treball emocional: què és i per què els homes la xuclen\nTreball emocional: què és i per què (alguns) els homes ho xuclen\nHi havia una vegada una nena heterogènia força convincent. Només vaig sortir amb homes fins als 27 anys. Després de sortir gai, la gent va fer moltes suposicions interessants sobre com ha de ser sortir amb dones després de tants anys amb homes: 'Ha de ser molt més difícil; drama constant i tantes emocions tot el temps! ” 'Ha de ser molt més fàcil: les dones són molt millors comunicadores!'\nSegons la meva experiència, res d’això era cert, però hi va haver una tendència clara que vaig trobar –consistentment– en les meves relacions amb homes que em va fer agrair que ja no sortís amb ells.\nLes meves experiències amb sortir amb homes van caure en un patró específic. Ens començaríem a veure. Es convertirien en molt interessats i intencionats. Iniciarien la transició cap a un lloc de relació més seriós. Llavors ... alguna cosa canviaria.\nEl meu comportament mai no va canviar en aquest moment. No em vaig convertir de cop enganxós, possessiu ni amb un manteniment elevat. Però, de manera ràpida o eventual, farien un dramàtic 180 i passarien de ser molt reflexius a actuar plenament apàtics. Encara voldrien veure’m, però deixarien d’actuar així.\nQuan un noi amb qui sortia va fer aquest canvi de 180 graus, ho tractaria amb una comunicació directa. El meu supòsit sempre era que ja no li interessava, així que diria alguna cosa com: 'Si les coses han canviat i no hi estàs interessat, està bé. Només fes-m'ho saber.' En lloc d’això, sempre escoltaven, m’asseguraven que estaven tan invertits en la nostra relació com sempre i deien que se sentien terribles per haver-me fet mal. Oferirien una disculpa genuïna i prometrien tornar a tractar-me amb una decència bàsica, però després mai no canviaria el seu comportament. Per tant, després d’una o dues rodes de comunicació, me n’aniria. El que més em va sorprendre va ser que quan marxava sempre estaven commocionats i molestos.\nLa majoria de nosaltres assumiríem que si algú comença a actuar com si ja no es preocupés tant per una relació, és perquè no ho fa. De vegades, sens dubte, és així. Però els homes amb cites em van ensenyar que de vegades no és en absolut el cas.\nAl cap d’un temps, vaig anar a buscar un consell a un dels meus amics més savis. 'He de passar alguna cosa amb mi', li vaig dir. 'Sóc el denominador comú'. Ella va respondre tranquil·lament: “Primer de tot, teniu prou 100%. El que es tracta és que un grup demogràfic (homes) socialitzi com a millor incoherent '.\nElla no va dir ' Els homes són escòria '. No va dir 'Els homes no tenen la capacitat de mantenir una reflexió'. La seva opinió era que els homes com a població demogràfica es socialitzen per defecte a un autocentricisme mandrós. Els ensenyem que se’n poden sortir perquè esperem d’ells.\nQuants tropes hi ha a la cultura pop sobre els homes que no presten atenció o no són considerats o comunicatius? Quantes bromes de sitcom giren al voltant dels homes que no recorden els seus propis aniversaris? El nucli d’aquestes actituds socials es redueix a un concepte anomenat treball emocional .\nEl treball emocional és tot el que implica l’ésser considerat amb els altres.\nRecordant d’enviar una targeta “guanya’t” al company de feina de l’hospital. Escoltar un conegut parlant llargament del seu lleig divorci (i mostrant interès). Tasques com aquestes poden semblar petites i insignificants, però se sumen i requereixen molta energia cada dia. El treball emocional es refereix a dirigir constantment la vostra energia cap a satisfer les necessitats dels altres i ser sempre conscient de com les vostres eleccions poden afectar-les.\nEn una relació romàntica, el treball emocional pot semblar preguntar periòdicament a la vostra parella com passava el dia i escoltar realment la resposta, prendre nota de les millors maneres d’animar-los, tenir en compte l’equilibri entre prendre i prendre durant el sexe, o fer plans amb ells per a la propera vegada que passareu temps junts. Com a societat, esperem que les dones facin significativament més d’aquestes tasques que els homes.\nEl treball emocional no és dolent. Tots hem de cuidar-nos i ser considerats els uns amb els altres. Però l’expectativa de realitzar de manera constant aquestes innombrables tasques diàries no remunerades i no reconegudes es posa gairebé exclusivament en les dones. Quan una dona no realitza treballs emocionals regularment (o no és bo per realitzar-lo), es considera inacceptable, mentre que per a un home es veu com a totalment normal.\nIgual que el racisme o l’habilitat, el treball emocional sol ser invisible per a aquells que no en pateixen. Es dóna per fet. I per justificar-ne la naturalesa masclista, ens aferrem a la idea que les dones són intrínsecament millors en el treball emocional o tenen més inclinació natural a realitzar-lo.\nPerò deixeu-me que us expliqui un secret:Les dones realment no són naturals ni genèticament millors que ningú per recordar els aniversaris de les persones ni per apaivagar els clients molestos. No tenim cap més aptitud per a aquestes tasques que cap altre gènere. Més aviat, des de la primera infància hem estat entrenats per pensar-nostenirfer aquestes coses. Nosaltresteniraprendre a ser bons en ells, encara que les nostres tendències individuals no s’uneixin amb elles, o bé se’ns veu menys acceptables.\nEls homes són socialitzats per veure el treball emocional i el manteniment bàsic de les relacions com a 'crèdit addicional', mentre que a les dones heterosexuals no se'ls dóna una nota d'aprovació sense ells.\nA través de tots els suports, des de pel·lícules fins a missatgeria social, es diu als homes que fer una cosa reflexiva i intencionada és fer alguna cosa quan intentes 'guanyar' algú, però un cop els tens o obtenir el que vols, pots deixar-ho caure esforç. Això ensenya als nois des de joves que fer mandra i deixar d’intentar-ho només és una part de ser home. És un dels molts paradigmes masclistes que fan mal a persones de tots els gèneres. Deixa maltractat a les dones, retrata els homes com a escombraries i perpetua l’esborrat de tothom que sigui trans, no binari i / o no recte.\nFins i tot si un home no és particularment egocèntric, la societat li dóna permís per existir en una òrbita egocèntrica dins d’una relació a causa de la expectativa no expressa que les seves necessitats seran centrades i ateses.\nCrec fermament que no hi ha res dolent innatament en els homes que els faci incapaços de tirar pes.\nNo hi ha res intrínsecament inferior en els homes, de la mateixa manera que no hi ha res intrínsecament superior en dones o persones no binàries. Tot es redueix a les profecies d’autocompliment que creem a través de les nostres expectatives col·lectives de gènere conscient i subconscient. Els homes són tan humans com qualsevol altre gènere: també són éssers emocionals plenament capaços de compassió i intenció. Innombrables homes desmenteixen les expectatives baixes de la societat cada dia i aprenent conscientment a assumir la responsabilitat de la seva part de treball emocional .\nPer tant, si teniu una relació amb un home i està tirant d’aquest tipus de coses, pot ser que realment hagi perdut l’interès (cosa que encara no vol dir que no hi hagi res de dolent), o simplement pot estar fallant assumir la seva part de la relació. Independentment, si heu transmès que us fa mal i que realment no s’ho ha pres seriosament, deixeu-lo. Deixeu-lo que us doni la cura i el respecte que no us dóna i que es negui a signar de forma conjunta la idea que està bé. Perquè no ho és.\nNois, per la seva banda, no us passa res de res. Però això també significa que no podeu fer servir la vostra masculinitat com a cop-out. No sou escòria. Tens la capacitat de fer-ho millor. Per tant, pel bé de tots els vostres socis, feu-ho millor.\ntractament de quists de pèl encarnat a l'engonal\nsenyals que t'agrada a través del text\nEstat De Salut El control de la natalitat us pot cansar?\nEstil De Vida Els 10 millors colors de Feng Shui per fer que la vostra sala d'estar sigui bonica.\nConsells Menja rasa per augmentar el calci\n20 signes que esteu en una relació emocionalment abusiva\nSortiu amb porno i entra amb oli d'excitació per engegar instantàniament


Vicent Baydal:”El Tossal del Rei o dels Tres Reis (1.356 m) és just el punt de confluència entre Aragó, Catalunya i València. Vall-de-Roures, la Sénia i la Pobla de Benifassà (per Fredes) són els termes que s’unixen en un cim que tots hauríem de pujar alguna vegada en la vida” - La Franja\nmaig 9th, 2020 at 12:30 AM\nJo a la caixa, així l’anomenen els de Vall-de-roures , lo dels reis també o coneixo i cada rei estava sentat al lloc que l’u corresponia!\nTota zona de la francha es preciosa!! Jo vaig viure a vall-de-Roures 20 anys !! Ara soc amb un poble que també es del Aragó i està a la francha Purroy de la solana, i que hi han veïns , que diuen que això de la franja se ho han inventat els catalans!! Jo de això en dic poca cultura!! Si tot es parla catalana aragonesa tots son els mateixos orígens …. o deixarem així !! Jo soc de Barcelona i se quins son els meus orígens !! Ahh hi ha qui porto 15 anys!! Bona nit


El comitè d'empresa de Nissan es reuneix amb el Govern per exigir-li "més implicació" La República\nACN Barcelona.-El comitè d’empresa de Nissan s’ha reunit aquest dimarts amb el Govern (el vicepresident Aragonès i els consellers Tremosa i El Homrani) per exigir “més implicació” de la Generalitat […]\nACN Barcelona.-El comitè d’empresa de Nissan s’ha reunit aquest dimarts amb el Govern (el vicepresident Aragonès i els consellers Tremosa i El Homrani) per exigir “més implicació” de la Generalitat en el procés de reindustralització de la factoria de la Zona Franca. “Demanem molt més i no volem lamentacions, que es fa tot el que es pot i que fins aquí hem arribat. Això no ens val, nosaltres volem compromisos reals”, ha afirmat el portaveu de CCOO a Nissan, Miguel Ángel Boiza, a la sortida de la reunió al Departament d’Economia. De fet, el comitè d’empresa ha expressat els seus “dubtes” amb la bona marxa de la mesa de reindustrialització i ha avisat que el temps s’està esgotant. “La data límit per conèixer l’empresa és aquest setembre”, ha recalcat Boiza.\n“S’ha de tenir en compte que no només és tenir la nova companyia, sinó que s’ha de negociar tot el procés de reindustrialització i de recol·locació de la plantilla actual. Tot això necessita un temps”, ha assenyalat el portaveu de CCOO a Nissan, que ha reiterat els “recels” del comitè d’empresa amb la taula de reindustrialització i de la coordinació entre les parts. “Tenim clar que qualsevol projecte important que vulgui venir no ho farà només per les ajudes europees”, ha assenyalat Boiza. “Sinó que vindrà també pel què aporti cada administració en el seu terreny. I tenim por que la rivalitat constant entre els governs de Catalunya i Espanya vagi en detriment i resti més que sumi”, ha reflexionat en veu alta el portaveu de CCOO a Nissan.”Aquest és el nostre temor i sortim de la reunió amb els mateixos dubtes amb els que hem entrat”, ha criticat Boiza, que ha demanat a les dues administracions que “posin per davant” l’interès de la ciutadania i intentar que es perdin la menor quantitat de llocs de treball. “El que han de fer és treballar units. Ha arribat el moment de no queixar-se tant i posar-se a actuar més”, ha etzibat el membre del comitè d’empresa de Nissan, que ha acusat la Generalitat de “tirar pilotes fores” amb els fons europeus Next Generation. “El Govern ens diu que no té molta capacitat per prendre decisions sobre aquests fons, que ho coordina tot Madrid”, ha desvetllat Boiza. “I això es una cosa que no ens creiem. Entenem que la Generalitat té molt a dir en aquest projecte i, pel que sigui, no s’està atrevint a fer-ho”, ha conclòs el portaveu de CCOO a Nissan.


