Manteniment industrial a Masies de Voltregà, Les - Barcelona - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL A MASIES DE VOLTREGÀ, LES\nA Tallers Pacs estem especialitzats en el manteniment industrial a Masies de Voltregà, Les. La nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat. El nostre equip humá compte una àmplia experiència en diversos sectors. Som experts en manteniment industrial calderaría, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial caldereria al seu abast.\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL A MASIES DE VOLTREGÀ, LES\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial a Masies de Voltregà, Les, els nostres clients i experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment caldereria i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. A Tallers Pacs, gaudirà d'un servei de manteniment industrial a Masies de Voltregà, Les a l'alçada de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Any 1918. Trimestre 3. La “Cucaracha” – Avisos de la Història\nA primers de juliol se celebrava a Dénia un míting de “acció social-catòlica” a fi de “agremiar al país per a la defensa de la seua principal riquesa, que és la pansa”. La convocatòria a la qual van assistir més de 1.000 llauradors, va ser capitalitzada pel capellà de Dénia, el Registrador de la Propietat i el canonge de la Catedral de València Elias Olmos. El Sindicat Catòlic, que era qui convocava, confiava en aconseguir els 2.000 associats en breu.\nLa pansa de legía cotitzava a 20 ptes el quintal, la ceba de “bavosa” a 2 ptes l’arrova i la taronja de 12 a 18 ptes el miler (encara s’utilitzava aquesta modalitat de pes que consistia en comptar les taronges fins a reunir mil, que era la unitat de preu que s’havia negociat. El miler, normalment coincidia amb 10 arroves aproximades. El procediment consistia en el fet que el cap de quadrilla agafava dues taronges en cada mà i alhora que les anava ficant en un cabàs anava comptant fins a 25; llavors ficava una altra taronja en un altre cabàs que era la talla. I reiniciava el comptatge fins que en el cabàs de la talla hi havia 10 taronges, la qual cosa equivalia al miler).\nEl cacauet de dos grans es pagava a 38 ptes el quintal i els de tres i quatre grans a a 40 ptes els 50Kg..\nL’ametla planeta cotitzava a 25,50 ptes l’arrova, la Comuna a 24,50 i la marcona a 27,50.\nA causa de les limitacions a l’exportació a conseqüència de la guerra, la campanya de la taronja 1917-18 havia sigut un lamentable fracàs. La següent taula dóna constància de la gran disminució de les exportacions respecte a la campanya 1916-17.\nCoincidint amb les verbenes, processons i jocs populars de les Festes de la Santíssima Sang de Dénia, era exterminada la família imperial Romanov a Rússia. El tsar Nicolás II, la seua esposa, la tsarina Alejandra, i els seus cinc fills Olga, Tatiana, Maria, Anastasia i Aleksé eren assassinats en Ekaterimburgo la nit del 16 al 17 de juliol de 1918.\nA València, en la sala d’actes de la Diputació Provincial, se celebrava a meitat de juliol una important Assemblea Agrària amb la participació dels presidents de les tres Diputacions, els senadors i diputats a Corts per València i representants de nombroses societats agrícoles i sindicats de les províncies d’Alacant, Castelló i València. El seu objecte: recaptar del Govern “mesures que faciliten l’exportació dels productes agrícoles de la regió valenciana”.\nS’aprovaven les següents conclusions: 1a que el Govern espanyol gestione del d’Anglaterra s’autoritze la importació de pansa en proporció com a mínim a la de l’any 1917. 2a Que gestione el Govern espanyol l’ampliació de la taxa de huitanta xílings fixada per al quintal de pansa. 3a Aconseguir del Govern espanyol el tonatge necessari, és a dir, un vapor quinzenal que passe pel Port de Dénia durant els mesos de Setembre, Octubre i novembre, amb nolis que no excedisquen de 200 ptes per tona. 4a. Que el Govern espanyol aconseguisca de l’anglés la lliure entrada de pansa de diferents comerciants sense que aquesta haja de passar obligatòriament pel monopoli establit d’un sol comprador.\nVa intervindre també el diputat per Pego Alfredo Pastor.\nPer la seua part els tarongers van proposar la creació de comissions que establiren els torns per al repartiment de vagons i gestionren del Govern anglés la lliure entrada de taronges en igual proporció a l’establida en 1918. Així mateix, que el preu del noli siga a punt per caixa, que França continue admetent taronja i que es concedisquen primes de cultiu als tarongers. Els vinaters, per part seua, van proposar que es desgrave l’alcohol vinícola. Els llauradors anaven de mal a pitjor .\nA Teulada, una disputa entre el botecari Antonio M.M. i el seu conveí José M.D. acabava a bastonades i a tirs de revòlver, resultant ferit de gravetat aquest últim.\nUn article publicat en el Diario de Alicante refereix l’aspecte que presentaven els viatgers que arribaven a la capital provincial, per cadascuna de les tres estacions de tren de que disposava en aquells dies: l’Estació de Dénia, la de Múrcia i l’Estació de Madrid.\nEl periodista descriu a la gent de les Marines com a “homes i dones pobres, tímids i admirats” en arribar a Alacant. Diu dels homes que “vesteixen brusa negra o brusa blava, segons pertanguen al camp o la costa”. De les nostres dones diu que van “abillades amb vestits de percal o de cotó, i les ancianes porten mocadors de seda negra al cap”. Prossegueix “Són viatgers que fan olor de suor, a mareny. Fills del camp i de la muntanya que cultiven terres aspres, plantades de garroferes; homes de la mar, també, que viuen de la pesca i de tripular bergantins i paquebots. És gent de poble, del treball, de la fatiga; són els que suporten amb tota resignació, i en els qui es compleix en veritat el terrible anatema bíblic: “guanyaràs el pa amb la suor del teu front”.\nPel que respecta als viatgers de les altres estacions no ixen millor parats… Mireu l’article.\nEncara que algú podria pensar que només mostra l’opinió particular del periodista, jo crec que pel seu important valor sociològic i antropològic hem de reproduir el text complet.\nA data 25 de juliol la publicació “Exportació de pansa Valenciana” publicava dades comparatives entre la campanya que tancava 1917-18 i l’anterior: en l’actual s’havien exportat 166.327 quintals i en la de 1916-17 236.379. Una diferència tan important que traduïda al llenguatge de mercats significaria, probablement, que els llauradors entregarien al monopolista comprador la panssa al preu que a aquest li isquera dels nassos. I pel que referia a la ceba passava un altre més del mateix: una diferència abismal entre les 21.573 caixes (1917-18) i les 144.494 de 1916-17.\nEl dia 22, convocada per l’alcalde de Dénia se celebrava una Assemblea per a tractar el problema de l’exportació de pansa a la qual van assistir representacions de tots els Ajuntaments de la comarca. En ella es va adonar de les conclusions a la qual va arribar l’Assemblea Agrària que s’havia celebrat a València uns dies abans. Van intervindre el President de la Diputació Alfredo Pastor i Augusto Villalonga, els quals van proposar es nomenara una comissió “que s’encarregara dels treballs encaminats a la millor solució del problema”.