Entren en funcionament les noves urgències de pediatria del Trueta - El Gerió Digital\nDimarts, 1 de març de 2016 17:29h\nLa primera pacient de les noves urgències pediàtriques del Trueta\nLes noves urgències de pediatria de l'hospital Josep Trueta de Girona han entrat en funcionament aquest dimarts, després de sis mesos d'obres. Fins ara, aquest tipus d'urgències s'atenien a l'àrea d'urgències convencional, amb un circuit diferenciat del d'adults. Amb aquest trasllat, tota l'activitat pediàtrica quedarà concentrada a la tercera planta on, a més de les urgències, també hi ha hospitalització, neonatologia i la unitat de cures intensives (UCI) de pediatria. L'accés, però, continuarà essent pel servei d'urgències, on es continuarà fent el triatge previ.\nLes obres d'adequació dels espais, que anteriorment estaven destinats a consultes de ginecologia i obstetrícia, han tingut un cost de 241.000 euros. El trasllat a la nova zona ha permès doblar l'espai que hi havia fins ara. Així, s'ha passat de 120 a 300 metres quadrats. Aquest increment d'espai ha permès organitzar l'àrea en funció del triatge, és a dir, segons la gravetat del nen. Així, hi ha tres consultes individuals per a nens menys greus, quatre boxs de tractament, un box de crítics i un per a aïllats, en cas que hi hagi algun cas de patologia molt contagiosa.


El vilafranquí Àlex Pachón va debutar ahir amb el primer equip del Girona - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nEl jugador vilafranquí de 18 anys d'edat, tal com apunten des del Girona FC, va donar l'assistència del que seria l'únic gol a favor de l'equip gironí. Pedro Porro va ser l'autor del gol, coincidint a més, en ser la seva primera diana amb l'equip punter del Girona. Curiosament, els dos protagonistes del gol al Reial Madrid van ser dos futbolistes del planter. Tot i haver aconseguit marcar, el partit, que es jugava a Montilivi, va acabar en 1-3 pel que el Girona va quedar eliminat de la competició.\nPachón va arribar al filial del Girona l'any passat provinent del Peralada. Ahir, Eusebio Sacristán, l'entrenador blanc-i-vermell va confiar-li al vilafranquí els seus primers minuts amb el primer equip.\nEn acabar el partit, Àlex Pachón va agrair "al club i al míster l'oportunitat de poder debutar" i afegia que "avui compleixo un somni". D'altra banda, quan va ser preguntat per l'assistència de gol va dir que "he fet el control i quan he vist que Pedro (Porro) es desmarcava no ho he pensat dos cops. Per sort ha acabat en gol".


el cafè de nit: ELS TEMPS ESTAN CANVIANT\nVaig comentar en el post de final del 2009 que una de la novetats en el Cafè de Nit seria parlar de cançons que formen part de la banda sonora de la nostra vida i que han esdevingut, amb el pas dels anys, autèntics clàssics de la música del segle XX. Totes les cançons que aniran apareixent en aquests posts les tinc gravades en el meu mp3 i sovint les escolto. També, sempre que sigui possible, posaré un parell de versions completament diferents de cada cançó, per tal de comparar-les i que vosaltres opineu i digueu la vostra.\nComençarem amb un clàssic entre els clàssics: The times they are a-changin’. L’autor, Robert Allen Zimmerman (Duluth, Minnesota 1941) conegut com Bob Dylan, que va gravar-la l’any 1964, en el seu tercer disc, anomenat genèricament com la cançó The times they are a-changin’ . El disc, a banda d’estar 22 setmanes en les llistes de discos més venuts en els USA, es va convertir en l’himne de tota una generació. Però no, avui no toca parlar ni de la influència social que va tenir Bob Dylan sacsejant les mentalitats ultra conservadores dels Estats Units de finals del cinquanta i inicis dels seixanta, ni de la repercussió musical de l’obra de Dylan. Només dir que d’aquesta cançó se n’han fet infinitat de versions, Joan Baez, Peter, Paul & Mary, Simon & Garfunkel, Brian Ferry, Bruce Springsteen, Nina Simone, i molts més l’han incorporat al seu repertori.\nAvui però, vull contraposar aquesta versió original de Bob Dylan amb la d’un altre músic que a mi m’agrada molt. Es tracta del britànic Phil Collins (Chiswick, Londres, 1951) que la va gravar l’any 1993 en el seu disc “Dance into the light”. Tampoc parlarem massa de l’àmplia carrera musical de Collins, que va començar quan l’any 1970 va entrar com a bateria dels ja consolidats Genesis, grup fundat l’any 1966 per Peter Gabriel. Quan Gabriel va abandonar el grup, Collins es va convertir en el líder indiscutible. A inicis dels anys noranta, Phil Collins va començar la seva carrera en solitari tot i que durant uns anys encara la va compaginar amb la de Genesis.\nCom haureu pogut comprovar, la versió de Collins és molt més rockera que la “folk-song” original de Dylan i és que tal com diu la cançó, “els temps estan canviant”.\nEtiquetes Bob Dylan, Música, Phil Collins, Rock\npaco 5 de gener de 2010, a les 22:19\njosep, me has recordado tiempos muy lejanos, cuando en "algarabias" varias, por las calles poniamos a bob dylan,a la joan baez, el ráimon y otros, solian acompañarnos algunos vestidos de verde y gris, viejos tiempos y cantantes y composiciones siempre actuales, molt grat per ferme aquesta véu.......abraçades paco\nTeresa G. 6 de gener de 2010, a les 1:06\nHi ha també una versió catalana de la cançò, al disc "Els miralls de Dylan", del Gerard Quintana i el Jordi Batista, que a mi m'agrada molt, té molta força. Te l'envio per email, per si no la coneixes.\nLa cuina vermella 6 de gener de 2010, a les 9:48\nEns encanta aquesta nova secció noctàmbula, segur que coincidim moltíssim. Tenim el CD, els miralls de Dylan, i com diu la Teresa té molta força.\nFrancesc 6 de gener de 2010, a les 11:47\nDisculpeu-me la ignorància, però és la primera vegada que escolte aquesta cançó. No la coneixia, però està molt bé. Tan de bo els temps canviaren una mica pel País Valencià. Besades, guapos.\njosep 6 de gener de 2010, a les 12:16\nJo era molt petit encara quan el Bob Dylan va començar a gravar aquelles cançons, però amb el temps s'han convertit en imprescindibles i de tant en tant m'agrada recordar-les. Ah! també vaig conèixer els teus amics grisos de corredisses.\nMercès pel fitxer que m'has enviat. No coneixia la versió del G.Quintana, tot i que en català n'hi ha vàries, principalment de l'època del grup de folk.\nCelebro que us agradi la nova secció. Periòdicament anirem posant cançons principalment dels anys 60 al 90 que ja són autèntics clàssics.\nTot i què és difícil, confiem que amb el temps al País Valencià les coses canviïn.\nstarbase 6 de gener de 2010, a les 13:52\nAh! Josep, jo en canvi tinc un problema amb Phil Collins...suposo que és per el seu timbre de veu. Senzillament no m'acaba d'agradar tot i que està clar que és un gran músic.\nPer exemple en aquesta versió, la trobo treballada, elegant, molt 'Adult Oriented Rock'...però no m'enganxa. No li trobo l'esperit original que sí he trobat en altres versions més rockeres.\nPer a que m'entenguis, en Phil m'agrada més quan toca la bateria x-D.\nCom et dic, ho considero cosa meva. En tot cas una bona aportació per al bagatge musical dels que ens passem per aquí!\nPol Cruells 6 de gener de 2010, a les 18:46\nHola Josep i Gloria!\nAra ja podré opinar una mica! (d'Òpera no en sé gaire coses...).\nA més de la versió de Quintana i Batiste als "Miralls d'en Dylan" crec que és d'obligada audició la versió del Grup de Folk al disc "Folk 2" (si m'equivoco, corregiu-me siusplau). El grup de folk com alternativa als "progres" de la nova cançó (més afrancesats, potser), em semblen molt més populars i moderns per l'època... i fidels a la versió de Dylan, és clar.\nDe totes maneres, l'important és el missatge, i suposo que Phil Collins la va escollir per això precisament, no?\nGLÒRIA 6 de gener de 2010, a les 20:37\nMoltes d'aquestes cançons són per mi prescindibles però és una gran idea obrir una secció amb temes de la banda sonora de la teva -de la vostra- vida. Dylan deu ser un gran artista que no m'ha arribat mai. No puc obviar la seva veu caprina. Phil Collins em sembla escoltable però oblidable. Tot el que dic, Josep, no té, ja ho saps, cap importància ni, de cap manera, voldria que la meva franquesa em fes semblar grollera. Tots tenim una banda sonora i segur que ben poques són del tot coincidents. Afegeixo sense temor que en Raimon i en lluis llach -amb alguna excepció per part de cadascun-tampoc són sants de la meva devoció, cosa que a Catalunya, si la dius, pot semblar un sacrilegi.\nCom sempre t'aniré seguint i, si no t'hi oposes, opinant.\nBoston1955 6 de gener de 2010, a les 21:26\nM'encanta, m'encanta aquesta novetat del blog. Es part de la nostra banda sonora de juventut.\nMargarida 6 de gener de 2010, a les 22:06\nAixò està bé: és com tenir una discoteca a casa sense tenir els CD, i amb la possibilitat d'escoltar les cançons una i una altra vegada!\nA mi m'agraden tots dos, encara que hi ha cançons (de l'un i de l'altre) que no em diuen res. Més que seguidora de cantants, jo sóc seguidora de cançons.\njosep 6 de gener de 2010, a les 22:07\nLa primera vegada que vaig escoltar la veu del Phil Collins, quan anava amb Genesis, tampoc em va agradar el seu timbre, ha estat posteriorment que l'he seguit i m'ha encantat tan com a músic com a intèrpret.\nBenvingut al bloc. Ja veus que a banda d'òpera també ens agraden altres tipus de música. De fet és la música que hem escoltat des de que érem petits la que volem anar posant de mica en mica.\nTambé estic totalment d'acord amb tu, les versions del Grup de Folk eren molt bones, potser no tan sofisticades, però més fidels al original.\nJa saps que aquí tothom pot opinar el que vulgui, ningú està obligat a dir el que no pensa. Pel que fa a la música, jo de tota la vida he estat enganxat al rock i a músiques com el jazz que m'han acompanyat tots aquests anys. En canvi l'òpera, no la he descobert plenament fins fa uns 20 anys, tot i que músics com Mozart i Beethoven m'han agradat tota la vida.\nCelebro que t'agradi que parlem de la música que conforma com tu dius, la banda sonora de la nostra joventut.\njosep 8 de gener de 2010, a les 14:37\nA mi em passa el mateix que a tu, jo soc seguidor de cançons, no de cantants. Per definició soc anti-mitòman, i un cantant que em pot agradar molt avui, si el que fa demà no em convenç....passo.\nMarina 9 de gener de 2010, a les 19:09\nFeliç 2010, guapus!\nQuin bon propòsit i regalet que aquest any compartiu cançons de la vostra BSO. Moltes gràcies ;) Un plaer!\njosep 10 de gener de 2010, a les 9:54\nEsperem que les cançons que anirem posant, t'agradin. Què tingueu un molt bon any 2010 i que ens poguem seguir llegint. Una abraçada\nMai 10 de gener de 2010, a les 10:27\nFelicitats per la nova secció, m´encanta i segur que com ja us vaig dir seguirem aprenent, no em desagrada en Dylan , m´agraden algunes cançons però massa em cansa, és potser la seva veu , en Collins, aquí ho sento , però gens ni mica , aquest home no m´agrada gens gens .\nCom soc una amant i fan incondicional de Pearl Jam , hi ha una versió de l´Eddie vedder d´aquesta cançó per afegir a la llista de les versions.\nFrissem pel nou apunt .\nUna abraçada i us he de dir qeu he estat encantada de conèixer-vos una mica , sou encantadors.\njosep 10 de gener de 2010, a les 17:16\nNo coneixia la versió de l'Eddie Vedder, l'he buscat i l'he escoltat. M'ha agradat molt. Amb la qual cosa, queda clar que aquesta cançó ha "marcat" a molta gent, només cal veure el llistat de versions que se n'han fet. Gràcies per la teva aportació, això és el que buscava amb aquesta secció.\nVa ser un autèntic plaer conèixer-te ahir a Castellterçol i poder compartir tota una sèrie d'experiències. Ho hem de repetir. Una abraçada i fins aviat.


