Una mirada a la arquitectura popular de la Marina Alta | TARANNÀ\nL’exposició Una mirada a l’arquitectura popular de la Marina Alta, de l’arquitecte denier José Luis Romany, s’inaugura el divendres 11 de març, a les 20 hores, en el Centre d’Art l’Estació de Dénia. La mostra està organitzada pel l’Arxiu Municipal de Dénia, amb la col·laboració de la Direcció General d’Habitatge i l’Institut Valencià de l’Edificació.\nJosé Luis Romany Aranda, arquitecte, nascut a Dénia i resident a Madrid va voler sistematitzar l’arquitectura popular de la Marina Alta, conscient de les destrosses del temps i, sobretot, dels homes. En els estius de 1970 i 1971, dibuixa i fotografia aquelles cases que considerava representatives. Valora l’ús dels materials utilitzats, les tècniques constructives transmeses de generació en generació, i realitza un conjunt de fotografies i dibuixos de gran valor que van més enllà dels estudis teòrics d’arquitectura.\nL’exposició que ara s’inaugura a Dénia, comisariada per l’arquitecte Josep Ivars Pérez, presenta una selecció de més de 70 fotografies, a més de dibuixos i plànols sobre 10 cases, la majoria de l’acabe de Dénia, de les quals Romany ens ofereix una visió completa com a arquitecte, com etnògraf, com a fotògraf que juga amb la llum. Els arcs del riurau, la reixa, el pou, el forn, els bancals delimitats pels marges de pedra, però també la lona d’envelar en la cambra, el polp sec, el gat dormit sobre la cadira, la gàbia penjada de la paret. Un repertori únic de detalls arquitectònics, d’un entorn i d’una vida rural peculiar i rica. Imatges d’un temps perdut.\nEls plànols i dibuixos van ser donats fa un temps per José Luis Romany a l’Arxiu Municipal de Dénia. Arran d’aquesta exposició, els originals fotogràfics de l’exposició, que es van presentar fa uns anys a València, passaran, juntament amb altres fotografies, al fons Romany de l’Arxiu Municipal.\nJosé Luis *Romany Aranda naix a Dénia l’any 1921. Finalitza els estudis d’Arquitectura a Madrid el 1951. Prompte aporta dibuixos al llibre Els jardins de Granada de Francisco Prieto, conservador de la Alhambra, i forma part de l’equip tècnic de la constructora benèfica “La Llar de l’Empleat”.\nEn 1953 realitza el primer treball, un projecte per a la construcció de 600 habitatges que serà substituït per altres tres: Poblat en el Batán, Porta de l’Ángel i Rierol del Olivar. L’any 1964 va guanyar el Premi Nacional d’Arquitectura, juntament amb Francisco Javier Sáez de Oíza amb el projecte d’una capella en el camí de\nSant Jaume. Els últims projectes van ser dos grups d’habitatges en Carabanchel Alt i en la Ciutat Horitzontal i l’ordenació de la muntanya del Serrallo a Granada. Des de mitjan anys vuitanta va treballar en l’estudi de Carlos Ferrán.\nArquitectura, Arxiu Municipal de Dénia, Centre d'Art l'Estació. Dénia, Exposició, José Luis Romany, La Marina Alta\t8 de març de 2016\tno comments


La Comissió Europea ha proposat la creació d'un certificat digital verd per facilitar la lliure circulació segura dins de la UE durant la pandèmia de COVID-19. És a dir, una acreditació del fet que una persona ha estat vacunada contra la COVID-19, s'ha recuperat de la COVID-19 o s'ha realitzat una prova el resultat de la qual ha estat negatiu. L’objectiu és garantir que els ciutadans de la UE es beneficiïn d'una eina digital harmonitzada per donar suport a la lliure circulació de les persones dins de la Unió quan el percentatge de població europea vacunada contra el coronavirus sigui prou elevat. Aquest és el missatge oficial formal, la lectura a peu de carrer és que la reactivació econòmica, a través del turisme fonamentalment, està darrere aquesta decisió que, si més no, ha començat a generar cert debat per les implicacions legals i ètiques que s’intueixen.\nLògicament, s’ha aixecat l’alerta sobre si la seva idoneïtat per qüestions d’igualtat de drets i no discriminació. I és clar, per la possible vulneració del dret a la privacitat i la protecció de dades de caràcter personal que la UE ha posat tants cops últimament en el focus de la seva acció, afortunadament, d’altra banda. No pot sorprendre que el club de països europeus valori en clau econòmica la situació i consideri aquest passaport una eina útil i fàcil d’usar per batallar amb la crisi i donar suport a futura recuperació. No obstant això, que ho faci amb un certificat que basa l’atorgament d’uns drets, o que no els limita en igual mesura, a unes persones o altres en funció en funció d'una situació personal o social i d’informació de salut, és xocant.\nDe seguida s’ha dit que no és discriminatòria, que és segura i que, per descomptat, respecta plenament la protecció de dades. Podem atorgar el benefici del dubte, però seria més responsable exigir explicacions més detallades primer. Serà gratuïta, en format digital o en paper, i inclourà un codi QR per garantir-ne la seguretat i autenticitat del certificat. Teòricament, tothom hi podrà accedir. A tots els països? I qui ho tingui, quedarà exempt de les possibles restriccions de salut pública que decideixi cada país.\nEl més sorprenent, però, és que la pilota d’aquest joc és el control de dades especialment sensibles. El mateix RGPD europeu ha estat un baluard en defensa de protecció d’aquestes dades, per això ara és d’esperar que hi hagi un límit clar per a l'elaboració de documents amb aquesta finalitat, minimitzant el tipus de dada i assegurant mecanismes de confidencialitat.


Girauta diu ara que mai s'han plantejat entrar a un govern de Sánchez, però que no ho descarten\n2 min. Madrid 06/04/2016 10:13\n651x366 Albert Rivera amb el portaveu de C's al Congrés, Juan Carlos Girauta. EFE Albert Rivera amb el portaveu de C's al Congrés, Juan Carlos Girauta. EFE\nDesprés de reclamar ministeris a Pedro Sánchez, Ciutadans assegura ara que mai s'han plantejat entrar a un govern del PSOE. En declaracions als passadissos del Congrés, el portaveu del partit a la cambra, Juan Carlos Girauta, ha assegurat que es van malentendre les seves declaracions de dimarts en roda de premsa, en què veia amb bons ulls formar un govern de coalició amb els socialistes. "Ciutadans no descarta estar en el govern. Però dir que Ciutadans vol ministeris és mentida", ha dit.\nA només 24 hores de la reunió a tres entre PSOE, Pode i C's per explorar un pacte per a la investidura, Girauta ha advertit que la seva formació s'aixecarà de la taula de negociació, prevista per demà dijous a dos quarts de cinc de la tarda, si Podem no subscriu fil per randa l'acord que Albert Rivera i el PSOE van signar abans de la investidura fallida.\nGirauta ha insistit que només acceptaran el sí gratuït de Podem perquè ells ja han fet moltes cessions. Proposa un acord per a tota la legislatura i, si Pablo Iglesias no s'avé aquest acord, ja ha advertit que s'aixecaran de la taula. "L'important és que començarem a negociar", ha dit amb to pessimista sobre la durada de la trobada o bé si hi haurà una nova reunió.\nC's demana ara formar govern amb el PSOE amb el suport extern de Podem\nSánchez va reunir-se en secret amb Junqueras per parlar sobre la investidura\nDur cara a cara Iglesias-Rivera a un dia de la reunió a tres amb el PSOE


