfància és el programa de la Fundació “la Caixa” contra la pobresa infantil. L'objectiu és clar: trencar el cercle de la pobresa que es transmet de pares a fills i oferir als més petits oportunitats de futur.\nUn exemple d'èxit és en Munic i els seus germans. Fills de Sabadell, però d'una família d'origen gambià, afronten el futur amb optimisme malgrat ser criats en una situació de precarietat. El jove, després d'acabar els estudis, debat sobre si dedicar-se a la música o al futbol americà.\nCol·laboració de 400 entitats\nCaixaProinfància és un programa que compta amb la col·laboració imprescindible de 400 entitats. Treballen en xarxa i s'encarreguen d'atendre de manera directa les famílies, prioritzar les ajudes i fer un seguiment de cada cas.\nLa iniciativa de la Fundació “la Caixa” s'adreça a famílies amb menors en situació de pobresa i exclusió social. Hi ha dos tipus de serveis. Per una banda, els vinculats a l'educació: reforç educatiu i equipament escolar, centres oberts, campaments i activitats d'estiu, així com tallers educatius familiars. Per una altra, els vinculats a la salut: alimentació i higiene infantil, ulleres i audiòfons i el suport psicològic.\nEn Munic, al centre, en un entrenament de futbol americà. Redaccional Fundació la Caixa\nEn definitiva, Caixa Proinfància treballa per aconseguir:\nAfavorir el desenvolupament de les competències dels nens i adolescents i les seves famílies que permetin millorar els seus processos d'integració social i autonomia.\nPromoure el desenvolupament social i educatiu de la infància i l'adolescència en el context familiar, escolar i social.\nDesenvolupar i implementar un model d'acció social i educativa integral que contribueixi a millorar les oportunitats de desenvolupament social i educatiu de la infància i les seves famílies.\nContribuir a sensibilitzar i mobilitzar la societat en l'erradicació de la pobresa infantil.\nUns resultats palpables\nEl programa Caixa Proinfància va destinar l'any 2020, coincidint amb la pandèmia, un total de 62 milions d'euros. Una aportació que, des del 2007, arriba fins a 624 milions.\nAquesta inversió ha tingut resultats palpables. Amb històries personals com la d'en Munic, però també amb dades concretes. Per exemple, el 76% dels menors participants han millorat el rendiment escolar, més del 93% han promocionat a ESO en acabar la Primària i el 65% milloren en autonomia i hàbits d'estudi.\nUna xifra molt destacada és el percentatge d'usuaris que es graduen a Secundària. Arriba a un 78%, una xifra pràcticament igual a la mitjana –1,2 punts menys-, però que supera en 25 punts els resultats previsibles en alumnes amb condicionants socioeconòmics similars. Per altra banda, la millora també es nota en les famílies ja que la seva integració en la dinàmica escolar augmenta un 80%.\nUna vida entre dues passions\nEn Munic té dues passions, la música i el futbol americà. La primera va començar precisament a la Ludo –com anomenen l'entitat Ludo Margarida Bedós, considerada la ludoteca amb més història de Catalunya-. Allà va participar en un taller amb un cantant de Sabadell i va fer la primera cançó. “Era un way out, una manera de sortir dels meus problemes”, explica en Munic.\nTé records molts positius de l'etapa d'infantesa en aquest entorn. “Fer amics, jugar, fer els deures plegats... coses que no hauria tingut si no hi hagués anat”, explica. “I sobretot aprendre valors i aprendre a respectar”, afegeix.\nAra, de ple en el món de la música trap, en Munic ha passat de ser el nen que anava als tallers a ser el jove que els imparteix. Col·labora amb la iniciativa 6UrbanArt_Sabadell que acosta joves de barris com les Termes i Espronceda a la música i al teatre social. “És una manera de tornar el favor, entre cometes, donant un servei”, explica.\nEn Munic i els seus dos germans hagin tirat endavant gràcies a l'esforç d'una mare que “mai va perdre el somriure”, de l'ajuda d'entitats com la Ludo Margarida Bedós i la Fundació “la Caixa”, així com de dosis de disciplina i autoresponsabilitat. Una recepta que ell mateix s'ha aplicat en el món del futbol americà. Va començar per provar-ho i admet que al principi “era dolent, molt dolent”. “Vaig veure que tocava posar-me les piles en cada entrenament”, explica. Ara, temps després, no descarta dedicar-s'hi.