Primer equip – Page 21 – Cerdanyola FC\nEstrena deslluïda del nou Fontetes\nAmateur AGeneralNotíciesPrimer equip23/03/2015\nUn somni fet realitat: la gran festa de Fontetes\nEl Cerdanyola Futbol Club i l’Ajuntament de Cerdanyola del Vallès inauguraran aquest proper diumenge 22 de març el remodelat camp de Fontetes. L’acte s’iniciarà a les 9.30h amb portes obertes i la disputa de dos…\nAmateur AGeneralNotíciesPrimer equip21/03/2015\nInauguració del camp de Fontetes: estàs convocat!\nAmateur AGeneralNotíciesPrimer equip17/03/2015\nTorna la victòria després de cinc jornades\nAmateur AGeneralNotíciesPrimer equip15/03/2015\nTal vegada el futbol és capritxós. I, tal vegada, injust. Avui el Cerdanyola FC ha plantejat un partit molt seriós contra un rival directe, el CD Masnou. I, al minut 79' s'ha decidit el matx,…\nAmateur AGeneralNotíciesPrimer equip08/03/2015\nPrimer equip masculí i femení necessiten aquest cap de setmana els tres punts per mantenir els objectius plantejats a principi de temporada. El conjunt de Toni Pascual, que després d'unes jornades de mals resultats, va…\nSequera de gols a Castelldefels\nAmateur AGeneralNotíciesPrimer equip01/03/2015\nEl vent no bufa a favor dels verds\nEl Cerdanyola Futbol Club cau al minut 94 en un partit sense història, on cap dels dos conjunts va comptar amb clares ocasions i amb un protagonista poc comú, el vent, que va entrebancar el…\nAmateur AGeneralNotíciesPrimer equip23/02/2015\n[Prèvia] Duel amb un rival directe\nDesprés de la parada per vaga del darrer cap de setmana, el primer equip del Cerdanyola Futbol Club torna a la competició de Tercera. Jornada 25 de lliga. Situats en novena plaça, situació còmode a…\nAmateur AGeneralNotíciesPrimer equip20/02/2015


De Mariah Carey a Rigoberta Bandini: 49 dies sense sortir de festa\n"La gent té ganes de trobar-se i interactuar amb els artistes", expliquen els prescriptors musicals i presentadors de l''Habitació 910', Alvie Gual-Cibeira i Jordi Chicletol\nBàsics | dimecres, 9 de febrer del 2022, a les 21.28\nDes del dia que les discoteques van tancar per la pujada de casos de la variant òmicron fins a aquest dijous a la mitjanit, quan podran tornar a obrir, hauran passat 49 dies. L’activitat es reprendrà a l’oci nocturn amb festes a les principals sales de Barcelona: “El jovent necessita relacionar-se, és una de les funcions de l’oci nocturn, que molt sovint és estigmatitzat”, explica Jordi Chicletol, que aquest diumenge punxarà a l’Apolo. Pel músic AL-V, sobrenom d’Alvie Gual-Cibeira, “la gent té ganes de trobar-se i interactuar amb els artistes”, i assegura que està sent difícil reprogramar les actuacions previstes que s’han hagut de suspendre.\nEn una entrevista al ‘bàsics’, els dos presentadors de l’‘Habitació 910’ han coincidit a afirmar que la reducció de l’oferta d’oci nocturn ha servit per propiciar l’escena local: “Molta de l’escena alternativa que abans feia festes en sales petites ha saltat a sales grans”.\nTornar a punxar música com si no hagués passat res?\nEl pas del temps no dona treva a les cançons més escoltades a les plataformes i que sonen a les discoteques de música comercial. Per exemple, en la setmana del tancament de l’oci nocturn, la cançó més escoltada era una col·laboració entre Bizarrap i Morad, dos dels màxims exponents de la música urbana de l’estat. 49 dies després la cançó ha quedat desbancada, i ara triomfa l”Ay mamá’, de la barcelonina Rigoberta Bandini. Són dades de l’associació de productors Promusicae, que té en compte les reproduccions a les plataformes, el que sona a les ràdios i les cançons més comprades.\nEls èxits es cremen sense tenir en compte si hi ha una pista oberta per ballar-los o no, però ara el públic no reclama només les novetats: “S’han tornat menys exigents en el sentit que ara et donen les gràcies per posar temes de fa més temps”, explica Gual-Cibeira. Hi coincideix Chicletol: “Volen la gran cançó per cantar en grup”, i en posa d’exemple la mateixa Rigoberta Bandini.\nUniversitaris amb ganes de donar-ho tot\nA tocar del Campus del Poblenou de la Universitat Pompeu Fabra no costa gaire trobar estudiants que ja compten les hores per a la mitjanit de dijous: “Ja tenim les entrades comprades per sortir a Razzmatazz aquest dijous, l’últim cop que van reobrir ja es van esgotar, i com que en teníem tantes ganes quan van sortir les vam comprar”. “Fa molt temps que som universitàries, estem a tercer i encara no hem tingut allò de sortir cada setmana, estem esperant aquest divendres”, comenta una altra estudiant. De fet, discoteques com Razzmatazz i Apolo ja han esgotat les entrades anticipades per a aquest dijous, i Sidecar, Sutton, Arena o Wolf, entre d’altres, també tenen programades festes de reobertura.\n— discoteca — oci nocturn\nEl Museu Picasso comença la temporada 2022 endinsant-se en l’època blava del pintor malagueny


Els grups municipals es comprometen a combatre el joc patològic... entre altres mocions | Ràdio Sabadell\nEls grups municipals es comprometen a combatre el joc patològic... entre altres…\nEl Ple municipal del mes de desembre | Roger Benet\n03.12.2019 22:14 Pere Gallifa\nEls grups municipals es comprometen a combatre el joc patològic... entre altres mocions\nEl Ple ha aprovat per unanimitat una moció "amb molts punts i acords" per combatre la ludopatia i la proliferació de les apostes en línia i les cases de joc a Sabadell. L'han proposat la Crida i ERC, però s'hi han sumat tots els grups municipals, que han coincidit que cal limitar la presència d'aquests locals i els seus anuncis perquè "el joc patològic és una qüestió de salut pública".\nEntre les propostes que s'han posat sobre la taula hi ha la limitació de l'obertura d'aquests locals (que ja ho estarà per la moratòria aprovada aquesta setmana), regular la publicitat del sector o oferir formació per prevenir la ludopatia, "especialment entre el jovent", ha matisat Glòria Llobet (ERC).\nL'antic edifici de Correus serà un centre cívic\nJunts per Sabadell ha proposat al Ple que l'antic edifici de Correus, a la Via Massagué, es converteixi en el segon centre cívic per al districte primer. La portaveu Lourdes Ciuró ha aportat la dada que "34.000 persones del districte primer queden allunyades del centre cívic de Sant Oleguer". Per aconseguir-ho, "caldrà pressionar el govern espanyol perquè l'Ajuntament el pugui comprar".\nEls grups de govern hi han donat suport, la resta s'han abstingut amb diferents matisos. Per exemple, Ciutadans vol desvincular que sigui a l'edifici de Correus, perquè no es bloquegi; mentre que Esquerra creu que l'edifici s'ha d'aconseguir "cedit, sense compra". El PSC considera que, abans d'habilitar l'edifici com a centre cívic, cal mirar "els usos més adequats per l'espai".\nGarantir l'accés a l'aigua en tots els casos\nLa Crida i Esquerra s'han unit per demanar al Ple que s'impedeixi el tall del subministrament de l'aigua en casos de pobresa energètica o de famílies que no tenen accés a un habitatge de forma regular. La PAHC denunciava un cas, en una família amb quatre menors, ara fa unes setmanes.\n"Ens carreguen a nosaltres la responsabilitat de tirar endavant un projecte que vostès no van ser capaços d'aprovar per discrepàncies internes", els ha etzibat Eloi Cortés, regidor d'Acció Social. "A més, tenen molta urgència però no s'aprovaria fins d'aquí a sis mesos".\nCiuró ha demanat que es tregui la part que es garantirà el subministrament "en totes les situacions habitacionals" per protegir els particulars que els ocupen les cases o les ocupacions en habitatge públic de lloguer social.\nNomés hi han votat a favor els proposants, la resta de grups s'han abstingut.


Ephippiger ephippiger és una espècie d'ortòpters de la família dels tetigònids, freqüent a Europa.\n2 Nutrició i amenaça\n4 Llista de les subespècies\nEphippiger ephippiger té diversos noms vulgars, com somera, pantigana, patangana (o pagantana), porta-sella.\nNutrició i amenaçaModifica\nEphippiger ephippiger s'alimenta de vegetals : fulles de vinya, romagueres, pixallits, etc., i també d'insectes. Com que les vinyes tot sovint són tractades amb diversos productes fitosanitaris, és seriosament amenaçada en aquest tipus d'hàbitat. El retorn recent a pràctiques més naturals (cultures biològiques) podria ajudar a la seva preservació.\nLlista de les subespèciesModifica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ephippiger_ephippiger&oldid=27323803»\nDarrera modificació: 28 maig 2021 a les 10:25\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 maig 2021 a les 10:25.


Aquesta vegada, si no estic mal informat, els de feedback no han fet la tradicional cocció de les dades del darrer baròmetre del Centre d'Estudis d'Opinió (1a onada de 2012), publicat divendres passat. Aquella en la qual, de forma meravellosa, les dades d'un 44,6% i un 24,7% en intenció directa de sí i de no en un referèndum sobre la independència de Catalunya passen a convertir-se, per art de màgia, en una victòria del no amb una participació superior al 60-65%. Sempre he pensat que semblant salt mortal requeriria una explicació més extensa que la raquítica que ens ofereixen habitualment els professionals de la cuina. A falta de més aclariments, suposo que el pou d'on procedeixen els vots que capgiren completament el resultat final correspon al 24,2% d'enquestats que respon que s'abstindria o no aniria a votar. D'entrada, doncs, pressuposa que una part molt important dels qui responen d'aquesta manera l'enquesta no diuen la veritat o canviaran d'opinió a darrera hora. Resulta interessant, però, observar quins motius addueixen per afirmar que no participarien al referèndum: trobem aquí, efectivament, que un volum apreciable de respostes poden induir a pensar en un vot finalment decantat cap al no. Però, francament, es tracta d'una xifra que difícilment arribaria al terç dels que diuen que no aniran a votar.\nEn concret, els que consideren que amb el seu vot mirarien de preservar la unitat d'Espanya, que actuarien en funció d'un sentiment identitari espanyol i català compartit o que no seria positiu per Catalunya, s'enfilen només fins el 28,7% dels que diuen que s'abstindran. Un segon grup, amb conviccions antindependentistes més toves (els que afirmen que no es prioritari o viable, que encara no és el moment, que és massa radical, que són contraris a les divisions territorials o federalistes), acumula un altre modest 17,4%. Finalment, un tercer grup diu que s'abstindria (i hi ha motius forts per pensar que així ho faria) perquè no té una posició ferma (i tots es refermaran al final cap al no?), està desmotivat amb la política o no l'interessa el tema (47,6%). En relació al total dels votants, doncs, els tres grups representen un 6,9%, un 4,2% i un 11,5%, essent el darrer el més fixat en la negativa a participar. Ateses les mateixes respostes ofertes dels enquestats, doncs, resulta molt difícil creure que la totalitat dels tres grups acabés votant no: si ho fes només el primer grup el sí guanyaria amb un 58,5% (i una participació del 76,2%); i afegint-se també el segon, encara amb un 55,5% (amb un 80,4% de participació).\nJordi 6 de març de 2012 a les 15:04\nJo només sé que si els nombres estiguessin canviats no hi hauria cap interpretació. Es posen negitossos en veure els resultats actuals igual que serien decepcionants per a nosaltres. I més tenint la major part de la propaganda i medis de comunicació del seu costat.\nRamon Llull 6 de març de 2012 a les 19:31\nTrobo que la millor enquesta és aquella que vius en directe. Aquell veí, aquell familiar, aquell company de la feina, d'esports, d'infància, etc. que veus que entona el cant de l'independència bo i essent de parla castellana, bo i essent de dretes espanyoleres, bo i agradant-li Madrid, etc. Aquest és el tast de la realitat pura. Les que apareixen publicades són boniques si ens afavoreixen i són lletges si no ens surten bé. Són manipulables i interpretables.\nQuan veus que el clàssic recalcitrant -que sempre n'hi ha- van avenint-se als teus criteris cada vegada més, llavores aquesta "enquesta" és la que dóna un molt bon símptoma de la realitat social.\nPer cert, el xoc social espanyol que ha causat l'entrevista al Pare Pujol, sembla que ha estat dels grossos. Avui he escoltat l'Oriol Pujol i trobo que també afina prou bé.\nCrec que no ho tenim pas tot perdut. Encara podem tenir esperances si no defallim amb la nostra batalla diària.\nAnònim 6 de març de 2012 a les 20:47\nDoncs a més, caldria afegir els efectes produïts per una campanya informativa desacomplexada, deshinibida i directe dels beneficis econòmics, socials i culturals als mitjans públics de la independència, amb campanyes directes a tots els segments socials. Seria bo escoltar els arguments unionistes, especialment en matèria econòmica però dubto que vagin més enllà del sentiment patriòtic espanyol o a l'amenaça i la por de les conseqüències..i una campanya així, la tenim guanyada nosaltres, els que volem jugar una altra lliga, i sumaríem vots que no surten a l'enquesta