10 Millors Mànegues Soaker (revisió 2020) - Pati, Gespa I Jardí\nLes plantes del vostre jardí depenen de l’aigua per ajudar-les a créixer sanament i a semblar verdes. Basar-se en un clima imprevisible pot significar que les plantes experimentin períodes de sequera, absorbint poc o zero aigua, cosa que pot perjudicar el creixement i el benestar de la planta. Per combatre-ho i per proporcionar una solució econòmica i fàcil d’utilitzar, pot ser la resposta a la instal·lació d’una mànega més flexible al jardí.\nLa mànega de remull hidrata eficientment les plantes sense malgastar aigua, a diferència d'altres sistemes de reg. Hem revisat deu de les millors mànegues de remull que existeixen actualment al mercat, per ajudar-vos a decidir quina mànega de remull és perfecta per a vosaltres i les vostres plantes.\nVegeu la Millor Mànega Soaker a continuació.\n1. Mànega de remolcadora plana de Gilmour 100049288\n2. Mànega suau de llit de flors de Taisia\n3. Apex, 1030-50 Mànega de remolc del sòl\n4. Productes de cigne MGSPA38050CC Sistema de descàrrega Miracle-GRO\n5. Productes de cigne GIDS-2496287 Soaker Hose\n6. Filtrador pla Melnor 65062-AMZ de 75 peus\n7. Raindrip 015005T Tub de remullador porós\n8. Mànega mulladora de productes de muntanya rocosa\n9. Dramm 17020 ColorStorm Soaker Garden Manguera\n10. GREEN MOUNT GM-04060 Mànega planificadora de jardí\nGuia del comprador de Soaker Hose\nQuè és una Mànega Soaker?\nDisseny pla o rodó?\nCom utilitzar una mànega més fina?\nEl Gilmour 100049288 La planxa mulladora plana de Weeper està disponible en longitud de 25 peus, 50 peus o 75 peus, podent teixir a través de fileres de plantes per proporcionar una hidratació eficaç. Aquesta mànega més suau també és perfecta per a nous planters, ajudant a hidratar les noves plàntules i a proporcionar creixement. La mànega de remull pot enterrar-se sota el mantell i ajustar-se a un temporitzador per aconseguir un sistema de reg eficient. S'obté una humitat consistent mitjançant l'ús d'una coberta de teixit resistent als embussos, que embolcalla la mànega del remolc de vinil.\nDisponible en diferents distàncies\nTeixir a través de files de plantes\nPerfecte per a nous planters\nEsbojarrat sota paquet i ajustat a un temporitzador\nCoberta de teixit resistent als esclops\nmaterial Vinil Mida 25-Peus, 50-Peus, 75-Peus Pes 8 Unces\nLa mànega plàstica de plàtan de plàstic Gilmour 100049288 es completa amb una funda de teixit resistent als embussos, que garanteix que les plantes rebin un remull constant.\n2. Mànega de llençol de llit de flors Taisia\nEl Flor de Taisia Llit Soaker Hose està disponible en una longitud de 50 peus i es pot colpejar fàcilment sota el llit de flors i en zones addicionals d'un paisatge. L’aigua flueix constantment i distribueix fins i tot la hidratació de forma constant. A més, la Taisa Flower Soaker Hose és capaç de distribuir fertilitzants líquids a totes les plantes. Es redueix la quantitat d’aigua que s’utilitza per hidratar les plantes i, amb inhibidors d’UV addicionals, la mànega de remolc garanteix resistència i proporciona anti-oxidació. A la compra hi ha inclosa una garantia completa de devolució del 100%.\n50 peus de longitud\nAssoleix un flux d'aigua constant\nRedueix la quantitat d'aigua necessària per hidratar les plantes\nS'han afegit inhibidors d'UV\nmaterial Vinil Mida 50-Peus Pes 5 lliures\nLa mànega suau de llit de flors de Taisia inclou una garantia de devolució del 100% per assegurar-vos que rebeu una relació qualitat-preu amb la compra.\nL’Apex 1030-50 Soaker Soaker La mànega estalvia fins a un 30% d’aigua en comparació amb la hidratació estàndard de les plantes, hidratant les plantes directament a l’arrel. L’aigua es remulla uniformement i de manera constant per tot el sòl i les arrels de les plantes, podent-se deixar de plana per a un ús senzill. El material de vinil és flexible però durador, de manera que es pot manejar fàcilment la mànega del remolcador independentment de la vostra experiència en jardineria. L’Apex 1030-50 Soil Hose Soaker inclou una garantia de 7 anys.\nEstalvieu fins a un 30% d’aigua en comparació amb la hidratació estàndard de les plantes\nHidrata les plantes directament a les arrels\nMaterial de vinil flexible i durador\nGarantia de 7 anys inclosa\nmaterial Vinil Mida 25 peus, 50 peus, 75 peus, 100 peus Pes 1,9 lliures\nL'Apex 1030-50 Soil Soaker Hose ofereix una tranquil·litat total, garantint que la vostra compra es completa amb una garantia de 7 anys.\n4. Swan Products MGSPA38050CC Sistema de descàrrega Miracle-GRO\nEl Productes de cigne El sistema de depuració Miracle-GRO MGSPA38050CC utilitza fins a un 70% menys d’aigua que un sistema d’aspersió, però encara aconsegueix una hidratació efectiva per a les vostres plantes. Aquesta mànega de remull està situada sota el sòl i és capaç de distribuir l’aigua al sòl i a les arrels de les plantes de forma ràpida i senzilla.\nEl sistema de transbordador Miracle-GRO de Swan Products MGSPA38050CC ofereix una longitud de 50 peus i inclou dos connectors masculins i dos connectors femenins. Aquesta mànega més directa es connecta a la font d’aigua i és capaç de teixir entre les fileres de les plantes, alliberant fins a un galó d’aigua.\nUtilitza fins a un 70% menys d’aigua\nSitueu la mànega de remull fàcilment sota el sòl\nDisponible en una longitud de 50 peus\nConté dos connectors masculins i dos femenins\nAllibera fins a un galó d’aigua directament a les arrels\nmaterial Vinil Mida 50-Peus Pes 2,85 lliures\nEl sistema de transbordador Miracle-GRO de Swan Products MGSPA38050CC allibera fins a 1 galó d’aigua, proporcionant una hidratació perfecta per a les vostres plantes.\n5. Swan Products GIDS-2496287 Mànega de remull\nEl Productes de cigne GIDS-2496287 El mànega empolvora d'aspersors d'elements ofereix una mànega de descàrrega de 50 peus de longitud amb un disseny de color negre, blanc i verd. Aquesta mànega més sofisticada està fabricada amb un 65% de cautxú reciclat, que és resistent, resistent i reforçat, amb un aerosol regulable que aconsegueix una amplada màxima de 50 polzades. Els accessoris de llautó masculí i femení s'inclouen en el disseny de la mànega de remull i incorporen acoblaments de plàstic per a un fàcil ús.\nAfegint comoditat al vostre jardí, podeu triar la funció d’aspersió o la funció de remull en funció de les vostres preferències i de les necessitats del vostre jardí. El Swan Products GIDS-2496287 Elements de mànega de ruixador per a oliu és una excel·lent versió ecològica de la mànega de remullador per al vostre jardí.\nFabricat amb cautxú reciclat del 65%\nReforçat i durador\nFunció d’aspersió o funció de remullat\nOpció respectuosa amb el medi ambient\nmaterial Cautxú reciclat Mida 50-Peus Pes 1,9 lliures\nEl Swan Products GIDS-2496287 Elements de mànegues per a ruixadors d'elements ofereix una opció respectuosa amb el medi ambient quan es compra una mànega de remolcador.\n6. Filtrador pla Melnor 65062-AMZ 75 peus\nEl Melnor 65062-AMZ El massatgista pla de 75 peus està disponible en una selecció de longitud, incloent 25 peus, 50 peus i 75 peus. La tapa de ¾ polzada garanteix que es poden connectar múltiples mànegues alhora, incloses les rentadores addicionals a la compra per proporcionar a la mànega tapa un segell lliure de fuites.\nAmb aquesta mànega suau, s’aconsegueix una hidratació específica, perfecta per a llits elevats i proporciona hidratació a les plantes exactament allà on la necessiteu. A més, el Melnor 65062-AMZ 75 ft Flat Soaker és compatible amb el temps d’aigua de Melnor per oferir una solució eficient i econòmica per mantenir la hidratació i la salut a tot el jardí.\nDisponible en longituds de 25 peus, 50 peus i 75 peus\nLa tapa de ¾ polzada permet la connexió mànega múltiple\nInclou les rentadores addicionals\nPerfecte per a llits elevats\nCompatible amb el temporitzador d’aigua de Melnor\nmaterial Vinil Mida 25-Peus, 50-Peus, 75-Peus Pes 2.2 lliures\nEl Soaker Flat Melnor 65062-AMZ de 75 peus garanteix un segell lliure de fuites mitjançant la inclusió de nombroses rentadores addicionals.\n7. Tub de remolcador porós Raindrip 015005T\nEl Raindrip 015005T Porous Soaker Tubing està disponible en una longitud de 50 peus de longitud, oferint tubs flexibles i porosos per permetre la hidratació dirigida a les plantes i llits elevats. Aquesta mànega de remolc es connecta fàcilment amb un equipament d'herberes de ¼ de polzada i requereix una línia d'abastament d'aigua de 1/2 polzada. El tub de buixó porós Raindrip 015005T és flexible i permet teixir el tub a través de files de nous planters i assegurar un reg perfecte al llarg de les estacions.\nTubs porosos per a una hidratació perfecta\nEs connecta a un encaix de gres de ¼ polzades\nRequereix una línia d’abastament d’aigua de ½ polzada\nmaterial Vinil Mida 50-Peus Pes 1-Lliura\nEl tub de pluja porosa Raindrip 015005T ofereix un tub molt flexible i porós que permet una absorció perfecta al sòl.\n8. Mànega de descàrrega de mercaderies rocoses\nEl Rocky Mountain Articles Soaker Hose proporciona una mànega de remolcador de 50 peus de longitud, ideal per hidratar les plantes i els llits del jardí. La mànega de remull està fabricada amb una doble capa de material resistent, completa amb folre de PVC i una coberta de teixit, que permet una completa flexibilitat per teixir a tot el jardí. La mànega de descàrrega de les mercaderies Rocky Mountain estalvia fins a un 70% de l’aigua que s’utilitza habitualment en la hidratació del jardí mitjançant l’entrega de l’aigua directament a l’arrel, oferint un flux continu d’aigua per filtrar-se pel tub. Aquesta és una opció respectuosa amb el medi ambient per al jardí.\nEstalvia fins a un 70% d'aigua que el reg normal de les plantes\nDoble capa de material resistent\nCoberta de teixit\nmaterial Vinil Mida 50-Peus Pes 2 lliures\nLa mànega de roca de muntanya Rocky Mountain és una opció resistent, molt eficaç i respectuosa amb el medi ambient per al jardí.\n9. Mànega de jardí Soaker Dramm 17020 ColorStorm\nEl Drama 17020 ColorStorm Soaker Garden Hose està disponible en una opció de 25 peus o una opció de 50 peus. Aquesta mànega més estalviadora estalvia fins a un 90% de l'aigua que s'utilitza normalment per regar les plantes, injectant aigua directament a les arrels del sòl. Fabricat amb material reciclat, aquesta és una bona opció per a consumidors conscients del medi ambient. El Dramm 17020 ColorStorm Soaker Garden Hose presenta una paret del 50% més gruixuda, la qual cosa redueix la possibilitat de l'efecte guèiser, que permet que l'aigua es desprengui de la mànega.\nDisponible en una longitud de 25 peus o una longitud de 50 peus\nEstalvia fins a un 90% de l’aigua usada convencionalment\nDirigeix l’aigua directament al sòl\nFabricat a partir de materials reciclats\n50% de paret més gruixuda\nmaterial Materials reciclats Mida 25-Peus, 50-Peus Pes 3.1 lliures\nLa mànega de jardí Soaker Dramm 17020 ColorStorm és fabricada amb materials reciclats i és una excel·lent opció respectuosa amb el medi ambient.\n10. GREEN MOUNT GM-04060 Mànega de mòlt plana per jardí\nEl MONTA VERDA GM-04060 Garden Flat Soaker Hose mesura una longitud de 50 peus i inclou una característica patentada que permet que l’aigua es filtri de la mànega a un ritme de 2 galons cada dos minuts a 60 PSI habituals. El disseny efectiu és compacte i permet un emmagatzematge senzill, proporcionant taps extrems resistents a la corrosió, cosa que permet la connexió amb altres mànegues per augmentar la seva longitud.\nEl GREEN MOUNT GM-04060 Garden Flat Soaker Hose és un producte respectuós amb el medi ambient i es proporciona una garantia de satisfacció del client amb cada compra.\nTapes de resistència a la corrosió\nmaterial Material de PVC Mida 50-Peus Pes 2,65 lliures\nLa Mànega Suave de jardí plana GREEN MOUNT GM-04060 ofereix algunes característiques eficaces, com ara taps resistents a la corrosió i característiques patentades, per proporcionar una mànega de remolc eficient.\nUna mànega més remota pot ser el remei perfecte per al vostre jardí, proporcionant un flux constant d’aigua al sòl per tal que les plantes i flors puguin experimentar una hidratació consistent. Les vostres plantes creixeran i prosperaran, independentment de les condicions meteorològiques, la temporada o l’estat en què viviu. Per créixer un jardí exuberant i saludable, seguiu la nostra completa Guia de compradors de mànega de descàrrega que us informarà sobre tot el que necessiteu saber.\nUna mànega de remull és una dissenyada especialment mànega de jardí , que normalment es fa amb materials reciclats i es teixeix a tot el llit de flors o a altres zones del vostre espai exterior. La mànega de remull està dissenyada amb molts petits forats al llarg de la longitud, cosa que permet que l'aigua es filtri i hidrati totalment el sòl i, posteriorment, les arrels de les plantes. Les arrels de la planta s’hidraten i nodreixen, donant lloc a un creixement saludable i a un exuberant jardí. Dirigir l’aigua de manera eficaç a les arrels és millor per a la planta en contraposició amb regar una planta i mullar-ne les fulles.\nEn comprar una mànega més flexible cal assegurar-se que el material sigui durador perquè el producte duri molts anys. La majoria de les mànegues més suaus es fabriquen a partir de materials com el vinil o poliuretà Tot i que moltes mànegues més suaus també estan fabricades amb pneumàtics reciclats, que ofereixen una opció duradora i respectuosa amb el medi ambient.\nUna mànega de descàrrega generalment està disponible per adquirir-ne una de longitud: 25 peus, 50 peus, 75 peus i 100 peus. Es recomana que la longitud més gran de qualsevol mànega de remull sigui de 100 peus de manera que la pressió de l’aigua arribi a tota la longitud de la canonada. Per decidir quina longitud és Es recomana mesurar tota l’àrea necessària mitjançant teixir una cinta mètrica o cordeu dins i fora del llit de flors, assegurant-vos que compreu la longitud correcta per al vostre propi espai exterior. És important recordar que com més llarg sigui la mànega més fina, més fluix serà el flux.\nLa pressió perfecta per a una mànega de remolc és de 10 PSI, de manera que la vostra mànega mulladora experimenta un goteig constant a un ritme lent. L’objectiu d’una mànega més remota és que el sòl i les arrels vegetals experimentin un flux continu de petites quantitats d’aigua per mantenir-se contínuament hidratades i nodertes; una pressió més elevada pot produir una inundació massa d'aigua del sòl i de les arrels de la planta.\nUn disseny pla és un aspecte molt més atractiu per a la mànega de remull del jardí i dirigeix l’aigua als punts exactes necessaris. De forma alternativa, el disseny rodó és extremadament durador i és possible enterrar la mànega de remull per crear un sistema de reg ocult. Per completar aquesta tasca per al vostre jardí, primer teixiu la mànega de remolc dins i fora de la zona desitjada, fixant la mànega al seu lloc amb passadors d’ancoratge. A continuació, simplement cobreixi la mànega amb una bona quantitat de paquet, amagant la mànega més remota i, a més, s’evita que es produeixi l’evaporació de l’aigua que s’escapa de la tuberia.\nSi us encanta el vostre jardí, voldreu un espai verd i exuberant que presenti plantes sanes. Confiar en la pluja per hidratar les plantes pot ser un error, sobretot en els estats més càlids. Tradicionalment, es pot utilitzar un sistema d’aspersió, tot i que això pot costar instal·lar-se amb molta quantitat d’aigua que es malgasta diàriament, ja que l’aigua es ruixa indirectament a la zona del jardí. Una mànega de descàrrega empra molta menys aigua, permetent que l'aigua es filtri pels forats i s'adreci directament al sòl i a les plantes. El sòl del jardí es manté humit, que es pot millorar cobrint la mànega de remull amb empobriment per evitar l'evaporació.\nPer utilitzar una mànega de remull, primer mesura la longitud desitjada necessària per teixir al llarg del llit de flors. Penseu en quin tipus de material voleu comprar, amb una tendència creixent del material dels pneumàtics reciclats que es converteix en una elecció molt popular i respectuosa amb el medi ambient. Després de comprar la millor mànega de remolc, deixeu que el producte estigui al vostre jardí per absorbir la llum del sol, de manera que la mànega del remolc és més fàcil de desfer. Investigueu la zona del jardí o del llit de flors on s’instal·larà la mànega de remullador, comprovant si hi ha males herbes i restes.\nNetegeu la zona per a la instal·lació més eficaç i eficaç de la mànega de remull. Desenganxeu la mànega de remull i comenceu a teixir dins i fora de les vostres fileres de plantes i flors, situant el tub tan a prop de la planta perquè l'aigua arribi directament a les arrels. Tanmateix, assegureu-vos que el tub no estigui massa a prop de la tija de la planta, ja que això pot causar putrefacció. Assegureu la tuberia de la mànega de remull amb passadors d’ancoratge un cop estigueu satisfets amb el disseny.\nFixeu l’extrem de la mànega del remullador a l’aixeta i engegueu lentament l’aixeta, procurant que l’aigua flueixi per la tuberia de la mànega del remullador. Si està satisfet amb la disposició de la mànega de remullat i amb el cabal de l'aigua, repartiu-ne una de 2 polzades a una polzada tingueu cura de no utilitzar compost ni terra, ja que poden bloquejar els forats de la mànega.\nL'ús del mantell permetrà que totes les gotetes d'aigua siguin absorbides a terra, evitant l'evaporació i utilitzant totes les gotes d'aigua per maximitzar el potencial i l'ús de la mànega de remull.\nPer assegurar-vos que la vostra mànega mulladora sigui capaç de fluir prou pressió de l'aigua al llarg de la longitud de la mànega, es recomana una longitud màxima de 100 peus. Podeu fixar la mànega del remolcador al seu lloc amb passadors d'ancoratge i, a continuació, cobrir la mànega del remullador per evitar que s'evapori.\nUna mànega més potable pot ser una font d’enviament d’aigua més eficient i econòmica per al vostre jardí que el sistema d’aspersió tradicional. En contraposició amb el sistema d’aspersió, podeu instal·lar tu mateix la mànega remulladora teixint la mànega entre les vostres fileres de plantes o nous planters. A més, estalviarà l’aigua ja que una mànega de remullador filtra directament aigua al sòl en contrast amb un ruixador que ruixa aigua sobre les plantes, perdent-se una mica per l’evaporació.