Notícies - Fred més intens i possibles nevades aquest dijous a Sant Cugat\nFred més intens i possibles nevades aquest dijous a Sant Cugat\nL'última hora del temps i de la possible nevada, a Cugat.cat ( 8/feb/18)\nSant Cugat, preparada davant la probabilitat de nevades ( 7/feb/18)\nel 7/feb/18 Alba Triadó Societat PDF\nEl fred de les darreres jornades s'intensificarà aquest dijous a Sant Cugat, entre les sis del matí i les dotze del migdia, amb unes temperatures màximes que no superaran els sis graus. El Servei Meteorològic de Catalunya també ha explicat a Cugat.cat que al llarg del matí les precipitacions podran arribar a Sant Cugat en forma de neu en cotes superiors als 200 metres, cosa que afectaria la Floresta, les Planes i alguns sectors de Valldoreix. Des del servei també expliquen que per sobre dels 400 es podran acumular gruixos de fins a dos centímetres de neu. A partir del migdia les precipitacions aniran a menys i es desplaçaran al litoral i prelitoral de Tarragona. A la ciutat quedaran restes de núvols i les temperatures seran baixes durant tota la jornada.\nRecomanacions davant l'onada de fred\n- Manteniu-vos informats de les previsions del temps i les instruccions de les autoritats. En cas de desplaçament, consulteul'estat de les vies abans de començar el viatge.\n- Eviteu el canvi sobtat de temperatures, sobretot als nens, persones grans i vulnerables\n- Els dies d'onada de fred, eviteu que els nadons surtin al carrer.\n- Cal vestir-se amb roba i calçat adequat. Eviteu peces ajustades i utilitzeu diverses capes per mantenir l'escalfor corporal.\n- Protegiu-vos la cara i el cap.\n- Eviteu el consum d'alcohol, dóna falsa sensació de calor.\n- Vigileu amb els aparells de calefacció per evitar la intoxicació i garantir l'entrada d'aire net. Ventileu la casa cada dia uns 10 minuts.\n- Agafeu el vehicle només si és imprescindible i eviteu desplaçar-vos de nit.\n- Aneu amb compte amb les plaques de gel quan es condueix, poden fer relliscar el cotxe.\nRecomanacions davant el risc de nevades i glaçades\n- Tingueu preparat un transistor i piles de recanvi, llanternes, aliments rics en calories, combustible per a la calefacció i una farmacional amb els medicaments habituals.\n- Eviteu esforços físics intensos.\n- En cas que hi hagi neu a acumulada als terrats, terrasses o balcons, retireu-la sense abocar-la a la via pública.\n- Al cotxe, disposeu de cadenes en bon estat, llanterna i manta de viatge.\n- Planifiqueu bé la ruta si és indispensable fer un desplaçament en automòbil.\n- En cas de neu i gel, conduïu amb velocitat moderada. Si la ruta és perillosa, torneu enrere i busqueu refugi.\n- A la carretera, conduïu sempre que sigui possible per neu verge. No utilitzeu les marques d'altres cotxes.\n- Si comença a nevar, conduïu amb molta suavitat i lentitud\nRecomanacions a la carretera\nEl Servei Català de Trànsit (SCT) demana als conductors que es mantinguin informats de l’estat del trànsit i de la situació meteorològica i que extremin la precaució davant la possibilitat, a partir de primera hora de dijous al matí, de nevades febles a les cotes més altes del litoral central i Àrea Metropolitana.\nÉs important que els conductors es mantinguin informats de l’evolució de la situació viària a través del web d’incidències del Servei Català de Trànsit (Cit.transit.gencat.cat) o del perfil de Twitter @transit, i que adoptin les precaucions que aquestes situacions requereixen.


La Selva TV - Temporal marítim sense conseqüències greus a Blanes\nParal·lelament, també es segueix elaborant l’avaluació dels petits desperfectes que ha ocasionat el temporal, majoritàriament mobiliari urbà com ara les papereres que hi ha instal·lades arran de platja.\nTambé s’haurà de reconstruir una part del muret baix que hi ha a tocar de la platja de Sa Palomera, que va quedar parcialment destrossat per la continuada força de les onades. Precisament aquest tram del passeig continuava avui al matí encerclat amb cintes i tanques de la Policia Local de Blanes, per evitar que els vianants hi accedeixin i així resguardar la seva seguretat.\nLa tasca de la Policia Local i Protecció Civil de Blanes va ser constant des de la matinada d’aquest passat dimarts, atenent les incidències que anava causant el temporal de mar i el fort vent que va arribar a bufar amb ràfegues d’entre 80 i 90 km/hora. Els efectius policials van haver de ser especialment amatents durant les hores diürnes, en què nombrosos vianants s’acostaven perillosament a la línia de trencada de les onades, amb el conseqüent perill que això suposava. Sortosament, cap persona ha patit cap dany greu a conseqüència del temporal.\nD'altra banda s’estarà amatent al pla INUNCAT per netejar les sortides de les rieres que han quedat parcialment taponades per la sorra arrossegada pel temporal. Es tracta que quedin netes per facilitar la sortida d'aigua pluvial en cas que hi hagi previsió de pluges. Mentre duri el temporal de mar que arrossega i amuntega sorra a la sortida de les rieres, és una tasca inútil si no hi ha perill de precipitacions.


Mode vacances també a WhatsApp\nEl mode vacances de WhatsApp: deixar de rebre missatges sense sortir d'un grup\nLa plataforma de missatgeria també ha perfeccionat el mode silenci i treballa en el de comptes vinculats\nBarcelona - Dijous, 18/10/2018 - 14:10\nWhatsApp, la plataforma de missatgeria gratuïta amb més usuaris del món, està treballant en una nova funció: vacances, mode silenci i comptes vinculats. ¿Quina utilitat té això? Per exemple, que l’usuari podrà desconnectar d’un grup de treball durant els seus dies lliures sense necessitat de sortir-ne.\nSegons ha avançat el portal d’internet WABetaInfo, WhatsApp ha estat dissenyant durant aquests últims mesos una nova funció per millorar els xats i en especial les notificacions. Està previst que es pugui tenir una vista prèvia a tots els dispositius.\nUna de les noves funcions, i segurament la més esperada, és el mode vacances. Tot i que encara no se n’han avançat les característiques, bàsicament seran l’ampliació del mode silenci que ja es dona en els grups de WhatsApp. Fins ara els grups arxivats com a silenciosos no tenien l’opció de descartar o no el missatge, només podien fer-ho amb l’avís d’entrada. A partir del moment en què entri en ús el mode vacances, l’usuari no rebrà ni la notificació ni el missatge mentre tingui activada aquesta funció. Gràcies a aquest mode, quan s’habiliti la funció des de la Configuració de notificacions de WhatsApp, els xats que s’hagin desenvolupat durant el període en què hagi sigut activada la funció no apareixeran en cap moment a la pantalla de l’usuari.\nAquesta nova funció estarà disponible en la Configuració de WhatsApp (per a IOS, Android i Windows Phone en el futur), i després a Notificacions.\nQuant a la ja popular funció de mode silenciós, s’ha ampliat per a tots els tipus de mòbil. A partir d’ara, qui utilitzi aquesta opció no veurà la quantitat de missatges que se li hagin pogut enviar en un grup determinat.\nWhatsApp està treballant també en una nova funció que permet vincular el seu compte a serveis externs. La idea està desenvolupada principalment per a WhatsApp Business, però també hi ha alguna referència a l’aplicació normal de WhatsApp.\nL’opció Comptes vinculats s’ubicarà en la configuració del perfil, com ja es fa actualment a Instagram .\nNi correus, ni 'whatsapps', ni trucades: hi ha dret laboral a 'desconnectar'-se\n¿Desconnectem del mòbil per vacances?\n¿Com desconnectar durant les vacances?\nTemes: +Digital Whatsapp Mòbils Android


Akoe · escola de mestres : 400 colps\nAkoe · escola de mestres\nEl tercer trimestre bé que ha començat carregat de coses. I com sempre, la nostra estranya habilitat per liar-nos la manta al coll, acaba per ficar-nos al mig de propostes interessants però com és logic que requerixen el seu temps i dedicació. Una cosa darrere l’altra; slow education? Ara ens ocupa entre moltes altres coses un esdeveniment de calat. El proper dijous 24 d’abril, a les 18 h. a les instal·lacions del Centre Cultural i Esportiu La Petxina de València tindrà lloc la presentació del projecte Akoe · Escola de Mestres. L’objectiu d‘aquest nou espai formatiu en favor de l’escola és definir un espai d’encontre per compartir, intercanviar i fer créixer iniciatives que milloren l’acció de mestres, llicenciats, educadors, desocupats o en actiu. Akoe · Escola de Mestres vol ser un punt de trobada ample, independent, compromés, que puga acollir gent amb la il·lusió de continuar aprenent. I la seua posada en marxa arrenca amb programa força interessant en el qual es presentarà el llibre “Ser mestres del segle, competents o inadaptats” una investigació feta per mestres, alumnes i pares d’escoles cooperatives (ups! la portada està dissenyada per l’admin de 400 colps) i la lectura a càrrec del mestre Ferran Zurriaga d’una Carta al mestre Celestín Freinet.\nI nosaltres ja preparem un vídeo per ser projectat que recolllirà la veu dels autèntics protagonistes: l’alumnat. Hui mateix hem convertit la classe de 4t de primària d’escolagavina en un set de rodatge. Què hauria d’ensenyar una escola de mestres? Què és important per l’alumnat que aprenguen els mestres del segle XXI? Primer la reflexió individual, després la posada en comú en xicotets grups i organització d’aquestos com a grups de rodatge: cà,era, script, gravant, silenci, acció! Si vos interessa la pedagogia, l’educació, l’escola, el cooperativisme, la formació… esteu convidats i convidades.\nOne Response to “Akoe · escola de mestres”\nA una escola de mestres : 400 colps on juliol 5th, 2013 10:38 am\n[...] es va presentar a València l’Escola de Mestres d’Akoe. Amb tal motiu, nosaltres vàrem realitzar un vídeo que dóna veu als autèntics protagonistes dels processos pedagògics, els i les alumnes. [...]


Maker's Mark Bourbon | Whisky |\nHome > Destil·lats>Whisky>Maker's Mark Bourbon\nFabricant completo Mark és un Borbó molt especial, elegant i lleugerament caramel • litzada.\nFont: Kentucky (USA).UU)\nAroma: Caramel i flors de camp\nMark Bourbon de fabricant\nMarca del fabricant És un Borbó molt especial, elegant i lleugerament caramel • litzada. És un Borbó la producció no és molt alta, cada joc s'acaba en barril 19 màxima, aquests barrils que feia per desplaçar-se a través de les diferents alçades en els soterranis de la destil·leria es distribueixen, en funció de la profunditat, hi ha un major o menor variació de temperatura i aquesta rotació assegura una qualitat homogènia de les bótes que es reprodueixen al voltant de sis anys.\nFabricant completo Mark és artesanal, ara continuar segellat posats Ampolles manualment gaudireu com un a un per segellar-los. La recepta de fabricant completo que Mark data de mitjan segle XIX, l'origen d'una marca de segle abans, no obstant això la primera ampolla de fabricant completo que Mark elaborat per aquest destil·leria a Loretto va anar al mercat a la meitat del segle XX, evocant la vella marca històrica familiar desaparegut. La recepta utilitza local de blat de moro, vermell d'hivern blat i maltes d'ordi, la principal característica és l'absència en aquesta recepta de sègol; l'ingredient principal, però és el blat de moro. El resultat és un Borbó molt especial, amb un pas a través de la boca agradoso i elegant.\nVolum de 1 ampolla: 70 Cl\nGrau Alcohòlic: 45º\nSublim de whisky, rodona, ric en matisos prèviament, una mica de flor de taronja, rica en bona fusta, torrats, fumats i torba. Escòcia Aromes: Bosc amb lleugeres notes de fumat i torba i Malta.\nWhisky de 10 naos molt elegants, amb un pas en la bóta de temps suficient per suavitzar. Origen: Escòcia Olors: Llavors seques i saborosa, amb gran varietat de sabors i aromes.\nWhisky perfectament equilibrat, llarg, gairebé a l'eternitat, amb records de xocolata i torba. Origen: Escòcia Aromes: Peat, fumat, torrats\nWhisky Chivas 4,5 L\nJack Daniels 1,5L\nJack Daniels GOLD nº 27\nMaker's Mark Bourbon Fabricant completo Mark és un Borbó molt especial, elegant i lleugerament caramel • litzada. Font: Kentucky (USA).UU) Aroma: Caramel i flors de camp Whisky 882 29.90 Vinosensis 46 in_stock\nhttps://vinosensis.comDestil·latsWhiskyMaker's Mark Bourbon Visit our google profile


El Sant Andreu Atlètic disputa l’últim duel de lliga – UE Sant Andreu\nEl Sant Andreu Atlètic disputa l’últim duel de lliga\nLa lliga arriba a la cloenda. El Sant Andreu Atlètic disputa aquest diumenge al camp del CD Masnou (12:00 h) l’últim partit del campionat. Els andreuencs, amb la victòria enfront de l’AT Piferrer, van trencar una ratxa de sis derrotes consecutives, i es troben en una posició tranquil·la a la classificació, concretament a la desena.\nTot i començar molt bé la temporada, i estar lluitant per les posicions capdavanteres durant la primera volta, els andreuencs, a la segona part del campionat, han petit un sotrac. A partir de la jornada 20, el Sant Andreu Atlètic ha sumat 10 derrotes en 14 partits, cosa que els ha fet perdre les opcions d’ascens i instal·lar-se a la zona mitjana de la classificació. Amb la permanència assolida ja fa unes jornades, el filial quadribarrat es desplaça aquest diumenge al camp del CD Masnou (12:00 h) en el corresponent a l’últim partit de lliga.\nEl Masnou ocupa la vuitena posició i té cinc punts més que el Sant Andreu Atlètic. Els masnovins no arriben en un bon moment, ja que han perdut en les darreres dues jornades. El filial quadribarrat vol obtenir una nova victòria, que serveixi per finalitzar el campionat amb un bon regust.\nImatge: CE Europa.\nL’esperit d’Olot apareix a Llagostera (1-2)\nPremsa16 de febrer de 2019\nPremsa15 de febrer de 2019\nDani López, nou entrenador del Sant Andreu Atlètic\nVine a Llagostera amb autocar