\nPerò com tot no podia ser tot dolent, un xicotet alleujament va arribar amb les calors d’agost.\nUna notícia de La Província assegurava que les expedicions de raïm de moscatell al mercat interior marxaven a bon ritme i que diversos compradors desplegaven inusitada activitat recorrent les vinyes dels pobles de la Marina realitzant importants compres i pagant el raïm primerenc entre 2 i 3 ptes l’arrova.\nI una pluja caiguda el 28 i 29 de juliol garantia que la pansa, la temporada de la qual s’iniciava, seria de bona grandària i excel·lent qualitat (encara que retardaria la escaldà).\nEls altres productes cotitzaven com sempre: la tomaca a 1 pta l’arrova, el pimentó verd a 2,50, el roig a 11 ptes. La creïlla a 2,50, la ceba a 2, el fesol entre 4,25 i 6 ptes l’arrova i l’albergínia a 0,25 la docena. Preus en camp.\nL’arròs cotitzava entre 36 ptes els 100 Kg i els 75 de l’arròs Bomba. El sucre a 186 ptes els 100 Kg.\nI les garrofes a 3,35 l’arrova.\nEl llaurador guanyava molt poc i el consumidor no podia comprar.\nA mitjan agost l’alcalde de Dénia es traslladava a Alacant per a intentar una rebaixa en el preu de les farines, que havien aconseguit en els forns de Dénia un valor insuportable i amenaçaven amb pujar el preu del pa.\nLa Correspondència d’Alacant publicava les estacions telegràfiques amb tecnologia disponible per a mantindre comunicació per veu. En la nostra zona les úniques que permetien converses telefòniques eren les de Pego, Dénia, Benissa, Gata, Xàbia i Ondara.\nEls preus per a tres minuts de conferència provincial eren de 0,50 ptes, més 0,25 per l’avís. Si el destinatari es trobava absent es retornava l’import de la cridada però no el d’avís.\nLes tarifes per a les conferències interprovincials depenien de la distància. Entre Dénia i Cadis, per exemple, separades per 983 Km. el cost era de 5,25 ptes els tres minuts.\nPer història oral sabem que, als pobles xicotets, als destinataris que no tenien telèfon a la seua casa se’ls avisava personalment: “vinga vosté a les 6 que li telefonarà el seu fill”. Si l’emissor no tenia telèfon feia les conferències des de la mateixa oficina de telègrafs, on s’habilitava un armari amb un telèfon, una cabina per a preservar la privacitat de la conversa, encara que les telefonistes podien (i devien per si es tallava la comunicació) escoltar la conversa. Les telefonistes (no coneixem cap de cas que no foren dones joves) eren les primeres a assabentar-se de les noves notícies als pobles.\nEl dia 4 de setembre tornava la Comissió que havia sigut enviada a Madrid des de la nostra comarca per la problemàtica de les exportacions.\nLa comissió, formada per l’alcalde de Dénia, Juan Oliver, el “cap dels conservadors de Dénia”, Juan Merle, el “prestigiós comerciant”, José Riera, el secretari de la Cambra de Comerç, Luis Suarez i Manuel Iranzo de la Federació Agrària de Llevant, va dur a terme una reunió amb el Ministre de Proveïment, “senyor Ventosa”, acompanyada pel nostre flamant diputat comarcal Jorro Miranda, d’on van eixir “molt satisfets”. Van programar una nova Assemblea comarcal per a concretar les conclusions a les quals van arribar amb Ventosa. I Ventosa anunciava que buscaria solucions una vegada celebrada l’Assemblea de Dénia. Quina tranquil·litat!! I l’Assemblea de productors de pansa es programava per al diumenge 23 i en ella es pretenia acordar un preu únic, trobar el mitjà d’exportar a Anglaterra sense intermediaris i l’enviament de gènere a l’interior d’Espanya. Vos sona?\nTambé, a primers de setembre, la premsa publicava que havia sigut detingut el veí d’Ondara Enrique B.O., per rapte de Pascuala G.T. No hem arribat a saber si va ser un rapte romàntic (consentit) o una altra animalada de l’època. Un altre home era atropellat pel tren en els voltants de Dénia. Es tractava en aquest cas d’un suïcidi. El jove de 18 anys José F. es llançava a les vies al pas del tren per raons desconegudes.\nTambé, per aquestes dates i seguint la crònica de successos, embarrancava un vaixell de càrrega “ianqui” en les nostres costes (probablement fugint dels submarins alemanys, que havien desaparagut de les nostres platges des del cas del Patricio). El capità rebutjava l’ajuda d’un torpediner espanyol per a reflotar-lo. No sabem les raons.\nA Dénia, Francisco LL.H. matava a la seua núvia perquè l’havia vista al matí parlant amb un altre. Molt a l’estil de l’època… encara que hui en dia no podem presumir molt, perquè encara abunden molts exemplars salvatges d’aquest tipus. No ha canviat res la cosa.\nA Orba, una manifestació, a la qual va assistir tot el poble, entregava a l’alcalde unes reclamacions pel preu i la carestia de les subsistències. Passaven fam.\nA Xàbia un home era atropellat per un carro, resultant amb lesions greus.\nA Ondara prenia possessió de la seua plaça el mestre Antonio Mayans.\nI en Les Rotes de Dénia, el contrast. Alejandro Swan, adinerat súbdit anglés, celebrava l’acabament de les obres del seu luxós xalet amb una gran vetlada a la qual va convidar a les millors famílies de l’elit dianense, comerciants, banquers i autoritats i forces militars de la comarca. La festa va durar fins a les quatre de la matinada.\nI mentre ací la zona les autoritats locals se solaçaven i estiuejaven amb poques o cap preocupacions, l’epidèmia de grip avançava per tot arreu, fins al punt de plantejar-se, per aquestes dates, l'”acordonament” de la nació i el tancament de fronteres amb França i Portugal.\nCal dir que l’inici oficial de la pandèmia (mal anomenada “Grip Espanyola”) va ser el 4 de març, en un campament militar de Kansas (USA) i el moviment de tropes que va originar la Primera Guerra mundial, va contribuir a la seua ràpida difusió per tot el mon. Es va dir “Grip Espanyola” perquè va ser l’única nació que li va donar publicitat als contagis. Les altres nacions, en guerra, no li van donar publicitat per a no desmoralitzar a les tropes i a l’opinió pública.\nSegons estudis recents (Maria Isabel Porras) l’epidèmia va penetrar a Espanya de la mà dels milers de jornalers espanyols que estaven treballant a França (a la verema) i tornaven a les seues cases contagiats. També, més avant, pels soldats que van ser llicenciats en entrar la pandèmia en els cuartels (cas d’Alcoi) i van ser enviats als seus pobles.\nEl primer cas espanyol es va registrar a Madrid al maig. Va ser la primera onada, la qual no va afectar la nostra zona, encara que deuria haver previngut als responsables polítics i sanitaris… però aquests, amb la col·laboració de la premsa (que ocultava per sistema la pandemia… no fóra que fotera l’economia), no van fer ni cas (com han fet actualment, en el 2020, amb el començament del Covid).\nAmb l’arribada de setembre, la segona onada (es va produir per el moviment de la pobació durant l’estiu: vacacións, temporers, “quintos”) ja va trucar amb força a les nostres portes, provocant tan gran sobremortalidad que en alguns casos, com el de Pego, va causar 33 morts en una setmana o, en uns altres, com a Dénia, més avant, 18 morts en un dia, sempre segons la premsa.