Els melics del món : Passeig de Gràcia\nBrowse: Home / Els melics del món\nL'actual noció de persona o individu, entès com a ésser únic i intransferible, separat o aïllat de tota la resta, autònom, és un concepte de fa un parell de segles.\nCategoria: Cultura | 19 juliol, 2016\nS’ha instaurat amb tal força que resulta una creença difícil de transcendir: perquè la narrativa de tot el que ens envolta (publicitat, pel·lícules, etc.) ens parla que “el protragonista ets tu” o bé que hi ha un protagonista principal. De manera que es tendeix a posar l’atenció en una persona: LA cantant, EL paper principal de la pel·lícula, LA protagonista del llibre, EL líder polític, etc, etc.\nSovint no es té en compte que, darrere del focus d’atenció, hi ha un munt de gent treballant o altres personatges en la trama.\nPer posar un exemple, darrere de la cantant Beyoncé, hi ha tot un reguitzell de persones involucrades: probablement des del seu representant, la banda de músics, altres ballarins, els tècnics de so, d’il·luminació, un assistent personal … i els seguidors. Tots ells fan possible el “producte Beyoncé”.\nAquesta actitud monofocal crea un doble situació.\nD’una banda, una societat altament narcisista: cada persona es centra en el que em passa a mi, el que jo vull, el que jo necessito, etc, un jo com a protagonista absolut. Cada un abstret amb les seves coses i el seu món.\nLa conseqüència: no tenim en compte els altres, no els veiem, si no és per una necessitat o desig nostre.\nPer l’altre costat, cedim la responsabilitat. Perquè, que hi hagi un únic cap visible, moltes vegades ja va bé: fa que es desplacin i centralitzin totes les responsabilitats, queixes, opinions, culpes, etc, en aquesta persona.\nÉs molt fàcil opinar -i protestar- des de la platea. Quantes vegades he sentit el “si hagués estat jo, ho hagués fet d’una altra manera“? Al que nombroses vegades he respost, “doncs endavant, fes-ho”. En general hi ha dues reaccions a aquesta proposta: o sorpresa o excuses.\nHi ha vida més enllà de jo. Per començar perquè el nostre discórrer per la vida comença amb una relació de dependència amb els adults que ens precedeixen: no ens valem per nosaltres mateixos quan comencem el nostre trajecte per la vida. Cada un de nosaltres neix en un moment i un lloc que ens preexisteixen, amb unes dinàmiques i inèrcies fetes. Necessitem a aquests grans perquè ens cuidin, ens sustentin, ens nodreixin.\nA més són els transmissors dels valors, símbols i concepcions propis de la cultura a la qual pertanyem (per casualitat) mentre ens desenvolupem.\nUn d’aquests valors, vigent en la nostra cultura occidental, és la de l’individu autònom com a cèl·lula independent dels altres.\nLa perspectiva sistèmica aporta una mica d’humilitat en tot això: per molt individus que siguem, estem connectats, som unitats que formem part d’un macrosistema.\nL’interessant de l’enfocament sistèmic és que veu els subsistemes (aquestes unitats) com actuants: no som mers robots reproduint la informació del xip, no imitem passivament i ja està. Sinó que el sistema està en constant reelaboració perquè les unitats dubtem, ens qüestionem assumptes, valorem, decidim, actuem de vegades en contra del que està establert.\nO sigui, el que un pot dur a terme o li passa, pot tenir repercussions i afectar -si més no- en l’àmbit més immediat i proper.\nAixí que amb la nostra actitud de mirar-nos el melic o passar-li la pilota a un altre, quan ens interessa, estem ajudant a crear una manera de funcionar. Entre tots.\nEl que el mite de l’individualisme ha aconseguit és fer-nos creure que com -suposadament- estem sols, “aïllats” els uns dels altres, no hi ha res a fer per modificar les coses. O sigui, ens immobiliza. Ens treu responsabilitats, sí, i també ens paralitza.\nSi el canvi i la transformació no fossin possibles, tant social com personalment, encara estaríem fent foc amb dues pedres. O ni això.\nAgraïments: a Xavier Grau per el Naming de la secció i a Pau de Riba, dissenyador gràfic i coordinardor a l’escola Bau, per il·lustrar l’article.


Els sindicats perceben una reactivació laboral en la construcció a Tarragona però es mostren preocupats pel turisme | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\n17 de Juny de 2020, per ACN\nUn operari amb un toro, al magatzem d'una empresa de construcció\nEls sindicats CCOO i UGT perceben una millora del mercat laboral en el sector de la construcció a la demarcació de Tarragona en les darreres setmanes. En declaracions a l’ACN, expliquen que la indústria també s’està reactivant, tot i que més a poc a poc. El principal focus de preocupació és el sector serveis, especialment el vinculat al turisme, per la incertesa que hi ha sobre com anirà la temporada. Confien que durant l’estiu els treballadors de diferents àmbits que van patir un ERTO arran de l’estat d’alarma puguin recuperar la feina. Amb tot, denuncien que hi ha empreses que estan fent contractacions irregulars, ja sigui aprofitant que l’Estat paga part del sou o mitjançant la fórmula de falsos autònoms.\nLa secretària general de CCOO a Tarragona, Mercè Puig, reconeix que perceben “una reactivació que s’està notant més al sector de la construcció”. El seu homòleg a UGT, Joan Llort, afegeix que fins i tot la iniciativa privada “es comença a moure”. En les darreres setmanes també hi ha hagut una millora en la indústria, tot i que lenta. “Li està costant molt activar-se. Empreses que van fer ERTO per causa de força major ara els estan passant com a causes organitzatives. La nostra por és que acabin sent ERO”, indica Puig. La representant de CCOO apunta que algunes d’aquestes companyies estan vinculades a l’alimentació, i tenen en la restauració i el sector turístic clients importants, que estan encara inactius. Això dificulta que recuperin el seu ritme habitual.\nPer la seva banda, Llort es mostra partidari d’esperar a finals d’estiu per valorar com evolucionen tots els sectors, que en ocasions s’interrelacionen, abans de treure conclusions. “Veurem si els que estan amb ERTO s’han incorporat o si van cap a expedients d’extinció”. Aquesta prudència Puig també l’aplica al turisme. “De moment es veu poca reactivació. Els que més han obert són els bars i restaurants. Ara que han de començar els hotels i PortAventura, esperem que es noti”, assenyala. En el sector serveis és on hi ha la bossa més gran de treballadors fixos discontinus, molts dels quals no treballen des del final de la temporada de l’any passat i alguns ja han esgotat l’atur. Des dels sindicats també s’han mostrat molt preocupats perquè hi ha treballadors que han patit un ERTO que “encara no han cobrat res” des del mes de març, pels problemes al SEPE en el pagament de les prestacions.\nDes de CCOO i UGT afirmen que han presentat diverses denúncies per contractacions irregulars en diversos sectors. Puig posa com a exemple casos d’empreses que tenen empleats perquè treballin un 25% de la jornada però n’acaben treballant un 75%, i bona part del sou l’acaba pagant l’Estat. “Estem fent bastantes denúncies, més de les que voldríem”, lamenta. Llort comenta també que al sector logístic han detectat la contractació de falsos autònoms. “Treballadors externs sense cap tipus de contracte i que no estan donats d’alta com a autònoms que fan serveis de paqueteria en una empresa que té empleats amb ERTO”, exemplifica. Text


Informació de la Ribera: LA SETMANA SOLIDÀRIA D'ALMUSSAFES CONCLOU AMB 1.209 QUILOS I 310 LITRES D'ALIMENTS ARREPLEGATS\nLA SETMANA SOLIDÀRIA D'ALMUSSAFES CONCLOU AMB 1.209 QUILOS I 310 LITRES D'ALIMENTS ARREPLEGATS\nEls lots ja s'estan repartint en el Departament de Benestar Social entre els veïns necessitats\nLa localitat d'Almussafes va despedir l'any amb la celebració d'una iniciativa solidària centrada en l'arreplega d'aliments de primera necessitat. L'associació Festers 2013 va convocar la campanya, en col·laboració amb el propi Ajuntament i la Taula de la Solidaritat, davall el lema “Persones ajuden a persones”. Multitud de veïns es van sumar a la iniciativa benèfica, que es va desenrotllar durant tota una setmana, solidaritat ciutadana que ha assegurat l'èxit de la campanya, que s'ha traduït en 1.209 quilograms i 310 litres d'articles alimentaris indispensables per al dia a dia de moltes famílies de la població. En l'actualitat, el Departament de Benestar Social ja ha iniciat la distribució dels lots com a ajudes d'emergència social a aquells veïns que estan travessant més dificultats econòmiques.\nLa gravetat econòmica que afecta algunes famílies de la població d'Almussafes com a conseqüència de la crisi ha sigut el detonant principal per a impulsar una Setmana Solidària centrada en la recollida d'aliments no peribles, durant el passat mes de desembre, que ha conclòs amb gran èxit de participació.\nLa proposta va partir dels 40 integrants de l'associació Festers 2013, els que la van traslladar davant dels responsables municipals i, amb posterioritat, el propi ajuntament i la Taula de la Solidaritat van acordar sumar-se a la iniciativa, aprovant oficialment la campanya.\nAmb el lema “Persones ajuden a persones” es va dissenyar l'esmentada activitat solidària, que es va desenrotllar durant tota una setmana en diferents punts de la població. En concret, el públic en general va poder entregar els aliments no peribles en el Centre Cultural, tant en horari matinal com vespertí. Els propis festers es van encarregar d'organitzar totes les entregues de llegums, pasta, arròs, oli, galletes, farina, sal, lactis, aigua, cereals, sucre i conserves diverses, entre altres articles alimentaris. Per la seua banda, els escolars dels centres educatius de la població van portar els aliments als propis col·legis, igual que els membres del Club de Billar Local.\nLa crida realitzada des del propi consistori municipal a les empreses del parc industrial Rei Joan Carles I, a les que va demanar col·laboració activa en la campanya, es va traduir, així mateix, en la participació activa i desinteressada de les companyies Lear i ICEMI\nConclòs el període establit per a l'arreplega, els propis Festers van dur a terme el recompte dels aliments aportats que, amb posterioritat es van traslladar fins al Banc d'Aliments Local, emplaçat en la seu del Departament de Benestar Social..\nEn l'actualitat, el departament està dispensant els lots, que també inclouen productes de primera infància i higiene, com a ajudes d'emergència entre els veïns i veïnes d'Almussafes més desfavorits.