Els paisatges de la llegenda del Comte Arnau inspiren una exposició fotogràfica - Garrotxa Digital\nLa proposta és obra de Pau Guerrero i recull una sèrie de fotografies de paisatges que ens ajuden a situar la història del Comte Arnau en alguns espais naturals relacionats amb la llegenda.\nAquesta setmana també s’ha presentat a Olot el llibre amb què culmina el projecte, titulat ‘Paisatge i llegenda del Comte Arnau’ i l’equip del programa MAC Exprés va poder parlar amb l’autor del projecte. L’exposició pot visitar-se al Centre de Documentació del Paisatge de l‘Hospici d’Olot fins l’11 de gener.\nEl dinar solidari organitzat per els amics del missioner olotí Joan Soler ha comptat amb 270 comensals. L'acte ha recaptat 4.800 euros pel projecte de Soler, l'ampliació d'un col·legi del Togo a la ciutat de Napaong. El dinar solidari organitzat per els…\nAquest dissabte a les 10 de la nit torna el Liceu a la fresca, un projecte de caràcter divulgatiu amb l’objectiu de desmitificar conceptes associats a l’Òpera, oferint títols atractius i accessibles de manera que el Liceu sigui de tots. La Garrotxa participarà…


Uendos, Greixets i Maremortes: LAPORTA A VALÈNCIA: UNA CRÒNICA DELS FETS\nA les 11.30h estava previst que vingueren els diputats electes de SI (Solidaritat per la Independència) i que començara l’acte. Un acte que contava amb tots els permisos oficials, i que per tant, no s’hi podia manifestar cap altra organització política al mateix lloc.\nA les 10.45h trencàvem pel carrer Barcelonina de València per enfilar cap a la plaça de Sant Jordi on es troba l’hotel. Només ataüllar la plaça ja veiérem un grup de quinze o vint persones amb banderes blaveres i espanyoles. No costava gens identificar-los com a membres del GAV, d’Espanya 2000 i de Coalició Valenciana. També hi havia diverses furgonetes de policia amb els corresponents agents distribuïts per la zona. Potser hi havia tants policies com manifestants radicals del nacionalisme espanyol. Nosaltres trencàrem pel costa de la plaça que no hi havia ultres –només policia– i sota els crits de puta Catalunya, catalans a fer la mà, fora colons catalans i diverses floretes per l’estil arribàrem a la porta de l’hotel. Allí saludàrem alguns amics i coneguts –ja hi seríem una centena d’assistents– i férem temps mentre aprofitava per fer fotos i observar l’espectacle que ens estaven oferint els nacionalistes espanyols que no defallien en els seus insults.\nEstant a la vorera observe com el cap d’Espanya 2000 –i cap d’una empresa de seguretat, Levantina, crec. Afig aquesta dada perquè l’home anava acompanyat de guardaespatles de l’empresa– es passejava entre nosaltres coixim-coixam amb una samarreta amb bibarrada i una llegenda que deia: Orgulloso de ser espanyol; con dos cojones. En un moment determinat intenta entrar a l’hotel i s’hi produeix una escena curiosa. El mec havia tingut la precaució de llogar habitació la nit anterior i així tindria dret a entrar quan li rotara. Bé, doncs intenta entrar-hi i topeta amb el pit de Josep Guia. Ho torna a intentar i torna a topetar-hi. Immediatament li demana irades explicacions i ensenya la reserva d’habitació. Com que Guia (President del PSAN) era coneixedor de la situació li respon que ell sí que tenia reserva, però que els acompanyants, no. I és aleshores quan el que portava la samarreta “con dos cojones” li contesta fent-se el gracioset que van amb ell perquè no volia passar la nit sol; o és que ell no podia ser maricón? Després l’amenaçà dient-li que pensava denunciar-lo per impedir-li l’entrada. A tot això l’orquestra del carrer no deixava d’amenitzar amb tot tipus de floretes a crit pelat i controlats per la policia a una trentena de metres de la porta de l’hotel.\nCom que per la porta i el rebedor de l’hotel hi havia quatre o cinc policies secretes en cridaren un per solucionar la qüestió. No sé com quedaren perquè em vaig posar a parlar amb Núria i ja no ho vaig veure, però la cosa no anà a més de moment.\nA poc a poc anava venint més gent –en total acabaríem sent-ne uns tres-cents–, i també de nacionalistes espanyols, que acabaren sent-ne tres o quatre dotzenes amb vocació coral.\nTot i que se sabia que hi havia quatre o cinc elements del GAV i d’E 2000 pel rebedor de l’hotel, com que no passava res i hi havia secreta per allí, ningú no els feia cas.\nAl final arribà Joan Laporta i els crits dels nacionalistes espanyols es multiplicaren amb insults del tipus: fills de puta, terroristes, invasor, fora de Valencia, i un llarg i generossíssim enfilall de qualificatius que denotaven una acuradíssima educació plena d’arguments d’allò ben construïts. Com que continuaven custodiats per la policia, la cosa no anava a més; el galliner estava escarotat, però controlat.\nQuan arribà Laporta, tots els que anaven a intervenir en l’acte es posaren darrere d’un rètol que deia: BENVINGUTS A VALÈNCIA. I com que els de la coral bibarrada no paraven d’insultar, cridaren cinc o sis vegades la tornadeta: IN- INDE-INDEPEN-CI-A. Així i tot, un dels assistents que escridassà contra els castellans una sola vegada se li cridà immediatament l’atenció per no caure en el parany de la provocació –que era el que volien–. Anote aquesta anècdota perquè el full parroquial de Canal9 digué en les notícies que els valencians del GAV –com si la majoria dels que assistíem a l’acte no fórem valencians– respongueren a les provocacions dels catalanistes. Són més cínics que Neró. Eren ells qui no pararen en tot el matí d’insultar-nos sense haver-los dit absolutament res. Una manipulació més de Canal 9 del PP valencià.\nAcabat el tema cantaire entràrem a l’hotel i els quatre o cinc membres nacionalistes espanyols (Sentandreu, el d’E2000...) es llançaren a agredir a Laporta sense que la policia intervinguera al moment. Foren els membres que l’acompanyaven i els de l’hotel qui impediren l’agressió. Com que jo també hi estava vaig ser convidat a esnifar el gas que ens llançaren –no vaig veure qui ho féu, però una hora després encara em picava la gola.\nUna pregunta, els hagueren deixat arribar tan lluny si l’agredit haguera estat el rei, Zapatero, Camps o Rita? De segur que hagueren estat detinguts molt abans.\nMai no havia vist tant d’odi com el que reflectia la cara d’aquesta gent. Els ulls estaven a punt de rebentar-los de la tensió que hi acumulaven i la gola se’ls esgarrava plena d’insults. Tot açò és fruit de la xenofòbia instaurada des de la Batalla de València pels polítics del moment –esquerres i dretes de la dècada dels 70– i continuada pels governs del PP al País Valencià. Qui es farà responsable de les diverses desgràcies –assassinat– que està produint i amb aquest odi pot continuar produint?\nDesprés entràrem a la sala i l’acte es desenvolupà sense cap incident més.\nAhir, potser, se sembrà el que podria ser el despertar valencià front a l’anorreament intens i continuat que estem patint per part de l’imperialisme espanyol.\nQuè volem esperar d'una societat plena de residus franquistes que deurien d'haver estat erradicats quan pertocava? Ara, però, hem de patir-ne les conseqüències i conviure, sí és que podem, amb tots aquestos bròfecs incults, maleducats, cerrils, intransigents, que van aprendre a pensar amb els collons i per això tenen el cervell atrofiat.\n24 de gener de 2011, a les 16:46\nSembla que els fatxes van agafant empenta. Que no tornarem a les baralles dels 80?\nI jo que em pensava que tot això s'havia acabat per sempre més...\nEspere que tot quede en una anècdota, però amb actituds com les de Canal 9 i el seu ho tenim magre... Fins i tot, el diari "El Mundo" va donar una informació molt més objectiva:\n24 de gener de 2011, a les 21:32\nAquí a dalt, a la meva part de terra, ho tenim magre, però vosaltres ací baix, ho teniu molt, però que molt fotut. Avantatge? Sembla que no hi ha tants enemics disfressats de catalanistes/ independentistes, i és que estem venuts, Francesc!\n25 de gener de 2011, a les 20:39\nSanta paciència, nois! Us planyo. Ho teniu pelut. Ànims!\n25 de gener de 2011, a les 23:10\nEt felicito per la teva crònica. Aquí ens ha arribat, però poc detallada, ja saps que els mitjans es veu que depén de quines notícies no les consideren tant notícies.\nUs felicito també per tirar endavant actes com aquest. Si aquí ja ens és complicat (en un dels actes que vam fer a la meva zona van venir mossos per amenaça telefònica) doncs imagino que a les terres valencianes encara ho teniu més.\nForça i sempre endavant!!!! Una companya de S.I. de l'Empordà-\n26 de gener de 2011, a les 19:31


Roda el món i torna al bloc: 80 dies\nPublicat per Carme Rosanas a 19:59\nMcAbeu 17 d’octubre de 2014, a les 20:26\nHi he rumiat una estona, en la pregunta de l'enquesta, i encara que penso que un cert control facilitaria les coses també veig que no és gaire factible quan hi ha tanta gent apuntada per tant aquesta vegada (i sense que serveixi de precedent) m'he decantat pel NO.\nCarme Rosanas 17 d’octubre de 2014, a les 23:49\nJa sabeu que jo també em decanto pel No ( en aquest cas només i sense que serveixi de precedent). Perquè em sembla complicat i gens fàcil de fer complir.\nXeXu 18 d’octubre de 2014, a les 12:00\nJo pensava que ja havia votat, ara intento votar pel Sí i no m'apunta, però bé, penso que serà un desgavell si cadascú escriu quan li sembla, i que serà difícil de controlar quants cops publica cadascú i això. Si ja s'han colat algunes publicacions fora d'hores, imagineu què passarà quan hi hagi via lliure.\nHo faré com digui la majoria, i de moment sembla clara. Ja ho tenim aquí això...\nCarme Rosanas 18 d’octubre de 2014, a les 12:03\nSí, sí que te l'ha agafat, al menys jo veig un vot al sí, que ahir no hi era, després de votar en Mc.\nSi per aquelles coses guanyés el sí, m'hi ajudaries, a posar ordre, XeXu?\nElfreelang 18 d’octubre de 2014, a les 14:57\nacabo de votar pel no ......a fora a la vida i al nou ena serà sí, entenc que seria complicat oi Carme, crec que sabent que el limit és entre un i tres posts ja està bé\nsa lluna 18 d’octubre de 2014, a les 15:47\nJa he votat pel NO també!\nPenso que som molts per a dur un control.\nAferradetes ... ja hi som!! :)\nM. Roser 18 d’octubre de 2014, a les 21:13\nEn aquest cas també he votat no...És molt difícil de posar un ordre amb tanta gent!\nM. Roser 18 d’octubre de 2014, a les 21:14\nAnònim 20 d’octubre de 2014, a les 10:34\n“Es molt difícil posar un ordre amb tanta gent” Collonades. Més difícil es fer que un país es manifesti any darrera any i mira...\nA veure quants som? 70. Quants dies hi ha al gener? 31. Quants posts com a màxim per cap hem dit que faríem 3? 70 x 3 = 210. 31 / 210 = 0,1476, això vol dir un post cada 3 hores i 32 minuts aproximadament. Se li assigna a cada un 3 hores en les que publicar de manera arbitrària, i que cadascú triï si vol publicar en una, en dues o en les tres franges.\nSegur que hi haurà que no s’hi fixarà i publicarà quan li doni en gana, tampoc es tracta de posar-se a vigilar que tothom publiqui quan se li ha assignat, però amb sort, aquesta gent serà una minoria.\nAnònim 20 d’octubre de 2014, a les 10:38\nPer cert, es complicat assegurar la fiabilitat d’aquestes enquestes. Esborrant les cookies, renovant la IP i com a molt també la MAC un podria votar tantes vegades com volgués. Es clar que s’hauria de ser molt retorçat per fer una cosa així...\nCarme Rosanas 20 d’octubre de 2014, a les 20:10\npons, quines coses dius, qui es prendria tantes molèsties per aquesta enquesta...\nEm falta una cosa molt important... que em calculis l'estona que trigaré per muntar tot aquesta programa de participació i la normativa corresponent... la feina de vigilància no cal perquè no la penso fer... l'altra depèn de les ganes i del càlcul de temps. Gràcies per veure-ho tot tan fàcil, sobretot quan la feina no l'has de fer tu!!!\nAnònim 22 d’octubre de 2014, a les 9:31\nSi una cosa caracteritza la gent que hi ha apuntada en aquesta iniciativa es que molts d’ells no son passos mandrosos i no seran pocs els que s’ofereixin a donar-te un cop de ma quan calgui. Fins hi tot jo mateix, imaginat!\nLa normativa corresponent es tan senzilla com: Cadascú pot publicar un post a les hores que té assignades. O si vol només fer-ne servir una o dues d’elles.\nSi em dius el nombre de participants jo mateix et calculo l’hora que hauria de publicar cadascú.\nSi trobes que es massa feina realitzar una de les opcions, quin sentit té fer l’enquesta?\nCarme Rosanas 22 d’octubre de 2014, a les 14:38\nA veure, pons...\nSi l'enquesta la contestés una quantitat de gent raonable, i l a majoria votés que sí... (tenint en compte que som gairebé 80 inscrits... No sé com a mínim el 50 %...)\nVoldria dir dues coses:\n1.- que la majoria de gent està al cas del que diem\n2. - i que està disposada a seguir les normes d'horaris\nAleshores, jo dedicaria el temps que calgués (amb la vostra inestimable ajuda) per establir un ordre.\nPerò la realitat és tota una altra. La gent ( en general i salvant agradabílissimes excepcions) no es preocupa d'estar al cas de res i se'ls ha d'anar al darrere continuament.\nO sigui que si no tinc les evidencies número 1 i 2, no penso fer feina inútil, de la qual ningú farà ni el més punyetero cas ( perdó, sí, sí, seríem 8 o 10 que ho respectaríem).\nPer altra part i perdona que em repeteixi, em donaré per satisfeta si quan arribi el gener 2015, hi participa la meitat de les persones apuntades... I això que penso durant el darrer mes, escriure per mail el recordatori a tothom.\nO sigui que... Endavant les atxes i segur que sortirà fantàstic...\nCarme Rosanas 22 d’octubre de 2014, a les 14:55\n50% de participació volia dir...\nAnònim 23 d’octubre de 2014, a les 8:28\nJo només intentava defensar la meva posició per tal que el protagonisme dels posts de tothom fos relativament equitatiu. Perquè ja se sap que molta gent es llegeix l'últim post publicat i s'oblida dels de sota.\nTens raó, realment he pecat d'optimista, vist l'èxit participatiu de l'enquesta està clar que només un petit percentatge de gent està al cas d'això.\nDe totes maneres no canviaré el meu vot ;)\nCarme Rosanas 23 d’octubre de 2014, a les 8:51\nUn vot expressat amb convenciment no s'ha de canviar mai, pons!!!\nGràcies per estar al cas... T'asseguro que t'ho dic de tot cor!!!