\nAmb les successives onades, en els següents mesos/anys, l’epidèmia va arribar a provocar tants morts com la Guerra Civil de 1936. Es calculen entre 270.000 i 300.000 els morts per aquesta causa, en un país amb poc més de 20 milions d’habitants. Algunes fonts parlen que la tasa de mortalitat va superar els 120 morts per 10.000… habitants. No es van usar màscaretes a Espanya (a França, p.e., si) i les mesures foren pràcticament idèntiques a les utilitzades actualment amb el Covid: aïllament, confinament i higiene. I no van aconseguir una vacuna, “encara que la van buscar com a “locos”.\nEl cas és que a Pego la segona onada ja anava avant des del 3 de setembre sense que la premsa d’Alacant es donara per enterada. El dia 12 va apareixer la primera publicació al Diario de Alicante, pero referida a Madrid i a València. Res de la nostra zona.\nEl día 14, quan ja no es podia amagar més l’epidèmia el Diario de Alicante ja publica que a Pego continuen multiplicant-se els casos i que, dels 4 metges que té el poble, un es troba absent i dos “malalts atacats del mal regnant” morint un d’aquests últims. El Governador va ordenar que els metges dels pobles pròxims es traslladaren a Pego.\nEl 16, l’Inspector de Sanitat Provincial, traslladat a Pego, anunciava des dels balcons de l’Ajuntament les mesures profilàctiques que havien d’adoptar els ciutadans i va prohibir actes litúrgics en els enterraments per a evitar les aglomeracions. El rector va treure un altar a la plaça des d’on feia les mises.\nA l’Atzúbia, el número d’atacats per la grip era enorme i “no són poques les defuncions que ocasiona”. El metge del poble havia mort de grip.\nLa premsa anunciava el dia 18 l’aparició del “Soldado de Nàpoles” (o Cucaracha, que era com es coneixia la pandèmia) a Dénia, amb l’afegitó que “la notícia és inexacta perquè la salut és excel·lent, no havent-se registrat ni un sol cas de l’epidèmia de moda”. Sempre ocultant… per salvar l’economia!\nMentrestant, a Xàbia, les autoritats aïllaven a famílies procedents de Pego i a soldats arribats d’Alcoi per estar contagiats. És més, l’alcalde prohibia l’entrada de veïns de pobles on existia l’epidèmia, copiant el model utilitzat en les epidèmies de còlera de 1884 – 1885 – 1886 (era l’acordonament, el que hui diem confinament).\nEn les casernes militars d’Alcoi (on majoritàriament feien la mili els nostres avis) hi havia ja 80 casos. Però la premsa, cabota que cabota, deia que “lluny de prendre increment, la malaltia no prospera”.\nA Pego, mentrestant, s’acabava el mon. El responsable Sanitari Provincial (José Gadea) demanava, urgentment, sals de quinina i l’auxili urgent d’un altre practicant.\nEl dia 20 la Correspondència d’Alacant publicava referències a una carta, enviada pel practicant destinat a Pego, que relatava que els primers dies de la invasió “la gent fugia dels atacats, abandonant-los a les seues cases i marxant del poble”.\nEl caos degué ser total. L’horror i l’espante, inassumibles. Els reforços van arribar fins i tot del metge d’El Verger, el que vol dir que al nostre poble encara no havia inidencia.\nPer a entendre el desconcert i la confusió que es va armar, cal llegir la següent retallada de periòdic:\nEl día 24 les noticies que arribaven de Castell de Castells eren molt alarmants: havien registrats 600 casos de grip i s’havien produit 8 defuncions en 10 díes. Cap a finals de mes, el dia 27, la Correspondència de València publicava que, a conseqüència del descens de les temperatures, a Pego havia augmentat el número de contagiats, morint 14 veïns. I a la Vall d’Ebo havien 100 contagiats y 3 defuncións. A la Gallinera 200 contagiats i a a Castells ja anaven per 800. A la Vall d’Alcalà portaven 100 invasións i 10 defuncións en lo que portaven de mes. La cosa no parava.\nA Oliva la gent estava alarmada pel gran nombre de malalts, degut, segons la premsa, a la falta de condicions higièniques de la població i l’escassetat d’aigües, sobretot en els barris mes pobres.\nI els pobles de la Marina demanaven, amb urgència, més metges.\nA la “Cucaracha” li quedaven encara unes quantes setmanes més per a concloure aquesta segona onada (la més mortífera en la nostra zona) com veurem en els següent trimestre… i diverses onades més en els posteriors anys.\nEl trimestre el tancava un temporal de mar extraordinàri que va sembrar de dol les famílies dels pescadors de molts pobles del litoral llevantí.\nEn la nostra zona el desastre va començar en la matinada del 26 de setembre, una vegada que les barques de bous ja havien eixit del moll de Dénia. Una pluja torrencial, acompanyada de vents huracanats van desencadenar tan fort onatge que va fer témer pel retorn de les embarcacions.\nSobre les huit del matí, les barques parella “Antonio” i “Aeroplàno” quan intentaven tornar al moll no ho van aconseguir, embarrancant la primera a la platja de la Marineta Casiana i estavellant-se la segona sobre el baix denominat Androna, desapareixent tota la seua tripulació, composta per Antonio Blanquer, huit mariners, entre els quals es trobaven el seu fillastre Juan Llopis i el seu fill José, Pedro Molina (Patró), Vicente Marí, Pedro García Puig, Hermenegildo Cardona i Jacinto Llavosa i dos xiquets que feien les vegades de “pinche”, sense que la barca de salvament que va eixir en el seu auxili (amb José i Emilio Jarc Moltó de tripulació) poguera fer res per ells.\nLa barca Gregorio VI, amb matricula de Cullera, també va naufragar a la platja del Raset, desapareixent dos dels seus tripulants (Bautista Moncho, de Cullera -una altra premsa diu que era José Alví- i Miguel, mariner de Barcelona).\nI a les platges de la Almadrava i a Les Rotess van aparéixer restes del Fracisco de Asis, perint tota la seua tripulació, composta pel patró Juan Chornet, els mariners Antonio i José Barber, fills de l’amo de la barca, Antonio Boronat, Antonio Pastor, Eduardo Martí, Francisco Ortiz, José Guardiola i José Pastor Armell. Entotal, 22 morts a les nostres platges.