Arriba la segona jornada de la campanya de recollida de joguines 'Donem joc' -Societat- 21/12/2018\nL'Ajuntament de Ripollet i Protecció Civil tornen a endegar, aquest dissabte, la campanya de recollida de joguines Donem joc. El punt de recollida s'ubicarà la rambla de Sant Jordi, davant del Centre Cultural, de 9 a 14 h i de 17 a 21 h.\nLes joguines, que no poden ser peluixos, han de ser noves o seminoves, no bèl·liques i no violentes. En el moment de fer la donació de la joguina, els voluntaris entregaran un tiquet que es podrà bescanviar per una altra joguina al Mercat d'intercanvi, un espai que es va estrenar l'any passat i on es van intercanviar 175 joguines.\nEl Mercat d'intercanvi tindrà lloc dissabte 29 de desembre, a la plaça del Molí, i obrirà les seves portes de 10.30 a 13.30 h. Durant el matí, també s'ha programat una xocolatada i activitats infantils. En cas de pluja, el Mercat es muntarà a l'escola Anselm Clavé.\n- 1 de juny, Ripollet celebra el Dia del Joc en família [Notícies]\n- La Botiga de l'Inquiet realitza dos tallers creatius setmanals al Mercat Municipal [Notícies]\nAgenda de juny de 2019\nDes del 1/6/2019 fins el 30/6/2019\nL'AECC organitza una conferència per prevenir el càncer de pell\n26/06/2019 La junta local de l'Associació Espanyola Contra el Càncer (A ... [+]\nAquesta setmana és la Japan Week sobre cultura japonesa i el manga\n26/06/2019 La Regidoria de Joventut i la Biblioteca Municipal han organ ... [+]\nGemma Ruiz tanca aquest dimecres el Club de lectura de la Biblioteca de Ripollet\n25/06/2019 La periodista sabadellenca presentarà la seva primera novel· ... [+]


dijous, 16 / de juny / 2022 , Olot\nEn el marc de l'estada "The Purple Meridians" a faberllull Olot, el dijous 16 de juny a les 20h, a l'Ateneu Popular Mala Petja es va projectar un film de Lisa Çalan (15min), Zimanê Çîya (The Language of the Mountains) 2016. by Lisa Çalan (15min), Zimanê Çîya (The Language of the Mountains) 2016, will be screened. Xemgin té sis anys. A classe li diuen "Hengin", la versió turca de "Xemgin", mentre que fora del'escola el criden "Pîzot", entremaliat en kurd. A l'escola no parla molt, però fora d'ella fa honor alseu sobrenom kurd. Els professors van i venen. Xemgin -que no parla turc- passa per tres d'ells. I comencen els problemes.\nA l'acabar la projecció , es va portar a terme la tertúlia amb les també cineastes kurdes, Güliz Sağlam i Ruken Ergüneş Özdemir, Fundadora i membre de la junta directiva de l'Associació de Dones Rosa Kadin Diyarbakır.


El passeig de Sant Joan dinamitza el comerç | Gràcia TV\nEl passeig de Sant Joan dinamitza el comerç\nEl comerç es reinventa i busca maneres de dinamitzar l’entorn per fer front a la crisi. Així, sorgeixen noves iniciatives per agrupar-se, com és el cas del nou Eix Comercial del Passeig de Sant Joan, que ja suma 20 establiments. Avui els coneixerem a l’Infobarris de Gràcia.\nEl passeig de Sant Joan enllaça Gràcia amb Ciutat Vella. Una gran avinguda enjardinada per on passegen molts veïns, però que amaga el comerç que s’estén als laterals.\nXAVIER VILLANUEVA, Vehicles Uveene:\n“Després de 23 anys i de gastar-se molts diners en fer màrqueting t’adones que no és suficient. Hi ha gent que estava molt a prop i no ens coneixia.”\nEls establiments de la zona han decidit impulsar-ne el comerç començant pel tram gracienc. Des de fa dos mesos s’han constituït com l’Eix Comercial del Passeig de Sant Joan amb 20 comerços adherits.\nMONTSERRAT MARTÍNEZ, Estilistes BCN:\n“Fins ara no hi ha hagut cap associació ni res, que, per exemple, ve Nadal i aquí no hi ha ni llums ni res, no sé... no té... li falta alguna cosa.”\nL’associació comença amb propostes diferents, com ara atreure marques perquè s’instal•lin als locals buits o llogar aparadors del passeig. També, es vol reactivar la via com una entrada a Gràcia i atreure-hi el turisme que es mou des de la Sagrada Família fins al Parc Güell. Una opció serà incentivar el lloguer de bicis o de motos. Però, sobretot, es parla de treballar amb l’entorn a través d’avantatges i activitats.\nALEJANDRA ROMANO, presidenta de l’Eix Comercial del Passeig de Sant Joan:\n“Una mica dinamitzar tot el barri, no només el comerç, perquè és tota la zona la que s’ha de dinamitzar. Que la gent del barri, que el veí, sàpiga que hi ha un local aquí abaix que és interessant i que hi pot comprar també, i no anar cap al centre.”\nDe moment, ja han començat traient el comerç al carrer amb la Setmana de la Dona el mes de maig passat. La proposta és aprofitar dates assenyalades per celebrar aquestes setmanes temàtiques. La propera començarà dissabte i serà la Setmana de l’Amor amb motiu de la diada de Sant Jordi.


Sempre a punt! amic Toni – Amics del Nepal\nEl passat 14 de gener moria a Kathmandú, Toni Aguilar, un barceloní que fa 20 anys va deixar la feina de programació informàtica que estava fent aquí, per anar-se’n a viure al Nepal i crear una entitat amb la que volia contribuir a millorar la vida de persones desafavorides del Nepal. Li va posar per nom The Direct Help Foundation, la fundació de l’ajuda directa, perquè no volia ni estructures ni intermediaris que li arravatessin res, ni diners que no fossin per millorar les condicions de vida d’aquells que havia anat a donar un cop de mà.\nEl vaig conèixer en un dels viatges al Nepal, quan portava pocs anys que havia iniciat el seu nou projecte però que començava a ser important. A casa seva, la Kumari House, situada en un barri d’aquells més pobres i laberíntics de Kathmandú, a prop del riu.\nDurant anys, les visites es van anar repetint, aprofitàvem el temps per xerrar llargues estones al gran menjador de casa seva, on convivia amb una llarga família de dones i infants del barri, d’aquells que no tenen res. Xerràvem i no ens cansàvem fins la nit, i llavors jo havia de tornar a l’hotel per uns carrers foscos, sense il·luminació, que feien respecte. Encara guardo una lot que funciona donant-li corda que em va donar un dia per poder tornar i poder-hi veure una mica en la foscor d’aquells carrers laberíntics.\nEl Toni va fer una gran feina per donar sortida econòmica a moltes dones del barri, i educació per a molts nens. D’ell vam aprendre i vam iniciar el programa d’alfabetització de dones que tants bons resultats ha donat. Era ell qui ens proporcionava els quaderns i els llapis, i també consells per fer les classes.\nD’ell vam aprendre com transformar productes que poden convertir-se en formes de vida per a moltes persones. El seu taller d’encens on treballaven moltes dones, era impressionant de veure i d’olorar, amb unes caixes fetes a mà d’un gust exquisit que exportava arreu del món i amb les que aconseguia ingressos pels seus projectes i donar feina a moltes persones.\nPerò també tenia idees pràctiques que ajudaven a millorar les condicions de vida de moltes persones, com va ser la introducció d’olles a pressió per cuinar, que repartia per totes les famílies, una manera de consumir menys combustible i estalviar, que al Nepal és molt car…\nFa uns anys que no he tornat a Kathmandú i no per això havíem deixat d’escriure’ns, especialment quan s’acostava Nadal, i felicitar-nos les festes. Aquest any no ho vaig fer, hi ha moments que ens oblidem de moltes coses i de molts amics que tenim però que hi ha moments que desconnectem…\nEl Toni ens ha deixat, però ell sempre estarà amb mi, com a nexe de referència amb el Nepal, aquest país que tant m’estimo, tan contradictori en molts sentits, però amb unes persones singulars, per costums i hàbits que has de saber entendre, però especialment entranyables alhora. Això és el que el va atrapar. Ell volia treballar pel benestar de les persones i ho va aconseguir. Treballava amb desmesura, com era ell mateix, gran en tot, en l’afecte i en les exigències. Tenia un cor immens, aquest mateix que al final li va fallar, una contradicció absurda.\nPerò ha sabut deixar petja. Ell sabia que algun dia la vida s’acabaria, però el seu projecte havia de continuar. Això el preocupava, per això va saber trobar i formar a les persones que havien de seguir amb el projecte.\nEl que és veritat és que la seva gran humanitat i generositat no la podrà acabar res ni ningú. Tampoc l’obra que ha deixat feta, perquè perduri i no s’acabi i segueixi sent un puntal per a moltes dones i infants del seu barri.\nT’enyoraré en les visites al Nepal, quan hi torni. Pensaré que t’he de venir a veure i xerrar fins que es faci de nit.\nTinc molt present la frase en que acabaves els teus mails, “Sempre a punt!” Aquest eres tu, sempre disposat a donar més. Persistent i incansable mirant de fer forat, com el que fan les barrines que un dia em vas demanar que et portés de Barcelona. Una eina tant senzilla a la que no donem cap importància, però que facilita la feina en els treballs de fusteria. Aquest eres tu, la barrina que ajuda a fer el forat on collar-hi el clau.\nDescansa en pau, Toni. Sempre a punt!


