“La identitat és allà on ets estimat i on estimes” - CENT PER CENT\nMaxi Calero és del Baix Llobregat, comarca industrial per excel·lència. Ell, com tants altres, és fill dels que arribaren d’altres llocs de la península cercant un futur més digne la segona meitat del segle XX. Una persona de classe treballadora, d’origen humil i amb un gran compromís polític. De ben jove s’involucrà en les lluites obreres de Catalunya i milità activament per la millora de les condicions de vida i l’autodeterminació dels pobles. Anys més tard, juntament amb altres companys entre els quals hi havia Oriol Junqueras, guanyaren la batlia al seu poble, Sant Vicenç dels Horts. Ara, amb el seu veïnat i amic a la presó, vol transmetre el missatge conciliador i il·lusionant de qui fou vicepresident de la Generalitat i reivindicar-ne la llibertat. Ho fa sempre amb una rialla a la cara, convençut que, sense somriure i optimisme, mai no guanyarem res. En Maxi visità Manacor la setmana passada i contagià d’entusiasme les prop de 100 persones que assistiren a un sopar organitzat per MÉS-Esquerra. Un gran cor, bon humor i la solidaritat més humana corren per les seves venes i flueixen en les seves paraules.\nSóc en Maxi Calero, sóc de Sant Vicenç dels Horts, sóc amic de l’Oriol Junqueras i sóc un dels fundadors de #FreeJunqueras.\nQuè fas a Manacor?\nHe vingut a expandir la paraula de l’Oriol, per dir-ho d’alguna manera (riu)… a estar amb amics de MÉS-Esquerra per explicar la diversitat del poble de Catalunya. Per denunciar la situació de presó del meu amic però també per compartir el seu optimisme amb companys de Manacor que fan un treball meravellós.\nJo sóc un comunista, mig reciclat. Sóc republicà i per això estic lluitant per la república catalana; perquè no ens diguin què, com, quan i per què hem de fer les coses. Perquè tenim dret a pensar per nosaltres mateixos. Catalunya és una nació… un conjunt de persones amb una cultura, una llengua, una delimitació territorial i una economia que la sustenta. Per tant, sobren paraules.\nNo debades, tu no véns d’una tradició política independentista.\nJo crec que l’independentisme és una eina per aconseguir la república. Tant l’independentisme com el federalisme són eines per a això. La gent deixarà de ser independentista quan aconsegueixi el seu objectiu.\nI ets d’origen extremeny.\nSí, jo sóc d’un poble que es diu Malcocinado, a la província de Badajoz. La meva llengua materna és la castellana. Vaig arribar aquí fa 57 anys… ja fa anys, eh? Perquè ‘uno no es de donde nace sino de donde pace’. I els catalans naixem on ens surt dels nassos; no ens han de dir ni el que som ni com hem de ser.\nAlguns discursos parlen d’un problema identitari al Principat de Catalunya. Què és per a tu la identitat?\nHi ha molt d’hiperventilat que diu que els migrants d’altres bandes de la península vam venir aquí a fer gran Catalunya… que va! Vam venir perquè passàvem fam, perquè no teníem per menjar; i també a donar un cop de mà, a col·laborar amb el que fos. La teva identitat és allà on vius, on et desenvolupes, on estan els teus fills, on ets estimat i on estimes. El que no estima la terra que trepitja no s’estima ni a ell.\nQuina és la teva història militant, la teva tradició política?\nJo militava al PSUC i després vaig passar al Partit dels Comunistes de Catalunya. Llavors ja reivindicàvem l’autodeterminació dels pobles. Penjàvem pancartes de “Som una nació: autodeterminació”, és a dir que això no és nou. Crec que ara tenim condicions per fer-ho millor que abans però tenim davant un estat que és molt repressor. Ja ho veiem al judici: els violadors i els lladres al carrer i gent que, només per posar urnes, la volen empresonar 25 anys; això és com una cadena perpètua.\nQuè vol dir ‘república’?\nRepública vol dir identitat, democràcia, cultura, drets socials… la república serà el que la gent vulgui. Hi ha repúbliques de dretes però, per a mi, la república ha de voler dir progrés social, que la gent visqui millor.\nCom es guanyen unes eleccions a un poble com Sant Vicenç dels Horts?\nAmb un lideratge com el de n’Oriol Junqueras però no només amb això. S’ha de picar molta pedra i s’ha de treballar molt. S’ha d’anar als barris. Sant Vicenç dels Horts té 12 barris i la majoria de població és de parla castellana. El poble està dividit per les vies del tren i els que viuen a una i altra banda no es relacionaven gaire. Nosaltres vam fer una feina de formigueta i vam anar a veure tothom, a escoltar tothom; fossin d’on fossin i parlessin el que parlessin. Volíem unir el poble i n’Oriol té una capacitat innata pel diàleg, per cercar el consens. Hem de sortir de la nostra zona de confort i cercar altres complicitats. S’ha de parlar amb la gent i treure’ns de sobre allò de creure’ns que som bons i que som més macos que els altres… no, no! som iguals tots! Nosaltres, a Catalunya, a Espanya,… som una mescla de cultures i les mescles enriqueixen. Parlant amb tothom som capaços de trobar l’entesa i passar de tres regidors a nou i poder governar tenint la batlia. El 2015 vam ser la força més votada.\nDissabte passat vares participar a un acte de MÉS-Esquerra a Manacor. Què et va transmetre?\nEm va transmetre molt de futur. Molt bona gent, amb unes condicions òptimes i amb una gran capacitat. Amb aquests ingredients es pot fer la sopa. Crec que Manacor és un poble que ha d’estar governat per gent progressista, per gent que tengui identitat, que sigui capaç de lluitar pels drets socials.\nprevious post: Esquerra Unida s’integra finalment dins la llista d’Unides Podem a Manacor amb Miquel Servera Ginard de tres\nnext post: Arnau Company parlarà sobre la Transició espanyola al Dilluns de l’Obra


Hort del Claver: A llaurar! 9 de febrer del 2011\nAprofitant el bon temps que l'anticicló del febrer ens està portant, avui ens hem dedicat a preparar dues noves parades. La terra estava força assaorada i ha estat fàcil deixar-la a punt per a que el proper grup acabi d'enllestir-les.\nTots els alumnes que han volgut, han fet pràctiques amb el motocultor.\nPublicat per dbadia en 20:00


Intervé: David Vilardebó, entrenador CB Sant Feliu\nDes de bon començament els locals, acompanyats d'una afició incansable, van sortir a rematar la feina feta durant tot el curs. Els de badalona no s'hi jugaven res però en els primers compassos de partit van oferir certa resistència. Al descans, però, la diferència al lluminós era de 14 punts. El tercer quart va ser el definitiu, el que feia d'avantsala de la celebració i els guixolencs van fer un gran parcial de 26 a 11 que confirmava l'ascens. Amb la victòria, com és lògic, va arribar l'eufòria i es van donar moments pel record, com el d'aquestes imatges.\nEl Sant Feliu va començar la temporada col·locat al grup de la zona del Maresme i això, pel nivell dels seus equips, suposava un gran repte pels ganxons. Després de 28 jornades de competició molt ajustada ha estat lúnic conjunt que ha aconseguit 21 victòries, perseguit de ben a prop per Boet Mataró, Calella i Círcol Catòlic Badalona B, tots tres amb 20 partits guanyats.\nLa consecució del títol lliguer suposa també que, després de la merescuda celebració, toca tornar-se a posar a treballar i és que aquest cap de setmana hi ha una nova cita a vida o mort: els quarts de final del Campionat de Catalunya.


Connectant Mons Archives - Barabara Educació\nTag Archives: Connectant Mons\nPosts tagged: Connectant Mons\n12e Connectant Mons 2015-2016\nBarabara Educació Materials pedagògics, Projectes, Últimes noticies\nJa tornem a ser aquí amb l’elaboració de continguts d’una nova edició de Connectant Mons! Una nova edició pel curs 2015-2016 on des de Barabara hem tornat a col·laborar! Us presentem la proposta “Camins d’Igualtat”\nConnectant Mons 2014-2015 ja és aquí!\nRaquel León Materials pedagògics\nOxfam Intermón ens va encarregar l’autoria dels continguts de la proposta de Connectant Mons. Ha estat una experiència molt positiva per nosaltres, sobretot perquè no és un encàrrec habitual sinó un procés de treball que es fa conjuntament amb la Comissió de professorat de Connectant Mons. Docents de primària i de secundària de diferents llocs […]


Joan Pujal votarà en contra de pujar l’IBI un 27% per aquest any 2014 : Partit Popular de la Província de Lleida\nHome / Política local / Institucions / Ajuntaments / Joan Pujal votarà en contra de pujar l’IBI un 27% per aquest any 2014\nEl regidor del PP de Tàrrega, Joan Pujal, ha anunciat avui que votarà en contra d’augmentar l’IBI un 27% en aquest any 2014, perquè considera que l’equip de govern aplica uns augments abusius en la contribució.\n“Mentre el Govern de Madrid baixa el valor cadastral el 27%, l’Ajuntament de Tàrrega augmenta el coeficient del 0,570 fins a 0,615, per així poder ingressar el mateix o més diners”, afirma Pujal, que creu que si es baixessin els valors “tendiríem a pagar menys”.\nCal recordar que el Partit Popular va presentar una moció al ple per reduir el valor cadastral per part del Govern central, i es va aprovar per unanimitat.\nTambé cal recordar que l’equip de govern ha pujat en només tres anys un 16,3% l’aigua, i la taxa del clavegueram un 59 per cent, i en aquest any l’aigua ha augmentat un 6,6% i la taxa de clavegueram un 24%.\nA més, el regidor popular denuncia que el passat any 2013 l’equip de govern va crear noves taxes, com la del cementiri i la de guals, a més de fer pagar als jubilats per utilitzar el servei de bus urbà, que abans el tenien gratis.\nJoan Pujal ha denunciat l’abús de l’equip de govern a l’hora d’aplicar els augments de les taxes i els impostos de l’Ajuntament de Tàrrega, “ja que moltes famílies no podem arribar a final de mes i els sous cada vegada són més baixos. Per aquesta raó el Partit Popular votarà en contra d’apujar l’IBI”, ha manifestat Joan Pujal.\nLes ordenances fiscals quedaran aprovades, amb tota seguretat, en el ple d’aquest dilluns dia 20 de gener, amb els vots de les formacions que formen l’equip de Govern (CIU, Reagrupament i Solidaritat Catalana per la Independència).\nJaume Izcara Josep Llovet NNGG Inma Manso Ferrándiz Joan Simeón Marisa Xandri Dolors López Aguilar Josep Ignasi Llorens Gemma Batalla Pau Pintó María José Horcajada Simeó Abad Ana Cava Salvador Puy Joan Bonvehí Joan Pujal Òscar Guardiola Joan Vilella Manel Carques