Com es pot guanyar tants diners per internet? - Anuncis Gratis\nAutònoms i Freelance en Barcelona ciudad en Barcelona\nCom es pot guanyar tants diners per internet?\nAnterior 68 de 209 Següent\nLa gent rica no és mes llista que vostè, ells simplement coneixen alguna cosa que vostè no coneix, ara jo vaig a revelar-li els seus secrets.\nSi vostè vol experimentar la diferència entre "Alguns Ingressos" a "Impressionants Ingressos", llavors prepari's per conèixer l'última forma de fer diners al Segle XXI.\nSol·liciti informació gratis i per descomptat sense cap compromís a:\nAnterior anunci: Autònoms i Freelance en Barcelona: MONTADORES DEALUMINIO\nSegüent anunci: Autònoms i Freelance en Barcelona: DOGS CARE+WALKING / CUIDATS I PASSEOS AMB GOSSOS\nAnuncis similars COM ES POT GUANYAR TANTS DINERS PER INTERNET?\nLes millors formes de guanyar diners a internet! - En Alacant, Banyeres de MariolaDestacat\n... formes de guanyar diners a internet són 2 el tenir una pagina web i generar ingressos per la publicitat dins ... pròpia pagina web i generar ingressos per la publicitat i les vendes de dominis des ...\ntu que necessita els diners per finançar un projecte - En València, FavaraDestacat\nOferta / tu que necessita els diners per finançar un projecte, negocis, béns arrels, o el ... la usura. vostè té l'opció de tornar els diners prestats dins d'1 a 25 anys, depenent de la quantitat ... sense correu electrònic: giorgioklaudio@gmail.com\nNecessites diners per llogar?? - En BarcelonaDestacat\nNecessites diners per al dipòsit de lloguer?? nosaltres t'ajudem, gestionant un préstec personal ràpid i econòmic... també refinançaments, agrupació de deutes, hipoteques, etc....\nKieres guanyar uns diners extres i damunt l'opcion de millorar la teva salut o viceversa - En Barcelona, Sant Julià de VilatortaDestacat\nVols guanyar uns diners extres al mes?coneixes a algú k vulgui perdre pes,augmentar,mantenir?kieres eliminar celulitis?problemes de circulacion?maldecaps?contacta amb mi.són productes 1009naturals,ganes uns diners extres ajudant a la gent a solucionar els seus problemes de salut.\nGuanyar diners - En Tarragona\n... la millor manera de guanyar diners ràpids i legalment!, si realment vols saber si això funciona, observa per tu mateix ... amb cura, aquesta és la manera de com vas a rebre diners per correu, mira la llista de les ... fòrums de discussió, newsgroups i anuncis gratuítos, a internet existeixen més de 24. 000, o sigui que ...\nOferta de préstec de diners ràpid i segur - En Barcelona, Cabrils\n... compromet a donar-li un préstec. per això és necessari per finançar el projecte i somia que ... és senzill i ràpid. vostè pot demanar prestat diners per períodes de 36 a 120 mesos ... apr fixa del 3% i així, finalment, pot ... ofertes préstecs estan dissenyats per satisfer les seves ...\nGuanya diners fàcilment per internet - En Barcelona\nes tracta d'una empresa que paga per que tu li deixis que t'enviï s amb ... tradicionals com tv, ràdio, etc... existeixen moltes empreses de "enviament autoritzat de publicitat", però aquesta ... diferència a espanya. mai has d'invertir diners , no es corre risc algun i no et compromets a res ...\nGuanyar diners amb internet - En Alacant, Altea\n... un negoci en el teu temps lliure on pots guanyar comodamente un petit sobresueldo en el teu temps ...


Espectacular triple de camp a camp de la manresana Isabel Sànchez - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEspectacular triple de camp a camp de la manresana Isabel Sànchez\nLa jugadora del júnior B del Sant Adrià llença des de davant de la seva banqueta i anota a tauler\nmarc amposta manresa 09.04.2018 | 18:52\nSi la cistella fos d'una de les grans estrelles de l'NBA, faria la volta al món. Però l'autora és d'una manresana, Isabel Sànchez, jugadora del júnior B de l'Snatt's Sant Adrià.\nEn el partit de dissabte davant el JET Terrassa, Sànchez va anotar un triplàs de camp a camp. Va ser en els darrers instants del tercer quart, just davant de la seva banqueta, a uns 20 metres de la cistella.\nApressada pel temps, Sànchez agafa la pilota i la llença amb totes les forces (i la intenció). I anota a tauler per posar el 60-44 al final del quart. El partit l'acabaria guanyant el Sant Adrià, per 78-50, amb 15 punts de la manresana.


7 Days Inn Bijie City Center Small Cross Shop Branch Bijie Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 13 allotjaments a Bijie.\nNo.12 Wei Ning Road, Qi Xing Guan District, Bijie, Bijie, Xina, 551700 - Veure al mapa\nAl visitar Bijie, vosté es sentirà com a casa a 7 Days Inn Bijie City Center Small Cross Shop Bran, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, 7 Days Inn Bijie City Center Small Cross Shop Bran és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, servei d'habitacions, conserge.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, escriptori, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a 7 Days Inn Bijie City Center Small Cross Shop Bran.


Fòrum Social Pere Tarrés amb Miquel Puig\nInici > Premsa > Sala de Premsa > Notícies > Fòrum Social Pere Tarrés amb Miquel Puig\nInserció laboral · Pobresa i exclusió social ·\n“Combatre les desigualtats, objectiu del món occidental” Miquel Puig al Fòrum Social Pere Tarrés\n“Treball, mercat i equitat”, ha estat el títol de la conferència que l’economista Miquel Puig va pronunciar al Fòrum Social Pere Tarrés el passat divendres 1 de desembre, després de la presentació a càrrec del també economista, Jordi Angusto. Després de la presentació i de la benvinguda institucional per part del president de la Fundació Pere Tarrés, Antoni Millet, va ser el moment del parlament de l’economista.\n“La societat civil no necessita la tirania”, a afirmar Miquel Puig en l’inici de la seva conferència. Amb aquesta idea va recordar que la ideologia del liberalisme original va ser alliberadora ja que el seu missatge nuclear, un mercat que s’autoregula, va fer innecessària la figura d’un monarca tirà. Malgrat això, Puig va admetre que el liberalisme ha esdevingut una formulació que defensa un mercat “que esclavitza”. I va afegir que no és certa la idea que nega l’existència d’un mercat sense regulació.\nPer defensar aquesta idea ha subratllat que els països més equitatius tenen sistemes polítics compromesos amb salaris decents. “Són països que no permeten treballar amb poc salari”. Per ser un país més equitatiu, Puig va assenyalar dues opcions: intervenir en el mercat o esmenar el que el marcat fa. L’economista opta per la primera opció i va posar Suïssa com exemple que prohibeix salaris ínfims o respecta una concertació social sectorial i fa, per exemple, polítiques de formació de l’aturat.\nPuig va concretar la seva tesi posant com exemple els serveis d’habitació dels hotels (les kekllys). La seva productivitat és similar arreu, però a Suïssa, el seu salari és tres vegades al d’una kelly d’un petit hotel a Catalunya i aquest és un 50% més alt que el d’una gran cadena hotelera. Puig va afirmar que “si els treballadors cobren poc és perquè els governs volen que cobrin poc” i va afegir que “els sous baixos tenen conseqüències catastròfiques” perquè la contribució del treballador al sosteniment de l’Estat del Benestar baixa notablement i la pobresa que genera ha de ser subvencionada per la resta de la societat. “Els salaris baixos són un dissolvent de l’Estat del Benestar”. Puig va acabar la seva exposició sentenciant que “un dels objectius del món occidental serà combatre la desigualtat”.\nPel Fòrum Social Pere Tarrés de la Fundació Pere Tarrés han passat personalitats com ara presidents de la Generalitat, Artur Mas, José Montilla i Jordi Pujol; el president del Parlament Europeu, Hans-GertPöttering; l’Abat de Montserrat, i experts del món acadèmic i empresarial, entre d’altres ponents. El proper Fòrum Social Pere Tarrés tindrà lloc el 19 de gener amb Gerardo Pisarello, primer tinent d'alcalde de l’Ajuntament de Barcelona com a ponent.


"Llibertat peixos pacífics"\nOpinió "Llibertat peixos pacífics"\nOpinió 21/03/2019 18:28\nM'agrada recordar una frase del president Josep Tarradellas, que segurament va pronunciar des del background polític i/o intuint la tendència histriònica d'alguns dirigents del país: "En política es pot fer tot, menys el ridícul". Resumeix molt i bé l'estat actual de la qüestió o, com titularia Quim Monzó, la magnitud de la tragèdia. Salvant les distàncies, també Napoleó Bonaparte ho va explicar prou bé: "Del sublim al ridícul no hi ha un pas". L'actual successor de Tarradellas, el president Quim Torra ha fet el pas, no al costat com en el seu dia va fer a contracor el president Artur Mas, sinó endavant, qui sap si buscant el sublim, però de cap al precipici del ridícul. Diuen algunes cròniques que els polítics han tibat de solucions imaginatives per burlar el vet de la Junta Electoral als llaços grocs, tremola.\nTorra comença a fer el ridícul quan li endossa el problema dels llaços al Síndic de Greuges Rafael Ribó, més i sabent la resposta de bestreta. Aquí, té raó Inés Arrimadas quan li diu al president que no s'amagui darrere del Síndic. Quan la Junta Electoral exigeix la retirada dels llaços grocs o estelades en els edificis públics, Torra té dues opcions: o negar-s'hi de rodó o treure'ls. El president s'inventa un camí del mig: el que digui el Síndic, sabent que el Síndic dirà que cal treure els llaços de "forma excepcional", fins després d'aquest llarg període electoral (26-M). Donar-li la culpa al Síndic, quan la responsabilitat és del president és, si més no, una estratègia infantil i reprovable.\nCom deia el Súper Ratón, "No se vayan todavía amigos... aún hay más". Torra, no content amb el doble salt mortal del Síndic, decideix fer-li un altre gir de guió al procés i tibar de solucions imaginatives, ai. Així, l'home ha canviat el color del llaç, de groc a blanc, de la pancarta que demana la llibertat dels presos polítics i que està penjada al balcó de la Generalitat. Només cal veure la cara d'estupefacció de la parròquia en observar la gosadia... Salvant les distàncies, recorda quan el president Carles Puigdemont va declarar la independència, per suspendre-la ipso facto, sense temps d'assaborir-la. Com els claus, un ridícul treu un altre ridícul. De veritat, no hauria estat més fàcil plantar-se de bon principi, deixant onejar els llaços grocs al vent i assumint les repercussions que se'n derivin? O, si es vol, acatar amb decisió la voluntat de la Junta Electoral i esperar al desglaç electoral per tornar a fer brotar la groguenca reivindicació? Qualsevol de les dues, menys el ridícul.\nCom ja vaig escriure en aquest mateix espai, a mi la polèmica dels llaços grocs, com tantes altres dèries de la política moderna (?), em sembla del tot desproporcionada. La xantofòbia, una curiosa patologia que mostra la fòbia al color groc, o a la paraula "groc" i als seus derivats, en el cas que ens ocupa em sembla ridícula, com també m'ho sembla la seva defensa numantina. Sigui com vulgui, encara em sembla més ridícula l'estratègia d'amagar-se darrere el Síndic i de canviar-li el color al llaç. Posats a ser imaginatius, jo de Torra prendria nota de la idea que ha tingut l'alcalde del Port de la Selva, Josep Maria Cervera, qui també presideix l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), que ha fet canviar la pancarta de la façana del consistori que donava suport als líders del procés independentista per una altra en la qual es pot llegir "Llibertat peixos pacífics". Amén.