L'operació militar a Líbia durarà “algunes setmanes”\nEduard Soler, investigador de l'àrea del Mediterrani del Centre d'Estudis CIDOB, creu que Gaddafi no té capacitat per estendre la guerra a la regió\nREDACCIÓ Barcelona 21/03/2011 09:48\n260x366 Un partidari de Gaddafi, a les runes del palau destruït / EFE Un partidari de Gaddafi, a les runes del palau destruït / EFE\nL'operació militar a Líbia, que va començar dissabte després de la llum verda de l'ONU, durarà "algunes setmanes", d'acord amb els càlculs d'Eduard Soler, especialista de l'àrea del Mediterrani al centre de recerca CIDOB. Soler ha explicat a TV3 que Gaddafi "no té capacitat per estendre la guerra a la regió", tot i que ha reconegut que sí que podria finançar grups que tenen aquesta capacitat, com ha vingut amenaçant el dictador en els darrers dies. A més, també podria desestabilitzar la zona Mediterrània fent trontollar les fronteres de països com Itàlia, on podria provocar una crisi humanitària.\nSoler ha lamentat que la coalició internacional que es responsabilitza de l'atac no té el suport de països cabdals a la regió com el Marroc o Algèria. Segons l'expert, aquesta manca de suport té la causa en el "procés de desestabilització" que viu la zona, immersa en diverses revoltes democràtiques que han acabat amb els règims de Mubàrak, a Egipte, i de Ben Ali, a Tunísia. Soler ha avançat que els països de la península aràbiga poden ser els propers on es visqui una "tensió molt alta en els propers mesos". La diferència entre les revoltes viscudes a Tunísia i Egipte amb respecte a la situació a Líbia, segons Soler, ha estat la participació de milícies "absolutament fidels a Gaddafi", que no tenen problemes ètics a l'hora de disparar contra la població civil del país, mentre que en el cas de les dues primeres revoltes, l'exèrcit estava, almenys, dividit.\nSobre el canvi d'actitud de la comunitat internacional respecte a Gaddafi, Soler ha explicat que, després de la guerra de l'Iraq i havent vist el final de Saddam Hussein, el coronel "es va voler reciclar": va eliminar les armes de destrucció massiva del país, en un gest de cara als EUA, i va col·laborar amb els europeus en matèries de terrorisme i immigració. Amb els canvis provocats a la riba sud del Mediterrani, un cop esclatat el procés de revoltes democràtiques, l'actitud del dictador també ha canviat, ha resumit l'expert.


Ser cornut i pagar el beure – NEWSTICIES\nPublicat el 10 Juny 2011 per Gerard\nIntento pensar que generalitzar en política tampoc és bo, que les institucions i polítics municipals divergeixen de la política general i que les forces polítiques representades en els ajuntaments només busquen el millor pels seus habitants, però de cop hi volta el cap m’explota. Alguna cosa falla, alguna cosa no lliga.\nPortem dos legislatures aguantant calumnies, insults i mentides des d’un lloc molt concret de l’arc parlamentari d’aquí i de Madrid. Però és igual el poder s’ho val, tancarem els ulls ens taparem el nas i tirarem cap a dins un ‘xupito’ de vi ranci, ara mateix de moda en tots els cellers de la resta de l’estat espanyol, sense saber si el que obtindrem a canvi és un mal de panxa que ens deixarà KO o bé ens deixarà amb aquell ‘puntillo’ agradable que ens fa està bé i ens deshinibeix. Ja et dic jo que de festa grossa res de res. Els ajuntaments han passat a ser com una col·lecció de cromos de Panini, on els cromos més difícil de sortir és el dels pressupostos de la Generalitat i els alcaldes dels ajuntaments (els cromos dels regidors tothom els té) i és clar si no tens molts diners per comprar més paquets de cromos els has d’aconseguir amb intercanvis i operacions més rocambolesques que el draft de la NBA.