VISITA A MATERFAD I CAN PORTABELLA – Institut Guillem Catà\nVISITA A MATERFAD I CAN PORTABELLA\nEl dimecres 7 de novembre vam visitar una exposició a Materfad, al centre de materials de Barcelona. L’exposició planteja el futur d’aquest material per a entorns arquitectònics i d’interiors a la Terra, i s’aventura a imaginar com seria el seu ús en el planeta Mart. La mostra indaga en les principals tendències en fusta, així com les seves capacitats en innovació, sostenibilitat i disseny.\nVam aprofitar la sortida per visitar el casal de barri Can Portabella. És un projecte dut a terme per Josep Bunyesc, l’arquitecte de la nostra aula de fusta. El projecte consisteix en la modernització i ampliació d’un casal de barri per a l’ajuntament de Barcelona.\nL’edifici s’amplia per una de les seves façanes i la resta es renova totalment, conservant les altres façanes i el terra de la primera planta. Els criteris seguits en aquesta millora es basen en l’ús de materials de baix impacte mediambiental i en la reducció en el consum de recursos. L’ampliació està construïda amb fusta, emprant una estructura lleugera de fusta en façanes i col·locant 16 cm d’aïllament natural a l’interior de l’entramat. Per als nous sostres i les parets de càrrega interior s’utilitza contra laminat. Per a la coberta ventilada, aïllada amb 24 cm de cotó reciclat, s’utilitza també estructura amb bigues de fusta. Les parets de façana ja existents, de 45 cm de gruix, queden ben aïllades de l’exterior amb 12 cm de fibra de fusta i acabades amb morter transpirable, que garanteix una estabilitat tèrmica dia-nit. S’instal·len noves finestres de fusta.\nL’objectiu de la visita era conèixer diferents mètodes de construcció en fusta.\n0 14 juny, 2019\nPrevious: Previous post: VISITA A L’INSTITUT DE PALEONTOLOGIA DE SABADELL\nNext: Next post: VISITA A TEXIA


Joan Dausà converteix el melodrama en èpica al Palau de la Música (Xavier Cervantes)\nLA NIT DE L’ARA\nL’autor del disc ‘Ara som gegants’ protagonitza el concert del vuitè aniversari de l’ARA\n5 min. Barcelona 29/11/2018 00:00\nMitja hora abans del concert, Joan Dausà enviava un missatge des del camerino del Palau de la Música. “Soc aquí, amb angines i una mica de grip. Això és un drama, però no patiu, que farem el bolo més bonic de la història”, deia el músic de Sant Feliu de Llobregat entre l’alarma i l’esperança. A tot això, el públic anava omplint la sala per acompanyar Dausà en la celebració del vuitè aniversari de l’ARA. Any rere any s’ha convertit en una tradició de l’última setmana de novembre a la qual han contribuït anteriorment Sopa de Cabra, Els Pets, Els Amics de les Arts, Jordi Savall... Ahir era el torn de Dausà, que a més tenia un motiu extra per celebrar la vida: el naixement de la seva filla Valentina fa només deu dies. Fins i tot la va treure a l’escenari a mig concert per presentar-la. Volia compartir la felicitat.\nEl títol de l’últim disc de Dausà, Ara som gegants (2018), convida a estirar les comparacions amb el diari, i encara més un dia com ahir, en què l’EGM donava a l’ARA 121.000 lectors, un 5% més que l’any passat. Fins i tot hi ha una cançó que es diu La gran eufòria, però bé, el país no està per a gaires somriures. Tal com canten Maria Arnal i Marcel Bagés, són temps borrascosos, i caldrà treballar perquè escampin els núvols de crisis que no acaben, de violències, de presos i d’exiliats.\nEsperant que la grip no fos ben bé una grip, el Palau de la Música va rebre Joan Dausà amb una ovació a tres quarts de deu i després que Antoni Bassas i la directora de l’ARA, Esther Vera, donessin la benvinguda als espectadors. Bassas va recordar precisament les persones processades, preses i exiliades, i el públic va respondre amb aplaudiments i crits de “llibertat”. També Dausà va recordar els presos més tard, en el primer bis, quan tot sol al piano va cantar No pots tancar-nos a tots. “Aquesta cançó la seguirem cantant mentre quedi un sol pres polític. Perquè això no va d’ideologies, va de justícia i llibertat”, va dir Dausà en un dels moments més emotius del concert.\nDausà, l’home que converteix les penes en eufòria i el melodrama en èpica, va començar l’actuació amb la solemnitat del piano de cua que amara Ara som gegants i amb la més rítmica Tanca els ulls, les dues de l’últim disc. Aparentment, ni rastre d’angines ni grip, o, si més no, no afectaven la veu ni l’estat d’ànim d’un músic i actor acostumat a dialogar amb el públic. “Què us pensàveu, que estaria tota la nit sense parlar?”, va dir en la primera pausa, que va aprofitar per fer diverses coses. Una va ser presentar la banda, sòlida i brillant: Dídac Fernández (bateria), Miquel Sospedra (baix), Florenci Fluren Ferrer (teclats) i Núria Maynou (violoncel). També va matisar la directora de l’ARA, que minuts abans havia dit que seria un concert divertit. Dausà va reconèixer que les seves cançons són “ dramons ”, però va concedir que l’actuació acabaria sent “una festa, tipus Txarango”, davant el divertit escepticisme del públic. I, com és habitual, va demanar que obrissin els llums de la sala i va preguntar qui havia anat abans a un concert seu. Dues cançons més tard, La teva veu i una intensa Nàufrags que va interpretar amb la guitarra, va arribar una altra pausa en què va seguir xerrant. “Sí, he fet un vídeo dient que tinc angines i grip, i és veritat. Però ara estic molt bé. És la màgia del Palau”, va dir. El tempo Dausà és així, elàstic, i el tècnic de llums sempre té feina extra.\nLa guitarra acústica va seguir marcant el xou en cançons com M’hauria agradat, la primera repesca d’aquell primer disc, Jo mai mai, amb el qual es va donar a conèixer com a cantautor pop fa sis anys. Defensor d’un costumisme romàntic, Dausà compta amb l’empatia del públic per desdramatitzar cançons com Diries que eres tu, en què ni les ganes de superar una ruptura poden vèncer els records, però sempre hi ha uns versos per taral·lejar-los. “Fa un temps em va deixar una noia i ho vaig passar fatal”, va dir a l’hora de presentar la cançó. I el públic, sobretot el més avesat a la comèdia romàntica, va respondre cantant la tornada i amb un agradable sentit de l’humor.\nEl camí cap a l’eufòria\nDausà també té un vessant en què les peripècies del jo amb mal d’amors cedeixen a preocupacions col·lectives, com passa a Quan plora el mar, que ahir va dedicar als refugiats i amb la qual va recordar el concert Casa nostra, casa vostra de l’any passat al Palau Sant Jordi. “Seguirem treballant perquè totes les persones que necessitin casa la puguin tenir”, va assegurar. Aquest to, positiu en la tristesa, com reconeix ell mateix, va seguir dominant en la part central del concert, sempre amb Dausà al piano en temes de l’últim disc, com Quan tot és cert, que caminen a pop a poc fins que la bateria assenyala el canvi cap a una èpica que creix embolcallada pel violoncel. Truca’m, Quan tothom dorm i els “pararapàs” de Reis del món van seguir remenant les aigües de la melancolia i conduint el concert cap a la sacsejada èpica dels bisos. El primer el va rematar amb No vull anar a dormir, amb tot de mòbils il·luminant el Palau, i la inevitable Jo mai mai, pas previ al final de La gran eufòria. De la grip, ni una tos.


Holiday home Gudhjem 766 with Terrace Gudhjem Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Gudhjem 766 with Terrace-, Gudhjem City Center, Gudhjem, Dinamarca, 3760 - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en1comentariHoliday home Gudhjem 766 with TerraceVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0UbicacióParticularitats que li encantaranjardíaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Gudhjem 766 with Terrace és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Gudhjem. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Gudhjem. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, renta vaixelles, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday home Gudhjem 766 with Terrace.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiareproductor de DVD/CDbanyerarentadora calefacciórenta vaixelles Idiomes ParlatsDanès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Sol og Strand t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Els llençols i les tovalloles no estan inclosos en el preu de l'habitació. Podeu llogar-los a l'allotjament per un suplement de 95 DKK per persona o portar els vostres. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


Ofertas de la empresa marlex en Rodalies de girona - Jobeeper\nOfertas de la empresa marlex en Rodalies de girona\n¿Quieres recibir las nuevas ofertas de la empresa marlex en rodalies de girona directamente en tu móvil? Utiliza jobeeper app\nENGINYER/A MECÀNIC/A JÚNIOR - MARLEX Recruiting\nHace 1168 días 22 horas\nRodalies De Girona / Girona\nFunciones En dependència directa del Responsable de Projectes, la persona seleccionada s’ocuparà de portar a terme el disseny de la maquinaria per al sector agroalimentari amb el programa de 3D CREO. Se ofrece El/la candidat/a seleccionat/da s'incorporarà a una empresa sòlida i consolidada en el seu sector, on tindrà l’oportunitat d’optar a un lloc de treball estable que li permetrà créixer com a professional.\nTÈCNIC/A COMERCIAL INTERN - MARLEX Recruiting\nHace 1185 días 16 horas\nFunciones Cerquem un/a candidat/a que es responsabilitzi de les següents funcions: - Negociació de propostes comercials amb clients. - Revisió d'ofertes tècniques i de comandes. - Atenció al client via telefònica i via email. - Seguiment dels pressupostos presentats. - Assessorament tècnic a clients. Se ofrece Projecte estable amb una empresa sòlida i consolidada en el seu sector. Possibilitat de projecció professional i formació a càrrec de l'empesa.\nSUPERVISOR/A TÈCNIC/A DE MANTENIMENT - MARLEX Recruiting\nHace 1192 días 17 horas\nFunciones Les principals funcions que durà a terme a l'empresa són la planificació, gestió i control de l'operativa dels serveis de la seva àrea, d'acord amb els requeriments de servei contractats i la política de l'empresa. El/la candidat/a ha de ser una persona orientada al client, haurà d'assesorar-los en totes les qüestions tècniques. A més, serà el responsable dels costos de l'àrea operativa de manteniment (avisos, serveis de reparació, manteniment planificat), així com dels ingressos per avisos i ventes per servei de reparació. D'altra banda, haurà de supervisar els pressupostos assignats i getsionar els recursos assignats. La persona seleccionada gestionarà un equip de Tècnics de Manteniments, als que haurà de coordinar i supervisar. Se ofrece El/la candidat/a seleccionat/da s’incorporarà a una empresa sòlida i consolidada, dedicada a la instal•lació i manteniment d’ascensors, on se li oferirà l’oportunitat de fer un pas endavant a nivell professional, al mateix temps que podrà treballar de manera autònoma i amb marge de maniobra i decisió.\nENGINYER/A TÈCNIC/A COMERCIAL (DOMINI ANGLÈS) - MARLEX Recruiting\nHace 1193 días 18 horas\nFunciones En dependència directa del Responsable del Departament Tècnic-Comercial, la persona seleccionada es responsabilitzarà de portar a terme la preparació d’ofertes tècniques de la divisió d’Agitadors, Mixers i Blenders per la indústria alimentària, cosmètica i farmacèutica, segons les especificacions del client i l’equip comercial. També s’ocuparà de donar assessorament tècnic sobre les ofertes als distribuïdors i als clients a nivell internacional. Durà a terme la resolució d’incidències sorgides a nivell de postvenda, i puntualment farà visites als clients juntament amb els venedors o distribuïdors, igualment com se’l requerirà per l’assistència a fires comercials. En ocasions, serà necessària la realització de proves prèvies a la realització del disseny, així com també ajudar en la posada en marxa del producte. D’altra banda, impartirà cursos de formació específica als comercials i/o als clients. També haurà d’analitzar els ratis de vendes respecte a les ofertes i comprovar els motius de competitivitat dels productes propis, proposant millores al respecte. Paral·lelament, investigarà per ampliar la gamma de models estandaritzats de la companyia. En definitiva, col·laborarà conjuntament amb el departament comercial, de màrqueting, oficina tècnica i postvenda. Se ofrece El/la candidat/a seleccionat/da s’incorporarà en una empresa consolidada en el seu sector en ple procés d’internacionalització, on tindrà l’oportunitat d’optar a un lloc de treball estable que li permetrà aprendre i créixer com a professional.\nRESPONSABLE ADMINISTRATIU (SECTOR ALIMENTACIÓ) - MARLEX Recruiting\nHace 1196 días 17 horas\nFunciones En dependència directa del Director Financer, la persona seleccionada serà l’encarregada de la gestió de la comptabilitat general i analítica, la planificació pressupostaria i la gestió de part de l’àrea laboral. Per altra banda, s’ocuparà d’elaboració dels impostos, el reporting mensual i donar suport en les auditories. Així mateix, també tindrà relació directa amb els clients via telefònica i via email. La persona seleccionada tindrà al seu càrrec un equip de treball DE 7-8 persones, a les que haurà de gestionar i supervisar. Se ofrece El/la candidat/a seleccionat/da s’incorporarà a una empresa sòlida i consolidada del sector alimentació, on podrà gaudir d’una oportunitat real de desenvolupament personal i professional. Es valorarà molt positivament la residència propera a la zona.\nHace 1201 días 2 horas\nFunciones Cerquem un/a candidat/a que es responsabilitzi de les següents funcions: - Negociació de propostes comercials amb clients. - Revisió d'ofertes tècniques i de comandes. - Atenció al client vis telefònica i via email. - Seguiment dels pressupostos presentats. - Assessorament tècnic a clients. Se ofrece Projecte estable amb una empresa sòlida i consolidada en el seu sector. Possibilitat de projecció professional i formació a càrrec de l'empesa.\nENGINYER/A MECÀNIC/A i ENGINYER/A ELECTRÒNIC/A - MARLEX Recruiting\nHace 1210 días 23 horas\nFunciones - Disseny i fabricació de maquinària industrial. - Programació PLC's. Se ofrece Els/les candidats/es seleccionats/des s’incorporaran en una empresa consolidada en el seu sector, on podrà optar a una posició estable i amb projecció de futur. Imprescindible tenir residència a la província de Girona o possibilitats d’instal•lar-s’hi.