\n224. Any 1918. Trimestre 3. La “Cucaracha”\nEl correo de Cádiz: Año X Número 3329 – 1918 abril 22\nEl periódico para todos: Año VIII Número 2024 – 1918 mayo 17\nDiario de Valencia : Diario de Valencia – Año VIII Número 2611 – 1918 julio 1 (01/07/1918)\nExportación de pasa valenciana : Año XXIII Número 2282 – 1918 julio 11\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 36 – 1918 julio 17\nEl Pueblo : diario republicano de Valencia: El Pueblo : diario republicano de Valencia – Año XXV Número 9577 – 1918 julio 17 (17/07/1918)\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 39 – 1918 julio 20\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 159 – 1918 julio 20\nDiario de Alicante: Año XII Número 3348 – 1918 julio 24\nExportacion naranja resumen comparativo 1916-17 1917-18\nExportación de pasa valenciana : Año XXIII Número 2284 – 1918 julio 25\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 49 – 1918 agosto 2\nRevista de Gandia : periódico dedicado al fomento de los intereses morales y materiales de la región, órgano de la Caja de Ahorros y Socorros y Monte de Piedad: Época Segunda Año XIX Número 948 – 1918 agosto 8\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 59 – 1918 agosto 15\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 181 – 1918 agosto 19\nEl Luchador : diario republicano: Año VI Número 1615 – 1918 septiembre 3\nDiario de Alicante: Año XII Número 3382 – 1918 septiembre 3\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 74 – 1918 septiembre 5\nEl Debate: Año VIII Número 2787 – 1918 septiembre 6\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 196 – 1918 septiembre 5\nRevista de Gandia : periódico dedicado al fomento de los intereses morales y materiales de la región, órgano de la Caja de Ahorros y Socorros y Monte de Piedad: Época Segunda Año XIX Número 952 – 1918 septiembre 5\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 73 – 1918 septiembre 6\nLa Cruz : diario católico: Año XVIII Número 5771 – 1918 septiembre 7\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 198 – 1918 septiembre 7\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 77 – 1918 septiembre 11\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 78 – 1918 septiembre 12\nDiario de Alicante: Año XII Número 3398 – 1918 septiembre 21\nDiario de Almería : periódico independiente de la mañana: Año III Epoca Segunda época Número 904 – 1918 septiembre 15\nDiario de Alicante: Año XII Número 3394 – 1918 septiembre 17\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 206 – 1918 septiembre 17\nEl Pueblo : diario republicano de Valencia: El Pueblo : diario republicano de Valencia – Año XXV Número 9639 – 1918 septiembre 18 (18/09/1918)\nEl Sol (Madrid. 1917). 20/9/1918, página 4.\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 83 – 1918 septiembre 18\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 209 – 1918 septiembre 20\nLa correspondencia de Valencia : diario de noticias : eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año XLI Número 17563 – 1918 Septiembre 27\nLa Correspondencia de Alicante : diario noticiero. Eco imparcial de la opinión y de la prensa: Año I Número 213 – 1918 septiembre 27\nDiario de Alicante: Año XII Número 3403 – 1918 septiembre 27\nEl Liberal (Madrid. 1879). 27/9/1918, página 2\nLa Atalaya : diario de la mañana: Año XXVI Número 9777 – 1918 septiembre 28\nDiario de Alicante: Año XII Número 3393 – 1918 septiembre 16\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 88 – 1918 septiembre 24\nLa Acción (Madrid. 1916). 28/9/1918, página 3\nHeraldo de Zamora : Diario de la tarde. Defensor de los intereses morales y materiales de la provincia: Año XXIV Siglo II Número 6743 – 1918 septiembre 28\nEl Día (Madrid. 1916). 28/9/1918, página 3\nLa Provincia : diario político de la mañana: Año I Número 92 – 1918 septiembre 28\nDiario de Alicante: Año XII Número 3404 – 1918 septiembre 28\nEl Imparcial (Madrid. 1867). 29/9/1918, página 3\nTags: Còlera i epidèmies, Crims, Naufragis, Pansa de moscatell, Preu de les coses, Preu dels aliments, Taronja\n2 thoughts on “Any 1918. Trimestre 3. La “Cucaracha””\nRetroenllaç: Any 1918. Trimestre 4. “La Cucaracha (II). El soldado de Nápoles” – Avisos de la Història\nRetroenllaç: Any 1920. Trimestre 1. Mals jornals i mala sanitat – Avisos de la Història


L'espectacular canvi del paisatge valencià: així era el teu poble fa 65 anys - À Punt\nL'espectacular canvi del paisatge valencià: així era el teu poble fa 65 anys\nEl visor de l'Institut Cartogràfic Valencià permet retrocedir fins al 1956 per a comprovar l'empremta del temps i l'acció humana en tot el territori de la Comunitat Valenciana.\nVista comparada de l'abans (1956) i l'ara (2020) del nou llit del riu Túria / Institut Cartogràfic Valencià\n22 d'abril 2021 - 11:11\nViatjar al passat sense eixir de casa és possible i no es necessita cap màquina del temps. Si algú s’havia preguntat alguna vegada com era antigament la ciutat o el poble on viu, l'Institut Cartogràfic Valencià (ICV) dona la resposta a través d'una eina senzilla que permet comparar un punt geogràfic qualsevol de la Comunitat Valenciana en dues èpoques diferents. El mateix territori, passat i present. Només cal un ordinador o un dispositiu mòbil amb connexió a Internet per a iniciar l'aventura i retrocedir fins a mitjan segle XX.\nEscriu ací el nom del teu municipi\nEls mapes que ofereix el visor en línia inclouen tot el nou mil·lenni, des de l'any 2000, i obrin la porta a fer un salt enrere màxim de 65 anys en el temps per a comparar el contrast després de més de mig segle. El paisatge es plasma en ortofotografies (obtingudes a través d'imatges aèries) que transporten l'usuari fins al 1956. Aquesta data és el màxim que permet l'aplicació, un registre visual clau per a entendre els canvis espacials que s'han donat al territori valencià, explica a À Punt NTC Josep Pardo Pascual, catedràtic d'Enginyeria Cartogràfica Geodèsia i Fotogrametria de la Universitat Politècnica de València (UPV). Per què és una instantània tan transcendent? Precisament perquè immortalitza com estava el paisatge just abans que s’iniciara el gran canvi de caràcter socioeconòmic que va representar l'abandonament de l'autarquia franquista a Espanya a partir de l’any 1959 i que també es reflecteix en el territori de manera evident. "Passem d'una societat fonamentalment agrària a una terciària, travessant un procés d'industrialització que comença en els anys 60 però que, en realitat, continua en l'actualitat. Mai no s'ha tornat a la situació prèvia", resumeix el geògraf.\n"El canvi radical en l’estructura social i econòmica dels últims 65 anys s'ha reflectit en el territori de manera evident" Josep Pardo Pascual - Catedràtic d'Enginyeria Cartogràfica Geodèsia i Fotogrametria de la UPV\nUna aventura a vista d'ocell, per tant, que ofereix una panoràmica inèdita amb què es poden comprovar els efectes del pas del temps en el paisatge de la Comunitat Valenciana però, sobretot, l'impacte humà. Tornar al passat només amb una pantalla i a colp de ratolí. Si no se sap per on començar, oferim un tast del que es trobarà en aquesta intuïtiva eina, disponible a través d'aquest enllaç. El funcionament és molt senzill: tan sols s’ha de buscar en el cercador el nom del lloc, poble o ciutat que es vol consultar. Les pestanyes desplegables dels extrems superiors acoten la data. I la línia divisòria, mòbil, és la separació entre passat i futur. El comandament de la direcció, a les mans.