El concurs de focs de Blanes suma un dissabte i canvia de dates per les queixes rebudes - Diari de Girona\nEl concurs de focs de Blanes suma un dissabte i canvia de dates per les queixes rebudes\nEl certamen es durà a terme finalment del 21 al 26 de juliol i l´actuació pirotècnica addicional la costejarà el Gremi de Firaires de Catalunya\nddg | blanes 02.03.2018 | 07:10\nEl 48è Concurs Internacional de Focs d´Artifici de la Costa Brava es farà finalment del 21 al 26 de juliol i inclourà un dissabte. Així ho va acordar l´Ajuntament de Blanes amb el Gremi de Firaires de Catalunya, en una reunió celebrada dimarts al migdia i arran de la preocupació i les queixes sorgides per les dates escollides inicialment, del 23 al 27 de juliol, ja que no incloïen el cap de setmana.\nSegons va informar ahir el consistori durant la trobada el gremi es va comprometre a assumir els costos que suposarà allargar el certamen un dia més: 19.000 euros que és el que es paga a les empreses pirotècniques per actuació. Per la seva banda, l´Ajuntament afrontarà les despeses extra de neteja o seguretat que es produiran a causa d´aquesta ampliació.\nDurant la trobada amb els firaires, l´alcalde Mario Ros (PSC) també els va demanar que s´augmentés el nombre de tiquets que cada any es reparteixen entre els escolars i els usuaris dels Serveis Socials del consistori blanenc. En total, aquest any es lliuraran 12.000 tiquets, mentre que l´any passat van ser un total de 8.000: 5.000 tiquets pels escolars i 3.000 tiquets gestionats per Serveis Socials. A canvi, les atraccions podran allargar cada dia el seu horari mitja hora més, però mantenint el mateix nombre de dies que ja estava previst que les parades estiguessin instal·lades: del 13 al 26 de juliol.\nAquest acord va ser ratificat dimarts al vespre per la Comissió Tècnica del Concurs que va comptar amb la presència de l´Interventor Municipal, així com de tècnics de les dues àrees relacionades: Cultura i Festes i Promoció de la Ciutat.\nCrítiques i reunions\nA part del Gremi de Firaires, la primera elecció de dates, del dilluns 23 al divendres 27 de juliol, va provocar queixes i crítiques veïnals i d´alguns negocis locals, per la falta d´inclusió del cap de setmana. A rran d´aquesta situació, l´alcalde es va reunir, dilluns a la tarda, amb representants dels principals sectors econòmics afectats –Comerciants, Allotjaments, Hostaleria i Restauració- i amb el Consell Local de la Joventut de Blanes, que s´encarreguen d´organitzar el Festival de Música Jove a la platja, l´Ensorra´t.\nEls representants dels sectors econòmics van expressar de manera gairebé unànime que consideraven imprescindible que el concurs de focs inclogués un dissabte. Des de l´Associació de Botiguers de Blanes Centre (ABBC) van assegurar que un dissabte de focs representa entre un 30% i un 40% més de vendes en relació a un dissabte del mes de juliol. En canvi el sector hoteler va remarcar que els dissabtes és quan tenen més col·lapse, ja que hi ha els canvis de clients setmanals, i el concurs de focs no els afavoreix.\nPer la seva part, els membres del Consell Local de la Joventut van insistir en la necessitat que l´Ensorra´t coincidís amb un dissabte de concurs per poder obtenir més beneficis econòmics.\nUn màxim de set dies\nEl certamen, doncs, arrencarà dissabte, 21 de juliol i s´allargarà fins al dijous, 26 de juliol coincidint aquest últim dia amb Santa Anna, patrona de la vila. El festival pirotècnic no tenia sis dies des de l´any 2008 i fins al 2011. L´any següent el certamen es va retallar a quatre dies a causa de la crisi econòmica fins al 2016 quan es va recuperar un cinquè dia de focs.\nAquest concurs, històricament, ha durat un màxim de set dies en el període comprès entre el 1999 i el 2007.\nBlanes i Tarragona s'uneixen perquè els concursos de focs artificials siguin patrimoni cultural immaterial


L'abandonament d'animals és un 27% superior per Setmana Santa que la resta de l'any\nEls espanyols abandonen un 27 per cent més animals durant les dates de Setmana Santa que la resta de l'any, dels quals el 66 per cent són gossos de més d'un any, segons dades de diverses associacions protectores d'animals recollits en un estudi de Tiendaanimal.\nNo obstant això, les xifres apunten que a poc a poc es va reduint el nombre d'abandonaments, ja que en l'últim any un 18 per cent s'ha reduït la taxa d'abandonament per Setmana Santa, enfront del 45 per cent de l'any anterior.\nLes associacions protectores atribueixen aquest increment en l'abandonament durant Setmana Santa al fet que es tracta de les primeres vacances després de les de Nadal, una època en què es regalen moltes mascotes; amb la fi de la temporada de caça i amb l'època de cria de les gates.\nSegons l'informe de Tiendanimal els abandonaments en aquestes dates en la seva majoria són gossos sense raça de més d'un any i ventrades de cadells. Les dades de l'estudi s'han recollit d'associacions protectores amb les quals col·labora l'empresa, que destaca que hi ha "molta" feina a fer en conscienciació sobre tinença responsable i lluita contra l'abandonament i maltractament animal.\nL'abandonament suposa més animals en carrers i carreteres que acaben morts, en gosseres o en protectores d'animals.\nSegons les seves dades, les espècies abandonades en proporció són un 60 per gossos gossos, un 26,6 per cent gats i un 13,4 per cent la resta d'animals domèstics.\nLes associacions adverteixen que la manca de recursos per afrontar aquesta situació pot portar a una saturació total de les instal·lacions, i per això, l'estrès dels gossos i altres mascotes pot augmentar.


Hotel Ibis Styles La Rioja Arnedo Arnedo Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Arnedo.\nConstitucion 97, Arnedo, Arnedo, Espanya, 26580 - Veure al mapa\n"Decoració original de l'hotel relacionada amb les sabates, j..."\nL'Hotel Ibis Styles La Rioja Arnedo, situat a la ciutat pintoresca d'Arnedo, ofereix l'oportunitat de visitar les famoses vinyes de la Rioja i les antigues petjades de dinosaures. Les habitacions disposen d'aire condicionat, TV de pantalla plana i internet WiFi gratuïta. El restaurant de l'hotel serveix cuina tradicional de la Rioja i tapes. Podreu descobrir aquesta ciutat cultural que ha prosperat gràcies a la seva famosa indústria del calçat i passejar pels carrers amb encant, que mostren un recorregut històric. Podreu començar per les antigues muralles romanes de la ciutat i continuar per l’edat mitjana amb l’entrada voltada gòtica de la ciutat. Tot seguit, podreu veure les cases ancestrals barroques dels segles XVII i XVIII i, finalment, gaudir de l’arquitectura modernista amb la bonica façana del Museu d’Art. L'Hotel Ibis Styles La Rioja Arnedo ofereix una combinació eclèctica de decoració moderna i mobiliari antic i un entorn agradable per a la vostra estada a la Rioja. L'hotel està inspirant en el vi, l'exportació més famosa de la regió.\nTots els tipus de viatgers (274) Parelles (138) Viatgers en solitari (58) Famílies amb infants petits (49) Famílies amb infants grans (5) Grups (24)\nAllotjaments a Arnedo


Elter, el portal d'Osona - Ausàs confirma que Governació, Acció Social i Cultura establiran els serveis territorials de la Catalunya Central a Vic\ndivendres 14 de novembre de 2008 17:47h\nEl conseller ha deixat clar que el govern es manté amb la idea de crear set vegueries.\nEl conseller ha fet aquestes declaracions després d'inaugurar la primera fase de les obres de la plaça Josep Espona.\nVic, | El conseller de Governació Jordi Ausàs ha assegurat aquest divendres a Balenyà que els serveis territorials dels departaments de Governació i Administracions públiques, Acció Social i Ciutadania i Cultura i Mitjans de Comunicació a les comarques centrals s’ubicaran a Vic.\nAusàs responia així a les crítiques llançades des de l’Ajuntament de la capital osonenca on s’acusava al govern d’afavorir Manresa en detriment de Vic en el repartiment de delegacions territorials a la Catalunya Central.\nAusàs ha dit que l’alcalde de Vic sap que aquestes acusacions no responen a ‘la realitat’ i diu que l’entrada en funcionament d’aquest serveis està avançant a un ritme ‘molt important’. Per Ausàs el fet que hi hagi delegacions territorials del govern a Manresa i Vic demostra que el govern català aposta per desenvolupar un país ‘cohesionat’ i ‘vertebrat’. El conseller ha dit haver parlat amb l’alcalde de Vic Josep Maria Vila d’Abadal al entorn de la proposta de crear una gran zona formada per ciutats i comarques de l’interior del país.\nEl projecte diu Ausàs té ‘l’aplaudiment’ i ‘simpatia’ del govern. El conseller però ha deixat clar que el govern es manté amb la idea de crear set vegueries amb Osona integrada a la Catalunya Central. El conseller ha fet aquestes declaracions després d’inaugurar la primera fase de les obres de la plaça Josep Espona.\n- La CUP alerta que el POUM condicionarà de manera negativa Manlleu els propers anys (14 de novembre de 2008)\n- ÀUDIO: Primera trobada de la segona edició del Consell de la Infància de Manlleu (14 de novembre de 2008)\n- La CUP Manlleu engega la campanya «MonoPOUMly» (14 de novembre de 2008)\n- Marta Moreta és la candidata del PSC a les eleccions municipals de Manlleu (14 de novembre de 2008)\n- EN DIRECTE Segueix el ple de Manlleu (14 de novembre de 2008)


â–·ProgramaciÃ³ cultural al Reial Monestir de Santa Maria de la Valldigna per al 14 i 15 de novembre ðŸ“Œ\nEstÃ¡s aquÃ: Inicio / Simat de Valldigna / ProgramaciÃ³ cultural al Reial Monestir de Santa Maria de la Valldigna per al 14 i 15 de novembre\nProgramaciÃ³ cultural al Reial Monestir de Santa Maria de la Valldigna per al 14 i 15 de novembre\nProgramaciÃ³ cultural al Reial Monestir de Santa Maria de la Valldigna per al 14 i 15 de novembre.\nEl 14 de novembre a les 19:30h concert Â«AcÃºstic sessionÂ» amb el grup Limbotheque. El 15 de novembre a les 12:30h Â«Clarinet in loveÂ» amb el Quartet Nel Cuore i Josep Casanova. Per limitacions d’aforament, caldrÃ ?reservar l’assistÃ¨ncia al ?659 388 078(podeu contactar tambÃ© per WhatsApp) de dilluns a divendres de 9:00h a 14:00h. (No es tindran en compte els missatges de veu deixats a la bÃºstia) Preguem que aviseu, en cas de no assistÃ¨ncia, desprÃ©s d’obtenir una reserva.