Salou engega la quarta edició del pla d’ocupació local a la Torre Vella | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nSalou engega la quarta edició del pla d’ocupació local a la Torre Vella\nD’aquesta manera, continuant amb la voluntat de l’Ajuntament i de la regidoria d’Ocupació de promoure iniciatives encaminades a millorar la situació de persones amb dificultat d’inserció, es convoca aquest Pla d’Ocupació Local, destinat al col·lectiu de titulats universitaris, dins del qual també existeixen dificultats d’inserció al món laboral.\nLes persones seleccionades desenvoluparan projectes d’interès general i social pel municipi, com, per exemple, ampliar serveis destinats a persones que cerquen feina, formació i seguiment d’aturats, foment de l’emprenedoria o projectes de sostenibilitat i mediambientals.\nLa titulació exigida és qualsevol grau, diplomatura o llicenciatura de la branca de Ciències Socials i Jurídiques, pels perfils d’orientador/a i prospector/a; de la branca d’administració i direcció d’empreses, empresarials o màrqueting, pel tècnic/a de suport a la emprenedoria i l’empresa; i de la branca de ciències i enginyeria o equivalent, preferentment ciències ambientals, enginyeria agroambiental i del paisatge o biologia ambiental, pel perfil de Tècnic/a en gestió ambiental.\nS’ofereix un contracte de 6 mesos, ampliables a 1 any, a jornada parcial, en el cas del tècnic/a d’emprenedoria i del tècnic/a en gestió ambiental. I, del mateix període, a jornada completa, per a les places d’orientador/a laboral i de prospector/a empresarial.\nGonzález ha afegit que “l’Ajuntament continuarà reforçant els serveis del SOM Salou i destinant recursos a la creació de plans d’ocupació locals, amb un ampli ventall de perfils per ajudar a pal·liar la situació socioeconòmica dels salouencs i salouenques”.\n26/01/2019 Txabi Franquesa pregoner de la Festa Major, omple de rialles el Teatre Auditori de Salou


Sortida de 2n d'ESO al Brull - la Garriga | vromana.cat\nSortida de 2n d'ESO al Brull\nNomés despertar-nos, el dijous 11 d’octubre, els alumnes de segon d’ESO ja sabíem que ens esperava un dia de caminada sense pauses (o amb molt poques).\nA les vuit del matí vam arribar a l’institut amb un temps dubtós que va anar marejant-nos durant tot el dia. Després de dur a terme les necessitats que algú s’havia oblidat de fer a casa i preparar-ho tot definitivament per la sortida, els alumnes ens vam repartir en dos autocars que van arrencar a un quart de nou, aproximadament.\nL’objectiu de l’excursió era,d’alguna manera, trobar-nos tot junts a l’ inici de curs i realitzar algunes tasques de Ciències Socials. La sortida volia que treballéssim el Castell del Brull, prop del poble de Seva i que des d’allí, on ens van deixar els autocars, descendíssim fins a la vila d’Aiguafreda. Pel camí també havíem d’estudiar un dolmen.\nQuan vam arribar al castell (o el que en queda) del Brull, tinguérem una mitja hora per esmorzar . Quan van haver passat aquests trenta minuts, es va començar el descens amb ganes. Xerrant els uns amb els altres i, els que podien, escoltant a mitges les classes gratuïtes de la Mercè Guerrero, vam caminar incansablement. En un moment ja érem al dolmen on teníem previst anar reposant una estona i altre cop treballant el que ens demanaven sobre l’estructura megalítica (alguns fins i tot hi van fer els morts!) i seguíem el nostre trajecte de camí a Aiguafreda, on vam arribar prop de les dues. Un cop allà vam caure rendits als bancs d’una plaça. La Mercè va tenir la genial idea de treure un plàstic força extens que ens va servir per no mullar-nos el cul, tot i seure als bancs mig molls per la pluja que acabava de caure i que ens havia enxampat al final del camí. Però després d’una excursió que ens deixà amb tanta fatiga, necessitàvem una mica d’alegria i, just instants abans que arribessin els autocars que ens durien fins a la Garriga de nou, ens vam posar tots a sota el plàstic amb eufòrics crits a favor de la independència. Però per res del món voldríem que aquest institut tan honest com el nostre es veiés involucrat en temes polítics delicats i deixarem el tema aparcat i en pau . Només es mencionarà que els rostres dels professors en veure tal esdeveniment feren història (i que la Mercè haurà de comprar un plàstic nou).\nI per fi arribaren els autocars i vam poder descansar en pau la resta del dia!


crisis existencial « ø!\nTag Archives: crisis existencial\nSobre el Fer-se Gran\nPotser és el significat de fer-se gran, veure com el dolç sucre de la infantesa es desfà en l’amarg cafè de la vida adulta.\nAvui mon germà, si aquell que em diu fatxa, fa trenta anys. Sembla ser una edat important on s’entra en crisis existencial, i dic sembla ser perquè mai he entès quin problema hi ha en canviar de dècada. Potser és que quan s’afegeix un número a l’esquerra és quan la gent normal mira cap al passat i diu: Carai! M’he fet gran!\nPerò què vol dir això de fer-se gran?\nSuposo que deu ser adonar-se que hi ha coses que ja no es poden fer igual que quan es tenien divuit anys, que els teus pensaments i reflexions s’estabilitzen, que les responsabilitats canvien, fins i tot augmenten, que et sembla sorgir de dins un anhel per crear una família, que tots els somnis de l’adolescència s’estan esvaint… doncs, la veritat, quina merda! Quan mires cap enrere te n’adones de com de ràpid ha passat el temps, quan de sobte et trobes a un infant al qui vas ensenyar teatre quan tenia cinc anys i ara està a batxillerat et quedes un pèl perplex. Han passat tantes coses tan ràpid que quan ho recordo em marejo de la velocitat en que corre el temps.\nCom? No puc continuar fent el mateix que abans? Doncs no. Ja no puc aguantar un dia d’esquí com deu anys enrere, ja no puc sortir de festa i el dia següent estar com fresc una rosa, ja no puc aguantar el mateix ritme fent de monitor durant les colònies, ja no toco amb les mans el terra sense doblegar les cames… i així molts exemples més. Però potser hi ha una part positiva a tot això, però ara no la trobo.\nEls pensaments i les reflexions s’estabilitzen. A què em refereixo? A que durant l’adolescència ens estem creant un jo propi alimentant-nos del nostre entorn, i també destruint-lo. Però entre els 20 i 30 anys aquest pensament evoluciona, madura i sembla ser que poc canviarà a partir dels trenta cap a endavant. A no ser que et passi quelcom que et canviï la vida. Això per molts és positiu, per mi no gaire. Poder estar en constant canvi de pensament significa estar posant en dubte la teva pròpia personalitat, modificant tot allò que sembla dolent i per tant millores el que penses. Quedar-se estable en pensament dóna una falsa sensació de tranquil·litat, però es pot caure en un perjudicial dogmatisme on no s’accepti l’opinió de l’altre si és diferent.\nPel que fa a les responsabilitats no cal que m’expliqui gaire, primer són els estudis, després la feina, després el pis i la parella, i finalment, si es dóna el cas, la família. De sobte has d’educar els teus fills, treballar per alimentar-se i pagar el lloguer o la hipoteca i si es pot seguir estudiant per poder reciclar-se. Mare meva! M’està agafant complex de Peter Pan per moments!\nAixò de que creix l’anhel per formar una família és una observació, perquè jo no ho he sentit mai encara… per tant no puc explicar-ho. Però segur que l’Aficionats als Senders si… espero el teu comentari sobre què i com es sent…\nI finalment el que sol provocar la crisis existencial: Veure com molts dels somnis de l’adolescència s’han esfumat. Quants de nosaltres ha dit la cèlebre frase als divuit m’emancipo i als vint-i-cinc encara viu amb els seus pares? De tot el que volia fer quan tenia disset anys i volia menjar-me el món només he aconseguit un i un segon està en procés d’iniciar-se deu anys més tard… Carai! Si ni tan sols faig la carrera que creia que volia fer! Fins i tot alguns dels amics han canviat…\nHo repeteixo, fer-se gran és adonar-se que la millor època de la vida és la infantesa, on tot són descobriments i alegries, i que en comparació la vida adulta és ben amarga, malgrat que hi hagi alguna que altra alegria.\n7 comentaris Posted in reflexions, vida Tagged crisis existencial, societat, vida