#OpiniónAP Blau, per Joan Borja (@joanborj) - Alicanteplaza\nDespús-ahir vaig fer un dia complet —i feliç— a Altea. Havia quedat a dinar amb María Amparo Vázquez i Javier Barrio Navarro, els hereus de Joan Navarro Ramon; i amb Diego Zaragozí i Jaume Llinares. El lloc de la cita era obligat: l’Hotel San Miguel, els propietaris del qual són també familiars del genial pintor alteà. «La mare de Clàudia i ma mare eren cosines germanes», recorda Javier, que al setembre farà 91 anys i evidencia en el cos cansat i feble la fatiga d’una llarga vida viscuda intensament. «Sí: per això és Claudia Prefasi Navarro», puntualitza de seguida Diego Wikifamily. L’aire de família, glòria i benaventurança es manifestava damunt la taula en l’antiquíssima art d’uns arrossos excel·lents (una paelleta de bacallà i floricol, i una altra d’aladroc i espinacs: in-su-pe-ra-bles!). I la plenitud de l’estiu es feia present en el color blau intens del cel i la mar de la badia d’Altea que teníem just al costat.\nEnçà i enllà de l’amistat, la reunió responia a una emoció llargament percaçada: l’oportunitat d’admirar de prop un quadre que —tots cinc n’érem plenament conscients— és molt més que un quadre: Et venjarem, de Joan Navarro Ramon. Es tracta, com se sap, del quadre que Navarro Ramon va exposar al Pavelló de la República en l’Exposició Universal de París de 1937, al costat del Guernica de Pablo Picasso, la Font de Mercuri d’Alexander Calder, El segador de Joan Miró o La Montserrat de Juli González, i que algú ha volgut qualificar, en referència a aquest context únic, com «el Guernica valencià». Aquesta és la notícia de la setmana a Altea: després de més de setanta anys de vicissituds i de milanta mil gestions finalment fructíferes, Et venjarem ha arribat per fi al poble natal de Joan Navarro Ramon. I es podrà visitar, juntament amb una exposició retrospectiva de l’artista, a partir del pròxim 20 de juliol, que és quan se n’ha previst l’acte d’inauguració. María Amparo i Javier —ja s’entén— havien vingut a retrobar-se amb l’obra com aquells pares que es reconcilien amb un fill que no han vist durant dècades.\nL’obra, que fins ara només havia estat mostrada al Museu Reina Sofia l’any 1987 després de l’Exposició Universal, va arribar per fi dimarts al Palau Altea Centre d’Arts procedent del Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC), després de les corresponents negociacions amb el Ministeri de Cultura i Esport. La restauradora del MNAC Núria Pedragosa ha estat l’encarregada de supervisar-ne el trasllat, el desembalatge i la instal·lació al lloc on la pintura serà exhibida durant els quatre pròxims mesos. Acompanyar María Amparo i Javier a admirar de prop la simbòlica obra del seu Navarro Ramon, absolutament central en la història de l’art contemporani, és una d’aquelles experiències que difícilment s’obliden. Perquè per més voltes que se n’hagen vist i analitzat les reproduccions digitals o en paper, els colors de l’original corprenen d’una manera diferent, especial, difícil d’explicar. Els grisos dels uniformes, de la roba bruta i del cel cendrós; els marrons freds de la terra eixuta, dels punys tancats, de la pell colrada i solcada, i dels fusells derrotats; els colors inefables de la mort, la desgràcia, el fanatisme, l’odi i la guerra aberrant colpeixen l’ànima d’una manera inefable.\nDissortadament, vam tindre poc de temps per a assaborir-ne l’experiència, perquè els anys i la calor van deixar Javier literalment exhaust. Però hi ha instants que, per més breus que siguen, perduren en l’esperit més que segons quines experiències dilatades durant anys... De més a més, en el programa cultural del dia, hi havia encara un altre acte important: la inauguració del cicle «Música a Boqueta Nit 2018», amb tot un concert de l’Orquestra Blava: la singular agrupació de músics que, en els últims dos anys, ha aportat música, glamour i fantasia a la gala dels Premis Altea de Literatura i Investigació.\nL’espectacle va començar amb una citació de l’obra La casa de la mar, amb què la Societat Filharmònica d’Altea va cloure fa a penes uns mesos el Quart Centenari del poble: «Diuen i conten, i conten i diuen que en aquell poble d’Altea, que era —i és— la casa de la mar, la llum dels ulls de les persones s’anava amerant i omplint amb tots els colors del blau. Blau de cel, blau de mar; blau d’Ifac, de Bèrnia, d’Aitana; del Puigcampana i de l’Albir: de totes les muntanyes que s’havien tornat blaves de tant mirar-se l’aigua del mar. Blau. Blau de cúpula blava, blau d’enyor, blau de fam, delit i volició. Blau de la pura innocència, blau dels jocs de Pasqua a Vil·la Gadea... I blau del blau de tots els blaus: que és el blau de l’alegria —blau intens del color de l’amor.»\nLa citació posa en evidència una cosa que sempre m’ha resultat curiosa: i és que, per als alteans, i en general per als valencians i per a tota la gent de la Mediterrània, el blau és el color que més i millor connota i defineix la immensitat, la intensitat, la incommensurabilitat, la infinitud... El blau és, sens dubte, el nostre color per excel·lència. Per això diem —no sé si vostés ho han sentit mai— «estic blau de fam»; o a Mallorca diuen «el dimoni estava blau de ràbia»... Que vol dir molta, molta, moltíssima fam (o molta, molta, moltíssima ràbia, etc.). I això... Això sembla que no passa en altres llengües. Ningú no diu: «I’m hungry blue», «Io sono azzurro di fame» o «Yo estoy azul de hambre». S’hi diu, si de cas, «I’m starving», «Ho una fame d’impazzire» o «Estoy que me muero de hambre». Perquè en l’expressió de la intensitat, impazzire (que vol dir diventare pazzo, ‘esdevenir boig, perdre el cap i la raó’) apunta en italià a la significació de coses molt grosses i transcendents. I en l’idiomatisme castellà «me muero de hambre» sembla que la mort, igualment, serveix per a designar nocions molt grans i importants. En valencià, en canvi, la idea de grandiositat també es pot expressar, curiosament, amb el color blau...\nEl blau, per tant. Sempre el blau. Perquè el blau ho vol dir tot en una cultura inconfusiblement mediterrània com la del nostre rodal de món, vinculada a una geografia i unes circumstàncies naturals en què tot sembla blau: el cel, la mar, i fins les muntanyes, que en la llunyania —a pesar que en realitat són fetes del color marró de la terra, i del color verd dels pins— poden semblar delicadament blavoses per contagi del blau omnipresent. El cas és que, a Altea, la música i tot sembla que històricament s’haja volgut tenyir i empeltar del color del cel i de la mar Mediterrània. Perquè —això s’ha d’explicar— resulta que l’Orquestra Blava protagonista de l’exitós concert de dijous s’inspira directíssimament en un grup musical alteà que allà pels anys cinquanta (del segle passat) va posar música a les revetles i a les festes —i a la joia i a l’alegria— de tota una generació d’alteanes i alteans: ens referim a la mítica «Orquesta Azul», que la gent major de la Marina Baixa potser encarà podrà recordar.\nL’actual Orquestra Blava és i no és —no ho pot ser— aquella antiga Orquesta Azul. Per una senzilla raó: perquè l’Orquesta Azul és irrepetible, com irrepetible és cada moment del temps passat i de la vida viscuda. L’Orquestra Blava —això sí— és una versió modernitzada i contemporània d’aquella mítica Orquesta Azul que dijous va ser recordada i homenatjada a Altea: una versió actual que evoca, recupera i recrea els arranjaments i les partitures d’una música que al seu dia va conformar la banda sonora —i emocional— d’un temps, d’uns sentiments i d’un poble. Els protagonistes d’aquella aventura musical dijous evocada a Altea tenen, per descomptat, noms, cognoms i renoms: Andrés López, Andrés el Torrater (a la veu i a la percussió), Pepe Coello (al saxo), Francisco Coello i Timoteo Laviós, Timoteo Cabiti (al clarinet o al saxo), Vicent Lloret, Vicent el Sastre (al saxo tenor), Andrés Cortés, Andrés el Coixo (a la trompeta), Antonio Bellido (al trombó), Francisco Pérez Devesa, el Mestre Francisco (al contrabaix i com a director). I alguns més que, esporàdicament, podien vindre a reforçar aquesta plantilla bàsica, com ara un tal «Pepe, de la Vila, que a voltes venia a tocar la trompeta»...\nDimecres, en el concert d’Altea, van ser presents —potser en representació de la memòria de tots ells— Andrés López, Andrés el Torrater; i Vicent Lloret, Vicent el Sastre, que va ser qui va tindre l’encert de conservar les partitures originals de l’«Orquesta Azul», que han servit de base i referència per al projecte musical de l’actual Orquestra Blava. Un llarg, efusiu i sentit aplaudiment de la multitud congregada a la Plaça de l’Aigua va retre tribut i homenatge als dos vells músics, octogenaris, que devien evocar i reviure, en la llum dels ulls, la joia d’aquelles blaves actuacions en el temps de la joventut. I al final del concert —en què la música més universal va sonar efectivament empeltada amb l’aire salobrenc de la Mediterrània, investida amb tots i cadascun dels colors del blau—,els músics de l’actual Orquestra Blava (Isa Lloret i Nicolau Borja, al clarinet; Fran Lloret i Miquel Alcalde, al saxo alt; Antoni Barber, al saxo tenor; Àlex Cabrera i Juan Tomás Laviós, a la trompeta; Paco Perles i Javi Llinares, al trombó; Paco Such, al contrabaix; Vicent Fornés, a la bateria; Salvador Gomis, a la percussió llatina; Mónica Ivars, a la veu; i Jaume F. Ripoll, al piano i en la direcció), i els quatre músics col·laboradors en l’ocasió (Jaume Zaragozí Ripoll, al saxo Baríton, Joan Pérez Bolo, al trombó; Ramon Gallardo i Martí Borja, a la trompeta) es van voler fotografiar amb els dos músics encara vius de la primigènia Orquesta Azul, Andrés el Torrater i Vicent el Sastre, amb una evident emoció davant i darrere de les càmeres.\nMirant l’escena, entranyabilíssima, al final del concert, amb tots els músics —d’abans i d’ara— somrients i eufòrics davall dels focus blaus de l’escenari del Parc de l’Aigua, vaig caure en el compte d’un detall suggestiu: en el quadre Et venjarem, de Navarro Ramon, no apareix, per res, el color blau. Ni tan sols el cel no hi és blau, en aquest singular Guernica valencià. I és que —m’abelleix pensar-ho així— en la representació de la mort, la desgràcia, el fanatisme, l’odi i la guerra aberrant no hi pot haver lloc per al color de la mar, i del cel, i de les muntanyes, i de la música d’Altea. El blau i no el verd, em sembla que hauria de ser el color de l’esperança. I és, per contra, l’horror i la desesperança, les que es representen en la pintura del genial artista alteà...\nEvoque ara el dinar amb María Amparo i Javier, amb Jaume i Diego, a l’Hotel San Miguel, amerat amb tots els blaus del cel i de la badia d’Altea, «la casa de la mar». L’amistat celebrada al voltant d’una taula ben parada amb arrossos excel·lents, insuperables —signe atàvic de civilitat. I em ballen pel cap, amb música original de l’Orquestra Blava, un cèlebres versos del poeta —i músic— Guillaune de Machaut (1300-1377): «Qui des couleurs saroit a droit jugier / Et dire la droite signefiance, / On deveroit le fin asur prisier / Dessus toutes, / Je n’en fais pas doubtance.» («Qui dels colors entén / i en sap el significat, / hauria d’apreciar el bell blau / més que cap altre: / amb completa seguretat»).


És una singular artista multidisciplinar. Creadora, autora, directora, actriu, ballarina, performer i pedagoga. Des de fa vint anys té un ferm compromís amb l’escena, generant una gran diversitat de projectes i obres escèniques, ja sigui com a creadora o com a intèrpret. Moltes de les seves obres i projectes destaquen per la gran implicació i compromís i per propiciar la participació de la comunitat i del públic.\nInquieta amb la seva formació, entén les arts escèniques com un ofici de vida, on la investigació la porta a una formació i a una mirada polièdrica, oberta i rigorosa, buscant sempre nous llenguatges, noves formes escèniques, transitant entre la paraula i el silenci, entre el cos i l’espai, entre l’espai teatral i les arts de carrer, entre els clàssics i les autories i llenguatges contemporànies.\nEn dramatúrgia, últimament molt evocada a escriure, realitza un curs amb Marilia Samper sobre fitness d’escriptura el 2020, i un sobre dramatúrgia i ficció a l’Obrador de la Sala Beckett amb Sergio Blanco, l’any 2017.\nÉs llicencia en Art Dramàtic per l’Institut del Teatre de Barcelona l’any 1995.\nUns anys més tard realitza uns cursos de Postgrau i Màster i de dramatúrgia amb José Sanchis Sinisterra, Carles Batlle, entre altres, al mateix Institut del Teatre.\nFascinada pel treball del moviment, i pel teatre-dansa i per les influències expressionistes i orientals, viatja al Japó l’any 1997 a estudiar dansa Butoh, amb Min Tanaka i Kazuo Ohno.\nSegueix treballant i investigant durant set anys, amb aquesta línia de dansa amb Andrés Corchero, Rosa Muñoz, Constanza Brncic, entre d’altres.\nEn dansa també s’ha format amb Pep Ramis i Maria Muñoz, amb Cristine Quaroid, Lisa Nelson, Steve Paxton entre d’altres.\nA la Sala Beckett, s’hi ha pogut veure l’espectacle 360 grams.