\nLa transformació més cridanera, a la costa\nParar atenció a la franja litoral és una part obligada del viatge, perquè està entre un dels espais més dinàmics i on millor es poden apreciar les modificacions sobre el territori amb el pas dels anys. La cartografia arreplega la transformació espectacular que han viscut, entre 1956 i 2020, els municipis distribuïts al llarg dels més de 500 quilòmetres de costa valenciana, començant per les comarques del sud. Benidorm, Calp, Xàbia, Dénia.... En totes les poblacions de la Costa Blanca la contraposició entre passat i present és sorprenent. On abans hi havia camps i muntanya arbrada, ara les urbanitzacions i els gratacels copen l'espai en primera línia de platja. Es produeix una ocupació "massiva" del territori, en paraules de Josep Pardo, empentada per la terciarització de la societat, el boom del turisme i l'explosió de l'aprofitament de les platges. "La indústria turística serà un agent tremendament important a l'hora de configurar l'espai litoral", explica el catedràtic. "Hi ha una ampliació de tots els espais urbans, no només a les grans ciutats. També els pobles han crescut de manera cridanera", afegeix. I a mesura que creix la urbanització de la costa, s’hi van creant estructures paisatgístiques diferents.\nBenidorm, capital turística per excel·lència, és l'exemple més paradigmàtic de la transformació de la façana costanera. En 65 anys ha passat de ser un xicotet poble a la vora de la mar, a una autèntica megalòpolis que s'ha escampat en totes direccions. El que abans era un erm al nord del terme municipal, en els anys 90 es va convertir en el parc temàtic Terra Mítica, ara tancat per la pandèmia de coronavirus.\n"L'aparició del turisme és un element tremendament important en la configuració de l'espai litoral" Josep Pardo Pascual - Catedràtic d'Enginyeria Cartogràfica Geodèsia i Fotogrametria de la UPV\nAlcossebre, la platja de la Pobla de Farnals, la platja del Puig, Port Saplatja... són només alguns exemples de nuclis poblacionals que han brollat de zero al litoral valencià durant aquest temps. L'any 1956 no existien ni els fonametns d'aquestes populars zones residencials.\nUna altra parada interessant per a veure l'empremta del temps i de l'home està a Cullera, amb la muntanya que custodia aquest municipi de la Ribera Baixa des de fa segles i el característic rètol gravat a la falda. Aquest distintiu, al més pur estil de Hollywood, és precisament una de les absències en la representació cartogràfica del 1956, ja que no s’hi va instal·lar fins als anys 70.\nSens dubte, un dels fenòmens més interessants que permet observar la comparativa cartogràfica és la regressió que afecta gran part del litoral valencià. Els casos més negatius, apunta l'investigador de la UPV, es troben al sud de la desembocadura del riu Xúquer, entre la Ribera Baixa i la Safor, passant l'estany de Cullera. La platja del Brosquil o la goleta a Tavernes de la Valldigna. El visor mostra amb claredat l'enorme retrocés de la costa en comparació amb la dècada dels 50. Més al nord del territori també hi ha exemples, al sud de València i a la comarca de la Plana Baixa: les platges del Saler, Almenara, Xilxes, Moncofa, Nules... En totes els arenals han perdut extensió.\nI a què es deu la regressió de la línia costanera? Segons explica Josep Pardo Pascual, és conseqüència de la construcció d'infraestructures artificials, fonamentalment ports, que fragmenten el transport d'arena que es produeix longitudinalment a la costa. Un desplaçament sistemàtic que, almenys a la zona del golf de València, es produeix cap al sud. El fraccionament originat per l'aparició d’aquests elements artificials a la costa fa que deixe d'aportar-se sediment i, en conseqüència, hi ha un retrocés.\nL'avanç de la natura a l'interior\nSi avancem terra endins i ens allunyem del litoral, assenyala l'expert en Enginyeria Cartogràfica, el fenomen més notable durant els últims 65 anys a l'interior és l'aparició de vegetació salvatge en àrees on abans hi havia terrenys de cultiu. El trobem, per exemple, a les comarques d'Aiora-Cofrents, la Vall d'Albaida o els Serrans. L'emigració a les grans ciutats va fomentar l'abandonament de molts camps en pobles amb pocs habitants, on ha disminuït significativament l'ocupació agrària. La progressiva desaparició dels camps dona via lliure a la natura, que ha anat recolonitzant espais i transformant zones agrícoles en masses forestals.\nCamps de cultiu és el que havia en els anys 50 a la superfície que ocupa ara l'embassament de Loriguilla, amb més de 360 hectòmetres de superfície. Situat a la conca del riu Túria, als termes municipals de Xulilla i Loriguilla, la construcció d'aquest pantà va acabar el 1965. En el visor de l'ICV es pot comprovar com era el terreny que ha quedat sota l'aigua.\nLes grans obres públiques\nL'obertura econòmica d'Espanya en la dècada dels 60 va ser el detonant perquè es començaren a construir al llarg del territori un ventall d'infraestructures i grans obres públiques. Els grans ports de la Comunitat Valenciana, indica el catedràtic Josep Pardo Pascual, ja existien prèviament, però tenien una dimensió molt menor de l'actual. "Alacant, Castelló de la Plana, Borriana, Sagunt o Gandia, tots han augmentat de dimensions, però evidentment cap com el de València, que s'ha transformat en una autèntica macroestructura al litoral", explica. El contrast entre el 1956 i el 2020 és molt cridaner, amb la construcció de noves terminals que s'estenen mar endins com si foren ramificacions de terra. A més de les grans instal·lacions portuàries, proliferen al llarg de la costa xicotets ports esportius que no existien aleshores.\nDels tres aeroports valencians, només el de València apareix en la ortofotografia del 1956, amb una infraestructura molt menor. Caldria esperar fins a l'any 1967 perquè acabara la construcció de l'aeroport d'Alacant-Elx, el més important de la Comunitat Valenciana i cinqué de la xarxa aeroportuària espanyola en volum de passatgers. El de Castelló no entra en el mapa fins al 2011.\nLa urbanització del territori i el creixement del turisme generen també una multiplicació de les infraestructures viàries. Apareixen les grans autovies que recorren de nord a sud i d'est a oest la Comunitat Valenciana, entre altres l'AP-7, l'A-7, l'A-35, l'A-23 o l'A-3. Totes absents en la representació cartogràfica del 1956. La urbanització al litoral dispara, a més, la construcció de carreteres secundàries per a connectar els nuclis de població.\nLa desaparició de l'horta valenciana\nNo hi ha res millor que una imatge per a poder comprovar el que sempre han dit els ancians: "Quan jo era xicotet, tot això era camp". L'avanç de les poblacions de l'àrea metropolitana de València ha fet desaparéixer els camps de conreu de tota la comarca. El formigó dels nuclis urbans substitueix progressivament el tradicional paisatge d'horta, sobretot a les zones pròximes a la pista de Silla: "És un fenomen global, tots els nuclis urbans dels voltants de València s'han eixamplat i han augmentat significativament la superfície, no només la capital", aclareix Pardo Pascual. Per esmentar-ne alguns, Alboraia, Massamagrell, Foios, Vinalesa, Meliana, Paiporta, Torrent, Massanassa o Catarroja.\nUn altre dels atractius de l'arxiu de l'ICV és que immortalitza en una instantània aèria l'aspecte que presentaven les quatre ciutats més poblades en el passat. Una manera de redescobrir València, Alacant, Elx i Castelló de la Plana. El cas de la capital del Túria crida especialment l'atenció perquè es mostra com era l'espai urbà en l'any previ a la gran riuada que va negar completament la ciutat el 1957 i que es va convertir en un factor determinant en la configuració del paisatge des d'aleshores. S’hi pot veure que el riu Túria transcorria per l'actual jardí urbà que porta el mateix nom i on s'alça la Ciutat de les Arts i de les Ciències, que l'horta dominava l'espai on s'ha construït el nou llit, o que alguns barris perfectament integrats en el nucli urbà actualment (Algirós o Aiora) eren xicotetes zones conreades. La concorreguda avinguda de Blasco Ibáñez ocupava aleshores un terç de l'extensió actual a tot estirar.