El Brexit i les seves derivades: Si vis pacem, para bellum - Cambra de Comerç de Manresa\nInici > Blog > El Brexit i les seves derivades: Si vis pacem, para bellum\nEl dia 10 d’abril passat va tenir lloc la cimera europea de caps d’estat i de govern (el Consell Europeu, no confondre amb la Comissió Europea) per estendre l’aplicació de l’article 50 fins el 31 d’octubre del 2019. Theresa May volia que fos fins el 30 de juny. La cimera era per evitar tant com fos possible els efectes disruptius del Brexit (que hi seran). Com a conseqüència de la reunió queda clar que el Regne Unit haurà de participar en les properes eleccions al Parlament Europeu. El Regne Unit, mentre duri aquest període, continuarà essent membre de la UE a tots els efectes. La data marcada és fruit d’un estira i arronsa de tots contra tots, Regne Unit inclòs. I dibuixa almenys 4 possibles escenaris: la ratificació de l’acord UE-Regne Unit, el no tracte (a la brava), un altre referèndum i, finalment, la marxa enrere de l’article 50. I tot resta obert. La data del 31 d’octubre (Macron contra la resta, contra May, contra tots) també està pensada perquè entri en vigor abans de l’entrada de la nova Comissió Europea el proper dia 1 de novembre, fruit del procés electoral al Parlament Europeu. En aquest període el Regne Unit es compromet a portar-se bé, i qualsevol acord ara no prejutja la futura relació entre la UE i el Regne Unit.\nFins aquí tot normal, si no fos perquè és la primera vegada des que tinc ús de raó internacional (tampoc fa tant) que un procés d’integració comercial i polític es fa enrere, va en direcció contrària a l’anterior. Definitivament, el procés de globalització tal com l’havíem entès també pot anar en la direcció contrària, o tangencial, o qui sap què. El procés d’integració no és solament comercial, també ho és d’inversions (avui més importants, quasi), de normatives i estàndards, de regulació. Com qui no vol la cosa, la UE va adoptar el març del 2019 una regulació per establir un procés de “filtratge” de les inversions procedents de països de fora de la Unió Europea. La normativa marc té com a objectiu identificar, valorar i mitigar el risc potencial per a la seguretat i l’ordre públic en algun estat membre o en tota la Unió. Això implica l’intercanvi d’informacions sobre aquest tipus d’inversions entre els estats membres, valorant els riscos que comporten i la transferència d’experiències “pràctiques” entre els mateixos actors, ràpidament i de forma confidencial. La promoció de les inversions ha format part fins ara de les tasques “naturals” de qualsevol organisme de promoció econòmica estatal, autonòmic, provincial o municipal. Ara, potser no serà tant d’aquesta manera.\nA partir d’ara, si toca temes sensibles com tots els inclosos en el programa Horizon 2020 (tota classe de “High Tech”, tecnologies crítiques, indústria 4.0), o temes com el projecte Galileo, o les xarxes transeuropees d’energia, o infraestructures crítiques, o matèries primeres crítiques, i per suposat tot allò relacionat amb la indústria de la defensa (armes, avui qualsevol cosa pot ser una arma) s’ha d’informar a tots els estats membres i a un grup d’experts creat especialment per aquest motiu. I els temes dels que s’ha d’informar són de les inversions rebudes des de fa almenys 10 anys, dels increments d’inversió procedents de fora la UE, especialment de les procedents de la Xina i l’Índia, de les procedents d’empreses de propietat estatal, i un llarg etcètera.\nInformar de qui és l’inversor i a qui s’adreça per ser comprat, en quins sectors opera i on, quin és el valor de la inversió i de quina manera s’articularà aquesta inversió, i quan i com tindrà lloc la transacció.\nSi fem un pas més amunt en la jerarquia institucional de coses que passen i mirem a l’Organització Mundial del Comerç, que “entén” de tot el que hem parlat més amunt (comerç, inversions, regulacions, procediments…) veiem que és un dels altres escenaris de batalla de tot plegat. Estiguem atents a una altra data, la de desembre del 2019, quan venç el període de nomenament d’“àrbitres” per part dels Estat Units al si de l’organisme de resolució de disputes comercials entre estats. Si no els nomena, paralitza el braç de força de la OMC-WTO amb tot el que implica per la vigència de les regles aplicades a un conflicte econòmic.\nBrexit | cOMERÇ iNTERNACIONAL


Pinten la paraula «racista» a l'estàtua de Juníper Serra de Palma\n18 juny 2021 03:38\nAquest dilluns han aparegut pintades a l'estàtua de Juníper Serra de Palma enmig de la polèmica per l'enderrocament d'estàtues de colonitzadors i esclavistes arreu del món.\nL'estàtua es troba a la plaça Sant Francesc de Palma, al costat de l'accés a la basílica i va ser creada el 1965 per l'artista d'origen basc, Horacio de Eguía.\nEs tracta d'una escultura de bronze, de 3,3 m d'alçada, que representa un Juníper Serra alçant una creu cristiana mentre posa la seva mà en un jove indígena mig nu. Va ser encarregada el 1962 per a la celebració del 250è aniversari del naixement del frare petrer, però no va poder ser acabada fins a 1965, any en el qual va començar una curiosa peregrinació per diversos punts de Palma: Ajuntament, aeroport, recinte firal d'IFEBA i, finalment, l'actual localització.\nArran del revisionisme de les estàtues per les protestes contra el racisme a els EUA, aquests darrers dies s'ha generat a Mallorca un debat sobre la compromesa estàtua del missioner franciscà situada a la plaça de Sant Francesc de Palma. Algunes veus consideren que ha de retirar-se per la seva contribució a la colonització i l'aculturació dels pobles nadius d'aquesta regió americana.\nQuè s'ha de fer amb l'estàtua de Juníper Serra a Palma?\nInstitut d’Antropologia: «Cal dur l'estàtua de Fra Juníper Serra i del jove californià a un museu i contextualitzar-la»\nAntoni Mas: «Colonització i aculturació són absolutament negatives»\n[VÍDEO] La polèmica s'escampa: esbuquen una estàtua de Juníper Serra a Califòrnia\nVox proposa que el Parlament reconegui la «figura espanyola» de Juníper Serra\nUna regidora de govern de Palma es mostra partidària d'esbucar l'estàtua de Juníper Serra\nEl Pi Palma exigeix a Hila que rectifiqui Vivas sobre la polèmica per l'estàtua de Juníper Serra\nBisbat de Mallorca: «Juníper Serra va fer sacrificis heroics per protegir els indígenes dels conqueridors espanyols»\nL'Ajuntament de Petra defensa la tasca «integradora, positiva i humanitària» de Juníper Serra\nLa ministra Montero considera «inadequat» esbucar estàtues: «L'important és tenir una mirada crítica de la nostra història»\n[ENQUESTA] Què s'ha de fer amb l'estàtua de Juníper Serra a Palma?\n[VÍDEO] Fan neta l'estàtua de Juníper Serra a Palma i demanen «respecte»\nEn es cap de fava que ha fet sa pintada li hauria d'haver explotat s'esprai a sa cara, per imbècil.\nPer bossot, fa 12 mesos\nUn gran patriota nazionalista, en una acción realmente difícil, peligrosa y de gran valor..\nEls racistes són els ñordos del PP, C´s i vox. Estos són els veritables racistes, en sa majoria inadaptats a cap altra estatus que no siga corrupte.\nPer curt, fa 12 mesos\na la CUP li agrada aquesta noticia....i quan s'en van al seu poble de l´Ampurdà, duen flors a les estatues d'Hernan Cortés i de Francisco Pizarro.........\nPer Cuuuuuuuuuuuuuurts!, fa 12 mesos\nRacista és el que ha fet aquesta pintada.\nI tots aquests que volen tomar l'estàtua del pare Juníper Serra, junt amb la de Jaime I, i els tracten de genocides, perô que quan s'en van al seu poble duen flors a les d'Hernan Cortés i de Francisco Pizarro, son simplement racistes de la raça ñorda i el que volen és expulsar als balears de les nostres illes.\nNo hi ha altre remei que partir d'aquest, estat que ens envia tot el cabrum i la malacgent cap aquí.


Grease estrena l'autocinema de Castell-Platja d'Aro amb un centenar de places - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\nLes entrades s’han de reservar amb antel·lació mitjançant el correu turisme@platjadaro.com\nSandy i Danny (Olivia Newton John i John Travolta) seran els encarregats d’inaugurar la primera edició de l’Autocinema de Castell d’Aro, aquest dijous, a l’Av. de Platja d’Aro (davant del Parc de Sant Ramon) a S’Agaró.\nFins aquest migdia, una seixantena de vehicles ja han reservat la seva plaça per assistir a la projecció de Grease. L’aforament del solar és d’un centenar de cotxes. La inscripció és gratuïta i s’ha de realitzar prèviament, fins al mateix dia de la projecció, a l’Oficina de Turisme de Platja d’Aro, enviant un correu electrònic a turisme@platjadaro.com\nEls vehicles podran accedir a l’autocine entre les 21 i les 21.45 h i la pel·lícula començarà a les 22 h. Els ocupants de cada vehicle podran escoltar la pel·lícula a través d’una freqüència de ràdio FM.\nProjeccions entre S’Agaró i Castell d’Aro\nLa segona sessió d’autocine es traslladarà fins a Castell d’Aro, el pròxim dijous, 6 d’agost. La projecció de Mamma Mia es durà a terme a l’altura de l’Avinguda de la Platja i el carrer Amadeu Vives.\nL’última projecció es farà a S’Agaró novament, davant el Parc de Sant Ramon, el dijous 20 d’agost. En aquesta ocasió, tornarem a veure en acció a Marty McFly i el doctor Emmet Brown a Regreso al futuro.\nPrevious Previous post: Artiflora torna a ser el millor centre de jardineria de Catalunya\nNext Next post: A la fresca de la Biblioteca Mercè Rodoreda


POLÍTICA - 17/03/2020 10:03 / Redacció\nAntonio Baños diu això al Glorioso Ejército Español per les seves intencions de venir a Catalunya\nMilitars de la Unitat Militar d'Emergències enviats des de Saragossa es deixaran veure aquests dies per Catalunya, especialment a Barcelona a llocs concorreguts, com l'Estació de Sants, les Rambles o la Plaça de Sant Jaume. Mentre, la Comunitat de Madrid segueix oberta i els trens van plens a vessar.\nSón molts els catalans que s'han fet ressò d'aquest fet. Un d'ells ha estat l'exdiputat de la CUP, Antonio Baños, que ha destacat que la presència de militars serveix de ben poc si no porten material mèdic que protegi els ciutadans i els sanitaris.\nÉs per això que ha eslcatat amb una piulada contundent: "traed material médico y no militares, hijos de la gran puta". El comentari s'ha fet viral i ha aconseguit una gran quantitat de m'agrades i comparticions.\nParaules clau: ANTONIO BAÑOS GLORIOSO EJERCITO ESPAÑOL CATALUNYA


La UE augmentarà les ajudes per l''E.coli' a 210 milions\nZapatero reitera que són "insuficients" i promet pressionar més Brussel·les\nEuropa ha cedit a les pressions i augmentarà les ajudes als agricultors. Mentrestant, els científics alemanys segueixen la pista dels germinats i troben un cogombre amb 'E.coli' del qual no es coneix l'origen.\nISAAC LLUCH Brusel·les / Berlín. Actualitzada el 09/06/2011 00:00\n260x366 Cada cop es tiren més hortalisses, com aquests tomàquets apilats ahir en una plantació d'Almeria, perquè no tenen sortida en el mercat. / EFE Cada cop es tiren més hortalisses, com aquests tomàquets apilats ahir en una plantació d'Almeria, perquè no tenen sortida en el mercat. / EFE\nEl comissari d'Agricultura de la UE, Dacian Ciolos, va proposar ahir augmentar fins a 210 milions d'euros les ajudes per als productors hortofructícoles afectats pel bacteri E.coli . La notícia va arribar l'endemà que Espanya i altres països critiquessin la proposta inicial de Brussel·les de donar només 150 milions d'euros. Tot i l'augment, Zapatero va dir ahir que la quantitat és "insuficient" i va prometre ser tan exigent com es pugui amb la UE perquè compensi el sector.\nMentrestant, a Alemanya la recerca sobre l'origen del bacteri E.coli segueix sent infructuosa, tot i que ahir es va obrir una nova línia . Els investigadors van aconseguir desxifrar per primer cop el perillós bacteri en un aliment. Es tracta, ni més ni menys, que d'una resta de cogombre, rescatat de les escombraries d'una família afectada a Magdeburg. Els científics no saben ni la procedència ni com el bacteri ha anat a parar a la verdura; tampoc no poden assegurar que hi fos abans que la família s'infectés.\nA més, hi ha altres sospites que es centren en les llavors germinades. Segons dades del ministeri de Consum de la Baixa Saxònia, els investigadors tenen altres indicis que apunten que l'explotació de vegetals germinats d'Uelzen, en el punt de mira des de diumenge al vespre tot i la falta de proves, podria ser l'origen del temut bacteri. A més, segons va informar ahir aquest ministeri, 18 pacients d' E.coli del districte administratiu de Cuxhaven van consumir en una cantina verdures germinades procedents d'aquesta sospitosa empresa. I no només això, aquesta granja té ja tres treballadores que pateixen diarrees des de principis de maig.\nD'altra banda, l'executiu de la cancellera Merkel, els governs regionals i el comissari de Sanitat de la UE, John Dalli, es van reunir ahir a Berlín per avaluar la crisi sanitària i van admetre indirectament errors de coordinació i de comunicació. Tanmateix, el ministre alemany de Sanitat, Daniel Bahr, va dir: "El pitjor queda rere nostre". Després de revisar com el nombre de casos d' E.coli s'està estabilitzant. No obstant això, la UE dubta de la competència alemanya i va recomanar que els investigadors germànics acceptin ajuda d'experts estrangers.\nI és que la gestió de la crisi alemanya ha estat fortament qüestionada. I no només per les acusacions als cogombres espanyols, sinó perquè les autoritats van trigar a reaccionar dues setmanes d'ençà que es va conèixer el primer cas d' E.coli .