Posicionament EUiA sobre les càrregues policials - Indymedia Barcelona\nPosicionament EUiA sobre les càrregues policials\nper espectador\t 20 mar 2009\nComunicat d'Esquerra Unida i Alternativa davant les càrregues policials a les manifestacions d'estudiants\nRe: Posicionament EUiA sobre les càrregues policials\nper bueno...\t 20 mar 2009\nEm sembla un toc d'atenció bastant fort a ICV i al PSC.\nLlàstima que no siguin prou valents encara.\nper pffff!\t 20 mar 2009\nAneu a cagar amb els vostres comunicats retòrics i plens d'incoherència. El que heu de fer és trencar aquesta merda de coalició estalinista que heu fet amb els repressors d'en Saura el podrit i abandonar el govern feixista que està portant el país, mica en mica, cap a un carreró sense sortida. Plegueu, ja heu demostrat que no sabeu què collons fer amb el poder. No heu canviat absolutament res. Heu continuat amb les polítiques neoliberals de sempre, hem enfortit la repressió, esclaus de la banca, incapaços de fer cap gest decisiu per trencar amb el capitalisme caduc i agònic. Ens esteu portant cap a la dictadura, i l'únic que se us acut és aquesta MERDA de comunicat absurd i fals, que sembla escrit per un robot obsolet.\nREpeteixo: aneu a cagar!!\nper ulls\t 20 mar 2009\nResponsabilitats de les càrregues policíaques agressives i violentes\nAquesta proposta presentada per Francesc Matas Salla no ha estat acceptada per la permanent d’EUiA, que ha adoptat un comunicat que es pot veure a la web EUiA i al bloc Bastida d'EUiA, els punts cabdals de la discrepància són els # 1, 2, 7 i el 8.\nProposta de posició d’EUiA sobre les responsabilitats de les càrregues policíaques agressives i violentes a les manifestacions d’estudiants\n1 Som en contra de l’aplicació del Pla Bolonya, i considerem que cal la dimissió del rector de la Universitat de Barcelona.\n2 Rebutja i denúncia les càrregues violentes agressores i indiscrimades dels Mossos d’Esquadra, el matí d’ahir 18 davant la Universitat, i al vespre a la Via Laietana.\n3 Ens solidaritzem i posem a la disposició de tota la gent agredida i contusionada. Expressem la nostra solidaritat amb els estudiants, professionals dels mitjans de comunicació i membres d’EUiA que van patir les conseqüències d’unes càrregues policials indiscriminades.\n4 La direcció d’EUiA empara directament a les persones agredides, entre elles dos membres joves del Consell Nacional, així com un membre de la pròpia Comissió Permanent.\n5 La permanent acorda que EUiA, amb les seves persones diputades, senador, i coordinador, acompanyin i personin a la declaració de denuncia de la gent afiliada agredida.\n6 El Govern ha de demanar excuses als estudiants, professionals de premsa i ciutadania, que van patir les càrregues policials.\n7 Les responsabilitats operatives i polítiques son inexcusables i inajornables.\n8 Considera que la coalició ICV-EUiA no pot seguir a la conselleria d’Interior. Ho fa inviable aquestes condicions de pràctiques d’ordre públic, agressives, violentes, i la imatge deplorable entre el jovent i la ciutadania treballadora. Per tant així ho traslladarà a la direcció de la Coalició, i al govern de la Generalitat.\n9 Felicita a tota la seva afiliació i gent amiga d’EUiA, que va participar pacífica i cívicament a les manifestacions.\nBarcelona, a 19 de març de 2009.\nper un altre\t 20 mar 2009\nDesprés de tot el que ha succeït en els últims 2 anys i en particular ahir, seria bastant incomprensible que EUiA no abandonés la coalició. Només falta ser prou valents com per fer-ho.\nper un\t 20 mar 2009\nsou massa covards per no trencar amb ICV\nper joan\t 20 mar 2009\nl'únic que s'espera d'EUiA és que trenquin amb ICV. Mentrestant són igual de responsables de la repressió que hem patit els estudiants. Per molts comunicats que facin. Només demostren el seu cinisme i la seva falsedat. No sou d'esquerres, no enganyeu a ningú\nper surrealisme\t 21 mar 2009\nELS QUE MANEU ELS MOSSOS SOU VOSALTRES, VOSALTRES ELS MANEU, EN EL PERCENTATGE QUE SIGUI, VOSALTRES SOU ELS SEUS JEFES, ELS QUE DECIDIU QUI ELS DIRIGEIX, QUE FAN O NO FAN, VOSALTRES ESTEU AL GOVERN\nEL COLMO DE L'ABSURDITAT FER UN COMUNICAT AQUI\nper opino diferent\t 22 mar 2009\ntot i que qualsevol excusa es bona per atacar a una colla de botiflers com ICV (per cert que el Puigcercos d'ERC, m'ha semblat que defensava més fort als mossos que no pas en Saura).\nCrec que es una tramapa atacar a ICV per aquest fet. Els mossos que son de dretes la major part, i els seus representants sindicals, de molt més que dreta. Estan buscant aquesta situació per fer saltar al Saura. Volen la impunitat, son un actor politic que está aprofitant les manifestacions per possicionar la gent al seu favor i en asenyalant al cap politic ICV. I tot i que son responsables de moltes coses, algunes d'elles d'ocultar la veritat. ICV està lidiant amb un cos que està ple de gent que reclama la impunitat absoluta per fer el que vulgui, contra que vulgui.\nAixí doncs, jo opino que la palanca es jugar a desprestigiar als mossos, que fan molta feina ells solets, pero si enfoquem a un altre cantó, guanyaran legitimitat. I si guanyen la batalla de la legitimat fent el que fan amb ICV, preparem-nos quan hi hagi el PSC.\nTot i que no m'agradi la llei com s'enten actualment, es millor marc intentar que els mossos es dobleguin a ella, per que si no estem perduts. Ja veieu com van dient que si tants ferits a cada manifestació, i sempre tenen un munt de ferits.\nSi fos real, a aquest ritme en una setmana els tenim a tots a la UVI.\nper pregunta\t 22 mar 2009\nI no demanen la dimissiò del Saura?\nper per fi!\t 22 mar 2009\nmolt d'acord amb "opinio diferent". Per di algú fent una anàlisi seriosa de la situació.\nArticle d'organització GOVERNAMENTAL\nper Libero\t 22 mar 2009\n- Des del 2003 a les darreres eleccions a la Generalitat, així com a moltes altres convocatòries de divers àmbit, el PCC/EUiA es presenta conjuntament amb PSUC/ICV formant la coalició "ICV-EUiA".\n- ICV-EUiA és 'partit' de govern a nivell autonòmic com a mínim, com ho podria ser a nivell estatal o de la nostra ciutat homònima.\nper eing¿?\t 22 mar 2009\nLibero, comets alguns errors.\nPCC/EUiA? A euia hi ha molta més gent (psuc viu, por, independents...) i suposo que quan poses PSUC/ICV et refeixes al PSUC històric, que legalment és "propietat" d'ICV.\nper coherencia\t 23 mar 2009\nLo mes coherent per part de ICV seria disoldre i integrarse en el PSC. Com no ho faran, lo coherent per part de EUA seria trencar amb ICV. I si no ho fan, lo coherent per part del PSUC seria trencar amb EUA.


Un ferit en bolcar un camió a l'AP-7, a l'Ametlla de Mar\nEl conductor ha estat traslladat a l'Hospital Verge de la Cinta\nper Redacció 21/06/2018 09:43h | Actualitzat a 21/06/2018 10:11h\nUn home ha resultat ferit el matí d'aquest dijous, 21 de juny, en patir un accident de trànsit a l'AP-7, a l'Ametlla de Mar. Segons ha informat el Servei Català de Trànsit, l'accident ha tingut lloc pocs minuts després de les sis del matí al punt quilomètric 295 de l'autopista AP-7, al seu pas pel terme municipal de l'Ametlla de Mar. Per causes que es desconeixen, un camió ha bolcat en aquesta via mentre circulava en direcció Barcelona. Com a conseqüència de l'accident, el conductor ha quedat ferit de caràcter moderat i ha estat traslladat a l'Hospital Verge de la Cinta de Tortosa.\nA causa de l'accident, el camió ha quedat travessat ocupant bona part de la carretera, de manera que s'ha hagut de tallar un carril de circulació, fet que ha provocat retencions durant una estona. La situació ha quedat normalitzada al voltant de dos quarts de nou del matí, quan s'ha pogut reobrir el carril i la circulació ha tornat a ser fluïa en aquest punt del Baix Ebre. Fins al lloc dels fets s'hi han traslladat els Bombers de la Generalitat i una ambulància del Sistema d'Emergències Mèdiques, que ha evacuat el ferit al centre hospitalari de la capital de la comarca.\nUn camió avariat provoca retencions a Torredembarra\nD'altra banda, el matí d'aquest dijous un altre camió també ha causat problemes a la xarxa viària tarragonina. Un camió avariat a la rotonda que enllaça la carretera N-340 i l'AP-7 a Torredembarra ha provocat retencions en els dos sentits de la marxa des de dos quarts de vuit del matí. Fins al lloc dels fets s'hi han desplaçat els Mossos d'Esquadra, que han desviat el trànsit per una via alternativa, mentre que el camió era retirat de la carretera. Al cap d'una hora, la situació s'ha normalitzat.\nALERTA: Maten un home a ganivetades a Cambrils\nURGENT: Diversos detinguts per fer aquestes barbaritats contra menors a Catalunya\nAccident Ametlla de Mar\nSant Jordi passa gana


DIARI DE L'EXORCISTA: EL PREU DE L'AMISTAT\nXicarandana divendres, 25 de març, 2011\nHome, jo crec que en aquest cas s'ha de tenir en compte la procedència d'aquesta gent: sud d'Itàlia, camorra,... Amb una paraula, que apuntaven maneres.\nPerò no deixes de tenir raó. Quan estimes, i quan odies, sents més enllà de tota llògica.\nL'EXORCISTA divendres, 25 de març, 2011\nSí, apuntaven maneres, és veritat. Malgrat això, tenien un sentit de amistat intens, com considero que ha de ser l'amistat. Molta gent confon amistat amb coneixença i no té aquest concepte tan intens de la relació entre amics.\nEstimar i odiar... Uf!!! Quina dèbil i fina línia separa ambdós sentiments!!! I què intensos que són!!!!


HISTORIA DE UN MATRIMONIO | M.A.Confidential\nTot i que arriba cert punt en què, subjectivament, cada espectador pot prendre cert partit, Noah Baumbach busca respectar sempre l’equilibri entre els dos personatges. No planteja Historia de un Matrimonio atribuint la culpa a un d’ells, ni tampoc és el cas d’una part intentant convèncer l’altra. Només cal presenciar els primers cinc minuts de pel·lícula, que són pràcticament una oda respectiva a cadascú. A partir d’aquí, el film va fent aflorar les diferències de forma progressiva, de forma que anem entenent el perquè de la ruptura que presenciem. Cada diàleg o situació va afegint matisos a la percepció que podem tenir de Charlie i Nicole, però sempre mantenint un profund respecte cap a ells; una circumstància que no deixa de ser paral·lela al que ells dos senten l’un per l’altre. D’aquesta manera, sense necessitat d’incloure grans afegits melodramàtics o de sentenciar els personatges, Historia de un Matrimonio assoleix una proximitat molt característica.\nUn dels elements en comú dels protagonistes és que pertanyen al món del teatre, i no resulta casual, ja que Noah Baumbach planteja bona part de Historia de un Matrimonio de mode gairebé dramatúrgic. En lloc de buscar una continuïtat entre escenes, el director es mou a base de moments concrets, aquells en què es produeixen les converses realment rellevants per anar desenvolupant la personalitat i els sentiments de Charlie i Nicole. Aquí, es posa de manifest l’evolució narrativa de Baumbach. D’una banda, per com s’expressen els protagonistes: al principi sempre acompanyats de família, amics, consellers o advocats, i per tant condicionats d’una forma o altra, fins que –a l’hora i mitja de pel·lícula– arriba el seu únic diàleg a soles. I mare meva, quin diàleg. És un punt àlgid que explica a la perfecció la complexitat de la ruptura, però també la seva humanitat, i que resumeix molt bé les virtuts d’Historia de un Matrimonio.\nL’altra vessant de l’evolució narrativa del director és la que executa des de darrere la càmera. L’enfocament d’entrada és clàssic, sense cap voluntat estètica particular, però els enquadraments de Baumbach són d’aquells capaços de parlar per si sols. La posició dels personatges, la seva relació i interacció amb els elements que els envolten, les tonalitats… tot ens parla, d’alguna manera, del que està passant a Historia de un Matrimonio. I després hi ha, per descomptat, les monumentals actuacions de Scarlett Johansson i Adam Driver, que completen el treball de Baumbach amb un espectacular domini dels seus personatges, i també amb una química molt particular. A més, la bateria d’actors secundaris (Laura Dern, Alan Alda, Ray Liotta, Merrit Wever) només fa que apujar el nivell.\nLa pel·lícula atrapa per aquesta empatia natural que ens genera cap a Charlie i Nicole, però per aquesta raó també deixa un pòsit emocional considerable. En el fons, Historia de un Matrimonio vol evidenciar que la separació és una més de les parts que formen part de la unió sentimental, fins i tot quan els seus dos involucrats són, com en aquest cas, dues bones persones que no deixen d’estimar-se. Potser el principal risc de la pel·lícula es troba, precisament, en aquesta imatge idealitzada que ens pot arribar a transmetre d’ells dos, tot i que en realitat no presenciem ni una sola escena de la parella quan encara estava junta i feliç. I és per això que, al capdavall, només el Charlie i la Nicole saben ben bé per què està passant el que està passant, per molt que nosaltres, com a espectadors, vulguem “decidir” què és el millor per als dos. Perquè aquesta Historia de un Matrimonio, per molt universal i propera que pugui semblar, els pertany només a ells.\nOne comment on “HISTORIA DE UN MATRIMONIO”