\nI per si quedava un fil de llum d’esperança hi ha altres que prefereixen dinamitar el sentiment del 10 de juliol d’ara farà un any amb disputes pel poder, incapaços de posar-se d’acord per un interès comú, un tira i arronsa que es perd en l’egoisme i antigues disputes. Tothom és mans netes i idearis intocables fins que es ‘toca cuixa’.\nMai ens farem respectar en aquest país, ens prenen pel ‘pito del sereno’, aquells que sempre es queixen per tot i que mai fan res de veritat i a sobre quan és necessari els tenim allà menjant de la maneta com els coloms de la plaça Catalunya.\nPD: Aquí us deixo un fantàstic mapa creat per Saül Gordillo (@saulgordillo) amb els pactes municipals més curiosos.\nPosted in PolíticaEtiquetat 22M, eleccions, Municipals, Saül Gordillo\nOne thought on “Ser cornut i pagar el beure”\n20 Juny 2011 a les 8:09\nCom era allò que diu en Mohamed Jordi: “Se’ns pixen a la boca…


» Persones que fan la xarxa (capítol 6) Una finestra oberta a la Xarxa Òmnia\nPersones que fan la xarxa (capítol 6)\n23 February 2010 in Responsables\nTags: Entrevista, Responsables\nAntonio Cazorla Lopez\nEntitat que representa: Associació de Veïns de Montserrat (Terrassa)\nPunt Òmnia: PO Montserrat de Terrassa\nAnys a la Xarxa Òmnia: 10\nCom a responsable… què veu que aporta Òmnia a la seva entitat?\nDes de que el punt va començar a funcionar ens ha permès formar a totes i cadascuna de les persones que formen l’entitat, ja sigui en tasques puntuals com en activitats programades. De la mateixa manera s’han establert col·laboracions en ambdós sentits, tant en projectes de la mateixa associació com en les necessitats que el Punt tingui dins del barri i/o en el seus projectes de transversalitat amb altres Grups de Treball o projectes del territori.\nCom va néixer la voluntat de tenir un Punt Òmnia?\nEl barri de Montserrat, amb més d’un 80% d’immigració, té un alt risc de caure en una fractura digital clara, així que el projecte Òmnia es una de les fórmules més encertades per començar a fer arribar les noves tecnologies a tots i totes i permetre l’accés a aquest “nou món”, per aquells als que els hi era impossible accedir. El exemple més clar d’aquesta necessitat fa 10 anys, és el fet que avui en dia, el Punt continua tenint les mateixes necessitats que quan va obrir, el que fa a aquest espai un punt de referència dins del barri.\nI per acabar, com valoren que Òmnia hagi celebrat els seus 10 anys?\nQue un projecte així compleixi 10 anys, ens demostra que aquest va ser i és un encert a l’hora d’afegir recursos als barris que tenen mes problemàtiques socials. També deixa patent que si tenen bona sintonia amb les entitats, els grups de treball i la resta de projectes de l’entorn poden seguir essent unes eines molt importants a l’hora de treballar sobre el territori a l’hora de fer, formar i compartir xarxa.


Trump retira els EUA de la Unesco per “antiisraeliana”\nActualitzada 13/10/2017 a les 07:12\nLa directora general de la Unesco, Irina Bokova, va anunciar ahir que els Estats Units han decidit retirar-se de l’organització, després d’haver suspès ja el 2011 el pagament de les seves contribucions en protesta per l’admissió de Palestina com a estat de ple dret.\nLa responsable de l’organització de l’ONU per a l’Educació, la Cultura i la Ciència va assenyalar a través d’un comunicat que el secretari d’Estat dels Estats Units, Rex Tillerson, li ha notificat oficialment aquesta decisió, que ella “lamenta profundament” i considera “una pèrdua per al multilateralisme”.\nPosteriorment, en un comunicat, el departament d’Estat va anunciar la retirada de la institució, acusant-la de ser “antiisraeliana”. Els Estats Units hi conservaran una plaça com a membre observador.\nTrump, com a bon sionista, mai mossegarà la mà que li dóna de menjar.