InterRail | allò que no té nom\nPosted on Setembre 2, 2008 by Adrià\nNo volia escriure res fins que no fos més o menys segur, però sembla que ja ho és:\nMe’n vaig d’InterRail!\nLa cosa és que la idea va sortir divendres a la nit als Quintos de Benimaclet i al final sembla que ens n’anirem Miquel i jo a finals d’aquesta setmana!\nEn principi la nostra idea és anar-nos-en uns 10-12 dies, partint d’ací el diumenge dia set cap a Perpignan i, tot i que subjecte a molts canvis, més o menys la idea de l’itinerari és la següent:\nValència – Sud de França – Nord d’Itàlia – Àustria – República Txeca – Alemnaya – Països Baixos – Bèlgica – Suïssa – València\nCom podeu veure, és un recorregut llarg, que no sabem si serà factible o no, però ja anirem veient-ho pel camí.\nBé, ja se vorà, encara ens falta comprar els bitllets, matriucular-nos, treure’ns el carnet internacional d’estudiant, pereparar les disfresses, sobreviure a Rafel… Vaja, que en menys d’una setmana ens n’anem i encara queden moltes coses per fer…\nJa us aniré contant més coses!\nNova temporada de sèries\nJoan · Setembre 2, 2008\nMolt bé! 🙂 Jo l’any passat havia de fer el següent recorregut: València – Suïssa – Àustria – Eslovènia – Itàlia – València. Segur que t’ho passes genial 😉


Consell de la dama italiana: relaxeu-vos sobre els carbohidrats - Itàlia-Bloc\nCampana De Llac\nConsells de les dones italianes: Chill out about carbohidrats\nFoto: Cameraphoto Epoche Archive / Getty Images\nPer què els italians estimem la pasta incondicionalment, mentre que els novaiorquins només ens encanten si demà hem pres una classe de doble gir i pensem sucre tot el dia? Ens vam asseure amb Antonella Rana, nora de la Itàlia molt famós padrí de pasta Giovanni Rana i la cara (com a nigella) del restaurant Rana al Chelsea Market - per parlar de l’enfocament inherentment diferent de les dones americanes i italianes envers la pasta. Aquí, en un àpat vergonyant de cacio e pepe i lingüina de tinta calamar (i sí, un gran doll de culpa), Antonella explica per què les dones italianes mai no encenen carbohidrats i per què els SoulCyclers necessitem calmar-nos al respecte.\nVivint a Roma, no podia comprendre com els meus bells amics italians a la moda menjaven pasta cada dia, sense cap problema.\nEscolta, la meva àvia feia pasta fresca des de zero cada dia. La meva mare menjava pasta cada dia. Jo menjo pasta cada dia. La pasta és amiga. És un plaer diari. És una cosa molt, molt natural per a un italià. És dins de les nostres vides; no hi pensem. No és una opció; és el nostre ésser natural.\nAixí, doncs, no hi ha cap sentit d’aquesta filosofia de “pasta igual a augment de pes”? La forma en què Jennifer Aniston va dir recentment: 'El meu cos no adora els carbohidrats ...'\nHi ha ara un grup reduït de dones que potser prefereixen pastes fetes amb blat integral, camote, espelta o farro. Podeu jugar amb els ingredients dins de la pasta i la textura, però sempre és un aliat, mai enemic.\nQuan els clients nord-americans vénen al restaurant, sobretot aquí al districte Meatpacking, i tenen totes les nostres neurosis habituals al voltant dels hidrats de carboni, què vols dir-nos?\nSigues valent. Canvia d’hàbit. La pasta, si és tot el vostre menjar, i us salteu els aperitius i el secondi, pot ser tan lleugera i saludable. No ha de ser tan ric i cremós i decadent cada vegada!\nErykah badu vestits\nTenim una mentalitat de 'anar gran o tornar a casa' al voltant de la pasta, no ...\nAbsolutament. La pasta per a dones italianes és un hàbit diari; per als nord-americans, és una festa. És una elecció que significa perdre el control i incomplir les regles, de manera que els nord-americans ordenen salses complexes, riques i pesades. Ells pensen que si ho faran, realment ho faran.\nun cop de colla\nFoto: Cortesia d’Antonella Parterno Rana Colori\nHa estat difícil desenvolupar una clientela a Nova York?\nNo, ha estat un plaer! Els italians són tan tradicionals. Si poséssim un ravioli de xocolata a Itàlia, la gent diria: “Esteu boig? No és Carnestoltes! ' A Nova York, tenim la llibertat de ser creatius. Com ara, fem una pappardelle de curry que mai existiria a Itàlia. Es tracta de compartir idees, compartir cultures, compartir aliments. I, per cert, Déu no diu que la pasta hagi de ser una dente, sinó els italians que diuen que la pasta ha de ser al·lent.\nMentre ens guardem amb el nostre penne alla vodka extra-cremós, què ordenaria una dona italiana civilitzada?\nJo, per exemple, obtindria raviolis frescos farcits d’espinacs i ricotta: un plat senzill i icònic. Però ens toca molt més ...\nLes dones italianes utilitzen el menjar com a eina per unir la família. A Nova York, el menjar és secundari a la vida, al treball i a les exigències de la ciutat. El menjar és només menjar. Les dones italianes encara pensen que ho és més. No és italià, sinó la pel·lículaCom l'aigua per a la xocolataexplica la dona italiana. Sabem als nostres cors que una taula no està feta només per menjar, sinó que està feta per [mantenir la gent] junts.\nLes dones italianes mai faran una pasta?\nMai. Això suposaria canviar segles de patrimoni. La pasta és a la nostra sang; ningú no pot canviar.\nAmber Rose sobre cel·lulitis, confiança i Donald Trump\nEl Llibre d’ulls es dirigeix a un concurs de barbes i bigotis\nLes millors candidatures a Twitter per a Big Dick Energy\nAdele va portar el seu fill a Disneyland en un vestit d'Anna i és la mare més interessant de sempre\nLa germana de Dylann Roof va ser arrestada per portar armes al rastreig de la seva escola secundària\nDirectora 'desgraciada' exiliada a la festa d'aniversari parisenc de Lavish\nCom dir 'hum' i 'M'agrada' i també sonar intel·ligent\nTot el que sabem sobre la seqüela del conte de la mà


amb Maurizio Martinotti\nerritoris amables és el resultat de fer conviure dues tradicions musicals del sud d’Europa. Urbàlia Rurana, un dels grups més destacats de la música folk valenciana, i Maurizio Martinotti de la banda Tendachënt, fundador de La Ciapa Rusa, formació pionera de la riproposta norditaliana, han sabut barrejar amb sensibilitat i compartir el seus repertoris de cançons i melodies populars.\nAquest treball naix d’una fluida relació personal i artística entre el músic i recopilador piemontés i el grup valencià, dinamitzador d’events a l’entorn de la música tradicional. Qui escolta Territoris amables sent una natural imbricació entre els repertoris d’ambdós països i els seus idiomes. Una amable convivència entre uns territoris on homes i dones, amb les seues cançons, han fet més comportable el seu treball en les ciutats, les marjals d’arròs, els bancals de vinyes i la muntanya.\nMaurizio Martinotti ha aportat a les cançons valencianes els seus arranjaments musicals, la seua viola de roda (ghironda), la seua mandola i la seua veu, però sobretot la seua enyorança per les terres del la Mediterrània occidental, i Urbàlia Rurana ha reinterpretat amb sentiment mediterrani la llegendària tradició de les cançons de les ribes del Po i les muntanyes piemonteses que, des que les van conéixer, sempre van voler fer seues. En el context d’una fructífera amistat, tot això ha estat possible, o potser aquest treball ha estat un bon pretext per continuar compartint experiències, tastar i bescanviar els més estimats fruits de cada terra.\nMaurizio Martinotti: viola de roda, mandola i veu\nToni Torregrossa:guitarra, guitarró, mandocello i veu\nn un poble tan amic d'expressar-se musicalment com el nostre, les nadalenques han format part, al llarg del temps, dels cants de celebració d'aquesta reeixida data del calendari festiu. La religiositat popular fa que nasquen xiquets prodigiosos, baixen àngels del cel, arriben pastorets i ocórreguen meravelles... Els cossos, mentrestant, es reconforten amb suculentes olles, meloses pilotes, bon vi i aiguardent i, com sempre, els més joves demanen estrenes als més grans. Solemnitat, delectança i bon humor ben acordats en històries i sons que relaten els nostres costums.\nUn repertori tan ric, tan divers, no pot restar en l'oblit. Per això, des d'Urbàlia Rurana ens hem posat mans a l'obra per contribuir a la difusió dels cants de Nadal amb aquest concert de Cançons de Nadal Valencianes, una proposta musical que recull nadalenques tradicionals de les nostres comarques, que fan palesa eixa gran riquesa i diversitat d'estils, amb temes molt bonics de cantar i sovint ben arcaics.\nEl concert de Cançons de Nadal Valencianes està dissenyat per a espais preferentment tancats —auditoris, teatres, salons d'actes, esglésies—, en els que es puga realitzar en format acústic o amb el suport d'un equip de so menut, encara que es pot adaptar a altres tipus d'indrets i de condicions tècniques.\nJosep Sebastià: dolçaina, tarota, flauta, i veu\nBernat Pellicer: percussió\nEl Cançoner de les Comarques del Sud\nl Cançoner de les Comarques del Sud naix del reencontre d'antics col·laboradors en diverses activitats del folk valencià. Una trobada que es produeix una nit de març del 97 per animar el públic del Café l'Infern de Massalfassar a recordar les clàssiques cançons de ronda i de taverna valencianes.\nDesprés d'aquella històrica vetlada, els concerts de El Cançoner de les Comarques del Sud s'obrin a uns altres estils de la tradició i sovint han comptat amb la sòlida col·laboració de dos figures de la xirimita popular: els Dolçainers de Puçol: Josep Sebastià i Xampo Llobat, complement perfecte per a les danses i melodies més autòctones.\nAmbdues formacions poden anar separades o arrejuntades, i fins i tot acompanyant la renovellada Murga de l'Infern, però quasibé sempre executen els seus saraus en un ambient de sobretaula, cafè i copes, ja que amb les goles engreixades i les ments desemboirades, les estrofes i tocates s'arranquen millor.\nEl Cançoner de les Comarques del Sud interpreta havaneres i cançons de taverna, jotes cantades, romanços i cançons de colla. Entre copes i amics —i, si pot ser, a l'ombra d'uns datilers després de dinar— fan un repàs a les cançons populars de les comarques valencianes, les de "tota la vida" que sovint se'ns obliden perquè perdem el costum de juntar-nos a cantar. Aquesta formació pretén refrescar la memòria dels cantadors espontanis i convidar tothom a participar i aprendre les cançons que no sàpiga.\nAnna Garcia: contrabaix\nCarles Gil: veu, acordió i mandolina\nToni Torregrossa: veu, guitarra i guitarró