Joan Borja, coordinador de la seu universitària, guanya el “Bernat Capó” « Infobenissa\nJoan Borja, coordinador de la seu universitària, guanya el “Bernat Capó”\n28 de Novembre de 2004 No hi ha comentaris\nEl premi Bernat Capó-Bancaixa, que edita Edicions del Bullent, té ja importància. És una cita multicolor: política, social i cultural (i de banderes de la carpa). Vegeu sinó demòcrata-cristians, socialistes, socialistes més valencians, nacionalistes, verds, independents: en la mateixa taula, música, conversa i bon ambient. Tot es prepara minuciosament perquè la gal·la vaja per bon camí, cosa que amb Toni Mestre de director d’orquestra està més que controlada. Així fins el moment de l’emoció que, ai senyor, el protocol es concentra únicament a escoltar el guanyador del premi i tota la resta gira al seu al voltant. A destacar també la deliciosa música de La Sonora del Maurà, formació de Pego que va amenitzar tota la vetllada.\nDivendres passat a la nit l’escriptor d’Altea, Joan Borja i Sanz, es va alçar amb el 6é Premi Bernat Capó-Bancaixa, de difusió de la cultura popular. El llibre Llegendes del sud, presentat sota el pseudònim d’Enric Martínez i Caturla, és, segons va manifestar el propi autor, “un viatge pels espais llegendaris de la geografia valenciana: un viatge circular que comença i acaba en el mar de Dénia i Xàbia i que proposa, més enllà del recorregut físic, una travessia emocionant cap a la imaginació popular dels valencians”.\n“Paratges i paisatges”\nFins i tot Borja, que és professor de Filologia catalana en la Universitat d’Alacant i coordinador de la Seu Universitària La Marina de Benissa, va anar més lluny i va assenyalar que “el llibre perfectament pot complir la funció d’una guia turística sobre paisatges i paratges realment espectaculars”.\nNo obstant, les paraules més emocionades i emocionants alhora li les va dedicar Borja a la seva esposa que “està embarassada de vuit mesos” desitjant a continuació que “la criatura que aviat arribarà puga gaudir en el futur de les terres que visite en el llibre”.\nPer al jurat del premi, Llegendes del sud “realitza una clara transmissió de continguts que facilita la seua lectura per a qualsevol públic i que es combina amb una investigació realitzada amb rigor científic que s’ha donat en l’estudi d’un ampli corpus de llegendes que han estat publicades o transmeses de formal oral per part de diferents emissors”.\nEls altres dos finalistes van ser Contes de pansero, de Josep Castelló i Vives i El rituals de la mort i de la vida, que va concórrer sota la plica Pleniluni.\nPer la seua banda, l’escriptor de Benissa, Bernat Capó, va apostar per la cultura popular com a “via per conèixer la comarca i el país millor” i va emplaçar els polítics a treballar en la difusió dels llibres que contenen aquesta temàtica.\nAixí mateix, Capó va aprofitar l’ocasió per reclamar que una cita com la del divendres serveix per a “defensar la nostra maltractada llengua sobretot per part de polítics que diuen defensar-la i ho fan en castellà”. “Aquest no és el camí que hem de seguir”, va asseverar finalment.\nLa batllesa de Dénia, Paqui Viciano, es va encarregar de tancar la nit amb un discurs en què va agafar el guant de Capó i va assegurar que “l’Ajuntament de Dénia ja està apostant per la cultura popular però encara és poc i cal buscar més iniciativa”.\nFi de festa. Abans d’agafar el son, una ullada al llibre que ha regalat Edicions del Bullent aquest any. Fuster o l’estratègia del centaure, uff, millor provar al matí següent amb la llum del dia. Fins el proper any.\nLa Seu universitària organitza el I curs de cultura popular (15/10/2004)


El Tribunal Suprem revoca el tercer grau dels presos del procés | SER Catalunya | Cadena SER\n25 de febrero de 2021 Actualizado a las 20:43 CET\nL'Alt Tribunal rebutja també els 100.2 dels condemnats per "manca de vinculació amb el procés de reinserció"\nLa sala presidida per Marchena considera "prematures" les sortides\nEl suprem envia un ultimàtum a l'administració penitenciària catalana, a qui acusa de buidar de contingut la sentència\nEscucha ENTREVISTA. Dolors Bassa sobre la revocació del tercer grau: “No per esperat és menys dolorós” en Play SER\n04/12/2020 - 10:57 h. CET\nTornada a la casella de sortida. Cinc mesos després que la Generalitat atorgués el tercer grau als líders independentistes, el Suprem ha posat punt i final a la semi llibertat dels presos. La decisió afecta especialment a l'expresidenta del Parlament, Carme Forcadell, i l'exconsellera Dolors Bassa, que fins avui seguien gaudint del tercer grau i anant a la presó només per dormir entre setmana. El suprem s’alinea per tant amb la Fiscalia, que demanava no obviar l'"extrema gravetat" dels delictes pels quals tots havien estat condemnats. El tribunal que els va jutjat considera que el tercer grau és “una mesura prematura”, “màximament quan es tracta de condemnes elevades (de 9 a 13 anys de presó) de les quals cap ha complert la meitat, i la majoria ni tan sols una quarta part”.\nLes resolucions del Suprem insisteixen molt en la defensa de la “llibertat ideològica”. El president de la sala penal, Manuel Marchena signa que “cap dels acusats en aquest procediment ha estat condemnat per perseguir la independència de Catalunya. Les idees de reforma, fins i tot ruptura, del sistema constitucional no són, per descomptat, delictives. La seva legitimitat és inqüestionable, està fora de qualsevol dubte”. Les idees no són delicte, manté el Suprem, i la prova d’això, diuen els jutges, és que Oriol Junqueras és a la presó condemnat a 13 anys i Pere Aragonès, company de partit, que, en principi, comparteix les mateixes idees, està al capdavant del Govern: “ningú compleix condemna en un Centre Penitenciari per les seves idees polítiques. Bona prova d'això és que el govern autonòmic de Catalunya, en l'actualitat, està presidit per un dirigent del mateix partit polític -i, per tant, de la mateixa ideologia- que l'intern recurrent”.\nRetret greu a l’administració penitenciària catalana\nSense pal·liatius, la sentència envia un missatge molt dur a l'administració penitenciària catalana. L’acusa de “buidar” de contingut la sentència, sotmetent-la “a una relectura disfressada de tractament penitenciari privilegiat i, precisament per això, improcedent”. El Suprem insisteix que les juntes de tractament de les presons no poden convertir-se “en una extravagant tercera instància que s'arroga la tasca de fer més justa la decisió emanada dels jutges i tribunals constitucionalment anomenats”.\nLa Sala parla d'un “distanciament” de l’administració penitenciaria respecte les funcions que haurien de complir i recorda que “el seu acatament de la legalitat no ha de dependre del seu grau d'identificació o desacord amb l'argumentació jurídica sobre la qual es fonamenta la condemna”. El retret inclou un ultimàtum: “La reiteració d'aquesta idea -que la Sala ja ha exposat en anteriors resolucions- no hauria de resultar ja necessària”.\nDolors Bassa: “per ser esperat no és menys dolorós”\nLa decisió no els ha agafat per sorpresa, tot i que això no els ha alleugerit, segons explicava a “Aquí amb Josep Cuní” de SER CATALUNYA l’expresidenta Dolors Bassa instants després de fer-se pública la decisió del Suprem: “Una vegada més, no per ser esperat és menys dolorós. És molt dolorós. Especialment avui que teníem, per primera vegada, 5 nits per dormir a casa [a causa del pont de desembre]”. Aquest dimecres Bassa ja avançava al mateix programa que sabia que era qüestió de dies "l'esperança és l'últim que es perd però és tan mínima que es fa difícil mantenir la serenor. Malauradament tinc la bossa fet a casa per si he de tornar a la presó avui o demà i provo de no fer gaires idees de futur perquè mentalment acabaria destrossada”.\nEl Tribunal Suprem va imposar condemnes d'entre nou i tretze anys de presó a nou dels líders independentistes encausats, acusats de sedició per desafiar l'Estat i celebrar un referèndum il·legal. Malgrat la llargada de les penes, la Generalitat els va concedir la semi llibertat 9 mesos després de la sentència i tots els jutges de vigilància penitenciaria catalans han avalat les sortides dels presos. Consideren que la "gravetat delictiva" i la llargada de les penes "no constitueixen obstacles insalvables" al tercer grau que els van concedir els serveis penitenciaris de la Generalitat. Els magistrats s'agafen als informes positius dels equips tècnics de les presons: afirmen que els condemnats "reconeixen" els fets pels quals van ser condemnades i les seves conseqüències "sense renunciar a la ideologia, matèria no punible òbviament".\nDescartat el 100.2\nL'Alt Tribunal també havia de decidir sobre l'article 100.2 del reglament penitenciari que va ser tombat pel Tribunal Suprem en el cas de l'expresidenta del Parlament, Carme Forcadell. Ja llavors la sala presidida per Manuel Marchena va descartar decisions que "amaguin excarceracions pròpies del tercer grau per a l'aplicació d'un règim de semi llibertat que res té a veure amb la funció resocializadora que és pròpia de les penes privatives de llibertat". Ara, fa extensiu l’argument a la resta: creu que les feines que feien no tenen “cap vinculació” amb el procés de reinserció social d'aquests penats. El tribunal afegeix que “no posa en dubte el bon comportament de l’intern, la seva actitud plenament col·laborada amb l'Equip i la seva implicació respecte a la correcta assistència, rendiment i actitud de les diferents activitats” però creu que “permet salvar aquesta absència absoluta d'enllaç entre el programa que es proposa i el procés de reinserció social del penat que, com és obvi, no pot ser aliè als delictes comesos, un delicte de sedició i un delicte de malversació”.