Notícies - Pàgina 10 de 21 - Junts\nPublicat el 11:19h a Informació TEA 0 Comentaris\nEnguany torna el Festival Inclús, el Festival Internacional de Cinema i Discapacitat de Barcelona que té com a objectiu sensibilitzar vers la discapacitat a través de les pel·lícules i curtmetratges, tant documentals com de ficció, que tracten sobre la diversitat funcional, així com a través dels tallers i activitats que s’organitzen. L'any passat Junts Autisme va participar del concurs del festival en la categoría d’entitats i de difusió i sensibilització, una categoría que per desgracia aquest any no hi és, però que l’organització ha suplit amb una iniciativa molt interessant: una sèrie de curtmetratges on hi han participat persones amb discapacitat funcional que han parlat d’altres discapacitats funcionals! Aquí teniu el link als curtmetratges, són tots molt interessants. Pel·lícules sobre autisme Enguany hi ha a la Selecció Oficial dues pel·lícules que hem pensat que poden ser del vostre interès: "Beyond the spectrum: A family's year confronting Autism" i "La vida de Anna". "Beyond the...\nPublicat el 07:03h a Activitats 0 Comentaris\nUna de les novetats d’aquest nou curs són els tallers d’habilitats socials que realitzem a les tardes dels divendres a la seu de Junts Autisme, a l’Edifici Xifré d’Arenys de Mar. Enguany s’han fet dos grups, un grup de nens més petits (entre 3 i 8 anys) i un altre de nens més grans (entre 8 i 12 anys) en els que es treballen diferents coses seguint diversos mètodes. Us parlem del primer d’aquests tallers: Els petits i el mètode Gina Davies El grup de més petits està pensat com un taller on es treballa, com a objectiu principal, l’atenció conjunta: l’habilitat per a compartir l’atenció amb una altra persona mentre aquestes dues persones atenen un mateix objecte o realitzen una mateixa activitat. En el cas del taller que fem, els nens i nenes fan una activitat a través d’un objecte (joguines molt atractives). El mètode Gina Davies es divideix en quatre etapes...\nPublicat el 10:31h a Informació TEA 0 Comentaris\nAutismo España ha publicat una guia pels Mitjans de Comunicació per tal que els termes en els quals es comunica alguna informació sobre l’autisme siguin els adequats, el llenguatge sigui precís i l’enfocament de la notícia es basi en la persona i en els fets, no en la condició. En motiu del llançament d’aquest manual, al programa El Rincón de la educación infantil, se li va fer una entrevista a Amparo Rey, responsable d’incidència social i màrqueting de la Confederación Autismo España. En aquesta entrevista Amparo Rey constata que no sempre es tracta l’autisme correctament en els mitjans de comunicació i que el problema principal radica en el fet de que: “hi ha un desconeixement general en la societat i en particular en els mitjans de comunicació pel que fa a la realitat del Trastorn de l’Espectre de l’Autisme” i destaca la importància de la sensibilització dels mitjans i el seu...\nPublicat el 10:56h a Activitats 0 Comentaris\nEl proper 17 de novembre, de 10 a 12 del matí a l’Edifici Xifré d’Arenys de Mar farem un curs solidari obert a tothom de pintura tèxtil. El curs tindrà un cost de 3€ que es destinaran per a finançar la paradeta de la Fira de Nadal d’Arenys de Mar de mitjans de desembre. En aquesta paradeta oferirem productes realitzats per nens, nenes i joves de l’entitat Per què diem que és un curs solidari? Perquè en el curs preveiem pintar dues bosses per assistent: una bossa serà pel nen, nena o adult que l’hagi pintat, i l’altra serà la bossa solidaria d’aquest nadal a Arenys. Les bosses són bosses de roba que ens va regalar fa un parell d’anys la Diputació de Barcelona. Són de temàtica nadalenca i molt molt boniques! Com ho farem això? Comptarem amb l’ajut i la guia de l’artista Lola Gramola que ha dissenyat uns dibuixos preciosos amb els...\nPublicat el 13:37h a Informació TEA 0 Comentaris\nEl ple del Congrés va aprovar, el passat 18 d’octubre, el dictamen de la Llei Orgànica 5/1985 del Règim Electoral General que permetrà a les persones amb discapacitat, exercir el seu dret a vot. La proposta de reforma permetrà eliminar els problemes al vot de les persones amb discapacitat sota tutela judicial. Ja ha estat remesa al Senat que haurà de determinar si introdueix esmenes o no. Si no hi ha modificacions, la reforma s’aprovarà i entrarà en vigor, permetent el vot a 100.000 persones amb discapacitat que, fins ara, no podien exercir el seu dret. Implicacions ètiques La incapacitació legal és una mesura que intenta protegir les persones amb diversitat funcional de que puguin patir extorsions o estafes a nivell econòmic i una assegurança per a les famílies de protecció del patrimoni. Però una cosa no treu l’altra. Amb la incapacitació legal se suprimeix automàticament el dret a vot, un dret fonamental...