El preu de l’aigua al Segarra-Garrigues – Think like a mountain\nEl preu de l’aigua al Segarra-Garrigues\nPublicat per Sandra Ricart Casadevall on 11/04/2012\nArticle publicat a l’edició digital del diari Segre el passat 2 d’abril, per Conrad Llovera i Sala, representant de JARC i de la Col. 13 de la Com. de Regants del Segarra-Garrigues.\nEn el seu dia, els debats sobre la construcció del canal Segarra-Garrigues ja van omplir moltes planes dels diaris lleidatans. I ara, una vegada a l’abast, la decisió sobre quin ha de ser el preu de l’aigua no ha estat menys discutida. I és que si bé és cert que les infraestructures públiques les hem de pagar, també ho és que això s’ha de fer entre tots aquells que les facin servir. I que aquesta distribució s’ha de fer amb equitat, és a dir, justament.\nDes de JARC sempre hem defensat la construcció del canal, que considerem vital per a les comarques que regarà, però també hem dit que no es pot fer a qualsevol preu, i menys encara quan arriba amb més de 30 anys de retard i en un moment en què la situació al sector no és precisament la millor de la història. És per això que no podem acceptar l’acord del Consell de Govern que fixa el preu de l’aigua del Segarra-Garrigues. Un import molt més elevat que el d’altres regadius i que resta competitivitat a les explotacions que utilitzin les seves aigües per produir. A tall d’exemple: el preu mitjà a diferents regadius per un conreu de blat de moro és 192 €/ha; al Segarra-Garrigues són 720 €/ha.\nEstem immersos en una greu sequera i no ens ha d’estranyar que aviat comencem a parlar de restriccions en l’ús de l’aigua. A JARC no podem acceptar una proposta que no primi ni prioritzi l’eficiència i l’estalvi. Per això, des de la sectorial de l’aigua de JARC hem elaborat una proposta alternativa que s’ha presentat al Conseller d’Agricultura i als representants dels grups parlamentaris. Com a regants que som, sabem de la importància del reg per a les nostres produccions; per tant, quan el problema és que els pagesos no s’hi apunten, potser hem de revisar per què passa i corregir les causes que ho provoquen.\nTots som conscients que el cost de la infraestructura s’ha de pagar. Però això no vol dir que s’hagi de fer immediatament, i menys quan parlem d’una obra que ha de tenir una vida molt llarga que depassa més d’una generació. A tall d’exemple: l’Urgell ha fet 150 anys. La nostra proposta passa perquè el cost de la infraestructura es reparteixi entre tots els usuaris, municipis que la faran anar: aigua de boca, usos industrials i regants. I creiem que la millor manera de fer-ho és repercutint-ho sobre el preu el m 3 d’aigua, ja que és el més just.\nPel que fa als costos d’incorporació al regadiu que han quedat establerts en 3.100 euros/ha per al reg ple i 1.550 euros/ha per al reg de suport, a JARC demanem que es faciliti als regants la possibilitat de contractar crèdits a un termini de 25 anys i tres de carència.\nEn cap moment estem dient que no ho volem pagar, sinó que ho volem fer sense ofegar-nos, ja que les coses són prou difícils per a tots plegats.\nEl que genera el nostre rebuig és la quota anual que hauran de pagar els regants. Pensem que una quota fixa elevada -com si fos una tarifa plana- i un preu per metre cúbic d’aigua baix no fa sinó que, com més aigua es consumeix, més barata surti i, per tant, el que es fa es penalitzar els bons regants que opten per estratègies de reg eficients.\nA JARC considerem que no pot ser la mateixa quota per al reg total que per al reg de suport, ja que l’aprofitament del recurs tampoc no ho serà. Per això és innacceptable que un reg social hagi de suportar una despesa de 181 euros/ha anuals. Si no hi ha cap alternativa millor, proposem que el reg total com a màxim arribi a una quota de 90 euros/ha, i que el reg de suport no superi els 45 euros/ha anuals. I el preu de l’aigua a 0,08 euros/m 3 , un import assumible que contribuirà a assentar la gent al territori i tornarà a il·lusionar davant l’arribada del reg.\nA JARC diem que si el que es pretén és que el Segarra-Garrigues sigui un impuls per a aquestes comarques, cal adaptar la proposta a la realitat. El resultat de presentar una proposta unilateral, és clar: només un 20% dels potencials usuaris s’hi ha adherit.\nEntrada prèvia I el preu de no tenir aigua?\nEntrada següent El Gobierno dará respuesta a los problemas agrarios y ambientales de manera más eficiente y racional, según Arias Cañete


Trobar Articles de caramels: & Cerca Articles caramels a l'àmbit de l'Article (Catalan)\nCategoria d'Article de caramels\nL'article directori Inici Aliments i begudes Caramels\nArticles de caramels\nDiwali dolços per difondre la dolçor i l'alegria\nDiwali, el festival d'alegria és la volta de la cantonada i la nació és necessàriament les de Booking.com per a això en l'estil. Diwali és també l'Herald de bons moments que es realça amb l'intercanvi de Diwali dolços. Diwali dolços són imprescindible les celebracions i l'article explora les varietats més populars.\nLa història de piruletes Chupa Chups\nAutor d'experts: Paul Harris\nChupa Chups estan entre les més sorprenents piruletes fetes avui. L'empresa va començar com una idea d'un ciutadà espanyol anomenat Enric Bernat el 1958. Sr. Bernat va començar la seva carrera a una fàbrica de melmelada de Poma. Es va acostar als inversors sobre un negoci piruleta però aviat va deixar. Ell es va fer càrrec de la companyia, ell mateix i va construir les primeres màquines de producció amb les seves pròpies mans.\nUna breu història de bitlles i Laffy Taffy\nUna dels dolços més populars disponibles als Estats Units és bitlles mentre Lafffy Taffy és també un dels Estats Units més ben conegut un marques caramel estimat pels nens i disponible en una varietat de sabors de fruites. Bitlles és té un centre de xocolata amb una closca de colors dolços i masticables en boca. Un petit "s" està imprès en cada caramel. Laffy Taffy és una forma moderna de toffe masticables i embalades en una varietat de formats.\nHistòria de caramel de bitlles\nHistòria de bitlles... Bitlles és una llaminadura favorita dels nens i els dolços més populars disponibles. Fou creat 40 anys enrere, i al llarg del temps s'ha actualitzat i comercialitzat per buscar sempre alegre i atractiva. Bitlles va ser introduït per primera vegada en nosaltres mercats el 1974. El caramel estava balderament basada en els productes de M & M que tenen una closca de colors dolços i un centre de xocolata. Encara té una closca de color i en comptes de xocolata centre, el centre té un gust afruitat i de vegades agra en ella. A més, bitlles textil de un petit "en cadascun dels seus dolços en lloc d'on es troba el logo M & M en M & M caramels.\nHistòria de Twix caramel\nEl Twix és una barra de xocolata saborosa coronada amb una gruixuda capa de caramel de mantega i mentre que el bar tot està cobert amb llet xocolata amb llet. La mida de bar de caramels Twix és aproximadament quatre polzades de llarg i dos són embalats junts en un embolicat. La marca és propietat de Mart Inc, que és un dels fabricants de confiteria més gran i famosa arreu del món.\nUna breu història de Laffy Taffy\nLaffy Taffy és una de les marques més populars de America disponibles en varietat de sabors de fruites i estimat pels nens. És una forma moderna de toffe i és masticables. Depenent de les necessitats del mercat, Laffy Taffy és empaquetat en una varietat de formats. Individualment per emportar trossos més petits són embalats en un flascó o barres de caramel més gran de 1,5 oz.\nGummi óssos - el caramel masticable\nAutor d'experts: Lee MacRae\nGummi óssos (també anomenats gomosa óssos) és un caramel primer fabricat en els anys vint pel fabricant alemany caramel anomenat Haribo. L'empresa va començar a fer gummi óssos als EUA l'any 1982 i han continuat a ser una gran favorita per a moltes persones. Un nombre d'individus realment designar tant Haribo Gummi óssos i Trolli Gummi óssos com els originals ja que els productes han estat tan molt populars amb tantes persones durant els últims 30 anys. L'article que segueix a discutir això sorprenent caramels i on es pot comprar gummi óssos.\nUna petita història de Cupcake\nLa Magdalena' terme' va ser esmentat per primer en 'Rebuts' E. Leslie de 1828 Amèrica, però segons la xarxa tròfica Timeline, historiadors d'aliments han dit que és encara sense confirmar pel que fa a per què el nom "Copa coca" o "cupcake" en realitat es va originar. Hi ha dues teories sobre el seu origen: un, els pastissos es cuinaven originalment en copes i dos, els ingredients utilitzats per fer les magdalenes va començar a ser dosificats per la Copa.\nLa història d'óssos de Gummi\nL'ós de gummi humil va ser el primer de gummi caramel mai a ser produït en 1922 per un home alemany anomenat Hans Riegel, un fabricant de dolços de Bonn. Hans originalment anomenat la seva creació "l'ós ballant" i va llançar la seva companyia confiteria "Haribo", acrònim de Hans Riegel Bonn.\nCaramel per a totes les ocasions: Casaments, aniversaris, dia de la mare\nAutor d'experts: Hugh Nguyen\nPersones han estat fent dolços per a milers d'anys. Per què és gairebé tan antiga com la raça humana dolços? Candy és una cura pel blues. Dolços poden motivar, calmar, calma, recordar, apaivagar, amistat amb, conciliar, lligar o subornar. Dolços poden dir, "Ho sento" o "Recordo". Candy és un bàlsam per malestar emocional i un toc final per a qualsevol esdeveniment entretingut.


Hombres (blancos) cabreados | Alfons el Magnànim\nInici >> LLIBRES >> Hombres (blancos) cabreados\nCoedició amb Barlín Libros\nPer què estan els homes cabrejats? Michael Kimmel, un dels més prestigiosos sociòlegs a nivell mundial en estudis sobre la masculinidad, es feu aquesta pregunta l'any 2013. Per poder respondre-la,va pasar centenars d'hores en companyia d'aquests Angry White Men: des d'activistes pels drets dels homes, fins passar per supremacistes blancs, estudiants o, senzillament, simples treballadors. Allò que va detectar és tota una sèrie de canvis sísmics d'arrel econòmic, social, polític i cultural, que ha deixat molts homes, encara ancorats en una idea obsoleta de masculinitat, amb una sensació de confusió, traïció i, finalment, ira. Fruit de la seua anàlisi, l'autor encunya l'expresió «drets agreujats» per referir-se a la privació d'uns beneficis que aquests homes —blancs— cabrejats creuen posseir pel simple fet de ser-ho. El 2016, amb la inesperada victòria de Donald Trump, aquest lúcid assaig sobre la pèrdua de privilegis masculins va cobrar una renovada actualitat que, amb l'auge global de las dretes populistes, mereix ser analitzat amb major calma i profunditat. Aquesta és una edició revisada i actualitzada el 2017 pel seu autor —en incloure-hi un pròleg adaptat a l'era Trump—, on posa de manifest la rellevància del gènere per comprendre les claus d'un nou món que encara està per vindre.\nMichael Kimmel és un sociòleg estat-unidenc expert en estudis de gènere, considerat com un dels principals especialistes a nivell mundial en l'estudi de les masculinitats. Va començar la seua carrera als anys 70, lligat a la Universitat de Brown, per doctorar-se després a Berkeley. Fundador i editor de la prestigiosa revista Men and Masculinities, és també el portaveu de la National Organization for Men Against Sexism. El 2013 va crear el Center for the Study of Men and Masculinities, adscrit a la Stony Brook University, on fa classes actualment. La seua bibliografia, divulgativa i acadèmica, és molt extensa. Originàriament, va concebre Angry White Men el 2013 com un estudi sobre les masculinitats tradicionals en crisi davant la pérdua de privilegis. Tanmateix, el 2017, després de la inesperada victòria electoral de Donald Trump, va actualitzar el seu llibre, considerat per molts premonitori del Trumpisme. És una de les cares més populars a nivell divulgatiu del moviment d'Homes per la Igualtat.


Una dotzena d'espectacles a la temporada de tardor de TeatresDespí | Ajuntament de Sant Joan Despí\nInici/Despí Notícies/Cultura/Una dotzena d'espectacles a la temporada de tardor de TeatresDespí\nL'Ajuntament de Sant Joan Despí inicia aquesta setmana la nova programació d'arts escèniques de TeatresDespí. La temporada de tardor aplega una dotzena d'espectacles, amb artistes com Dàmaris Gelabert, Carles Sans, Blas Cantó, la companyia Atalaya Teatro o Pulmon Beatbox.\nLa nova programació de TeatresDespí comença aquest dijous 16 de setembre amb la projecció de la pel·lícula La dona il·legal, dirigida per Ramon Térmens, en el marc del Cicle Gaudí de Cinema Català. I diumenge 19 de setembre, el Teatre Mercè Rodoreda acollirà l'espectacle Soc feliç, de Dàmaris Gelabert, una de les principals referents de l'animació infantil a Catalunya que portarà la seva nova proposta de teatre musical.\nPel que fa al teatre, la programació de TeatresDespí inclou l'espectacle Carles Sans, per fi sol, protagonitzat per l'actor Carles Sans, integrant de la companyia Tricicle, que repassarà les millors anècdotes professionals i personals viscudes durant 40 anys de Tricicle.\nLa programació de tardor també aplega un munt de propostes per a la canalla. Hi haurà teatre infantil i familiar amb els espectacles Hamelí, de la companyia Xip Xap Teatre, i Adeu Peter Pan, de la companyia Festuc Teatre. I per als nadons i la primera infància, els muntatges Maure el dinosaure, de la companyia Teatre Nu, i Elmer, l'elefant de colors, de Tutatis Produccions.\nPel que fa a la música, Dani Lleonart, conegut amb el sobrenom de Pulmon Beatbox, ens oferirà un viatge al món del hip-hop a través de ritmes i de versos i d'una posada en escena immersiva i visual en l'espectacle Flow (My Hip Hop Story). Per la seva banda, Blas Cantó, representant d'Espanya al Festival d'Eurovisió 2021, ens presentarà un xou carregat de bona música i emoció.\nFinalment, en el marc del Cicle Gaudí de Cinema Català, tindrem també la projecció de la pel·lícula Les dues nits d'ahir, de Gerard Vidal i Pau Cruanyes.\nLes entrades per als espectacles de la programació de tardor de TeatresDespí es poden adquirir en línia a teatresdespi.cat i a la taquilla del Teatre Mercè Rodoreda.