El Vall�s Occidental es mou contra les retallades amb molta pres�ncia rubinenca\nLa manifestaci� de Terrassa/Foto: C.Ruiz Data de publicació: 20.07.12 12:53\nVint mil persones, segons els sindicats CCOO i UGT, es van manifestar ahir a cadascuna de les dues capitals del Vall�s Occidental en contra de les �ltimes retallades impulsades pel govern espanyol. D'aquesta manera , quaranta mil vallesans han respost a la petici� dels sindicats que demanaven una mobilitzaci� massiva per dir 'no' a les pol�tiques del govern de Mariano Rajoy. Els rubinencs que van optar per manifestar-se ho van fer entre Terrassa i Barcelona.El Vall�s Occidental ha estat a l�al�ada de les expectatives dels sindicats majoritaris. CCOO i UGT havien apostat per convocar manifestacions descentralitzades contra la pol�tica econ�mica del govern central i han aconseguit omplir aquest dijous els centres hist�rics de Sabadell i Terrassa. Els rubinencs que van voler sumar-se a la protesta es van trobar a dos quarts de set de la tarda a l�estaci� de Ferrocarrils per afegir-se a la mobilitzaci� de Terrassa. Josep SantCrist�fol de la secci� comarcal d�UGT ha explicat a R�dio Rub� que les mobilitzacions �posen les bases per organitzar una plataforma de moviment ciutad� a la comarca, una assignatura pendent dels �ltims vint anys�.\nRepresentants dels sindicats locals i dels partits d�esquerra del municipi es van afegir a la marxa convocada a la ciutat egarenca. Molts rubinencs van optar per afegir-se a la mobilitzaci� de Barcelona com �s el cas de l�alcaldessa de Rub�, Carme Garcia.\nTant a Sabadell com a Terrassa, les manifestacions van acabar a les portes dels consistoris locals on es va llegir un manifest en contra de la gesti� pol�tica i econ�mica de l�executiva de Mariano Rajoy. Per a Antonio D�az, de CCOO al Vall�s Occidental, la ciutadania �no nom�s est� conscienciada, sin� que, a m�s, ha perdut la por a la protesta�.\nTots dos representants sindicals han volgut recordar que les retallades del govern central afecten de manera transversal a tota la ciutadania i no nom�s a un sector de treballadors. Per aix�, Antonio D�az assegura que �si el govern no rectifica, la vaga general est� servida�.\nTotes les manifestacions de la comarca van transcorre sense incidents mentre es proclamaven esl�gans com �El proper aturat que sigui un diputat� o �Tu qu� est�s mirando, tambi�n te estan robando�. Recursos relacionats\nJosep Santcrist�fol (UGT) parla del moviment ciutad� que s'est� organitzant a la comarca\nmp3 �udio (145,57 Kb) - Data de publicació: 20.07.12 Antonio D�az (CCOO) conclou que si el govern no rectifica, la vaga general est� servida\nmp3 �udio (169,34 Kb) - Data de publicació: 20.07.12 Compartir


Grècia obre les portes al turisme\nLes xifres de contagi encara són elevades\nGrècia ha aixecat aquest divendres les limitacions a la mobilitat i ha obert les seues portes al turisme, el que torna un sentiment de normalitat a una població exhausta després de sis mesos de confinament, però que, amb xifres encara molt elevades de contagis, comporta el risc d’una propagació més gran de la pandèmia.\nPer als grecs el canvi potser més important és que poden tornar a viatjar a les seues cases d’estiueig o visitar els seus familiars als pobles, ja que des d’avui desapareix la prohibició de desplaçar-se entre regions.\nQui ho faci amb cotxe no ha de prendre mesures de seguretat addicionals, si bé el Govern recomana que abans d’emprendre el viatge es facin proves ràpides o casolanes.\nVIATJAR AMB PROVES\nPer als desplaçaments cap a les illes en ferri -poden operar amb una ocupació màxima del 85 %- o avió és obligatori tant per a nacionals com per a turistes presentar alguna de les següents opcions: certificat de vacunació, obtingut 14 dies després de la segona dosi; prova PCR negativa realitzada 72 hores abans del viatge; prova ràpida o casolana efectuada 24 hores abans, o un certificat que s’ha superat la malaltia i que serà vàlid des de dos fins nou mesos després de patir-la.\nEl certificat s’obté a la plataforma self-testing.gov.gr, en el cas de les proves casolanes, o en els centres de diagnòstic públics o privats on s’hagin realitzat.\nUn altre factor essencial que canvia a partir d’avui és que es pot entrar a les botigues no essencials sense cita prèvia, com era obligatori des que a finals de març van reobrir els comerços.\nNo obstant, es manté inalterada la limitació de només un client per cada 25 metres quadrats, com també els protocols de distància i l’obligatorietat de portar màscara a tot arreu.\nLa imatge als carrers va començar a canviar el passat 3 de maig quan van reobrir bars i restaurants a l’aire lliure després de mig any amb el cadenat rigorosament llançat tret de per als serveis d’entrega.\nAmb aquesta obertura va començar també a relaxar-se el toc de queda que a partir d’avui serà fins i tot mes breu i regirà des de dos quarts d’una de la matinada fins les cinc del matí, la qual cosa permet a la restauració tancar a mitjanit.\nDes d’avui reobren també els museus -els llocs arqueològics ja ho van fer el 22 de març-.\nTURISME SENSE RISCOS?\nUna de les metes principals de l’aixecament de restriccions ha estat poder reobrir el turisme, el motor principal de l’economia grega doncs genera entre el 25 i el 30 per cent del seu producte interior brut.\nEl Govern ha promès per activa i passiva que l’obertura al turisme s’efectua prenent totes les cauteles possibles i sense gairebé riscos.\nEn una entrevista amb Efe, el ministre de Turisme, Jaris Theojaris, recalcava aquest dijous que hi ha diversos estudis rellevants - de la Universitat de Yale (R.Unit) i de l'Institu Robert Koch (Alemanya)- que han demostrat que el turisme comporta un "risc baix" de propagació en comparació amb altres factors.\nEl cas és que de moment la incidència acumulada actual en Grècia continua sent molt elevada -de gairebé 270 a 14 dies i de 162 a 7 dies per cada 100 000 habitants- i la pressió sobre el precari sistema de salut pública continua sent molt elevat.\nEn les últimes setmanes les xifres de contagis s’han estabilitzat lleugerament, però continuen superant amb escreix els 2.000 casos diaris, en un país amb prop d’onze milions d’habitants.\nDins de tot els experts sanitaris veuen signes positius en el fet que en les últimes setmanes les altes hospitalàries han començat a superar els ingressos.\nAmb tot, el Govern del conservador Kyriakos Mitsotakis afirma que Grècia està ben equipada per oferir seguretat al turisme, perquè ha creat un "tallafoc" a les illes, en haver llançat una campanya de vacunació horitzontal que, assegura, portarà que a finals de juny estaran vacunats tots els seus habitants.\nLes illes són precisament la baula més feble de la salut pública hel·lena, doncs l’atenció hospitalària allà és molt mes precària.\nPer aquest motiu, l’Executiu va optar per crear per a elles un operatiu de vacunació diferent, horitzontal i sense distinció d’edat: ha immunitzat ja la població de les més petites, espera acabar-ho a finals de maig en les mitjanes, i a finals de juny en les que superen els 100.000 habitants.\nAixò significa que quan comenci a arrancar la temporada alta, estaran previsiblement vacunats tots els insulars. Mentrestant, el risc segueix.\n2.La Generalitat publica la llista de deutors de l'Agència Tributària de Catalunya\n3.Un doctor lleidatà, president dels uròlegs de Catalunya


20% de descompte a P D PAOLA | Club Vanguardia\nJoies de tendència, disseny i elegants.\nAmb materials acuradament seleccionats perquè cada peça sigui única i personal.\n20% de descompte en tots els productes a través del web pdpaola.com i als stands físics de P D PAOLA\nPROCÉS DE COMPRA: aconsegueix aquí, validant el teu número de targeta de soci, el codi promocional que hauràs d'introduir perquè s'apliqui el descompte al web de P D PAOLA. Als stands físics cal presentar la targeta del Club Vanguardia.\nHORARI P D PAOLA: consulta els horaris de les botigues al web de P D PAOLA.\nAvui dia, qualsevol dona que estimi la moda crea el seu propi estil, la seva pròpia identitat. Es preocupa per portar peces amb caràcter que siguin un reflex de la seva personalitat.\nP D PAOLA es centra a fer que això sigui possible també en joieria, dissenyant peces que expliquin una història ambientada en un escenari d'elegància i modernitat, creuen en la joieria com una forma d'expressió, un camp en el qual les infinites combinacions de materials i elements ajuden a perfilar una actitud.\nLes nostres col·leccions es dibuixen al voltant d'una història de moda inspiradora, canviant i rabiosa, creant línies diverses que van des del més bàsic a les peces més contemporànies. Uns materials acuradament seleccionats són l'ingredient principal perquè cada peça sigui única i personal.\nCarrer de Potosí, 2, Barcelona, Barcelona\nBijuteria i complements.\nJoies simples i femenines pel dia a dia\nJoieria de plata i complements


QUENTIN TARANTINO REVELA LA HISTÒRIA DE FONS DEL GIMP A PULP FICTION - PEL·LÍCULES I TV\nQuentin Tarantino revela la història de fons del gimp a Pulp Fiction\nDes de Pulp Fiction El llançament el 1994, els fans han estat fent la mateixa pregunta: qui és el gimp? Ara, finalment, Quentin Tarantino ha donat una resposta.\nEn una de les escenes més esbojarrades de la pel·lícula, Butch (Bruce Willis) i Marsellus Wallace (Ving Rhames) són presoners al soterrani del propietari d’empenyorament Maynard (Duane Whitaker). Mentre Butch i Marsellus estan lligats i amordaçats, Maynard demana al seu guàrdia de seguretat que faci fora el gimp. Sorgit d’una gàbia tancada, el gimp es vesteix de cap a peus amb un vestit de cuir de servitud i queda mut durant tota l’escena (excepte alguns crits apagats).\nNo s’ofereix cap informació sobre el gimp, cosa que fa que els fans es preguntin qui és, per què està en una gàbia i quant de temps fa que hi és. En un entrevista amb Imperi , Tarantino ha ofert una breu història de fons. Era com un autoestopista, explica, o algú que van recollir fa set anys, i el van formar perquè fos la víctima perfecta.\nI què li va passar al gimp després del cop de puny de Butch? No acaba de jugar d'aquesta manera a la pel·lícula, ofereix Tarantino, però en la meva ment quan la vaig escriure, el gimp està mort. Butch el va deixar fora i, quan es va desmaiar, es va penjar.\nEl gimp el interpretava Steve Hibbert, que - fins ara - també era despistat amb la història del seu personatge. En un 2014 entrevista amb Voltor , Hibbert va explicar que va deduir que no va ser la primera víctima de Maynard, a jutjar per la gàbia on va viure. Discutint com era filmar l’escena, l’actor va dir: Tarantino em va donar molt poca direcció, en realitat. M’ho miraria i ell s’encongiria d’espatlles, em donaria un polze cap amunt, i ja va ser.\nMireu l’escena memorable a continuació.\nbrockhampton boogie [explícit]\nulls ben tancats ritual d'escena\nvídeo original del petit corbeta vermella del príncep\ndisfressa de club de lluita Tyler Durden\nmarina i ulay gran muralla