\nEl vol americà del 1956\nLa representació de la superfície terrestre l'any 1956 que arreplega el comparador de l'ICV és una ortofotografia obtinguda a partir de les imatges aèries del que popularment es coneix com "vol americà". Va ser la primera cobertura fotogràfica des de l'aire duta a terme a Espanya, desenvolupada entre el 1956 i el 1957 per l'exèrcit dels Estats Units (Army Map Service), que va permetre registrar com era el territori de tot el país a vista d'ocell. Les imatges (a escala 1:32.000, aproximadament), es van prendre a vora 5.000 metres d'altitud. El material s'ha digitalitzat en l'actualitat i està disponible en blanc i negre.\nTres ferits en caure del sostre en pocs minuts i pocs quilòmetres de diferència Primer juí al grup iDental, quatre anys després del tancament Declara Marisol Burón, la mare de Marta Calvo L'ús del cànnabis terapèutic podria canviar la vida de moltes persones que viuen amb dolor València es converteix en capital europea de l’astronomia Una forta tamborinada d’aigua deixa més de 50 litres en quaranta minuts a Vila-real La cantant Amaia Romero protagonitza l’última campanya de la DGT Elx aprova demanar que l'arròs amb crosta siga bé d'interés cultural La resposta d’un restaurant de Castelló de la Plana a un influencer que s’ha fet viral


El president de l'Acadèmia de la Música, Gerard Quintana, creu que el sector musical es troba molt desgastat i cansat; amb la sensació de no saber què en quedarà quan es torni a l'activitat. Defensa la necessitat d'un pla de xoc verdaderament real per a solucionar els problemes que tenen els professionals de la música. Quintana critica l'Administració perquè, com a promotora principal de la música a Catalunya, ha fet una mica de deixadesa de les seves funcions de garantir l'accés a la cultura, durant els mesos de la pandèmia. Quintana creu que el concert de Love of Lesbian és un pas endavant cap a fer possible l'activitat musical.\nveure més sobre "Gerard Quintana: "El sector musical està molt desgastat i molt cansat. Necesitem un pla de xoc real"" veure menys sobre "Gerard Quintana: "El sector musical està molt desgastat i molt cansat. Necesitem un pla de xoc real""


Club Vòlei Papis: 2016\nEl Sant Dinar\nEl passat diumenge 14 de febrer, coincidint amb que tots els equips de Vòlei Papis jugaven a casa, es va aprofitar per fer un dinar conjunt.\nPel que fa als partits, va obrir foc Dilluncres. Es va enfrontar a Vallbona, un equip molt complet, amb noies força joves que havien jugat a federades, i amb uns nois que rematen molt bé. Després de perdre el primer set de manera clara, Dilluncres va guanyar el segon set, i va plantar molta cara al tercer i quart set. El resultat final: 1-3.\nQuasi simultàniament, a la pista del costat, Canelluns es va enfrontar amb Eduvòlei. Canelluns no va començar massa bé i va perdre els dos primers sets. A partir d’aquí va anar entonant-se, va guanyar el tercer set i va estar a punt de forçar el tie-break. El resultat també va ser de 1-3.\nFinalment, es va tancar la matinal, amb el derbi Dimecres-Dilluns. El resultat va ser de 3-0 per a Dimecres. Dilluns va tenir opcions en els dos primers sets, però es va deixar remuntar un 12-17 i un 10-17 respectivament. Dimecres va tirar de galons i va demostrar perquè és l'actual campió de la competició.\nUn cop acabats els partits, vam anar a fer el dinar conjunt. El lloc elegit per a l'esdeveniment va ser les Escolàpies. Allà vam poder degustar un menjar molt bo, i vam poder gaudir de la tranquil·litat que dóna tenir un menjador per a nosaltres sols.\nPublicat per Club Vòlei Papis a 1:26 Cap comentari:\nResum del segon semestre de 2015\n6è Campionat de Vòlei Papis a Arenys\nEl passat 13 de setembre es va disputar el sisè campionat organitzat per Vòlei Papis (2n a Arenys des que és Club Vòlei Papis) i el guanyador va ser el mateix que en els cinc campionats anteriors: l'equip de DILLUNS.\nVa ser un gran matí de Vòlei on vam comptar amb 8 equips. Cadascun d'ells va jugar tres partits. Vòlei Papis va participar amb 4 equips i ens van acompanyar el Sinera, els Pansios, el Vallbona i l'Eduvòlei.\nPublicat per Club Vòlei Papis a 11:55 Cap comentari:


juliol de 2006 – Oriol Morell\nActualització (20.39): Ara mateix aquest bloc ja té: <meta name="generator" content="WordPress 2.0.4" />\nDissabte es va fer públic el WordPress 2.0.4. Bàsicament es tracta d’una actualització de seguretat, per la qual cosa és recomanable instal·lar-la.\nAutor Oriol MorellPublicat el 31 juliol 2006 Categories TecnologiaDeixa un comentari a WordPress 2.0.4\nEn Jordi m’ha passat l’enllaç a un vídeo d’una campanya publicitaria d’IBM sobre Linux genial! És cert que té algun temps ja, però val la pena 😉\nRecoger datos es solo el primer paso hacia la sabiduría\nAmplificación del conocimiento\nLo que aprende, todos lo aprendemos\nLo que el sabe nos benefícia a todos\nAutor Oriol MorellPublicat el 20 juliol 2006 Categories TecnologiaDeixa un comentari a The Future is open\nRecuperant les meves dades\nAmb el desenvolupament de la xarxa actual, amb la disminució dels preus de l’ample de banda i la gratuïtat de molts serveis webs, les nostres dades cada cop passen més estona en mans d’altres i menys en les nostres. És el cas del nostre correu electrònic, la nostra agenda, les pàgines web o blogs que llegim i darrerament amb l’aparició de discs durs virtuals, cada cop és més usual prescindir dels llapis òptics i accedir directament a aquests espais per descarregar els nostres documents, presentacions, etc.\nJo mateix n’era un exemple: a diari emprava GMail com a recopilatori de les diferents comptes de correu, el meu calendari estava allotjat a 30 Boxes, els feeds dels blogs que llegeixo residien a Bloglines, les meves fotografies passejaven, de fet encara hi passegen, per Flickr i les meves dades ballaven entre el meu llapis òptic i els discs virtuals de Box.net.