Obrint buits – A*Desk\nSota cap títol ni necessitat aparent s’obre la nova exposició que acull Halfhouse, que ja no es troba en aquell entorn idíl·lic sinó en un de més fabril i connectat amb les latituds humanes. Un espai situat al barri de La Verneda que, donada la seva proximitat, s’integra en la xarxa artística del Poblenou, cosa que ja deixa entreveure un cert canvi de rumb.\nLa mostra, formada per obres de Susana Solano, Fernando García, Oier Iruretagoiena, Pablo Capitán del Río i Idoia Montón, denota una mena d’auguri cap al buit existencial. Quatre teles en blanc situades al fons de la sala conformen un espai transcendental al que s’accedeix vorejant escultures en forma de creu, sobre les quals la gravetat del temps es diposita en forma de pedres. La superposició de materials –i textures– que duu a terme Oier Iruretagoiena és una espècie d’al·legoria imperfecta a les també imperfectes capes de temps, cosa que és interrompuda pel fosc abisme de la peça escultòrica de Susana Solano –No lo sé nº 1–, que imposa un abans i un després en el recorregut expositiu.\nEl que més xoca de l’exposició és el poc diàleg que mantenen les obres d’Idioia Montón amb la resta; les seves pintures agòniques semblen tancar-nos en una espècie de manicomi sagrat que es troba en una altra fase del discurs expositiu, totalment explícit i que trenca el viatge sensorial i pictòricament harmònic proporcionat per les altres. El mateix passa amb el seucollage. Una sensació de desconcert que s’aguditza amb la falta d’informació sobre el projecte, cosa que probablement s’hagi d’entendre com una declaració d’intencions, però que a efectes pràctics el que fa sobre tot és allunyar a qui prova d’apropar-se.\nEl gest d’obrir buits –visuals, narratius– és sens dubte necessari, perquè amb ells s’articulen noves lectures i accions que, d’una manera o altra, surten de la centralitat discursiva. El que és incomprensible és que això passi per un distanciament amb respecte als espectadors. Produeix, un cop més, un espai auràtic que en lloc d’incloure manté allunyat qualsevol mena d’apropament. És això el que volem? O millor dit, és això el que necessitem?\nVista general de l’exposició. Fotografies de Pol Aregall\n(Imatge destacada: Oier Iruretagoiena, Sin título, 2018)


Death Star: de febrer 2008\nEste nou article al blog és un deute moral que tenia amb tots vosaltres, una sacral responsabilitat, un crit i lloança a l'amistat perquè és de ben parit ser agrait i jo em considere molt ben parit!\nTots vosaltres heu sigut sabedors dels difícils moments que la meua família i jo hem estat vivint les darreres setmanes i en unes dates tans especials com són les passades festes de moros i cristians. La vida de mon pare ha estat en diversos moments pendent d'un finíssim fil que ha estat apunt de trencarse i gràcies a Déu (per als que com jo sou creients) o a la sort (per als qui no ho sou), este tràgic succés no ha arribat a produir-se. Han sigut hores molt dures però tot pareix que amb cautela i prudència s'està arribant a bon port. I és en estos moments quan l'alé càlid i pròxim de tots vosaltres ens han ajudat a refer-nos i agafar forces. No podeu arribar a imaginar-vos l'impagable bé que ens heu fet a tota la meua família.\nÉs molt arriscat nomenar a tots i totes els qui heu estat ahi fent-nos costat però m'agradaria fer-ho, vull fer-ho ... I naturalment disculpeu-me si la memòria em traeïx i m'oblide d'algú ... L'ordre dels factors no altera el producte:\nGràcies en primer lloc a tots els "companyeros" i "companyeres".\nGràcies a Batiste Reig i Pili i a la resta de la gent i amics de FESTASA.\nGràcies a tota la Filà Terç de Suavos i la resta del col·lectiu fester de Bocairent.\nGràcies a Gloria, Helena, Kike Castelló i a Ricardo (Alacant).\nGràcies a Ramón Barranc i la resta de la colla d'amics Granaders.\nGràcies a Rialles i a la resta de la colla del Club de Bàsquet Patronato.\nMoltíssimes gràcies a la meua estimada Mila que des de la llunyania de Chicago ha estat pendent i patint com si estigués amb nosaltres.\nI gràcies infinites a una persona molt especial per a mi, a una Meravigliosa Creatura com diu la bella cançó de Gianna Nannini (la de l'spot de FIAT). Esta persona ha estat en tot moment pendent de mi, sofrint en la seua carn com si fos de la família. Ha estat el meu ànim, la meua força, el muscle on plorar la meua angúnia, el càlid abraç en els moments que més ho necessitava, el meu alé i esperança ...\nGRÀCIES A TOTS els anònims i oblidats, vull que sapigueu que la meua vida vos pertany!\nP.D.- Jo tenia que haver estat ací! No em negareu que el tratge i el maquillatge era una autèntica passada!\nPublicat per Sith13 a les 21:13 11 comentaris:


Nadia i Fatu donen la victòria al Porqueres | Futfem.cat\nEl Molins cau per segona setmana consecutiva i continua en zona de descens\nEl Porqueres s'ha imposat amb claredat al Molins gràcies als gols de Nadia i Fatu. Aquesta és la primera victòria de les gironines, que van perdre a la primera jornada contra el Sant Pere per 1 gol a 2. El seu rival d'aquest diumenge, el Molins, per la seva banda, continua sense conèixer la victòria i suma la segona derrota consecutiva pel mateix resultat, 2 gols a 0 -contra l'Estartit i Porqueres-.\nLa pròxima setmana les del Baix Llobregat tindran l'oportunitat d'estrenar-se a la classificació en el duel que els enfrontarà al Sabadell a la Ciutat Esportiva d'Olímpia. Per la seva banda, el Porqueres rebrà a casa el Pontenc a la tercera jornada de Lliga.\nEtiquetes Molins Rei\tpreferent\tPorqueres


La DO Penedès espera una verema un 15% inferior a la d'una verema normal, però de “molta qualitat” - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nJoan Huguet, president de la DO Penedès, destaca que, més enllà d’alguns dies amb puntes de calor importants, ha estat un estiu “fresc” que ha permès que el raïm hagi madurat lentament. Això, afegeix, garanteix que la fruita tingui uns nivells d’acidesa i sucre “molt correctes” que fan preveure una bona anyada. La manca de pluges, tot i que ha repercutit en la producció, ha fet desaparèixer el míldiu que tant va afectar les vinyes l’any passat després d’una primavera molt plujosa.\nEn declaracions a l'ACN, Joan Huguet explica que la verema va començar la setmana passada, als volts del 16 d’agost, amb la collita del macabeu i, a les parts baixes, del xarel·lo. La tercera varietat en volum al Penedès, la parellada, es començarà a collir en unes setmanes.\nTot i el descens de la producció, que hauria d’estar a l’entorn dels 20 milions de quilos de raïm, des de la DO Penedès asseguren que serà “suficient” pels 18 milions d’ampolles que comercialitzen cada any.


El futur del treball. 2 – Com reduïr les creixents desigualtats? | ATTAC Acordem\n13 novembre 2017 | Categories: Attac Acordem, drets econòmics i socials, mercat laboral, Portada, Renda Básica, sindicalismo |\nLes noves tecnologies, l’esgotament de recursos naturals, el canvi climàtic, la globalització, les noves formes d’imperialisme, tot està provocant transformacions importants en les condicions en que es desenvolupa el treball. Cal preguntar-se quin és el futur del treball per a entendre les noves realitats que ens envolten i ser capaces de saber analitzar bé la situació, tant per les nostres pròpies necessitats com per a lluitar pel model de societat que volem. Entre algunes incògnites hi trobem:\n– La tecnologia eliminarà bona part de les ocupacions actuals? O es crearan noves feines que substitueixin els anteriors?\n– En cas de grans transformacions, com es veurà afectada la redistribució dels ingressos i de la riquesa? Quin model de creixement o decreixement s’imposarà? Anirem cap a una desmaterialització o l’actual sistema és incapaç de fer aquest canvi?\n– Quins efectes tindrà el futur en la divisió del treball, des de una perspectiva de genère, de formació, internacionalment? Com es veurà afectada la classe treballadora?\n– Quines alternatives i eines tenim per construïr una societat cohesionada i sense desigualtats en el món del treball, remunerat i no remunerat (com bona part de les cures)? Cal repartir millor el treball? Cal crear compensasions monetàries com la Renta Bàsica Universal?\nPer resoldre aquestes preguntes i d’altres, hem volgut fer unes jornades participatives, amb diferents sessions dividides per temàtiques de 2 hores al centre Cívic La Sedeta. La primera hora dos ponents presentaran les seves predicciones i postures, mentre que a la segona hora s’organitzarà una activitat participativa on poguem posar en comú les nostres inquietuds, maneres de fer i perspectives respecte al treball.\nA la segona sessió tractarem com reduïr les desigualtats qu es deriven del mal repartiment de la riquesa i del treball. Com a ponents comptarem amb:\n– Ricard Bellera, secretari de treball i economia de CCOO de Catalunya, membre de la confederació europea de sindicats, blogger i periodista.\n– Lluís Torrents, director de Planificació i Innovació de l’Ajuntament de Barcelona, membre de la Xarxa de Renda Bàsica.\nDesprés de les ponències, posarem en comú el que pensem col·lectivament!\nEl tractat sobre les empreses transnacionals i els drets humans entra en el “mode de negociació” »