La ciutat d'en Nyoca: la Barcelona confinada de fa 200 anys | Històries de Barcelona\nPosted by Històries de Barcelona on 27 abril 2020 2 Comments\nAl llarg de la seva història Barcelona ha patit múltiples epidèmies. Una de les més devastadores va ser la febre groga de 1821, que va matar una desena part de la població. Les notícies de la premsa i els relats dels dietaris particulars ens permeten reconstruir uns fets que tenen paral·lelismes curiosos amb els que vivim 199 anys després.\nLa mort als carrers Barcelona. Xilografia d’un romanço dedicat a l’epidèmia de 1821\nEl 3 d’agost de 1821 la Junta Municipal de Sanitat va detectar una sèrie de morts per “malaltia sospitosa” a la Barceloneta. En un primer moment es va creure que podia tractar-se de “calenturas estacionarias”. Alguns metges van suggerir l’aïllament dels possibles contagiats, però la majoria van considerar que aquesta postura era massa alarmista, negant el risc d’epidèmia.\nMentre les autoritats sanitàries creien tenir la situació controlada i feien crides a la calma, el brot s’anava estenent. Davant el degoteig de morts, es van aïllar tots els malalts en un llatzeret brut. Més tard es van habilitar dos llatzerets d’observació a Gràcia, al Convent de Jesús i a la Casa de la Virreina, per posar en quarantena als possibles infectats, mentre es fumigaven les seves cases.\nEl 6 d’agost la Junta Municipal de Sanitat va llançar aquesta crida a la calma\nContagionistes i anticontagionistes\nLa irrupció d’una malaltia pràcticament desconeguda va generar un encès debat social. Especialment entre la comunitat mèdica, dividida sobre la causa de la plaga i les mesures per combatre-la. Segons els anomenats contagionistes la malaltia era d’origen exòtic i havia arribat en vaixells procedents de les Antilles, contagiant a la població. Els anticontagionistes, en canvi, negaven la transmissibilitat entre persones. Creien que l’origen eren focus d’infecció local, que situaven en les aigües estancades del port i en el deficient estat del clavegueram i del Rec Comtal, accentuat per una situació climàtica d’intensa calor i sequera.\nAleshores encara es desconeixia que la causa de la febre groga és un virus, que es transmet per la picada d’un mosquit. El nom de la malaltia identifica els dos símptomes més característics: la febre i la icterícia. En els quadres més greus també provocava hemorràgies, vòmits negres i, en un 20% dels casos, la mort. Probablement va arribar a Barcelona en dos vaixells procedents de l’Havana, el Gran Turco i el Tallapiedra, que es dedicaven al comerç de productes colonials i al tràfic d’esclaus.\nGravat francès sobre la febre groga a Barcelona\nEncara que les tesis contagonistes eren majoritàries a les juntes Municipal i Superior de Sanitat, les autoritats van trigar dies a actuar. L’historiador Josep Maria Fradera recull dues teories que explicarien la lenta reacció dels governants.1 D’una banda, la pressió del comerç marítim, que no volia que s’aturés la navegació. I de l’altra, la creença estesa entre els liberals que els rumors de l’epidèmia eren una mena de campanya de fake news dels absolutistes per desprestigiar el fràgil govern constitucional, que només feia un any que era al poder.\nDiaris com el britànic The Times es van fer ressò de l’epidèmia (26 de setembre de 1821)\nQuan les autoritats van acabar assumint les tesis contagionistes de la Junta de Sanitat l’epidèmia ja estava descontrolada. El 3 de setembre l’Ajuntament va posar en quarantena el port i la Barceloneta, incomunicant el barri mariner de la resta de la ciutat.\nLa mesura va ser molt impopular i va rebre crítiques ferotges des dels sectors anticontagionistes. Però ni l’estricta vigilància ni l’amenaça de les multes econòmiques van impedir que algunes persones burlessin els controls. Algunes coses no canvien mai…\nFragment d’un manifest anticontagionista que relata com alguns malalts es saltaven els cordons sanitaris. El fet que no contagiessin a ningú s’interpreta com un aval a les seves teories\nSeguint els postulats anticontagionistes, molts malalts ignoraven les consignes d’aïllament. Fins i tot corria el rumor que els metges enverinaven als interns dels llatzarets i els pacients es negaven a ingressar-hi, obligant a intervenir a la cavalleria.\nEls motins es van anar estenent i les autoritats sanitàries es van convertir en objectiu de les ires populars. Una de les víctimes dels avalots va ser Joan Francesc Bahí, vocal de la Junta Superior de Sanitat i defensor del contagionisme.\nFragment del llibre “Relación médico-política sobre la aparición de la fiebre amarilla, a últimos de julio y principios de agosto de 1821” escrit pel metge Francesc Bahí.\nDavant la desconfiança que generaven els metges, els barcelonins es van entregar a la fe. El 2 de setembre van començar les rogatives a la Catedral. S’organitzaven processons amb la Verge de la Mercè sota pal·li, seguida de milers de persones, incloent-hi els representants de l’Ajuntament liberal.\nEl 17 de setembre la Junta Superior de Sanitat del Regne va imposar un cordó sanitari a Barcelona, que va quedar confinada dins les seves muralles. Els militars controlaven tota entrada i sortida de la ciutat.\nOrdre de confinament de Barcelona, publicada per la Gaceta de Madrid (l’actual BOE)\nEl metge francès André Mazet auxiliant als malalts, abans de morir ell mateix de la febre.\nEs va suspendre tota activitat lúdica, com les corrides de toros, que eren el principal espectacle de masses quan el futbol encara no existia. La Casa del Teatre (l’únic teatre de la ciutat) va tancar. Es va clausurar el port i la ciutat va patir l’escassetat d’aliments. Moltes fàbriques es van aturar. El pànic es va estendre. Els aldarulls i saquejos es van multiplicar per la falta de feina i de menjar. La greu situació de Barcelona va ser notícia internacional i els metges estrangers venien a la ciutat per estudiar la malaltia.\nLes famílies benestants van fugir de Barcelona, buscant refugi als pobles més ventilats del pla. Els més desafavorits (els menesterosos, en llenguatge de l’època) es van quedar confinats dins de les muralles, patint directament els estralls de l’epidèmia.\nLa Diputació de Catalunya, la Capitania General i la Junta Superior de Sanitat es van traslladar a Esparreguera. Només es van quedar a la ciutat les autoritats municipals, l’alcalde Josep Marià de Cabanes i els seus regidors, quatre dels quals van perdre la vida. També van morir molts metges i religiosos que es van quedar per assistir als malalts.\nEl Campament Sanitari de la Constitució\nBalanç de morts i d’infectats del 18 d’octubre, publicat pel Diari de Barcelona\nA principis d’octubre es va arribar al que ara se’n diria el pic de la corba, amb una mitjana de 200 morts diaris. Cap a meitat de mes les famílies humils que havien sobreviscut van poder ser evacuades a l’anomenat “Campamento Sanitario de la Constitución”, instal·lat fora de les muralles.\nEl Campament Sanitari de la Constitució, en una litografia de Louis Vuillaume. La Creu Coberta apareix en primer terme\nEra un assentament format per 400 barraques, molt precàries. S’estenia per la falda nord de Montjuïc, on ara hi ha la Fira, fins a la Creu Coberta, que aleshores era una de creu de terme entre camps. A cada barracot hi vivien deu persones. En total, 4.000 persones amuntegades en condicions miserables. Rebien l’ajuda benèfica d’una sopa i dos rals al dia.\nMés enllà del pompós nom oficial, el campament era conegut popularment com la ciutat d’en Nyoca. La nyoca era una barreja de fruits secs, que tradicionalment es regalava als batejos. L’apel·latiu va fer fortuna i posteriorment es va generalitzar per referir-se, despectivament, als barris humils i, fins i tot, a la ciutat de Barcelona.\nAfectats de febre groga en un gravat de l’època\nEl 18 de desembre de 1821 es va aixecar el cordó sanitari, posant fi al confinament de Barcelona. El campament va funcionar fins al dia 21.\nLa febre groga va deixar entre 6.000 i 9.000 morts (les xifres ballen segons la font), d’una població d’uns 100.000 habitants. El metge francès Mathieu Audouard fins i tot va elevar les víctimes a 16.000. La majoria van ser enterrades al flamant cementiri del Poblenou, on es va erigir un templet en la seva memòria i en especial a la dels metges, clergues i autoritats municipals que es van quedar a la ciutat lluitant contra l’epidèmia. El monument actual és una reconstrucció de l’original, feta per Leandre Albareda el 1895.\nCenotafi dedicat a les víctimes de l’epidèmia al cementiri del Poblenou\nA conseqüència de la tragèdia, l’any 1824 es va aprovar un decret que obligava a guardar quarantena als vaixells procedents de les Antilles. Però davant les pressions de la poderosa Companyia Transatlàntica d’Antonio López la resolució va ser anul·lada el 1868. Només dos anys després Barcelona va patir un nou brot de febre groga, que va deixar un miler més de morts.\n1870epidèmiesLa Barcelonetasegle XIX\nFelicidades por tu trabajo! Me ha encantado el artículo, me encantaría compartirlo con los oyentes del programa que hago cada lunes en ona de Sants si me das el permiso para poderlo emitir.\nGracias Natalia! Sin problema, te agradezco si puedes mencionar el blog, historiesdebcn.com 🙂