\nEscric en passat perquè d’unes setmanes ençà, després d’uns dies de reflexió i lectures (el Blog de’n Benjamí va ser-ne una de les claus, amb articles com aquests), he decidit acabar amb la repartició i publicació de les meves dades a tort i a dret. Al cap i a la fi, són les meves dades! Així doncs, sense radicalismes, he decidit prescindir d’aquelles eines que contenen les meves dades més crítiques en bases de dades o espais de disc de tercers. Bé, de fet no és del tot cert, he concedit una llicència a DreamHost, l’empresa on tinc allotjat aquest blog, el meu correu electrònic, etc. Però si més no només seran ells i jo els que poguem llegir i tafanejar el que faig 😉\nAixí doncs he procedit a substituir el compte de Gmail que emprava per a recopilar tots els comptes de correu, per un compte sota un dels meus dominis amb un RoundCube Webmail que és la mar de bonic (ok, no tant com el de Google, però les meves dades són més importants). També he decidit canviar el flamant calendari carregat d’efectes i pijades de 30 Boxes per un WebCalendar sota el mateix domini que a més puc sincronitzar amb la meva Palm. El lector de feeds ha passat de Bloglines a Gregarius, una eina molt treballada que, sota el meu punt de vista, dona voltes a Bloglines. Per acabar, l’espai de disc de Box.net ha estat eliminat i he començat a treballar amb Relay una eina en versió beta que m’ha sorprès molt i que permet navegar per l’espai de disc del servidor com si amb un navegador d’arxius s’estiguès interactuant. Totes aquestes eines a més, les he posat sota SSL, de manera que qualsevol enviament de dades es fa de forma segura.\nDesprés de tots aquest canvis les úniques dades que queden allotjades a casa de tercers (o de quarts si tenim en compte DreamHost), són les meves fotografies i és més per un tema d’interacció amb d’altres usuaris de Flickr que no pas per altra cosa. Tot i així no descarto duplicar els esforços i penjar les meves fotografies a Flickr i a un espai del servidor amb el Lussumo Filebrowser com a gestor o quelcom per l’estil.\nEstic més que satisfet del meu canvi i de la recuperació del control de les meves dades! A mode de recull, us faig un llistat dels canvis que he fet:\nGmail per RoundCube WebMail\n30 Boxes per WebCalendar\nBloglines per Gregarius\nBox.net per Relay\nAutor Oriol MorellPublicat el 16 juliol 2006 Categories Tecnologia34 comentaris a Recuperant les meves dades\nCertificat en posicionament web\nEl passat mes de maig vaig fer un seminari de posicionament web a la UOC. L’experiència va estar força bé, va ser molt intens i en vaig treure força profit malgrat la curta durada del mateix.\nAvui he passat per casa els pares a recollir-ne el certificat.\nAutor Oriol MorellPublicat el 15 juliol 2006 Categories Tecnologia2 comentaris a Certificat en posicionament web\nProgramar i el sexe\nA Meneame apunten un bon post sobre el paral·lelisme entre programar i el sexe.\nAutor Oriol MorellPublicat el 9 juliol 2006 Categories TecnologiaDeixa un comentari a Programar i el sexe\nAutor Oriol MorellPublicat el 9 juliol 2006 Categories TecnologiaDeixa un comentari a Novetats a Ubuntu: MigrationAssistance i Capper-Commercial\nAutor Oriol MorellPublicat el 7 juliol 2006 Categories Recursos, TecnologiaEtiquetes AjaxDeixa un comentari a Carregant…\nDesprés de la dubtosa utilitat del Generador d’identitats falses, apareix l’útil Generador d’excuses tècniques!\nPer aquells que volgueu saber quan acabaré de corregir el nou tema de volldamm, comentar-vos que estarà llest:\nCuando averiguemos por qué se cae el proceso de la interfaz XML de la máquina virtual Java\nAutor Oriol MorellPublicat el 3 juliol 2006 Categories Tecnologia3 comentaris a Generador d’excuses


Georgina Ortiz – Pedagogia – Tecnologies per a l'aprenentatge i el coneixement\nGeorgina Ortiz – Pedagogia\nAquest portafolis d’aprenentatge creat a través de la plataforma WordPress és un mètode d’ensenyament, aprenentatge i avaluació. Per tant es un blog-portafolis que evidencia els meus aprenentatges en el conjunt d’aportacions realizades en cada entrada.\nPublicat a 20 de gener de 2018 30 de gener de 2018\nTED: Mitch Resnick\nEn el següent vídeo, de la plataforma TED, Mitch Resnick aborda el tema de la programació a través de demostracions sobre la importància de la codificació en els nens i nenes. Resnick descriu en la seva conferència els beneficis d’ensenyar a codificar, per tal que puguin fer una transformació de l’ús dels mitjans, de passar a fer alguna cosa més que llegir les noves tecnologies, com un ús reproductiu, cap a crear-les, fent un ús transformador dels mitjans.\nPublicat a 19 de gener de 2018 22 de gener de 2018\nLLibre de text vs LLibre de text digital\nEl llibre de text és un recurs pedagògic per trasnmetre i impartir el coneixement, que serveix com a material de recolzament metodològic del docent.\nEls llibres de text van sorgir com un instrument d’ensenyament quan es va inventar la impremta per Johann Gutenverg. El contingut que hi trobem en les seves pàgines està enfocat a qualsevol àmbit d’estudi, enriquint així el procès d’ensenyament aprenentatge dels discents.\nAquest recurs el podem trobar en format paper o en format digital. Les noves tecnologies ens ofereix diferents maneres d’aprenentatge, i ha donat fruit a la evolució electronica/digital del llibre tradicional al llibre digital.\nVassiliou y Rowley (2008) defineix el libre electrónic como un objecte digital amb contingut textua i /o diferent-fonts semiòtiques, des d’un enfocament multimodel-, que neix del resultat d’integrar el concepte familiar de llibre amb característiques que es poden proporcionar en un entorn electrònic.\nSegons l’article “Explorando la percepción de estudiantes y profesor sobre el libro de texto electrónico en Educación Primaria” de Janaina de Oliveira, Mar Camacho y Mercè Gisbert Tarragona del 2014 ens apunta les següents característiques del llibre digital.\nCaracterístiques del llibre digital:\n-Recerca de termes\n-Enllaços a hipertextos\nEns trobem que les tecnologies d’alfabetització canvien rapidament, però no les pràctiques docents. Centrat-nos en el nucli de l’acció educativa, l’aula, l’ús del llibre digitat ha afavorit a un tipus d’aprenentatge distribuit, on el docent no és el protagonista, sinó el discent . ProduÏnt un canvi de metodologia del contingut centrat en l’usuari.\nAulaPlaneta: Avantatges del llibre de text digital\nPREGUNTA 1: S’evidencia en l’examen un fragment d’aquest article titulat “Innovación pedagógica con TIC y el desarrollo de las competencias informacionales y digitales” de Area Moreira.\nEnvers el sentit de l’afirmació he seleccionat la següent opció:\nc) el cáracter innovador de los proyectos que incluyen tecnologies depende del punto de vista psico-didáctico des de el que se usa la tecnologia, entre otras cuestiones.\nHe seleccionat aquesta opció perquè la innovació de qualsevol projecte que inclogui les TIC ha de dependre del punt de vista psico–didàctic però també s’ha de tenir en compte el context i el projecte, perquè podrem parlar de proposta innovadora dependent del projecte educatiu en el qual es sustenti.\nEntenent així que l’enfocament psico-didàctic té l’objectiu d’integrar i desenvolupar el procés d’aprenentatge, basat així en l’educació holística. Concep la formació dels discents en termes d’interacció i interrelació, com un sistema viu, dinàmic, com una comunitat d’aprenentatge que possibiliti un mètode per aprendre i ensenyar.\nPer tant el punt de vista que entenguem la didàctica des d’on s’utilitzarà la tecnologia, i el projecte i context on es porta a terme determinarà el caràcter innovador.\nPREGUNTA 2: E-learning\nManuel Area (2008) ens comenta que tradicionalment E-learning s’ha vinculat amb l’educació a distància, la defineix com una eina que ha permès incrementar la qualitat dels processos formatius a distància.