“El prepagament de la llum millora la vida de la gent gran”\nEdat? Soc jove, perquè em continuo sentint útil. Vaig néixer a Londres i he dirigit el Participo al Seminari per a l’\nBrenda Boardmancatedràtica a Oxford; va encunyar el concepte de ‘pobresa energètica’\n19/10/2017 00:53 Actualizado a 19/10/2017 03:13\nResultats sense focus\nEls grans problemes, com les grans tragèdies, troben fàcilment qui les escriu i se n’aprofita per obtenir vots o fama, però la seva solució requereix la gestió humil i discreta de les petites coses. Si una dona gran mor de fred, sobraran els laments indignats sota els focus, que deixaran de proferir-se així que s’apaguin; ens oblidarem de la vella, i canvi de tema, demagogs. La professora Boardman, en canvi, ha dedicat la seva vida des de la seva càtedra a Oxford a investigar discretament els petits ajustos i remeis contra la pobresa energètica, com el prepagament, que no li han donat vots ni fama, però ja han aconseguit millorar la vida de milions de persones: les més febles.\nPer què distingeix entre pobresa i pobresa energètica?\nPerquè si les analitza sense pensar a solucionar-les, la pobresa energètica no és sinó una manifestació de la pobresa; però si vol posar-hi remei, veurà que tenen solucions diferents i que la diferència sí que és rellevant.\nPerò al final es tracta de poder pagar o no.\nNo només, perquè la pobresa en general es combat donant diners des de l’Estat, augmentant un subsidi, però això no garanteix que s’utilitzi per pal·liar la pobresa energètica.\nSi no es donen diners al pobre, a qui?\nS’ha d’invertir, per exemple, directament per aïllar i optimitzar energèticament les llars més humils perquè siguin més eficients en la despesa, per ensenyar-los a malgastar menys energia o per aplicar mètodes de pagament més fàcils.\nAl final, si no pagues la llum, te la tallen.\nPerò hi ha moltes maneres d’ajudar la gent gran i més necessitada perquè no pateixi un tall de llum i d’energia. Per exemple, aquí al Regne Unit vam aconseguir que les distribuïdores instal·lessin un sistema de prepagament.\nAixò frena la pobresa energètica?\nA algú que cobra un bon sou no li deu semblar rellevant, però per a qui té una pensió mínima, posar diguem que 10 o 15 euros d’energia i no preocupar-se ja per si gasta més del que pot és una gran ajuda.\nI si te’ls gastes abans de final de mes?\nSi amb tot plegat no arribes a final de mes, pots recórrer, llavors sí, a una ajuda pública que pot ser específica per a casos de pobresa energètica. Però, en qualsevol cas, no vius angoixat per si et tallen la llum.\nAixò reduiria a més la despesa?\nJa l’ha reduït al Regne Unit, on és una opció que ajuda a estalviar a milers de llars, però també millora la inversió pública, perquè optimitzar l’aïllament dels habitatges pobres i la xarxa d’ abastament és la millor opció per combatre el canvi climàtic.\nI es notaria molt en el rebut?\nI en el rebut ecològic, també. S’obtindrien estalvis enormes que no depenen només de la persona que està al límit de la pobresa. Aquesta inversió ajudaria tots els habitants del planeta.\nHi ha algun país que pugui servir de model per gestionar la pobresa energètica?\nEn general, les directives de la Unió Europea són molt encertades, perquè obliguen els fabricants d’electrodomèstics a ser molt més eficients en la despesa energètica i també en la il·luminació amb leds. A més, aquestes direc- tives europees tenen una repercussió enorme.\nDoncs, ara, vostès l’abandonen.\nI és lamentable, perquè la UE ens obligava a ser més ecològics i solidaris en molts aspectes. Però al final, els grans resultats depenen de molts petits detalls: fixi’s que els electrodomèstics energèticament eficients solen ser els més cars.\nEls pobres energètics els necessiten més que ningú, però poden pagar-los?\nEl més probable és que no se’ls puguin permetre i fins i tot que tinguin una nevera o un calefactor de segona mà que gasti molt. Jo ho comprovo sovint quan visito aquestes botigues que freqüenta la gent més necessitada, perquè qui pot, se’n compra un de més eficient per tenir la seva consciència ecològica tranquil·la.\nQuants pobres energètics calcula que hi ha a Espanya?\nEls casos més preocupants es presenten entre el 10% més pobre de la població. Però és molt fàcil que n’hi hagi d’altres de disseminats en altres segments socials menys caracteritzats en l’estadística oficial.\nLa senyora que es queda en una casa gran i enviuda. Els seus fills estan pel món i ella es queda sola en una casa gran amb quatre habitacions, per exemple, i una pensió que es va encongint amb els anys.\nI a la senyora li costarà demanar ajuda.\nÉs fàcil que aguanti situacions límit abans de demanar-la. Per això és tan important el prepagament, la inspecció i la inversió pública en aïllament i optimització energètica. I, esclar, una xarxa social d’ajuda: tenen vostès sistemes d’ajuda intergeneracional?\nEntre joves i persones grans?\nEm refereixo als programes de joves que comparteixen pisos grans amb persones ancianes i paguen la seva part de la despesa. L’administració ha d’agilitar i promoure aquesta mena d’acords, perquè li asseguro que aquestes situacions associades a edats avançades seran més comunes cada vegada.\nEn el millor dels casos.\nI aquesta línia també és la que ens permetrà frenar el canvi climàtic. Pensi en un prepagament, per exemple, que ajudaria a racionalitzar la despesa energètica en aquells quatre milions de llars espanyoles més humils. I hi sumem els sis milions i mig de britàniques...\nEs notaria, esclar.\nAny rere any podríem estalviar en 40 milions d’habitatge s de la UE en risc de pobresa energètica. I engegar campanyes d’informació: la majoria de receptes que prescriuen 30 minuts de cocció o de forn surten igual de bé amb 15.\nI qui faria totes aquestes inversions?\nL’Environmental Change Institute d’Oxford proposa que sigui el contribuent, perquè si ho paguen les companyies acabarien encarint el rebut del petit consumidor i aquest esforç per millorar el medi ambient l’ha de pagar més\nqui més té i s’ha beneficiat més de la despesa energètica.


Els paradistes del mercat es queixen que les obres que s'han fet estan mal acabades | Ràdio Arenys 91.2FM\nPolítica Urbanisme Dilluns 3 de febrer del 2020\n/ Act.: 3 de febrer del 2020 a les 13:02\nEls paradistes del mercat es queixen que les obres que s'han fet estan mal acabades\nÈxit de nou a la convocatòria de …\nAvui comencen les obres de la tercera pista del pavelló\n‘Mar i Cel’ arriba al 48è concurs de Teatre Amateur …\nL'illa central del peix s'ha igualat per eliminar les voreres però no s'ha previst un desguàs. Això provoca que es formin bassals.\nSegons Lourdes Campell, paradista del mercat, van ser els mateixos treballadors del mercat els que van avisar als operaris que calia un desguàs en aquella zona. Segons afirma Campell, els operaris els van dir que aquests desguassos no estaven pressupostats però que tenien previst fer un pendent per enviar l'aigua cap al desguàs. De fet, s'han fet alguns retocs per intentar millorar el problema però no s'ha solucionat.\nEls paradistes afirmen que s'ha millorat l'accessibilitat d'aquella zona però coincideixen en el fet que està mal acabada i que visualment és "una obra lletja". A més critiquen que, per part de la regidoria, ningú els hagi informat de si les obres ja estan finalitzades o no.\nQuim Mas, regidor de promoció econòmica, ha afirmat que l'obra encara no està enllestida.\nPer la seva banda, el Regidor de l'àrea Quim Mas, ha contestat afirmant que, efectivament, l'obra encara no està enllestida i que encara falta acabar de fixar el tema del desguàs, ja que hi havia molt poca alçada per fer un pendent suficient perquè marxés l'aigua. Per tant, ara es pretén enllestir les obres buscant el desguàs central per poder fer marxar aquesta aigua que queda a la zona afectada. Mas ha anunciat també que ara mateix no hi ha ningú treballant en aquestes millores perquè l'empresa tenia una altra obra programada però que l'obra no quedarà recepcionada fins que no finalitzin aquests treballs. Quant al tema de la desinformació per part dels paradistes, Quim Mas ha afirmat que ni ell ni els tècnics han rebut cap trucada preguntant-los sobre l'estat de les obres.\nEstà previst que aquests arranjaments es comencin a dur a terme d'aquí a dues setmanes aproximadament.


Dilluns, 07 Agost 2017 10:38\nSorea, xarxa abastament aigua, aigua, Joaquim Blume, obres,\nAquest dilluns han començat les obres de renovació de la xarxa d’abastament del carrer Joaquim Blume. L’actuació, que s’allargarà durant quatre mesos i no comportarà cap tall de trànsit, també renovarà un hidrat situat a l’aparcament de l’Escardívol.\nLa xarxa d’aigua potable del carrer Joaquim Blume, en el tram comprès entre el complex cultural l’Escardívol i el carrer Terrassa, està formada per dues canonades de 150 mm de diàmetre. Una discorre per la vorera i l’altra per l’aparcament. Els treballs consistiran en la substitució d’aquests trams de canonada per un nou tub de fosa dúctil, molt més resistent, que recorrerà el mateix traçat que l’actual.\nEntre els treballs previstos, es realitzarà l’enderroc de paviments, l’excavació de rases, la instal·lació de les noves canonades i la reposició dels paviments.\nLes obres, que portarà a terme Sorea, tindran un cost de 63.573 euros, sense IVA. Malgrat que durant les obres s’ocuparà una part de la calçada, no es tallarà el trànsit i l’encreuament del carrer Joaquim Blume es farà per trams, sense interrupció de la circulació.


El portaveu d’Igualada Som-hi afirma que són l’única formació que ha posat una solució sobre la taula amb l’objectiu de desencallar el tema. Cuadras considera que després de veure que l’informe jurídic de l’Ajuntament no acceptava que les entitats formessin part de la Comissió de l’Aigua, calia buscar una alternativa per mantenir aquestes entitats informades sobre el procés. El portaveu de l’agrupació d’esquerres apunta que la taula sectorial paral·lela que inclogui Aigua és Vida, la PAH i els sindicats, seria una bona eina per tal que les entitats estiguin plenament informades del què es parla a la Comissió de l’Aigua.\nAigua és Vida, la PAH i CCOO ja van anunciar a Ràdio Igualada que no pensaven assistir a les trobades de la comissió paral·lela proposada per Igualada Som-hi. En aquest punt, Cuadras lamenta aquest posicionament, i apunta que Igualada Som-hi no sabia que les entitats no assistirien a les reunions de la taula sectorial. Cuadras matisa dient que “ens van dir que no els agradava aquesta opció, que no és el que volien. En cap moment, però, ens van comunicar que no hi assistirien”.