Trincão, que va costar 31 milions, no està aprofitant les oportunitats que li dona el tècnic\nEl Barça presenta Trincão, que arriba amb ganes de "guanyar-ho tot" FC BARCELONA\nBarcelonaEl món del futbol és de generar expectatives a la primera de canvi. Quan un equip gran fa un fitxatge, encara que sigui desconegut, hi ha certa tendència a sobrevalorar-lo. És el cas de Francisco Trincão, que juntament amb Pedri, Dest, Araújo, Ansu Fati o Riqui Puig, i a falta de grans noms a causa dels efectes econòmics de la pandèmia, va ser assenyalat com una de les esperances de futur del Barça. "Per més que critiqueu el seu fitxatge, marcarà una època aquí", comentaven des dels despatxos del Camp Nou fa cosa d'un any, poc després que es tanqués l'operació amb l'Sporting de Braga a canvi de més de 30 milions d'euros.\nLa xifra fa feredat veient com està avui dia la caixa blaugrana, que ha necessitat un generós diferiment salarial per part de la primera plantilla per sobreviure, de moment, a la fallida. Però també espanta considerant el pobre rendiment que de moment ha ofert Trincão, que a la Lliga no ha sigut mai titular i ha participat en 15 partits entrant sempre des de la banqueta. Koeman ha intentat fer del portuguès un revulsiu, però s'ha trobat amb un futbolista desdibuixat que només ha aportat una assistència de gol. A la Lliga de Campions sí que ha sigut titular quatre vegades, però tampoc ha pogut sumar gaire en atac. La Copa apareix com una altra oportunitat perquè Trincão, que ja ha debutat amb la selecció del seu país, reivindiqui el seu futbol. L'entrenador del Barça encara confia en les seves possibilitats: "Arribar a aquest club amb només 20 anys és fer un pas de gegant. Tot i això, el Francisco es troba en el bon camí”.\nL'ombra d'André Gomes\nEfectivament, la gespa artificial de Cornellà acull aquest dijous (21 h, DAZN) l'estrena del Barça a una competició que, segons com, podria salvar una temporada "de transició". Un títol on ja és tradició veure joves de la Masia o futbolistes del primer equip que necessiten espavilar com Trincão, que té molts números de començar el partit a la banda dreta en substitució del sancionat Leo Messi.\nL'extrem formarà en un onze experimental en què Pedri i Araújo, dos joves ja confirmats com a brots verds en clau culer de la campanya, assumiran més responsabilitat que quan juguen amb la primera unitat. El canari ha tirat la porta a terra amb només 18 anys i és indiscutible, mentre que l'uruguaià està fent oblidar la greu lesió de Piqué. Tots dos li mostren el camí a seguir a Trincão, a qui es va arribar a comparar amb Luís Figo i Cristiano Ronaldo, generant una il·lusió completament innocent. De moment, però, l'ex del Braga recorda més aviat compatriotes amb un passat culer menys reeixit, com ara André Gomes.\nFC Barcelona Francisco Trincão