Mallorca ha estat el plató d'excepció de desenes de rodatges de pel·lícules i anuncis\nLa bellesa de la Serra de Tramuntana, les seves carreteres sinuoses, l'arquitectura mil•lenària, les cales secretes, l'encant dels seus pobles i el caràcter de la seva gent han conquerit directors de tot el món per rodar a Mallorca amb una ruta d'escenaris que cal revisar en persona. Actors de la talla de Tom Hanks, Halle Berry o Pierce Brosnan han gravat desenes d'escenes als paisatges de l'illa i se n'han quedat corpresos de la bellesa.\nAquest municipi, considerat el cor de la Serra de Tramuntana, destaca per tenir la vall de tarongers més gran de Mallorca.\nTant el nucli antic de Sóller, amb el fascinant tramvia, com el dinàmic port, són llocs on val la pena divertir-se només per la bellesa dels seus paisatges, marcats per la vegetació típicament mediterrània i el cultiu dels cítrics.\nMarcats per la vegetació típicament mediterrània i l'arrelat cultiu de cítrics, la vall de Sóller és un món de màgia que sembla inventat per una ment prodigiosa. Ubicat entre Deià i Fornalutx, està envoltat de racons naturals únics, com el Puig Major i el barranc de Biniaraix.\nLes seves terres són el cor de la Serra de Tramuntana: just cal pujar als miradors, passejar pels boscos de pins i tarongers que envolten el poble, i baixar a la vora del port per contemplar com en cap altre lloc les muntanyes de Mallorca.\nEn el centre del poble de Sóller trobaràs una bella plaça amb una església, diversos museus i edificis nobles, mercats i les petites cases de sempre disseminades per carrers estretíssims. Al fons, finques de tarongers amb els fruits de les quals es preparen les millors melmelades de l'illa.\nDeià, símbol de la Mediterrània\nAquest poble, que creix al voltant de la muntanya Teix, s'ha convertit en metàfora de l'estil de vida mediterrani.\nRutes amb motocicleta per les carreteres de la Serra de Tramuntana, un bany entre les roques, un dinar en família a una casa típica mirant la mar, els carrerons, la gent i les rialles cap al tard donen forma a aquest racó inoblidable que crida la Mediterrània.\nSer el protagonista d'un dels anuncis més emblemàtics de l'estiu a Espanya és tan senzill com apropar-se a Deià. El poble és la viva imatge de la Mediterrània que tots tenim al cap: una cala amagada entre penya-segats, cases i bancals de pedra que dibuixen terrasses obertes a la mar, joves que es capbussen en aigües cristal·lines, pa amb oli i un brindis en caure el sol.\nDeià és pur sentiment mediterrani. És una forma de vida que durant l'hivern es queda en espera, albergada en la calma de la muntanya, i que a l'estiu despunta com a centre neuràlgic de l'ambient més selecte de Mallorca. És l'escenari perfecte per a un sopar romàntic i una destinació plena de possibilitats per divertir-se durant un viatge d'amics.\nUbicat entre Banyalbufar, Valldemossa i Sóller, Deià destaca per la muntanya central que corona el poble, el Teix, pels seus restaurants gurmets i el seu paisatge natural, que descendeix fins a la mar per una sinuosa carretera entre torrents i finques particulars.\nEls talaiots de Vilafranca\nAquest poble de l'interior de Mallorca té catorze jaciments i és la viva estampa de la vida pagesa tradicional.\nSituada al cor central de Mallorca, Vilafranca de Bonany és una d'aquestes localitats que ens permet viatjar enrere en el temps. Un lloc on les coses es fan amb l'afecte i la paciència d'antany i on les imponents possessions marquen el paisatge i les rutines diàries.\nHi ha un lloc a Mallorca en el qual podràs escapar de les presses del pas del temps. Un racó ple d'encant i tradició en el qual allò que importa són les petites coses i la vida es viu amb la calma de qui no entén d'aclaparaments ni estrès. Es diu Vilafranca de Bonany i és el símbol del rural mallorquí. El punt de trobada amb l'essència de la Mallorca de segles passats.\nEn aquest poble del pla de Mallorca, ubicat entre les localitats de Felanitx, Porreres, Petra, Manacor i Sant Joan, es pot gaudir de l'ambient de les places, caminar sense preocupacions pels carrerons i visitar alguns dels jaciments talaiòtics més importants de Mallorca.\nEntre els jaciments més interessants de Vilafranca destaquen les restes arqueològiques de la Moleta, el talaiot de Castellot Vell i el talaiot de Son Pou Vell. A més, al poble es pot gaudir d'una gastronomia exquisida i també provar els famosos melons, conreats a les finques.\nLes muralles de Palma\nLa zona de Dalt Murada, les Voltes, la Catedral i el nucli antic semblen trets d'una pel·lícula de corsaris.\nProp del Moll Vell es troba aquesta emblemàtica zona de Palma que saluda el visitant que arriba per mar, com succeïa antigament. Avui dia, de les muralles originals de Palma només es conserva una part i la més important es troba just al costat de la Seu.\nPoques ciutats al món compten amb una façana marítima com la que ocupen les muralles de Palma, just a les zones del Parc de la Mar, Dalt Murada i la Seu de Mallorca. Poques poden presumir d'un element de defensa històric tan ben conservat i pel qual es pot passejar qualsevol dia de l'any i gaudir del sol amb la mar com a testimoni permanent.\nConstruïdes i reformades en nombroses ocasions al llarg dels segles, les muralles que es poden visitar ara són només una petita part de la gran muralla que envoltava Palma. La seva base és romana però els historiadors apunten que varen ser acabades pels àrabs al voltant de 1115.\nUna dada curiosa és que, on ara es troba el passeig marítim, la carretera i el parc, tot això era mar. La bellesa de tot aquest conjunt històric, sumada a la versatilitat d'espais nous com les Voltes i el parc, són el millor mirador de la badia de Palma.\nCamp de Mar, la millor medicina\nNaturalesa i mar configuren una destinació incomparable per reconciliar-se amb la vida, com es pot veure a la pel·lícula anglesa Millor un altre dia, rodada aquí.\nLa costa de Camp de Mar és un referent de les escapades de relaxació a Mallorca, les excursions de senderisme a la vora de la Mediterrània i les postes de sol. Una zona natural, amb tota mena de serveis turístics i a escassa distància de l'exclusiu i selecte Port d'Andratx.\nCamp de Mar és una de les zones de costa de Mallorca més vitalistes i tranquil•les. Un lloc per fugir del món que t'envolta, on reflexionar sobre la teva vida, sobre els teus reptes, el teu passat i el teu futur. El racó perdut de la Mediterrània al qual escapar amb el teu grup d'amics en les teves hores més baixes, disposat a deixar de banda l'estrès vital i gaudir de cada experiència.\nCamp de Mar es troba a l'oest de Calvià, en el municipi d'Andratx, ofereix una bella platja i és un dels millors exemples de la professionalitat del servei hoteler de l'illa, amb tota mena de serveis orientats al descans, la relaxació i el gaudi a la vora de la Mediterrània.\nA Camp de Mar has de tastar la gastronomia, recórrer els seus diferents paisatges, banyar-te a les seves cales, descansar sota el sol i deixar-te portar per totes les possibilitats de lleure, aventura i entreteniment pròpies del litoral oest de Mallorca.\nMonument Element etnogràfic Horno de cal en el Parc Etnològic de Caimari\nRuta al castell d’Alaró i dinar a Es Verger\nSalut i Benestar Spa Protur Biomar Gran Hotel & Spa


L'AV de Santa Eugènia vol el Trueta a Salt i tem el vial de les hortes si es fa a Domeny - Empordà\nL'AV de Santa Eugènia vol el Trueta a Salt i tem el vial de les hortes si es fa a Domeny\nL'entitat veïnal considera que el nou hospital al costat del Santa Caterina «ajudaria a assolir un major equilibri territorial de la Girona del futur» L'associació creu que si l'equipament s'aixequés a Domeny ressuscitaria l'interès per la carretera\nLa junta de l'Associació de Veïns de Santa Eugènia apunta que el nou hospital Josep Trueta «al costat» de l'hospital Santa Caterina de Salt «ajudaria a assolir un major equilibri territorial de la Girona del futur que necessitem». L'entitat veïnal precisa que la decisió de la ubicació del nou hospital i el Campus de Salut de la UdG s'ha de prendre sota criteris professionals de qualitat, eficiència i eficàcia del servei». Però deixa clar que «hi ha hagut manifestacions de diversos signes i interessos des de diferents instàncies, en especial de l'Ajuntament de Girona» i que per això també volen donar el seu posicionament. L'Associació exposa el seu punt de vista, en base a la possible «segregació» que podria suposar que l'equipament s'aixequés a Domeny, com defensa, per exemple, l'alcaldessa, Marta Madrenas.\nL'entitat recorda que des dels anys 60 i 70 «han anat empitjorant els problemes del teixit urbà de moltes ciutats, principalment aquells barris que van acollir les primeres onades migratòries i que, més recentment, han acollit les migracions de les nacions extracomunitàries». Per l'AV, un va ser Santa Eugènia. Per això, admeten que «fruit d'un intent de pal·liar aquestes realitats va ser el Pla de Barris que es van portar a terme durant els anys 2004-2007», del qual Santa Eugènia se'n va beneficiar. Creuen que, tot i les accions del pla «no es va revertir ni frenar la tendència segregacionista respecte de la resta de Girona». Per això insisteixen en el fet que l'hospital «és una oportunitat per equilibrar la ciutat».\nEn contraposició, indiquen que si la ubicació fos a Donmeny, «no només es perdria una ocasió de reequilibri urbanístic, sinó que podria provocar una major segregació».\nEl temut vial\nI aquí apareix un dels grans temors: la possibilitat de construir un vial que creui les hortes de Santa Eugènia, i acabi connectant la zona de Domeny i la Nestlé amb la zona de l'hospital Santa Caterina passant per la frontissa (ara parc Núria Terés) l'avinguda Alfons Moré.\nApunten que si el nou hospital es fes a Domeny, «seria completament justificable recuperar el vell desig de l'Ajuntament de fer un pont sobre el riu Ter i un vial a través de les hortes que connectés els dos hospitals per la frontissa amb Salt, amb el consegüent deteriorament de la qualitat de vida del barri». Diari de Girona informava aquest diumenge que la possibilitat encara és vàlida tot i que el ple municipal ha aprovat dos cops eliminar la reserva d'espai per a la construcció de la carretera perquè les administracions competents no han fet els passos necessaris.\nA més, els veïns indiquen que tot plegat podria suposar el desviament del trànsit per la frontissa de Santa Eugènia per facilitar «la conversió de la carretera de Barcelona en una avinguda, un dels projectes estrella de l'actual govern de cara al mandat 2019-2023». Per tot això, conclouen que «el primer principi que haurien de complir les actuacions urbanístiques del segle XXI, segons l'ONU, inclou eliminar les formes físiques i espacials de segregació, valorar les vides i el potencial de tots els habitants de la ciutat, acceptar la diversitat cultural i promoure la integració social».


La filla embarassada de Lolita destapa el seu gran problema | EP\nL'autoestima d'Elena Furiase es veu amenaçada pel que fan les marques de roba\nper Saskia Díaz 20/04/2022 09:35h\nEl clan dels Flores torna a ser notícia. Si fa uns dies era Lolita Flores la que feia una tremenda confessió sobre la seva amistat amb Carmina, ara és la seva filla la que es posa al focus mediàtic.\nElena Furiase, la filla de Lolita Flores, no ho està passant gaire bé. En ple embaràs del seu segon fill, la situació que està vivint fa que no pugui gaudir plenament d'aquesta etapa de la seva vida.\nEn uns moments que haurien de ser únics i meravellosos per a ella, hi ha una cosa que s'interposa en la seva felicitat. Per això, ha decidit parlar-ne al seu perfil d'Instagram.\nElena Furiase està esperant al seu segon fill | Instagram\nElena Furiase esclata a Instagram\nElena Furiase es troba al tercer trimestre de gestació. En aquest moment de l'embaràs, li està costant molt trobar roba 'online'. Crítica i sincera, la filla de Lolita carrega contra el tipus de models que fan servir per a les fotos de peces premamà.\nI és que, normalment, les marques fan servir models normatives amb una panxa falsa per lluir els diferents models. Això genera unes expectatives que s'allunyen força de la realitat a la qual s'enfronten dones com Elena durant l'embaràs.\n«És molt difícil comprar alguna cosa en línia quan veus que està la model tan maca, amb el seu bracet tísic, la seva cama superfibrosa i fenomenal, la seva clavícula gairebé sense pit i una panxeta molt bonica. Això no és un embaràs normal, això no ens fa una idea de com ens quedarà el vestit o els pantalons», criticava.\nElena Furiase, la filla de Lolita Flores, té problemes amb la roba a causa de l'embaràs | Instagram\nAixí de clar parlava Elena Furiase a les seves històries d'Instagram. L'actriu s'ha encarregat de conscienciar sobre els diferents canvis pels quals passa el cos de les dones en estat, més enllà d'un ventre voluminós.\n«A una dona embarassada de veritat, els braços o les cuixes li creixen», va sentenciar la filla de Lolita Flores. D'aquesta manera, el que pretén és conscienciar les marques de roba perquè siguin més realistes.\nAixí mateix, també va posar èmfasi en el fet que estaria bé que fessin servir models que estiguessin embarassades de veritat. Segons Furiase, seria molt útil per proporcionar una perspectiva més ajustada al veritable procés de gestació.\nAbril, el mes de la filla de Lolita Flores\nA aquesta situació també cal afegir-hi un altre mal tràngol. Com cada abril, Elena es converteix en tendència a causa del graciós moment que va viure a 'Password' fa tretze anys.\nLuján Argüelles va ser la presentadora del programa 'Password' a Cuatro | GTRES\nEn aquest concurs de Cuatro, l'actriu havia d'ajudar la concursant a encertar la paraula 'maig'. Per això, va dir 'abril', esperant que la noia respongués amb 'maig'. Tot i això, en un gir dels esdeveniments, la concursant va entendre 'obrir' i va contestar amb 'tancar'.\nAleshores, Elena Furiase va tornar a dir 'abril', però emfatitzant l'ele final. Aleshores, la participant a qui ajudava en el concurs va contestar amb 'cerral'. Aquesta anècdota tan còmica es va viralitzar i cada abril torna a sortir a la llum en xarxes socials com Twitter.\nNo obstant això, la filla de Lolita Flores no ho porta gaire bé. Després de tretze anys està força cansada del 'meme'. Tant és així, que no va dubtar a fer una crida a xarxes socials per evitar que la gent li enviï el vídeo de nou.\n▶ Lolita Flores confiesa el error que le perseguirá toda su vida y pide perdón\n«Em sé l'acudit, el vaig viure. Han passat tretze anys, deixeu-me en pau», deia Elena Furiase a les seves històries d'Instagram poc abans de l'arribada d'aquest mes.\nLa germana de Cristiano explica com està l'altre bebè després de la mort del seu bessó\nMaría José Campanario reconeix que la relació està trencada i parla amb Jesulín


Primera Jornada Informativa sobre Violència de Gènere, Assetjament Escolar i Maltractament al Professorat :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\n01/10/2019 ::dones educació seguretat\nLa Guàrdia Urbana de Badalona ha organitzat dimecres, 2 d’octubre, la 1a Jornada Informativa sobre Violència de Gènere, Assetjament Escolar i Maltractament al Professorat. La jornada, dirigida al col·lectiu d’ensenyament, des de les escoles bressol fins a l’educació postobligatòria, tindrà lloc al Badalona Centre Internacional de Negocis (BCIN), al carrer de Marcus Porcius, 1, al polígon de Les Guixeres.\n17 hores. Presentació de la jornada i dels ponents, a carrer del Superintendent cap de la Guàrdia Urbana de Badalona, Conrado J. Fernández Justes.\nBenvinguda i obertura de la jornada a càrrec de l’alcalde de Badalona, Álex Pastor i la 1a tinenta d’alcaldia i regidora de l’Àmbit de Drets Socials i Feminismes.\nDetecció de la violència de gènere en el comportament dels menors i formes d’afrontar-ho, a càrrec de la psicòloga Florence Solà Bassas.\nCom detectar l’assetjament escolar: factor de risc, diagnosi i prevenció, a càrrec de la infermera especialitzada en pediatria de Badalona Serveis Assistencials, Verónica Villarejo Romero.\nPonència sobre violència de gènere en centres docents, maltractament al professorat i formes de denúncia. Responsabilitat dels pares davant es delictes dels seus fills i filles, que presentarà el jutja degà dels jutjats de Badalona, Josep Maria Noales Tintoré.\nL’acte acabarà a els 18.30 hores amb la presidenta de la Federació de Dones de Badalona, Rocío Mateos Ruiz, que parlarà dels recursos i ajuts per a les víctimes.\nPrimera Jornada Informativa Violència Gènere, Assetjament Escolar