80 projectes per a millorar la qualitat de vida de les persones - El Gerió Digital\n80 projectes per a millorar la qualitat de vida de les persones\nEl Parc Científic i Tecnològic de Girona acull una jornada de TIC i Salut\nDijous, 5 de juny de 2014 14:28h\nUn dels socis fundadors de l'empresa Psico Smart Apps amb el seu invent per superar fòbies © ACN\nUna aranya grossa i negra recorre descontrolada per la teva mà. Aquesta és la realitat augmentada que investigadors del Grup de Tecnologies Media de La Salle utilitzen en una aplicació dissenyada amb l'ajuda de la Facultat de Psicologia de la Blanquerna.\nEl que es necessita és un dispositiu mòbil -un telèfon o una tablet- on descarregar-se l'aplicació i un pulsòmetre per registrar el batec del cor i veure el nivell d'ansietat de l'usuari. Segons explica Marc Antoni Joan, un dels impulsors d'aquest prototip, que en breu es provarà amb persones, el que busca és "utilitzar tecnologies de baix cost en aplicació de teràpies", com ara tractament de fòbies a aranyes o petits insectes ajudant-se de la realitat augmentada. El sistema, a més, permet guardar les sessions i veure l'evolució de la teràpia.\nUna tecnologia similar és la que també s'ha presentat aquest dijous a les jornades que s'organitzen fins demà al Parc Científic i Tecnològic de la UdG. El producte, que ja està en venda, s'anomena 'Psious' i es comercialitza a professionals de la salut mental. L'empresa, amb seu a Barcelona, es va crear l'any passat i té un partner als EUA des d'on també s'està venent. Segons explica un dels socis cofundadors de Psico Smart Apps, Xavier Palomet, està pensat per tractar patologies relacionades amb l'ansietat i utilitza realitat virtual i augmentada. En aquest cas es fan servir unes ulleres amb 3D on prèviament s'hi ha posat el mòbil com a pantalla, per tal de visualitzar les escenes de realitat virtual que forçaran a l'usuari a aprendre a superar les situacions. La mitjana de la teràpia és d'entre 8 i 15 sessions.\nEntre la vuitantena de projectes que es presentaran, també hi ha una 'spin-off' de la Universitat de Barcelona que ha dissenyat una aplicació que permet enregistrar el moviment dels ulls durant la visualització d'un videojoc i així poder detectar persones amb hiperactivitat (TDH). El que fa falta és un portàtil, el videojoc i un sistema d'enregistrament del moviment ocular.\nLa captura d'imatges de la pell per a consultes mèdiques, un sistema per optimitzar i incrementar la transparència en els processos de distribució d'aliments i una aplicació per a pacients amb diabetis són d'altres dels projectes que s'han presentat en aquesta cinquena edició, centrada en els productes que milloren la qualitat de vida de les persones.\nEls projectes presentats han estat seleccionats per un comitè científic. També s'ha comptat amb ponències de personalitats com ara l'expert en temes tecnològics Jean-Pierre Blum. Durant les jornades es faran unes 400 entrevistes concertades per buscar col·laboradors en projectes i fomentar el treball en xarxa en l'Euroregió. També està previst el lliurament de premis a les millors iniciatives.\nUn dels responsables de l'organització, Francesc Garcia que és director de la Fundació TicSalut, destaca que el format d'aquestes jornades és innovador en el sentit que dóna espai a emprenedors i casos pràctics en l'àmbit de les TIC i la Salut. L'any passat, hi van participar 25 grups de recerca, 46 empreses i 12 centres assistencials amb una assistència de públic de 240 persones.\nLa Universitat de Girona, l'Euroregió Pirineus Mediterrània, el Mobil Worild Capital Barcelona i el centre e-Santé de Tolosa són els organitzadors de l'edició d'enguany.


Un museu per a la gastronomia de Menorca?\n4 min. Gastrònom 16/09/2016 21:38\n651x366 Un museu per a la gastronomia de Menorca? / B.A. Un museu per a la gastronomia de Menorca? / B.A.\nL’Associació Fra Roger, Gastronomia i Cultura, va presentar el dimarts dia 6 de setembre una sèrie d’iniciatives per dur a terme en el marc del Pla acció 2016-2017, de la Fundació Foment del Turisme de Menorca, debatudes i aprovades per la junta directiva de l’associació en la reunió realitzada el dia abans. Entre aquestes, en destaca la creació d’un museu de la gastronomia de Menorca.\nCercar un espai en desús de l’Administració per convertir-lo en museu de la gastronomia i del producte de Menorca és una de les propostes que es van presentar al Pla acció 2016-2017 de la Fundació Turisme de Menorca, i que va ser molt ben vista pels integrants d’aquesta comissió de treball.\nSegons va indicar el representant de Fra Roger, aquest futur museu podria fer-se realitat amb una provisió de fons provinents de l’impost de turisme sostenible. La idea inicial, doncs, és crear un museu on, de manera interactiva, es pugui fer un itinerari a través dels inicis, els orígens i l’evolució de la nostra cuina i dels seus principals productes, amb apartats dedicats a l’elaboració del formatge, la divulgació de la maionesa, el coneixement de la figura de fra Roger, la cuina marinera, la de la pagesia i la senyorial. Hauria de ser un museu molt interactiu, amb pantalles de plasma en les quals es reproduïssin receptes, vídeos promocionals, programes de televisió que han fet referència a la gastronomia de l’illa, etcètera. El museu també podria estar dotat amb una aula per a demostracions, per impartir-hi cursos, conferències i presentacions de llibres, entre d’altres activitats, tot convertint-se en el referent cultural de la gastronomia i de la seva historia, evolució i particularitats a la nostra illa.\nDe fet, a Catalunya hi ha una iniciativa molt avançada de creació d’un museu de la cuina catalana, i han contactat amb Fra Roger per establir-hi vincles, a més de formar-ne part a través de la cuina menorquina. D’aquí la importància que, a poc a poc, tindran aquests tipus de museus en cadascuna de les regions i illes, amb una gastronomia única i rica en varietats i productes, com és el cas de Menorca.\nUn dels edificis emblemàtics de Menorca que, ara per ara, no té un ús definit, feta l’excepció del ‘lloguer’ amb el Ministeri de Justícia -cosa que la majoria de ciutadellencs i menorquins no veuen amb bons ulls i que, de moment, no té efectivitat-, és el palau Saura de Ciutadella. L’edifici, per cert, va ser adquirit amb fons de la primera ecotaxa, de manera que no és escabellat donar, a una de les plantes baixes, aquest ús museístic dedicat a la gastronomia i que els fons per posar-lo en marxa -tant per a l’adaptació de l’espai com per dotar-lo de contingut- vinguin de la recaptació de l’impost de turisme sostenible. S’ha de tenir en compte que la gastronomia podria ser una de les principals eines de desestacionalització turística a la nostra illa, juntament amb el llegat talaiòtic.\nDes de l’Ajuntament de Ciutadella és té ara una bona oportunitat per donar un ús cultural i alhora museístic a una part de Can Saura, que podria convertir-se en tot un referent a l’illa per a la promoció, difusió i estudi de la nostra gastronomia. Així doncs, l’edifici podria adaptar-se, ja que disposa d’espais idonis a la planta baixa i també al pati, que hi donarien un caire diferenciat i de referència a tota l’illa.\nEsperem que, des de Dalt la Sala, tinguin visió de futur i no deixin perdre una oportunitat que, de ben segur, també tindran en compte altres poblacions de l’illa, ja que, com hem dit, una part del futur del turisme i de l’economia de la zona depèn de la gastronomia.


Esmuc Jazz Project · FESTIVAL EMERGENTS - Club TR3SC\nL'Esmuc Jazz Project té com a objectiu promocionar el jazz a Catalunya des d'un vessant divulgatiu, creatiu i d'experimentació. Aquesta temporada presentarà la música del multiinstrumentista, compositor i director Ralph Towner (Washington, 1940). Format com a pianista clàssic, la música de Towner exercí una forta influència durant els anys setanta a través del seu grup Oregon, amb el qual fusionà la música d'arrel nord-americana amb el jazz d'avantguarda i la improvisació lliure. El so de Towner evita l'amplificació excessiva i els entorns saturats de volum i troba el lloc perfecte en els grups reduïts d'instruments acústics, amb els quals emfatitza els matisos dinàmics i la relació entre els instrumentistes. Un clàssic del jazz a les mans dels músics del futur.


Lluís Llach afirma a Llagostera que «la Constitució ens ha empresonat a tots» - Diari de Girona\nLluís Llach afirma a Llagostera que «la Constitució ens ha empresonat a tots»\n"Els drets democràtics han d'estar per sobre les lleis que ens imposen", va dir Bassa\n22.09.2015 | 09:31\nAnna Caula, Sergi Miquel, Luís Llach, Dolors Bassa i Fermí Santamaria, d´esquerra a dreta, ahir a Llagostera. diari de girona\nEl número 1 de la candidatura per Girona, Lluís Llach, va afirmar ahir que "en realitat, estem enterrant el projecte de futur que no ha sigut possible amb els partits que han governat l'Estat espanyol. Hem tingut negativa rere negativa, i la Constitució ens ha empresonat a tots". Va concloure: "S'ho han carregat tot". Llach s'adreçava així a les 350 persones que van omplir el Teatre Casino de Llagostera. Les mobilitzacions ciutadanes han fet que arribessin fins on estem ara, va considerar Llach. "Tot el que estem vivint és gràcies als ciutadans, que han decidit convertir-se en ciutadans de ple dret. És important per ara i també per al futur. Hem agafat el protagonisme de la nostra realitat política. Ens posem en marxa en un moviment inaudit", va narrar. "Junts pel Sí només existeix per això, perquè som l'eina que ens posem al servei de les persones", va opinar. Segon el cap de llista i cantautor, "l'objectiu és crear un Estat al servei de les persones". "Som i volem ser", va dir. "A l'altra banda, només hi ha "la campanya de la por. Estan jugant unes cartes indecents", va reiterar.\nLlach va afegir que "tenim un Estat que s'ha encaparrat a no jugar amb les normes mínimes de capacitat democràtica i no ens han deixat més remei que fer-ho com ho estem fent". "Un país és quelcom més complex que les dretes i les esquerres, per això la transversalitat d'aquesta candidatura, la de Junts pel Sí és tan important", va recordar Llach. I va afegir que "Junts pel Sí és el pal de paller de l'independentisme".\nLa número 2, Anna Caula, va explicar que "formalitzem per fi el pas definitiu d'un poble que comença a caminar cap a la seva llibertat, amb l'eina més honesta que tenim, que és la democràcia". "Volem decidir perquè ens toca, perquè el 9-N ho vam intentar i ara ho culminarem" i Caula va afegir que "ens hi deixarem la pell, essent ferms i lluitant amb les armes que ens agraden: l'esforç, la humilitat". "El poble català està acostumat a remar contracorrent, però precisament per això som un poble amb l'ànima forta i no esperem que les coses ens vinguin fetes", va indicar. "El que necessitem és aconseguir les eines per construir un país millor", va dir i "volem viure en un país on es respectin els drets de les persones", va remarcar.\nDolors Bassa, número 6 per Girona, va explicar que "Junts pel Sí hem fet que la divergència sigui la nostra principal virtut, ja que tenim un objectiu comú: ruptura democràtica i iniciar un procés que puguem decidir nosaltres". Bassa va afegir que "aquest és un procés per la gent, perquè millori el nostre dia a dia". "Els drets democràtics han d'estar per sobre les lleis que ens imposen", va afirmar.\nEl número 12 per Girona, Sergi Miquel va parlar sobre la necessitat de "tenir instruments per repensar-nos com a poble, per modernitzar-nos i per no renunciar ni un moment a ser allò que volem ser". Miquel va afegir que "sóc del 1989. Em vaig fer gran veient com Catalunya ha intentat trobar l'encaix amb Espanya, com l'Estat ens maltractava". "Ells ens acusen de voler marxar. Ens acusen de ser responsables d'una desconnexió amb l'Estat espanyol quan han sigut ells els qui han fet que l'Estat sigui carca, enquistat i amb desprestigi cap a Catalunya", va lamentar. "Som aquí perquè l'única manera de sortir d'aquest atzucac és la independència", va dir.\nL'acte va ser presentat per l'alcal de Llagostera, Fermí Santamaria, que va dit que "no tingueu por pel 27S, que els que tenen por són ells".