POTETES BLANQUES, 1rB: d’abril 2018\nRAÚL I LA SEVA FAMÍLIA\nEn Raúl va venir acompanyat dels seus pares i de la seva germana! Tota la seva família! Li va fer molta il·lusió i a nosaltres també poder compartir aquesta estona amb vosaltres.\nA través de fotografies vàrem conèixer una mica més a Raúl, allò que li agrada, com ha anat creixent...\nDesprés els seus pares ens varen convidar a fer una activitat super motivadora per ells, ja que gràcies al conte de na Chloe "Hola pepita" els eriçons ens agraden molt.\nMoltíssimes gràcies família! 💖\nLAIA I SUSANA\nVa arribar el torn de na Laia, i la seva mare, Susana, va venir a la classe per mostrar-nos fotos de quan na Laia era petita.\nDesprés va contar el conte de na Caputxeta amb unes titelles i vàrem pintar un dibuix.\nGràcies Susana per la visita! 😘\nEMMA I LA SEVA FAMÍLIA\nEls pares d'Emma varen venir a classe a contar-nos amb ella més coses sobre la seva família, els seus gustos i com ha anat fent-se gran a poc a poc. Ens va ensenyar dos llibres que li agraden molt.\nDesprés vàrem fer una activitat molt bonica que consistia en pintar un ou i decorar-lo i fer una cistella en forma de pollet per dur-lo.\nMoltes gràcies Macarena i Francisco per compartir aquesta estona amb nosaltres! 😘\nCONSTANZA I BÁRBARA\nLa mamà de na Constanza, na Bárbara, ens va fer una proposta d'allò més suculenta😋. Després de contar-nos la seva història a través de fotografies ens vàrem posar mans a l'obra.\nHavíem de muntar unes broquetes de fruita i tortitas amb xocolata i sucre glas...requetebó!\nMoltes gràcies Bárbara per la teva proposta i per lo molt que varen gaudir els infants! 💖\na d’abril 24, 2018 1 comentari:\nMATEO I ANA\nN'Ana, la mamà d'en Mateo va venir a classe per passar una estona amb nosaltres i contar-nos més coses sobre ell a part de proposar-nos una activitat que els va encantar.\nEn les fotos podeu veure com en Mateo ens parla sobre les seves fotos, a punt de pintar-nos les nostres camisetes amb un disseny xulíssim i la nostra final de grup.\nMateo, no em vaig adonar que et tapaves amb la teva flassadeta😆😅\nGràcies Ana i Mateo! 😘\nEDER I MIRIAM\nNa Miriam, la mamà d'Eder, va venir a la classe per contar-nos més coses sobre Eder, la seva història, la seva família, les coses que li agraden...\nEns varen proposar fer un petit fons marí amb un peixet sobre un plat de cartró. L'activitat els va tenir d'allò més entretinguts i ens va venir perfecta ja que estavem començant a conèixer animals marins i a llegir el conte del Peix Irisat, que és un que li encanta a Eder i també ens varen contar.\nMoltes gràcies per venir a passar aquesta estona amb nosaltres Miriam! 😘\nCHLOE I BIANCA\nLa mamà de Chloe, Bianca, va ser la següent en venir a la classe. Na Bianca i na Chloe ens van contar quines són les persones importants en la vida de Chloe, la seva història des de que va nèixer i les coses que li agraden fer.\nA més de proposar-nos fer uns tulipans molt bonics típics d'Holanda, d'on és la mami de Chloe, ens van llegir un conte que ens va enamorar i que hem contat moltes vegades més. 😍😍\nMoltes gràcies Bianca i Chloe!\nMARC I CARMEN\nNa Carmen, la mamà de Marc va venir a la classe a contar-nos la història de Marc i ens va proposar fer unes botelles sensorials amb aigua, colorant i purpurina.\nMoltes gràcies Marc i Carmen! Va estar un plaer😘\nHUGO I SONIA\nAl llarg del segon trimestre heu estat venint a classe a paticipar de la nostra vida d'aula. La veritat és que està essent un gust i un plaer tenir-vos amb nosaltres ja que els infants gaudeixien moltíssim poder compartir amb vosaltres el seu espai, els seus amics, la seva rutina matutina...Les seves cares de felicitat ho diuen tot.\nAniré compartint a poc a poc amb vosaltres les activitats que heu anat fent amb ells.\nLa primera en venir a classe va ser la mamà d'Hugo, na Sonia. Després d'explicar-nos la seva "història" i mostrar-nos roba de quan va nèixer, ens varen proposar fer una activitat molt divertida.\nDins unes capses molt grans i amb pintura i baletes, vàrem fer dues obres d'art!\nEls infants es varen divertir molt. Moltes gràcies Sonia i Hugo! 😘


MyroAndrou Hotel Apartments Protaras Xipre - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"Friendly environment. Staff very helpful."\nEllinon 29, Pernera Area, Pernera, Protaras, Xipre, 5295 - Veure al mapa\nMés informació sobre MyroAndrou Hotel Apartments\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Protaras, MyroAndrou Hotel Apartments és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix MyroAndrou Hotel Apartments asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, habitació familiar, lloguer de cotxes, restaurant per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, parc infantil, billar, jardí, sala de jocs. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a MyroAndrou Hotel Apartments.


Unió de Pagesos crea Terra Pagesa per impulsar la venda de productes de proximitat i sense intermediaris\nUnió de Pagesos crea la marca Terra Pagesa per impulsar la venda de productes de proximitat i sense intermediaris arreu de Catalunya.\nRedacció 02/12/2012 - 10.51 Actualitzat 02/12/2012 - 12.07\nEl projecte té el suport d'institucions com la Diputació de Girona (Foto: ACN)\nUnió de Pagesos (UP) crea la marca Terra Pagesa per impulsar la venda de productes de proximitat i sense intermediaris arreu de Catalunya. El sindicat preveu vendre un 10% de la producció catalana a través de canals directes d'aquí a deu anys. Amb aquesta iniciativa, Unió de Pagesos vol eliminar intermediaris, fomentar el consum dels productes que es cultiven a les finques o granges de cada zona i al mateix temps minimitzar les emissions de carboni i els costos del transport.\nEl projecte, amb el suport d'institucions com la Diputació de Girona, té la pàgina web terrapagesa.cat, on els consumidors podran trobar un gran ventall de productes, des d'arròs fins a confitures, fruita, mel o vedella.\nQuatre canals de venda\nDes del sindicat, proposen quatre modalitats de comercialització: els punts de venda, la venda a mercats, la venda directa a la mateixa explotació i la venda directa a domicili. UP recorda que les últimes modificacions a la llei de comerç catalana permet a la pagesia "actuar amb llibertat" a l'hora d'organitzar-se per poder dur a terme la venda directa des de les seves explotacions d'una "forma més eficient".\nTotes aquestes modalitats incorporaran tant les ofertes als consumidors directament com als col·lectius de consumidors (cooperatives de consumidors, hostaleria, restauració i menjadors escolars, hospitals, llars de persones grans, entre altres).\nUn altre dels aspectes positius és que la marca està pensada per fomentar el "consum responsable", ja que les relacions comercials entre productor i consumidor s'han d'ajustar als criteris de "racionalitat" i "sostenibilitat", juntament amb altres, com ara la preservació del medi ambient.


Les presidencials divideixen Àustria entre el populisme i l’europeisme\nEls austríacs estan cridats a les urnes avui per escollir en segona volta el seu nou president. Alexander Van der Bellen, que concorre com a independent, s’ha convertit en l’estendard de la moderació i l’europeisme. El seu contendent Norbert Hofer, candidat del Partit de la Llibertat (FPO), és crític amb la UE i encoratja els temors a la immigració. Si guanyés, seria el primer cap d’estat de la ultradreta de l’Europa occidental des del final de la Segona Guerra Mundial.\nLes enquestes dibuixen un escenari molt ajustat i tots dos contrincants estan lluitant pel vot conservador. Van der Bellen, un professor universitari de 72 anys que va ser el líder dels verds al parlament austríac, està mirant de donar una imatge pròxima per contrarestar el seu currículum acadèmic, mentre que Hofer, enginyer de 45 anys, s’esforça per moderar el seu discurs per guanyar vot més centrat.\nSegons Reinhard Heinisch, catedràtic de Política Austríaca Comparada a la Universitat de Salzburg, s’està presenciant ‘una batalla sobre qui és el típic austríac’, l’exponent del poble. ‘Qui domini el centre guanyarà’, ha subratllat.\nPer aquesta raó, Hofer suavitza els postulats que més poden espantar els indecisos, en particular, els que han de veure amb l”Öxit’, la sortida del país de la Unió. Així va quedar patent en el debat celebrat dijous a la nit en la televisió pública ORF, l’últim d’aquesta llarga campanya.\nEn aquest duel, el contendent dretà va provar de convèncer que vol Àustria dins del club, davant els atacs de Van der Bellen, que li va passar per la cara les seves estretes relacions amb polítics antieuropeus com la francesa Marine Le Pen. L’exlíder dels verds creu que el seu rival ‘juga amb foc’ quan suggereix plebiscits sobre la permanència a Europa.\nLa veritat és que Hofer està a favor de fer un referèndum sobre la permanència del seu país a la UE si el club acaparés massa poder en detriment de la sobirania nacional o si Turquia s’adherís a Europa.\nBrussel·les mira amb recel aquests postulats. El president de la Comissió Europea, Jean-Claude Juncker, ja ha assenyalat públicament que el candidat de l’extrema dreta el desagrada.\nImpuls del populisme\nUna victòria del candidat del FPO donaria, previsiblement, ales al populisme antieuropeu al continent. Aquest és el punt de vista de Steven Blockmans, cap de Política Exterior de la UE al ‘think tank’ CEPS, amb seu a Brussel·les. Considera que seria simbòlicament molt significatiu, ja que podria ampliar l”efecte dòmino’ d’altres ‘vots de protesta’ com el del Brexit o la victòria de Donald Trump als Estats Units.\n‘Podria enviar un senyal molt negatiu per als ideals europeus’, ha assenyalat en conversa amb Europa Press. Considera que seria un missatge ‘molt poderós’ per als nacionalistes i proteccionistes del continent, i creu que podria crear un ‘efecte amplificador’ en eleccions com les previstes a Països Baixos, França i Alemanya al 2017, on els moviments populistes tenen bons pronòstics.\nÀustria va viure un episodi particularment difícil amb els seus socis europeus quan l’any 2000 van decidir tallar relacions amb Viena a causa de l’entrada del FPO en el govern.\nEl resultat de les presidencials també tindria conseqüències en la política interna d’Àustria. Una victòria de Hofer podria donar ales al FPO, que ja té un bon pronòstic de vot, amb vista a les properes eleccions generals al país, que es celebraran com a molt tard al 2018.\nTot i això, Blockmans no creu que una eventual participació d’aquest partit en l’executiu pugui comportar una reacció de la mateixa gravetat que a començaments de segle per part de la UE, ja que el paisatge polític al continent ‘ha canviat completament’.\nCansament de la població\nL’auge del populisme de dretes a Europa és una realitat. A Àustria, els experts l’atribueixen a factors com l’afartament de la ciutadania amb la política tradicional. Segons Heinisch, hi ha un ‘desig de canvi’ perquè des del final de la Segona Guerra Mundial hi ha ‘els mateixos partits en el poder’.\nEl FPO es posiciona com un partit allunyat de les elits, pròxim al poble i als seus problemes. Alhora, ha sabut capitalitzar la por al terrorisme islamista i el descontentament amb la crisi dels refugiats.\nEn el debat d’aquest dijous a la nit, Hofer va tornar a aprofitar l’ocasió per subratllar la necessitat de protegir el país davant l’amenaça gihadista. En aquest sentit, ha advocat per retirar la nacionalitat austríaca als qui s’uneixin a les files de l’anomenat Estat Islàmic. Van der Bellen va respondre que aquesta mesura podria donar lloc a persones apàtrides.\nD’altra banda, el candidat populista va acusar el seu contrincant d’haver estat un ‘espia’ comunista, en un intent d’allunyar-lo del votant de centre. Van der Bellen va rebutjar rotundament aquestes afirmacions, que va titllar de ‘ridícules’.\nEntrebancs en el procés\nAquests comicis presidencials són la repetició de la segona volta que es va produir al maig, que va donar com a guanyador Van der Bellen per la mínima. Menys de 31.000 sufragis, un 50,3% davant d’un 49,6%, van marcar la diferència.\nTot i això, el Tribunal Constitucional va anunciar el juliol, arran d’una reclamació del FPO, que calia repetir el procés per irregularitats en el recompte. La data inicialment prevista per dur un altre cop a terme la votació era el 2 d’octubre, però va caler endarrerir la data per un defecte de la goma d’enganxar en els sobres del vot per correu.\nTambé han estat unes eleccions especials perquè per primer cop des del final de la Segona Guerra Mundial cap dels candidats dels dos partits tradicionalment dominants, socialistes i conservadors, van passar a la segona volta, en un mostra del cansament ciutadà respecte de la classe política habitual.