Els experts subratllen que l’acció social per combatre la deixadesa no ha de deixar al marge els desnonaments que experimenta la barriada\n3 min. Palma 14/10/2017 23:08\n987x555 ENTRE DOS PROCESSOS La zona sofreix la pressió de l’empobriment que parteix del barri de Son Gotleu.\nENTRE DOS PROCESSOS La zona sofreix la pressió de l’empobriment que parteix del barri de Son Gotleu. / I.BUJ\nEls lloguers del barri de Pere Garau s’han encarit un 49% entre el 2013 i el 2016. Aquesta xifra supera l’increment dels preus que ha experimentat la cèntrica zona que envolta el carrer del Sindicat (45%). És fins i tot més alta que la que ha sofert Santa Catalina entre els mateixos anys (40%). Aquestes xifres provenen d’un estudi dels geògrafs Onofre Rullán, Sònia Vives i Jesús M. González, titulat Els desnonaments de marca Palma. Geografies de la despossessió d’habitatge a través de la crisi.\nTal com explica Vives, Pere Garau viu a la frontera urbana entre dos processos contradictoris: el de l’empobriment de la població i el de la gentrificació, això és, la substitució de la població de sempre per una altra de poder adquisitiu més elevat. La gentrificació podria explicar el notable increment dels preus dels lloguers, que segons la geògrafa s’expandeix del centre cap a Son Gotleu. Al mateix temps, el barri sofreix la pressió d’un procés d’empobriment que parteix, precisament, de Son Gotleu.\nL’antropòleg Marc Morell assenyala que aquest empobriment podria constituir una fase prèvia a un procés de gentrificació. Tant Vives com Morell precisen en els seus estudis que el benefici que obté un inversor immobiliari és més elevat quan la diferència del 'preu de cost' i el preu final és més gran. Si el barri ha patit un procés d’empobriment i, per tant, una pèrdua de valor, però a continuació els preus s’incrementen, la inversió immobiliària hi acaba resultant ben profitosa.\nEls resultats de la recerca dels tres geògrafs foren presentats el maig d’enguany. Van concloure, entre d'altres coses, que rere els desnonaments de Palma o la gentrificació s’amagaven certs interessos econòmics, alguns dels quals prenien forma en la revaloració o la turistització d’algunes zones.\nEl barri, marcat històricament per la deixadesa, ha estat el centre d’atenció de diverses associacions de veïns, com ara Flipau amb Pere Garau o l’Associació de Revitalització de Centres Antics (ARCA). Un arquitecte fill de la barriada, Tomeu Duran, va presentar una proposta de reforma de la zona. Duran pretenia reduir l’espai destinat als cotxes i, a canvi, afegir-hi vegetació i fer més amable el carrer per al vianant. L’arquitecte destaca la posició geogràfica del barri -a prop del centre i també a prop de la mar- i del valor potencial que té. Per això creu que a poc a poc anirà esdevenint el focus d’inversions privades.\nLes xifres dels desnonaments\nMorell, en els seus estudis, precisament, destaca que algunes reformes urbanes, l’embelliment de l’espai i la insistència dels residents a reclamar mesures cíviques, com la neteja, inevitablement atorguen valor a la zona i per això en propicien una possible gentrificació. Aleshores, cal mantenir-se en la deixadesa? “De cap manera!”, exclama Morell. “No és necessari que ens hi capfiquem”, remarca l’antropòleg, però apunta que “l’acció social ha d’anar dirigida no només a la millora de l’espai, sinó també a la solució dels problemes que pateixen els habitants".\nPer tant, segons l'antropòleg l'activitat de la gent del barri ha de tenir molt en compte també els problemes socials que pateixen els seus habitants. "Les xifres de desnonaments i d’execucions hipotecàries són preocupants”, apunta Morell. De fet, segons la recerca de Vives, Rullán i González, Pere Garau és un dels barris que més desnonaments pateixen, en comparació amb altres zones de Palma. Entre el 2003 i el 2014, mentre que Santa Catalina va experimentar un total de 277 desnonaments per impagament de lloguer, per exemple, Pere Garau va registrar-ne 659.


Junqueras deixarà el parlament i agafarà l'acta de diputat del congrés\nJunqueras deixarà el parlament i agafarà l’acta de diputat del congrés espanyol\nEl president d'ERC no comparteix la política de blocatge i rebutja 'condicions impossibles' que facilitin un govern de dretes\nEl candidat d’ERC a les eleccions del 28-A i president del partit, Oriol Junqueras, assegura que deixarà el parlament i agafarà l’acta de diputat del congrés espanyol perquè és ‘la millor manera de lluitar contra la repressió i l’excepcionalitat democràtica’. Així ho ha anunciat en una entrevista a NacioDigital en què ha dit que no comparteix la política de blocatge de part de l’independentisme. ‘Nosaltres no som ni els del blocatge i el no a tot, ni els de les condicions impossibles que acabaran provocant un govern de les dretes’, ha afirmat per després afegir que la via d’ERC és la fermesa, el diàleg i la negociació. Junqueras també ha advertit que el seu partit ha estat decisiu en fer caure dos governs i que ho tornarà a fer si se segueix negant una ‘resposta democràtica’.\nQuan agafi l’acta de diputat al congrés espanyol Junqueras deixarà de ser diputat del parlament, ja que els dos càrrecs són incompatibles. El candidat d’ERC a les eleccions del 28-A, que és en presó preventiva des de gairebé un any i mig, assegura que ERC lluitarà fins on calgui contra la persecució democràtica i que no es rendirà mai.\nPer a Junqueras, la prioritat en les pròximes eleccions espanyoles és que guanyi l’independentisme per primera vegada a Catalunya i considera que és ‘la millor resposta que es pot donar a la repressió’. En referència a la política que farà ERC al congrés espanyol, Junqueras diu que ‘no es tracta de fer la política del peix al cove’ sinó ‘construir una resposta democràtica a una demanda política i ciutadana’. En aquest sentit, el candidat dels republicans garanteix que ERC serà ‘el soci més fidel al poble de Catalunya i farà que els ciutadans tornin a votar’.\nJunqueras insisteix que ningú no hauria de cometre l’error de fixar línies vermelles’ que s’acabin convertint en un xec en blanc per facilitar un govern tripartit de l’extrema dreta, alhora que defensa que ‘ningú pot donar xecs en blanc al PSOE que actuïn com a línies vermelles per a una veritable democràcia a Catalunya que passa per un referèndum inevitable’. ‘En tot cas, si alguna cosa s’ha de bloquejar, és la repressió, un nou 155, l’extrema dreta i els pactes amb Ciutadans. Blocarem aquesta justícia que vol empresonar la democràcia. En canvi, el que segur que nosaltres no bloquejarem són les polítiques dignes i que ajudin als ciutadans’, ha argumentat.\nSegons Junqueras, el PSOE no farà el pas si no hi ha l’aritmètica que l’obligui a moure’s i ha alertat que votar el PSC ‘és la millor manera de garantir que Rivera i Arrimadas siguin ministres del govern d’Espanya’. En aquest context, ha defensat que ‘l’única manera d’evitar que Ciutadans entri al govern espanyol és votant ERC i fent que guanyi les eleccions a Catalunya’.


El Mamut de Viladecans: de gener 2016\nAVIAT LA FESTA MAJOR D'HIVERN DE VILADECANS\nJa son a prop de la Festa Major d'Hivern de Viladecans, concretament el 20 de gener, i aquest anys com en anys anteriors una comissió d'Entitats de Viladecans realitza una Festa Popular al voltant d'aquesta data. Aquest any és el cap de setmana posterior al 20 de gener i es dirà,\nAl Fest'Hivern 2016 hi hauran dos fites importants pes viladecanencs i viladecanenques,\nla primera, el 22 de gener,a CAN XIC a partir de les 19h, el nou JOC sobre Viladecans, el "CONEIXES VILADECANS??".\nUn joc estil TRIVIAL que posarà sobre la taula preguntes i fotos sobre Viladecans, jocs de música, de ltres, xifres, endevinalles... Tot molt divertit.\nHauran de participar sis grups de 5 a 10 persones majors de 16 anys que s'hauran d'inscriure al correu colladelmamut@gmail.com enviant noms, DNI i edat.\nla segona, el dia 23 de gener, a la PLAÇA DE LA VILA a partir de les 12,30h, l' ESCALFA'T AL CARRER.\nLa Festa de l'ESCALFA'T AL CARRER, començarà a les 12,30h amb un Vermut-concert al que seguiran activitats pels més joves, actuacions i la Cercavila de "LA NIT DE MAMUT" per acabar a CAN XIC amb una tabalada final.\nPublicat per Vilamut a 18:11 Cap comentari:\nEN VILAMUT AJUDA ALS MAGS D'ORIENT A PORTAR ELS REGALS\nCom fa ja alguns anys, en Vilamut va ajudar als Mags d'Orient a portar els regals dels nens i nenes de Viladecans.\nPublicat per Vilamut a 17:55 Cap comentari:


Kiko Rivera està preocupat per la seva família | Instagram\nKiko Rivera ha rebut un missatge que ha emocionat els seus\nper Daniel H. Marín 01/06/2022 09:03h\nKiko Rivera ja ha assumit que la relació amb la seva mare Isabel Pantoja està ferida de mort i ha trencat els últims llaços que l'unien. No vol continuar patint, prefereix centrar-se en la família i en gaudir dels projectes professionals que té pendents. Ha rebut un missatge de la cantant, però no ha contestat perquè sap que la decisió ja està presa.\nKiko Rivera, segons el programa 'Viva la Vida', ha intentat que Isabel segueixi mantenint contacte amb els seus nets, però no ho ha aconseguit.\nLa vídua de Paquirri està completament aïllada a la seva finca Cantora i no vol rebre ningú, ni tan sols els petits de la família. El DJ està dolgut i ha confessat que els seus nens «ja no pregunten per la seva àvia», encara que ell no en pot fer més.\nKiko Rivera ataca Isabel Pantoja a Telecinco | TELECINCO\nKiko Rivera ha intentat que els seus fills no notin el canvi i que segueixin vinculats a Isabel, però els seus esforços no han tingut resultats.\nLa tonadillera està molt dolguda, almenys això és el que reflecteix el comportament que ha tingut al concert que ha fet a Xile. La revista Semana assegura que ha enviat un missatge a la família perquè té la necessitat d'expressar el seu estat d'ànim.\nKiko sap, gràcies a les declaracions de la seva germana Isa, que la propietària de Cantora està travessant una depressió. Per aquest motiu està atent als seus moviments, encara que prefereix mantenir les distàncies i no reaccionar davant del que està passant. Pantoja ha cantat un tema a Xile que porta molts records i ha aprofitat per dedicar unes paraules als seus.\n«Aquesta cançó la va escriure una persona pensant en els fills i em fa cantar pensant en els meus. No ens adonem que cal abraçar, que l'abraçada és molt important mentre som vius, quan ja no hi som no serveix». Aquestes declaracions tenen una importància especial perquè la sevillana no té contacte amb el marit d'Irene Rosales.\nKiko Rivera ha arribat a un acord amb la seva dona\nKiko Rivera, seguint la informació del periodista Luis Rollán, va parlar amb Irene Rosales per arribar a un acord. El matrimoni va pensar que Isabel no podia perdre la relació amb les seves netes Carlota i Ana, per això van intentar que passessin temps juntes. Les germanes d'Irene les portarien a Cantora, però la cantant s'hi va negar perquè no se sentia preparada.\nKiko Rivera ha intentat solucionar els seus problemes amb Isabel | GTRES\nRivera està desesperat, ja no sap què fer per recuperar la seva mare i tot fa pensar que la relació s'ha trencat del tot. Ell mateix ha assumit que no hi ha solució possible, per això no ha reaccionat a les paraules que ha rebut des de Xile. L'última vegada que Isabel va actuar a Espanya ja estaven enfadats, però sí que li va enviar un missatge a través de les seves xarxes.\nEl fill de Paquirri ha tocat fons, s'ha posat en mans de professionals i li han recomanat que s'allunyi d'Isabel Pantoja. Segons ha explicat, la seva psicòloga li ha explicat que el millor que pot fer és allunyar-se de la família perquè està patint massa. Per sort té el suport d'Irene, la mare de les seves filles, i compta amb ella per a tot.\nKiko Rivera descobreix la crua realitat\nKiko Rivera ha guanyat molts diners parlant malament d'Isabel Pantoja, fins i tot ha posat en dubte la seva capacitat artística. Però després del que ha passat a Amèrica no podrà continuar mantenint els mateixos arguments: la cantant ha triomfat. El seu perruquer li ha dedicat unes paraules: «Nou èxit al teu costat, Isabel ets única i mai em cansaré de dir-t'ho».\nRivera s'ha adonat que la seva mare té més suport del que sembla, així que no s'ha de preocupar després de la ruptura. Està ben acompanyada, malgrat que molts insinuen que el contacte amb Agustín Pantoja no la beneficia. Aquest darrer exerceix de representant i fa l'impossible perquè l'artista estigui còmoda als seus concerts.