Quantes factures de legalització federal al Congrés? advocat de la indústria cànnabis\nEstat de la llei de legalització federal 2019\nQuantes factures de legalització federal al Congrés?\nAlmenys, hi ha 8 factures al Congrés ara mateix per legalitzar la marihuana, però cada dia s’estan introduint més. Els principals projectes de llei a seguir són: la Llei d’estats, la llei bancària SAFE, la llei de justícia de la marihuana, la llei REFER, la SECA i la llei CAREERS\nMolts dels Factures de legalització de marihuana Recorrent a la Sala del Congrés formen part de dos grups: el de la desllestració o els grups de drets dels Estats.\nnostre Advocats de cànnabis creuen que les factures dels drets dels Estats al Congrés són inconstitucionals i menys efectives que les factures del Congrés que proposen deixar marihuana de la Llei sobre substàncies controlades. Tocarem breument els Vuit Fets comentats al vídeo anterior, a continuació.\nTruqueu als nostres advocats empresarials cànnabis per qüestions legals federals\nSi voleu créixer cànem a Illinois -compliu el bot de xat en aquest lloc web- o truqueu als nostres advocats cannàbics avui a (309) 740-4033\nThomas Howard porta molts anys en negoci i pot ajudar a la vostra navegació cap a aigües més rendibles. Truqueu-lo avui sobre la vostra empresa de cànnabis per cànem o marihuana a Illinois.\nEstat de la llei de legalització federal - 2019\nEl 2019 ha viscut el Congrés més amigable del cànnabis de la història des que va obrir la 116a sessió (cada sessió del Congrés té una durada de 2 anys). Ens deixa pensar que la legalització de la marihuana està més a prop que mai, però no mai la factura federal de legalització mesura, comencem amb un bon projecte de llei, que té les millors possibilitats de passar i convertir-se en llei.\nSAFE Banking Act - al Congrés\nJa hem escrit extensament la factura de legalització de la marihuana amb més èxit al Congrés, la Llei bancària SAFE.\nAixí ho podem recaptar ràpidament. La Llei bancària SAFE defineix un nou terme d’art legal, les “empreses legítimes relacionades amb el cànnabis” i les obre als serveis financers. Actualment, nombrosos delictes federals impedeixen que les empreses de cànnabis que compleixen la legislació estatal accedeixin a comptes bancaris.\nEn definitiva, la Llei SAFE soluciona tot això per tal que les empreses legítimes relacionades amb el cànnabis puguin bancar com qualsevol altre negoci i evitar la llista de problemes de bugaderia derivats de la realització de les vostres operacions empresarials en cap altra cosa que necessiti caixa forta i armada. guàrdies i altres problemes comptables que els comptes bancaris ajuden a evitar.\nActe STATES: un projecte de llei de cànnabis inconstitucional al Congrés\nLa Llei sobre l'enfortiment de la desena modificació per part dels estats confiats (STATES) al Congrés posa de manifest dues importants veritats sobre el congrés que molta gent passa per alt:\nEl Congrés introdueix lleis anticonstitucionals tot el temps i\nAl Congrés li agrada anomenar les factures que fan lletrejar paraules\nLa Llei STATES va modificar la Llei sobre substàncies controlada per crear una caseta de les lleis estatals que priven les persones del seu 14è esmena a la igualtat de protecció segons les lleis. La 14a Esmena va sorgir després de la Guerra Civil per evitar que alguns estats discriminessin la seva gent i els tractés de manera diferent segons la llei.\nCànnabis que creix al Congrés\nSota el Acta dels ESTATS, algú en un estat que la marihuana legal gaudiria de la marihuana legal a nivell federal, però algú en un estat on la marihuana és il·legal seria castigat a nivell federal segons la mateixa llei. Per aquesta raó, els ciutadans seran tractats per diferents lleis penals a nivell federal en funció de quin estat viuen, a / k / a la llei dels ESTATS és una violació inconstitucional del seu dret a la igualtat de protecció segons les lleis, i també ho són la majoria de els projectes de llei federals sobre legalització dels drets de l'estat al congrés.\nS. 420 - Llei d’ingressos i regulació de la marihuana\nLa Llei d’ingressos i regulació de la marihuana designa la marihuana de la Controlled Substances Act (CSA), després crea un marc per generar ingressos fiscals a partir de les vendes de marihuana per al govern federal. Mentre nosaltres CannabisIndustryLawyer.com recolzem la deslocalització del cànnabis de la CSA, no volem cap impost federal i preferim els cànnabis fiscals dels diferents estats. Els estats necessiten els ingressos més que el govern federal, especialment els estats del centre oest, com Illinois.\nMés esmenes de la Llei sobre substàncies controlades per a la marihuana\nUna cosa que proposen tots els projectes de legalització federals és el canvi al CSA: una llei que criminalitza tot el cànnabis des de 1970, que es va modificar a finals del 2018 per excloure el cànem sense THC. Fins aleshores, tot el cànnabis era tractat com si es tractés de marihuana ... que tenia nombrosos noms per a músics de jazz, com jive, o reefer, cosa que ens porta al proper projecte de llei al Congrés per legalitzar la marihuana.\nActe REFERENT - Restringir l'execució de la llei federal excessiva\nReefer era un terme Cab Calloway usat per a la marihuana en la seva popular cançó de 1933, "Reefer Man". Més de 80 anys després, el Congrés torna a utilitzar la seva convenció popular de denominació per crear una paraula a partir d'un acrònim per a les seves factures, amb la llei REFER.\nEl Acte REFERÈNCIA és similar a la Llei dels estats, ja que proporciona autoritat als estats per tenir les seves pròpies lleis sobre marihuana.\nTanmateix, sembla menys inconstitucional que la Llei dels estats, perquè la Llei REFER desconvoca el govern federal de fer complir les seves lleis sobre cànnabis en contra del que han fet altres lleis estatals. Això és menys anticonstitucional, perquè el Congrés té el dret de destinar els fons disponibles per fer complir les lleis, i les lleis federals no es modifiquen perquè siguin desiguals tal com estan sota la Llei STATES.\nActa TL; DR = REFERIR> ESTATS, però no legalització completa, per la qual cosa cal.\nLa llei de justícia de la marihuana del 2019\nEl Llei de justícia de marihuana (MJ Act) és un projecte de llei de Cory Booker que és una part de la seva Llei següent pas següent, però també sembla que és la seva pròpia factura. La Next Step Act és una enorme legislació i, per tant, incomplir la MJ Act\nLa Llei MJ no només legalitza completament la marihuana deixant-la caure de la CSA, sinó que continua abordant les reformes de justícia penal necessàries després de 80 anys de polítiques desastroses que han ferit a les persones criminalitzant l’addicció a drogues o plantes en el cas de la marihuana. La Llei de MJ també demana que s’expandeixin automàticament els delictes de marihuana!\nPermetrà a nombrosos presos federals sol·licitar reduccions de les seves penes i també ajudarà a retornar a la societat els ferits per les males lleis de marihuana.\nLa Llei de MJ és el nostre projecte de llei favorit de tots ells al Congrés (també donem suport a la Llei del següent pas que inclou la Llei de MJ), va dir Nuff.\nActes de legalització federal al Congrés\nAquest és el moment més actiu en les lleis de marihuana a nivell federal en gairebé cinquanta anys en què va sorgir la CSA, però ara la proposta de normatives tracta tot la realitat que ens enfronta. La legalització de la marihuana funciona per als estats que ho han provat molt, molt millor que el tractament actual de la marihuana com l’heroïna segons les lleis federals sobre drogues.


viurealspirineus 18:24 02/10/21\namb per jornades futur clau educació\nEl conseller Josep Gonzàlez-Cambray a la inauguració de les Jornades / MD Cuenca\nSota el títol L’educació, la clau del futur, la vuitena edició de les Jornades per a l’excel·lència a Esterri d’Àneu ha arrancat, aquesta divendres a la tarda, amb una edició que tindrà lloc durant dos dies, avui dia 1 i demà 2 d’octubre, i que, a més de comptar amb públic presencial al Pavelló Poliesportiu d’Esterri d’Àneu, es podrà seguir en directe i en obert per streaming. Els models educatius i la individualització de l’aprenentatge han marcat aquesta primera jornada que s’ha iniciat amb les benvingudes institucionals del president de les Jornades per a l’excel·lència, Jesús Montoliu, el president de la Diputació de Lleida, Joan Talarn, l’alcalde d’Esterri d’Àneu, Pere Ticó, el president del Consell Comarcal del Pallars Sobirà, Carlos Isus, i el diputat de Promoció Econòmica de la Diputació de Lleida, Carles Gibert.\n(Foto: Intervenció del president de les Jornades per a l’excel·lència, Jesús Montoliu / M.D. Cuenca)\nPer la seva banda, la Ministra d’Educació i Ensenyament Superior del Govern d’Andorra, Esther Vilarrubla, ha destacat “l’aposta del nostre Govern per la innovació educativa i per formar les persones, no només en coneixements, sinó en competències transversals que els ajudin a afrontar els reptes d’aquest món complex que vivim”.\n(Foto: Intervenció del president de la Diputació de Lleida, Joan Talarn / M.D. Cuenca)\n(Foto: Intervenció de la Ministra d'Educació i Ensenyament Superior del Govern d'Andorra, Esther Vilarrubla / SFGA)\nDurant la jornada també s’ha obert un diàleg al voltant dels termes ‘educació’ i ‘ensenyament’, en un diàleg moderat per la periodista de Lleida TV, Mariví Chacón, en el qual han participat Rosa Vela, professora experta en alumnat amb altes capacitats a l'Institut de Ciències de l'Educació de la Universitat de Barcelona,\nNúria Mora, secretària de Transformació educativa del Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya, ha compartit taula amb Boris Mir, professor d'educació secundària i formador de docents, Jordi Vilaseca, director de l’escola Joviat de Manresa , Berta Vila, directora del Màster en Pedagogia Montessori de la UVic-UCC i directora de la Càtedra Montessori de la UVic-UCC i Emma Soteras, mare que practica homeschooling (educació a casa). Durant la taula, moderada per Josep Puigbó, s’han posat a debat els diferents models educatius. Per Mir, “fins que no canviem el model subjacent, no canviarem l’educació. No es tracta només de canviar la metodologia per ensenyar les mateixes coses. Cal canviar com ensenyem, però sobretot què ensenyem.”\n(Foto: Primera taula rodona de les Jornades, amb el títol ‘(Re)pensem l’educació’ / M.D. Cuenca)\nLes Jornades faran una radiografia de la situació de l’educació als Pirineus\nLa jornada d'aquest dissabte se centrarà a oferir una radiografia del sector al territori i es tractaran noves propostes per aconseguir l’excel·lència. La secretària de transformació educativa de la Generalitat de Catalunya, Núria Mora, serà l’encarregada de fer la clausura d’un acte que comptarà, també amb la conferència-espectacle del mestre i mag, Xuxo Ruiz.\nL’Associació 'Jornades per a l’excel·lència' és una entitat sense ànim de lucre, constituïda a Esterri d’Àneu (Pallars Sobirà) l’any 2014, amb l’objectiu de promoure el perfeccionament professional dels habitants de l’alta muntanya i afavorir, així, el desenvolupament del territori. La sostenibilitat i el progrés de les persones en les organitzacions són els eixos clau que fomenten aquesta iniciativa.