Lingüística i audiovisual, definició DOGC 4915 29/06/2007 | Projecte IndComp\nCom s’ha dit abans, la lingüística i audiovisual és saber comunicar oralment (conversar, escoltar i expressar-se) per escrit i amb els llenguatges audiovisuals, fent servir el propi cos i les tecnologies de la comunicació (anomenada competència digital), amb gestió de la diversitat de llengües, amb l’ús adequat de diferents suports i tipus de text i amb adequació a les diferents funcions. La competència comunicativa lingüística és a la base de tots els aprenentatges i, per tant, el seu desenvolupament és responsabilitat de totes les àrees i matèries del currículum, ja que en totes elles s’han d’utilitzar els llenguatges com a instruments de comunicació per fer possible l’accés i gestió de la informació, la construcció i comunicació dels coneixements, la representació, interpretació i comprensió de la realitat, i l’organització i autoregulació del pensament, les emocions i la conducta.\nCal una atenció molt focalitzada en com utilitzen aquesta competència en les diverses activitats escolars de totes i cadascuna de les àrees curriculars. Cal que en tots aquests àmbits es trobin solucions creatives que ajudin a superar tota mena d’estereotips i a prendre actituds crítiques davant dels continguts de risc que denigren les persones per motius de sexe o que l’associen a imatges tòpiques que es converteixen en vehicle de segregació o desigualtat, així com els continguts violents que representen accions d’agressió directa o indirecta a\nla integritat de les dones. Només així els nois i les noies esdevindran progressivament competents en l’expressió i comprensió dels missatges, tant orals com escrits, visuals o corporals, que s’intercanvien en situacions comunicatives diverses que es generen a l’aula i podran adaptar la seva comunicació als contextos, si es vol que siguin eficaços en la comprensió del món que els farà actuar amb coherència i responsabilitat. D’una manera general els coneixements, les habilitats i les actituds propis d’aquesta competència han de permetre interactuar i dialogar amb altres persones de manera adequada i apropar-se a altres cultures; expressar observacions, explicacions, opinions, pensaments, emocions, vivències i argumentacions; gaudir escoltant, observant, llegint o expressant-se utilitzant recursos lingüístics i no lingüístics; aprofundir en la interpretació i comprensió de la realitat que ens envolta i el món. D’aquesta manera es potencia el desenvolupament de l’autoestima i confiança en si mateix per esdevenir un ciutadà o ciutadana responsables que estiguin preparats per aprendre al llarg de tota la vida.\nPer tot això, aquesta competència és essencial en la construcció dels coneixements i pensament social crític, en el tractament de la informació (tècniques per memoritzar, rganitzar, recuperar, resumir, sintetitzar, etc) i el domini dels recursos comunicatius específics de les diverses àrees que han de facilitar la comunicació del coneixement i compartir-lo (descrivint, explicant, justificant, interpretant o argumentant els fenòmens que es plantegen en els projectes d’estudi a les aules). Per fer-ho, cal tenir molt present la varietat de textos que s’usen o que es construeixen en aquestes activitats. Com a exemple pot servir aquesta llista:\n– Textos que conten: reportatge, testimoniatge, anècdota…\n– Textos que descriuen: informe d’observacions, acta, llistes, descripció d’un\nlloc, d’una situació, d’un personatge, d’un objecte, fulletó informatiu…\n– Textos que expliquen: presentació d’un objecte, article d’enciclopèdia, llibre\nde text, reportatge, notícia periodística…\n– Textos que organitzen informació o idees: quadre, esquema, mapa\nconceptual, mural, maqueta…\n– Textos que diuen com fer: recepta, instruccions de muntatge, consells o\nsuggeriments, protocol de laboratori o dossier de sortida de camp,\nconsignes, normes o regles d’un joc…\n– Textos per a convèncer o fer actuar: anunci, cartell de promoció, text\n– Textos que impliquen interaccions verbals: entrevista, conversa,\n– Textos que serveixen d’eines de referència: diccionari, atlas, catàleg,\nanuari, banc de dades, glossari…\nCal tenir en compte que aquests textos es poden presentar amb l’ús de llenguatges audiovisuals que, en l’àmbit de la divulgació de determinades disciplines, tenen uns codis que cal reconèixer, i també cal contemplar que poden aparèixer en suport paper o digital, cosa que els confereix unes formes diferents que s’han de considerar en el procés l’aprenentatge. En el desenvolupament de les activitats escolars el paper de la llengua oral és fonamental, cal aprendre a parlar, escoltar, exposar i dialogar per aprendre. Això implica ser conscient dels principals tipus d’interacció verbal, ser progressivament competent en l’expressió i comprensió dels missatges orals que s’intercanvien amb utilització activa i efectiva de codis i habilitats verbals i no verbals i de les regles pròpies de l’intercanvi comunicatiu en diferents situacions. S’aprèn a llegir i comprendre millor els textos, i a escriure i reflexionar i revisar com s’escriu, s’aprèn a pensar, a partir d’unes bones interaccions orals. En això juguen un paper clau les preguntes, les que realitza el professorat i les que han d’aprendre a formular els nois i les noies. En la llengua parlada per aprendre, el paper central és per a qui aprèn i cal que el professorat sàpiga orientar-los perquè l’ús de les habilitats de la llengua parlada vagi generant l’hàbit de fer reflexionar sobre com es fan les coses.\nEn el desenvolupament d’aquesta competència juga un paper essencial saber seleccionar i aplicar determinats propòsits o objectius a les accions pròpies de la comunicació lingüística (el diàleg, la lectura, l’escriptura, etc.). Per aprendre a fer-ho, cal que en les diferents àrees curriculars es generin situacions comunicatives i projectes o tasques en la resolució dels quals calgui emprar habilitats per a representar-se mentalment, interpretar i comprendre la realitat, i organitzar i autoregular el coneixement i l’acció dotant-los de coherència. Aquesta competència comunicativa cal que s’apliqui també en la cerca, selecció i processament de la informació provinent de tot tipus de mitjans, convencionals o digitals, i de tota mena de suports; la comprensió i la composició de missatges diferents amb intencions comunicatives o creatives diverses, i en suports diversos, així com donar coherència i cohesió al discurs i a les pròpies accions i tasques, per resoldre les situacions pròpies de cada àmbit curricular. A més la competència comunicativa i audiovisual inclou, evidentment, tant el llenguatge verbal com l’ús adequat dels recursos no verbals que afavoreixen la comunicació: recursos visuals, gestuals, corporals… De manera especial cal\nreflexionar sobre les representacions gràfiques específiques de cada construcció disciplinària.\nComprendre i saber comunicar són sabers pràctics que han de recolzar-se en el coneixement i reflexió sobre el funcionament del llenguatge i dels recursos comunicatius específics de cada àrea curricular, i impliquen la capacitat de prendre el llenguatge com a objecte d’observació i anàlisi. En aquesta línia pot ser de gran ajut les precisions que sobre la competència comunicativa es fan en el currículum de les àrees de llengua, apartat en què totes les àrees són competents i que en la de llengua s’ha desenvolupat d’una manera més\ndetallada i precisa. Els continguts que apareixen en aquests apartats del currículum, pròpiament, s’han de tenir presents, amb les seves especificitats, en tots i cadascun d’ells.\nAprendre a expressar i interpretar diferents tipus de discursos adequats a la situació comunicativa i en diferents contextos socials i culturals, implica el coneixement d’alguns aspectes de la diversitat lingüística i cultural, així com algunes de les estratègies necessàries per a interactuar d’una manera adequada en contextos plurals. Aquesta dimensió plurilingüe i intercultural de la comunicació suposa poder comunicar-se en diverses llengües amb distint nivell de domini i formalització -especialment en l’escriptura-, amb la qual cosa, s’afavoreix l’accés a noves i més variades fonts d’informació, comunicació i aprenentatge. El coneixement d’altres llengües i cultures dóna, a més, una major obertura cap a l’altre que és clau per al desenvolupament d’una societat solidària i que s’enriqueix amb les aportacions de tots els seus ciutadans i ciutadanes.\nLa competència comunicativa també és imprescindible per adoptar decisions i cohesionar els grups humans; acceptar i realitzar crítiques constructives; posarse en el lloc d’altri de manera empàtica; respectar opinions diferents a les pròpies amb sensibilitat i esperit crític; desenvolupar l’autoestima i la confiança en un mateix o mateixa; treballar en grup de manera cooperativa. Comunicarse i conversar són accions que suposen habilitats per a establir vincles i relacions constructives amb les altres persones i amb l’entorn, i apropar-se a noves cultures, que adquireixen consideració i respecte en la mesura en què es coneixen. Per això, la competència de comunicació lingüística està present en la capacitat efectiva de conviure i de resoldre conflictes.\nEn síntesi, el desenvolupament de la competència lingüística i audiovisual suposa el diferent domini de llengües, tant oralment com per escrit, en múltiples suports i amb el complement dels llenguatges audiovisuals en varietat de contextos i finalitats, com a eina per aprendre a aprendre.\n28 febrer 2013 in General. Etiquetes: Comunicativa Lingüística i Audiovisual, DOGC\n← Interacció Món Físic, definició DOGC 4915 29/06/2007\nLingüística i audiovisual, índex desplegament de competències a l’ESO →


Promoció Econòmica: cursos de geriatria i neteja amb pràctiques en empreses:: Ajuntament d'Abrera\nDIJOUS, 09/07/2020 | 15:18 h\nPromoció Econòmica: cursos de geriatria i neteja amb pràctiques en empreses\nLes persones residents a Abrera en situació d’atur que estiguin inscrites al Servei Local d’Ocupació d’Abrera poden apuntar-se al curs de neteja de superfícies i mobiliari en oficines i locals i al curs d’atenció sociosanitària a persones dependents en institucions socials, que organitza el Departament de Promoció Econòmica. Ambdós cursos inclouen pràctiques en empreses.\nEl curs de neteja de superfícies i mobiliari en oficines i locals inclou els següents continguts: Neteja de sòls, parets i sostres. Neteja de mobiliari ubicat en interior d’espais. Neteja de vidres. Neteja i tractament de superfícies en edificis i locals utilitzant maquinària i pràctiques en empreses.\nEn total, el curs consta de 150 hores de classe teòriques i 80 hores de pràctiques. Les classes tindran lloc a les aules de promoció econòmica, de dilluns a divendres, de 9.15 hores a 14.15 hores, de dilluns a divendres.\nFormació en geriatria\nEl curs d’atenció sociosanitària a persones dependents en institucions socials inclou els següents continguts: preparar i donar suport a les intervencions d'atenció a les persones i al seu entorn en l'àmbit institucional indicades per l'equip interdisciplinari. Desenvolupar intervencions d'atenció física dirigides a persones dependents en l'àmbit institucional. Desenvolupar intervencions d'atenció sociosanitària dirigides a persones dependents en l'àmbit institucional. Desenvolupar intervencions d'atenció psicosocial dirigides a persones dependents en l'àmbit institucional i pràctiques laborals en empreses.\nEn total, el curs consta de 370 hores de classes teòriques i 80 hores de classes pràctiques. Les classes tindran lloc a les aules del Departament de Promoció Econòmica, de dilluns a divendres, de 9.15 hores a 14.15 hores, de dilluns a divendres.\nEls cursos començaran pròximament. Trobareu tota la informació al Departament de Promoció Econòmica de l'Ajuntament d'Abrera, que es troba al Mercat Municipal, 1a. Planta. Rambla del Torrentet, 16 - C / Martorell, 20 d’Abrera.\nTel.: 937700102 - Fax: 937701736 / e-mail: promocioeconomica.ajuntament@ajuntamentabrera.cat\nHorari: de dilluns a divendres de 9 h a 14 h i dimecres de 16.30 h a 19 h


Bloc d'en Joan Mora: Trobada històrica CIU-PSC de Mataró.\nHe trigat a escriure sobre la trobada no perquè amagués res eh!!\nEl fet és que he anat de cap tota la setmana i no he pogut fer-ho fins aquesta meravellosa tarda de diumenge.\nEl primer que he de dir és que em vaig sorprendre molt quan els “viejos del lugar” em van dir que no s’havia fet mai una trobada formal de les executives i que el que estàvem fent era, per tant, històric. Bé, no te cap més transcendència i l’important és que després de tanta crispació com diuen que hi ha hagut (jo no l’he vista pas) ens haguem trobat fora de la dinàmica municipal per parlar tranquil·lament.\nLa trobada va tenir un to cordial i distès. Abans, havíem parlat amb el primer secretari socialista per emmarcar la trobada. Nosaltres vam demanar parlar sobre la situació econòmica actual (crisi) i sobre la necessitat de recuperar les propostes que, sobre aquest tema, havíem fet mesos abans. Val a dir que vam coincidir sobre el marc i hi s’hi van afegir els temes tractats en la darrera reunió amb l’alcalde, a més de tot el que va sorgir.\nEn definitiva, cap acord més que el de constatar la necessitat d’aquestes reunions i el compromís de trobar-nos per allà el juny i veure els avanços realitzats.\nSense bromes perquè el tema és molt seriós, és molt bo que el PSC hagi aparcat el discurs de la crispació per entrar al del diàleg. Esperem, i jo el primer, que hi hagi sinceritat i la voluntat real que ha mancat fins ara.\nPublicat per Joan Mora i Bosch a 19:46