Alpha Apartmetns Kirova Omsk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUlitsa Кирова 5A, Oktyabrsky, Omsk, Rússia, 644001 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Omsk, no busqui més enllà de Alpha Apartmetns Kirova. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAlpha Apartmetns Kirova també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Omsk. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Alpha Apartmetns Kirova és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Omsk.\nTots els comentaris (25) Parelles (9) Viatgers en solitari (13) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1)


Bartomeu Marí serà el nou director del Museu d’Art de Lima | cultura21\nRedacció|2019-06-07T17:30:55+02:007 Juny 2019|Cultura21\nEl Museu d’Art de Lima (MALI) ha anunciat el nomenament de Bartomeu Marí com a nou director de l’equipament, responsabiliat que assumirà a principis de juliol. Marí substituirà Natala Maljuf, que va deixar el càrrec el setembre de 2018.\n“Aquesta oportunitat representa un repte fabulós i la possibilitat d’aportar les meves competències a una institució líder en el continent americà. L’amplitud i riquesa de les col·leccions del MALI, el seu equip i el seu potencial ens permetran elaborar discursos i narracions úniques sobre la història per entendre el present i imaginar el futur, des de l’art peruà, cap al món sencer “, ha declarat Marí.\nEl president del MALI, Juan Carlos Verme, ha ressaltat que “l’àmplia experiència i participació activa de Bartomeu en organitzacions i projectes a tot el món enfortiran les capacitats i l’abast de l’experimentat equip del museu”.\nBartomeu Marí va ser director del MACBA (2008-2015), d’on va ser cessat arran de la crisi arran de l’exposició La Bèstia i el Sobirà. Posteriorment va dirigir el Museu Nacional d’Art Contemporani de Seül (2015-2018).


Drets professionals - Āgora Judicial\nL’exercici de la funció judicial en condicions de salut laboral i amb exquisit respecte als drets fonamentals i les llibertats públiques dels membres del poder judicial constitueix un dret subjectiu de les persones que exercim la jurisdicció, i a més una garantia de qualitat en l’exercici del càrrec, ja que si hem de tutelar els drets dels altres ciutadans ha de ser des del coneixement i el respecte dels nostres propis drets, especialment els drets fonamentals proclamats en el Capípol II del Títol I de la Constitució, cóm són: la llibertat d’expressió, el dret a la intimitat, el dret de vaga (pendent encara de ser reconegut a la judicatura) i el dret a la no discriminació per raó de sexe, que es tradueix en el dret de participació equilibrada de les dones en els òrgans de govern i en els càrrecs de lliure designació. No s’haurien de limitar els drets bàsics més enllà del que disposa la llei respecte a la prohibició de pertànyer a partits o sindicats.\nNecessitem dotar-nos d’un Estatut propi, al igual que tenen altres col·lectius dependents de les Administracions Públiques, amb un llistat clar de drets i d’obligacions.\nS’ha d’avançar en la protecció de la nostra salut i en la prevenció dels riscos laborals -destaquem l’estrès com a causa objectivada i greu-; en l’establiment de mòduls de treball amb criteris avaluats i objectius; en mesures de conciliació de la vida laboral, personal i familiar equivalents a les d’altres professionals; en possibilitar les adaptacions dels llocs de treball en supòsits de malaltia, discapacitat o exercici de drets de conciliació; en disposar de persones substitutes o suplents externes, i en establir la possibilitat de jubilació flexible o parcial.\nTambé necessitem un nou règim disciplinari, garantista i respectuós amb els drets de la persona investigada, suportat en un catàleg de faltes i sancions detallat i explícit, sense marge per a l’ambigüitat. Demanem la supressió del càrrec de “Promotor de la Acción disciplinaria” i que es descentralitzi territorialment la tramitació dels expedients disciplinaris.


La Perla 29: Bodas de sangre - Recomanació teatral - Gema Moraleda - Teatre Barcelona\nLa Perla 29: Bodas de sangre: Ni em va emocionar ni em va convèncer\nBodas de sangre és un d’aquells textos màgics que només Lorca sabia fer, però el que em vaig trobar a la Biblioteca no em va aconseguir transmetre tota la grandesa i la força d’aquesta tragèdia.\nD’una banda, em va costar molt connectar amb la història d’uns personatges molt joves (22 anys, diuen al text) interpretats per actors de molta més edat. Malgrat la seva bona feina, el resultat era massa cerebral, massa madur, massa adult, quan la història que tenim és totalment visceral, passional i embogida.\nDe l’altra, la posada en escena la vaig trobar bonica però absolutament freda. Escenari despullat, els intèrprets sempre lluny, els tempos (i la cadència del text) excessivament allargassats i, de contrapunt, una música que a estones resultava repetitiva i fora de lloc.


Més de 800 donacions de sang a Reus | Diari de Tarragona\nLa Marató de Donants de Sang serà dijous al Teatre Fortuny. S’allargarà durant dotze hores amb actes lúdics per amenitzar la jornada. El Banc de Sang i Teixits alerta que només te reserves per sis dies\n22 de Octubre de 2018 - 20:48 hs\nEl Teatre Fortuny és l’escenari, un any més, de la Marató de Donants de Sang a Reus. FOTO: alba mariné\nEl proper dijous, 25 d’octubre, el Teatre Fortuny tornarà a ser l’escenari de la Marató de Donants de Sang de Reus. Una intensa jornada que arrencarà a les 9.00 h i que s’allargarà fins les 21.00 h. En total, dotze hores on s’espera superar les 800 donacions registrades l’any passat.\nEl Banc de Sang i Teixits ha batejat aquesta jornada com la superexperiència de la donació, en una acció que té el suport de la Regidoria de Salut de l’Ajuntament de Reus, de l’Associació de Donants de Sang del Baix Camp i de la Creu Roja, a més d’un bon nombre d’entitats i empreses col·laboradores que faran possible també els actes paral·lels a la donació.\nLa directora del Banc de Sang i Teixits al Camp de Tarragona, Virginia Callao, assegura que «després de l’estiu, quan les donacions cauen d’un 30%, les reserves sempre es veuen ressentides, de la mateixa manera que passa durant els dies de Nadal. Ara tenim reserves de sang per a sis dies». El més òptim seria comptar amb reserves per a 10 o 11 dies.\nSegons explica Callao, «la setmana passada vam viure un moment crític, perquè només teníem reserves del tipus O negatiu, el que es coneix com la sang universal, per un dia. Ara estem en tres». El tipus de sang O negatiu s’utilitza en moments de crisis importants, com accidents múltiples de trànsit o operacions d’urgència en les que no hi ha marge per fer una anàlisi al pacient per comprovar el seu grup sanguini.\nPer tot plegat, des del Banc de Sang i Teixits, Virginia Callao, fa una crida a la ciutadania de Reus i els municipis de l’entorn, per repetir i superar els «espectaculars» registres dels darrers anys. El 2017, sense anar més lluny, fins a 800 persones van donar sang al Teatre Fortuny. «Nosaltres ens llevem cada dia amb una xifra al cap: un miler de donacions. Si a Reus aconseguim repetir les 800 només caldrà, que a la resta de Catalunya, n’aconseguim 200 més», explica Callao.\nLa jornada estarà amenitzada per activitats de tota mena. Durant el matí es duran a terme exhibicions de ball country i de ball en línia a la plaça de Prim, a càrrec de diversos col·lectius de la ciutat. A la tarda s’espera la visita del Vitxet i de la Vitxeta i l’actuació dels Xiquets de Reus i la Banda de Cornetes i Tambors de Misericòrdia, que tancaran la jornada.\nLa regidora de Salut de Reus, Noemí Llauradó, assegura que «amb 12 hores que durarà la marató, tothom que ho desitgi trobarà els 20 minuts que es necessiten per fer la donació». Com a novetat, els donants rebran un missatge al telèfon mòbil un cop la seva sang entri a un centre hospitalari.\nCada donació serveix per «salvar tres vides», segons el Banc de Sang i Teixits, que amb la marató asseguren que volen «treure les donacions de l’àmbit hospitalari» per fer-la més amable. Més enllà de les donacions de sang també es preveu una cinquantena de donacions de plasma, el doble de l’any passat. En aquest cas, el Banc de Sang i Teixits s’ha posat en contacte amb els donants de forma prèvia.\nDe fet, Callao recomana a totes les persones que saben que aniran a donar sang «que s’apuntin a la nostra pàgina web en aquelles franges horàries lliures». Segons explica hi haurà dues fileres, una per aquelles persones que espontàniament vulguin donar sang, i una altra per les reserves.


Vídeo: els refugiats assalten la tanca a Idomeni i Macedònia hi respon amb gasos i violència\nS'ha mort el periodista Xavier Dalfó, fundador de la històrica revista 'Canigó'\tS'ha mort el periodista Xavier Dalfó, fundador de la històrica revista 'Canigó'\nLa incomprensible mort d'un alacantí i la d'un vilafranquí en una marató de muntanya\tLa incomprensible mort d'un alacantí i la d'un vilafranquí en una marató de muntanya\nMor el fundador de la revista 'Canigó', Xavier Dalfó\tMor el fundador de la revista 'Canigó', Xavier Dalfó\nACTUALIZACIÓ:Un atropellament mortal a Cubelles provoca retards al servei ferroviari de fins a 30 minuts\tACTUALIZACIÓ:Un atropellament mortal a Cubelles provoca retards al servei ferroviari de fins a 30 minuts\nEl sorprenent videoclip que ‘agafa el control’ del teu mòbil\tEl sorprenent videoclip que ‘agafa el control’ del teu mòbil\nDe Panamà ençà\tDe Panamà ençà\nCalendari electoral: a Sánchez li queden només catorze dies\tCalendari electoral: a Sánchez li queden només catorze dies\nImatges enregistrades pel col·laborador de VilaWeb Oriol Bäbler\nGrups de refugiats han provat d’assaltar la tanca que separa Grècia de Macedònia. El periodista Oriol Bäbler ha pogut enregistrar-ne aquestes imatges, que corresponen al tercer intent d’assalt. La policia i l’exèrcit de Macedònia han respost a l’atac disparant gasos i han retornat a territori grec pràcticament tothom qui havia pogut saltar la tanca. La policia grega només vigila les línies de tren i deixa a les forces macedònies el control d’aquesta barrera. En aquesta tasca, la policia de Macedònia fins i tot entra en territori grec.\nDurant els intents d’assalt, un periodista ha estat detingut i els gasos llançats per la policia han arribat fins a les tendes on hi ha les famílies dels refugiats.\nAvui al matí, centenars de refugiats del camp d’Idomeni, al nord de Grècia, han intentat de superar el pas fronterer amb Macedònia, tancat des de fa gairebé un mes i que els impedeix de seguir l’anomenada ruta dels Balcans cap a Alemanya. Alguns membres d’ONG i periodistes presents apuntaven que ahir havia començat a córrer un nou rumor: que deia que durant el dia s’obriria la frontera entre Grècia i Macedònia. Al matí molta gent s’ha començat a concentrar a la frontera, davant la passivitat de la policia grega, i s’han començat a obrir passos per la tanca.\nAgents antiavalots de Macedònia, ajudats amb helicòpters, hi han respost amb el llançament de gasos lacrimògens contra el camp de refugiats, que acull en condicions precàries no pas menys d’onze mil persones, quatre mil de les quals infants.\nSegons que testimonia Oriol Bäbler a VilaWeb des de la frontera amb Macedònia, malgrat l’actuació de la policia els refugiats han pogut obrir al llarg del dia més forats a la tanca fronterera.\nFlüchtlinge versuchen Grenzzaum zu stürmen #Idomeni pic.twitter.com/ke6O8RMptu\n— Britta Jäger (@Britta_Jaeger) April 10, 2016\nSegons membres d’ONG, hi ha hagut dos centenars llargs de ferits, la majoria per l’efecte dels gasos.\nArticles anteriors d’Oriol Bäbler a VilaWeb