Espores - HERBARI URBÀ\nImatge de herbario-urbano.blogspot.com\nEn general el món vegetal passa desapercebut per a gran part de la ciutadania, però esta invisibilitat es fa més patent en relació amb la flora adventícia que busca la seua oportunitat vital en els llocs més insospitats de les ciutats. Podríem pensar que els botànics, alarmats per esta ignorància sobre les plantes ciutadanes haurien llançat una iniciativa per tal de esmenar esta situació. No obstant això, a la ciutat de València ha estat des del món de l´art que ha sorgit una iniciativa destinada a sensibilitzar a la població sobre la importància i bellesa de les plantes als entorns urbans.\nLa proposta naix amb la filosofia de que dins de l'espai urbà, els solars no edificats i/o en desús, són veritables hotspots o punts calents de biodiversitat que ofereixen refugi a nombroses espècies vegetals espontànies. En este sentit, el projecte Herbari urbà pretén apropar els habitants de la ciutat a la vegetació urbana espontània, element desapercebut del seu paisatge quotidià. El projecte inicial comprenia la creació d'un recorregut pels carrers més poblats de vegetació espontània, la realització de visites guiades al llarg del festival, una galeria virtual d'imatges de les plantes i informació sobre la seua localització. Tota aquesta informació ha sigut inclosa en el blog.\nLa idea inicial de l'obra es va ampliar i va matisar sobre la marxa, de manera que es va seguir el següent procés creatiu: es va començar per analitzar una àrea específica del nucli antic de València que allotja diversos solars en un espai reduït; posant en evidència com els carrers que els comuniquen serveixen de corredor biològic per a les plantes, que brollen a cada pugnat de terra acumulat en un racó, esquerda o fissura, en qualsevol lloc mínimament favorable. A més, es va fer un anàlisi d´imatges de vista aèria per tal de localitzar sectors del casc antic de la ciutat de València que presentaren una elevada concentració de solars no edificats i en desús.\nLa posterior fase de camp va permetre seleccionar cinc solars, basant-se en la seua proximitat i similitud. L´anàlisi es va centrar en la recerca de vegetació espontània i de una mena de corredors biològics que posaren en comunicació les diferents espècies i espais ocupats per les plantes. El recorregut finalment marcat va ser documentat amb imatges, identificant les plantes presents i col•locant en llocs rellevants del recorregut la descripció de les mateixes. Aquesta proposta va ser complementada mitjançant la col•locació de "caixes de dispersió" o “biodiversity dispersion points” en llocs tàctics al llarg del recorregut, per facilitar el procés de difusió de les plantes d'un solar a un altre. Aquests punts de dispersió no eren més que petits cossiols col•locats en llocs estratègics que servien d'enllaç entre les àrees amb més vegetació.\nLa proposta Herbari urbà va ser inaugurada aprofitant el trampolí que suposa el “Festival per l'art a València: Intramurs” el 2015. Este festival promou totes les arts contemporànies i s'enclava dins de l'àrea delimitada per les antigues muralles de València. De mans de l'artista i investigador italià Marco Ranieri, la proposta es concretà en un recorregut de 384 metres, partint de la porta del Solar Corona, passant pel carrer de l'Historiador Beutier, el carrer de Sant Ramon i el carrer de la Beneficència, arribant a la porta del solar de l'IVAM en el carrer Na Jordana. Ranieri, establert a Espanya, centra el seu treball en la transformació de l'experiència de la Natura en art, emfatitzant la bellesa d'allò petit, fragmentat, no permanent, com a metàfora de la nostra pròpia existència.\nEl recorregut es consolidà i marcà amb les característiques d'un recorregut botànic d'educació ambiental que permet conèixer falgueres com la falzia o capil.lera (Adiantum capillus-veneris), plantes crasses del gènere Kalanchoe, algunes emparentades amb el tabac, com el tabac de jardí (Nicotiana glauca), altres comestibles, com el lletsó fi (Sonchus tenerrimus) o el lletsó d'Hort (Sonchus oleraceus). Algunes típicament mediterrànies, com la figuera (Ficus carica), altres exòtiques com el mateix Kalanchoe o el tabac de jardí, algunes típiques de murs i parets, com la picardia (Cymbalaria muralis) o la herba de mur (Parietaria judaica).\nFinalment no es tracta més que d'espècies que, un cop passen a ser conegudes pels transeünts, acaben despertant un enorme interès per la seua part, el que els porta a convertir-se en veritables rastrejadors de plantes adventícies. En Herbari urbà cada planta s’identificà pel seu nom científic a través d'un adhesiu de reconeixement col•locada al seu costat. Al llarg del recorregut es disposà la senyalística i es disseminaren les instruccions d'ús, la informació sobre el projecte, i les descripcions detallades de les plantes predominants, i ses realitzaren uns mapes plegables amb tota la informació detallada.\nAl marge de les visites oficials dins del festival, es realitzaren nombroses visites fora de calendari, a grups i individus que ho sol•licitaren. L'interès demostrat pels participants ha estat notable. No només cap al projecte artístic en si, sinó sobre la vegetació urbana i sobre qüestions ecològiques. Les preguntes més freqüents van ser sobre els noms comuns, usos i possible domesticació de les plantes que trobaven.\nL'èxit de la proposta va permetre la seua expansió, incorporant-se a una altra zona de la ciutat, a través del Festival Cabanyal Íntim a la primavera de 2016, sempre amb la mateixa perspectiva de fomentar el caminar com a pràctica artística i estètica, descobrint el món vegetal amagat a les nostres urbs. Per tal de finançar el projecte es van crear quatre models de postals incloent el plànol del recorregut a la part posterior.\nDes del món de la biologia no podem més que donar la benvinguda a propostes com aquesta que pretenen generar, restaurar o renovar vinculacions entre persones i entorns vitals, col·laborant en la difusió d'una actitud més respectuosa cap al nostre entorn. Es tracta de un compromís amb la bellesa efímera, centrada en les plantes adventícies, encunyades genèricament sota el nom de "males herbes". Aquest conjunt de plantes, contra les quals tant es lluita tradicionalment en l'horta i al jardí i que, però, tenen importants possibilitats en la revaloració de l'imaginari col•lectiu. Estos recorreguts permeten treballar amb èxit l'atribució d'un valor estètic als subjectes efímers, com a complement de la difusió de principis ecològics de protecció, conservació i restauració entre un públic no expert.\nMés en aquesta categoria: « Una nova destil·ladora al Pirineu francès!\tEl vesc i l'èxit de la viscositat »


0 Article (s) afegits a la teva cistella\nQuan creïs un compte a la nostra tenda, podràs realitzar el procés de compra de manera molt més ràpida, així com guardar diferents adreces d'enviament, fer un seguiment de totes les teves comandes i molt més.\nTornar a l'inici Modelos>Espígol\nFabricada a mà en el propi taller de Serrella, Espígol és una ullera de fusta del qual disseny està inspirat en la planta del mateix nom. Per a la seva elaboració s'utilitza fusta de Noguera procedent de tales controlades i tractat amb vernissos a l'aigua.\nInclouen estuche rígid també fet a mà per Serrella, que proporciona una major protecció a l'hora de guardar-les o transportar-les.\nDespeses d'enviament addicionals (per a un sol article): 0.00\nGarantia i reparacions\nUtilitzem cookies pròpies i de tercers per millorar els nostres serveis i mostrar-li publicitat relacionada amb les seves preferències mitjançant l'anàlisi dels seus hàbits de navegació. Si contínua navegant, considerem que accepta el seu ús. Pot canviar la configuració o obtenir més informació aquí. close


Mislata acull la XXIV Trobada d'Alumnat Actiu de la Xarxa Joves.net - Notícies - Mislatajove\nMislata acull la XXIV Trobada d'Alumnat Actiu de la Xarxa Joves.net\nMés d'un centenar de joves participen en La Canaleta d'aquesta jornada de treball organitzada per la Xarxa Joves.net.\nDissabte passat 21 d'abril es va realitzar a Mislata la XXIV Trobada d'Alumnat Actiu de la Xarxa Joves.net, el consorci comarcal que presideix el regidor de Mislata Toni Arenas. Es tracta d'un esdeveniment habitual des de 2010, que any rere any aglutina a més participants per a treballar sobre temes d'actualitat i empoderar als joves per a ser part d'una societat crítica, participativa i activa. La representació mislatera va estar formada pels corresponsals juvenils, estudiants de Secundària que fan de nexe d'unió entre l'Ajuntament i els instituts de la ciutat.\nEn aquesta ocasió, al voltant de 120 joves van ser els i les que van acudir al parc municipal de la Canaleta per a participar en la jornada. Joves d'Alaquàs, Aldaia, el Barri del Crist, Paterna, Picassent, Quart de Poblet, Sagunt, Silla, Torrent, Xirivella i Mislata que formen part del programa de “Alumnat Actiu” en els seus municipis i que el dissabte van compartir una jornada amb joves d'altres municipis, reflexionant en aquest cas al voltant de la temática LGTBI, tema escollit pels amfitrions, els corresponsals de Mislata.\nLa jornada començava sobre les 18 hores amb un acte d'acolliment. Seguidament es va presentar el tema de la jornada i va començar a treballar-se amb diferents activitats per grups, cadascuna de les quals tenia assignada un dels colors que conformen la bandera LGTBI. A continuació, tots els i les participants es van dirigir al centre municipal de Maestro Palau per a sopar i allí van visionar un vídeo de les bones pràctiques dels corresponsals de tots els municipis. La Trobada finalitzava en el Centre Jove del Mercat, amb activitats d'oci nocturn saludable com a jocs de taula, videojocs, una escape room i diverses dinàmiques socials, amb les quals els i les joves van estar divertint-se fins a la una de la matinada.\nEn la presentació de la Trobada va estar el president de la Xarxa Joves.net, Toni Arenas, el regidor de Joventut de Mislata, Ximo Moreno, la regidora de Joventut de Quart de Poblet, Consue Campos, i la regidora de Joventut de la Mancomunitat del Barri del Crist, Lucia Fernández. Ximo Moreno donava la benvinguda a tots els joves, mostrant el seu agraïment pel treball realitzat pel grup de Mislata i pel tema escollit, ja que “ajuda a obrir més la societat cap a la diversitat”. Per la seua banda, Arenas, com a president de la Xarxa, va manifestar el seu entusiasme i la importància del programa per a crear vincles entre tots els corresponsals i els diferents pobles i la seua difusió en els instituts.\nUna vegada més, aquesta jornada de convivència va servir perquè els i les joves participants agafaren forces i es marxaren plens d'idees d'activitats per a poder dur-les a terme en els seus respectius municipis, i amb ganes de retrobar-se novament.


La xarlotada de San Remo, per Ramón de España\nLa xarlotada de San Remo\nReconec que m'ho he passat pipa veient la quantitat de friquis que han passat pel festival\nBarcelona 11 de de febrer del 2020. 18:03\nSoc conscient que el millor seria parlar dels Oscars, de si n’hi ha per a tant amb ‘Parásitos’ (a mi em va agradar molt) o de si Joaquin Phoenix es mereix el premi al millor actor (jo diria que sí, i la pel·li em va encantar), però prefereixo abocar-me a una antigalla musical com el Festival de San Remo, que ha tingut lloc entre els dies 4 i 8 d’aquest mateix mes.\nLa col·lecció de mamarratxos que s’han deixat veure per San Remo aquells dies està a l’altura, si és que no la supera, dels que solen presentar-se al festival d’Eurovisió, cap altra relíquia que, a diferència del certamen italià, té un predicament internacional que no arribo a comprendre.\nRes s’ha escrit en la premsa espanyola sobre l’edició d’aquest any del Festival de San Remo, esdeveniment d’interès exclusivament local creat el 1951 i que es va celebrar al casino de la població fins a 1977, any en què es va traslladar al teatre Ariston. Si m’he assabentat d’alguna cosa, ha sigut gràcies al compte d’Instagram Trash Italiano, especialitzat en el més rònec i vergonyós de la cultura transalpina, com indica el seu nom. I reconec que m’ho passat pipa.\nConclave de friquis\nCom en el cas d’Eurovisió, San Remo s’ha convertit en un conclave de friquis, velles glòries recautxutades (algunes, com la cantant i actriu Ornella Vanoni, semblen haver acudit al mateix veterinari que Mickey Rourke) i estrelles que es resisteixen a apagar-se (Sabrina Salerno ja no va amb els pits per fora del vestit i es dona aires de gran dama de la ‘canzone’).\nEls drets humans no són negociables\nVox i l’estigma LGTBI\nGràcies a Trash Italiano he descobert fenòmens paranormals com ara Bugo (Cristian Bugatti), Morgan (Marco Castoldi) i, sobretot, Achille Lauro, un senyor amb nom de creuer que imita el David Bowie de l’era glam de la manera més patètica imaginable. Enrere queden els temps en què pel festival de San Remo passava el més granat de la cançó italiana; ara, com a Eurovisió, només hi acudeixen friquis espectaculars com el tal Achille Lauro i Elletra Lamborghini i aprenents d’Andrea Boccelli com Alberto Urso, capaç de convertir el primer en Luciano Pavarotti.\nNo obstant, Itàlia continua enganxada a aquest festival en qüestió com si fos un dels últims pilars de la civilització occidental. Personalment, agraeixo molt la reconversió en xarlotada pseudomusical i berlusconitzada d’un festival en altre temps digne, ja que el que he arribat a riure amb Achille Lauro no m’ho treu ningú, però aquest anacronisme es passa de frenada.\nAltres articles de Ramón de España\nEvoluciona i t'enfonsaràs\n¿Ens agrada l'evolució?\nLa música de paper\nEl procés groenlandès