\nE-learning és un procés d’ensenyament aprenentatge que es porta a terme a través d’internet, caracteritzats per una separació física entre professor i estudiant, on es porta a terme una comunicació tant sincrònica com asincrònica, a través d’aquesta comunicació es porta a terme una interacció didàctica continuada.\nA partir d’aquesta definició podem observar que aquesta implica una redefinició dels rols tant del docent com l’estudiant. Els nous escenaris per la formació impliquen nous rols pel docent i el discent. Per tant, estic d’acord amb l’afirmació.\nL’estudiant passa a ser el centre de la formació tenint així que gestionar-se el seu propi aprenentatge amb la guia i ajuda dels tutors.\nEl tutor passar a ser consultor d’informació ha de cerca les dades i recursos per la formació, atendre la demanda d’informació dels alumnes. Passa a ser la font d’informació a ser l’encarregat a facilitar la informació. També ha de ser guia en l’aprenentatge, ha de motivar, ja que la formació virtual dificulta la socialització dels alumnes.\nEn la línea de guiar l’aprenentatge, segons la revista iberoamericana de Educación a distancia del 2008, fa referència a l’educació a distància abordant el concepte E-learning. Bartolomé (2008) ens diu que si analitzem la classe tradicional (educació presencial) podem veure que té un caràcter tutorial, que moltes vegades no es té en compte en els dissenys de E-learning. En els entorns presencials l’acció orientadora no es realitza exclusivament mitjançant entrevista, envers la comunicació personal tutor- alumne. Per tant es crea un model amb l’existència de diferents recursos per poder atendre aquesta necessitat i que té relació al canvi de rol del docent, en entorns virtuals.\nPREGUNTA 3: Eines de la web 2.0\nLa Web 2.0 és una web social, O ́Réilly (2005) va enunciar algunes de les seves característiques més destacades: la Web 2.0 és una plataforma de serveis que de software; és una arquitectura de participació; escalabilitat de cost-benefici, transformacions, mescla de dades i fonts; software no lligat a un únic dispositiu, i aprofitament de la intel·ligència col·lectiva.\nHe utilitzat l’eina del SYMBALOO tal com vaig comentar en una entrada, però també l’eina SCRATCH.\nEl programa Scratch és un entorn de programació. A través d’ell he pogut dissenyar històries i jocs per després crear-les, construir-les i reproduir-les a la xarxa. Creant diverses temàtiques d’animació, treballant així la imaginació, la creativitat i el pensament lògic.\nScracth no descansa sobre la repetició o l’estímul exclusiu del reconeixement o el record. Per tant requereix d’habilitats cognitives més complexes que difícilment és dóna en un ús reproductiu dels mitjans. Per tant he realitzat un ús interactiu però també transformador perquè he tingut un paper actiu i crític de l’eina, creant i dissenyant noves històries, com la creació d’un projecte amb Scrtach dels Egipcis amb els alumnes de 3r de primària de l’Escoleta.\nA continuació es mostra evidències del seu ús:\nPREGUNTA 4: Avaluació\nRealitzar aquest exercici escrit m’ha aportat poder evidenciar alguns aspectes dels aprenentatges treballats a l’assignatura TAC, com és la integració de la innovació en les TIC, l’educació a distància en entorns virtuals a través d’eines com E-learning o MOOC, conèixer el desenvoupament de la web 1.0, 2.0 i 3.0 i fer un ús d’eines com el Symbaloo, el wordPress i Scratch entre d’altres.\nPublicat a 28 de desembre de 2017 30 de gener de 2018\nTaller de Ròbotica Educativa\nA través del programa MBlock s’ha realitzat aquest taller de programació de robòtica amb el robot mBot.\nEl programa MBlock és un entorn gràfic de programació basat en l’editor Scratch 2.0 destinat a escoles i centres de formació per tal d’introduir la robòtica de manera senzilla. La interfase és la mateixa que Scratch però hi ha el bloc ROBOTS, segueix utilitzant els blocs per donar ordres en aquest cas a un robot i no a un ninot de l’ordinador.\nA continuació mostraré les activitats realitzades a l’aula d’informàtica amb el robot mBot.\n1.Quan el robot tingui un obstacle d’avant l’ha d’esquivar\n2.Reproduir les variables: reacció de la variable distància, quan li poses la mà davant li dius la distància.\n3.Dirigir el robot amb les fletxes del teclat\n4.Quan el robot camina s’encen els leds blaus i quan està parat no té llum\n5.Si triem la mà, el robot es para.\n6.Crear una història, el robot té por a la foscor i anem a fer que si el valor de la llum és baix, el nostre robot faci un so.\nPublicat a 27 de desembre de 2017 30 de gener de 2018\nLa robòtica educativa és un mitjà d’aprenentatge interdisciplinari pels alumnes. Utilitzant els robots com a fil conductor del coneixement es treballa les diferents assignatures del currículum escolar, com és la ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques conegut com a STEM. Encara que també es pot abordar des de les llengües, història o geografia.\nEls models que es construeixen solen anar acompanyats d’un programa informàtic que fa que el robot executi ordres, ja sigui desplaçar-se, identificar colors, mesurar distàncies a un objecte etc. Els sistemes de programació que se solen utilitzar gairebé sempre estan basats en icones per tal que els alumnes es familiaritzin amb els dispositius programables, cada vegada més presents en la nostra societat.\nEn l'àmbit educatiu ens permet desenvolupar les intel·ligències múltiples proposades per Howard Gardner:\n-La Intel·ligència Logicomatemàtica\n-La Intel·ligència visió espacial\n-La Intel·ligència lingüística\n-La Intel·ligència Cinestèsia\n-La Intel·ligència Interpersonal\n-La Intel·ligència Intrapersonal\n-La Intel·ligència Musical\n-La Intel·ligència Naturalista\nCom també ens permet treballar:\n-Treballar amb un pensament més abstracte\n-Treballar de manera col·laborativa, en equip.\nPublicat a 7 de desembre de 2017 30 de gener de 2018\nLes tecnologies de fabricació digital, amb la impressió 3D, prometen generar una tercera revolució industrial i tecnològica d’informació i comunicació. Digitalitzant objectes en tres dimensions i fabricar-los materialment.\nEn el següent vídeo s’introdueix el concepte de Fabricació Digital i la utilització de la impressió 3D explicant el valor que ofereix aquesta tecnologia.\nLa fabricació digital permet escurçar el cicle de desenvolupament de productes des de la idea fins al prototip i testejar noves idees de manera ràpida.\nL’accés a les impressores electròniques va permetre accelerar el procés de creació. En la fabricació digital s’utilitza impressores en 3D, existeix un abisme entre la impressió de fullets i la fabricació d’objectes en impressió 3D, però el procés de desenvolupament de digitalització del disseny, desenvolupament de nous programes i facilitació de l’accés és similar.\nExisteixen eines de disseny i fabricació digital com el programa Tinkercard, és una aplicació gratuïta en línia de disseny i impressió 3D creat per l’empresa Autodesk. Amb aquest programa podem realitzar una primera immersió en el món del disseny en 3D d’una manera senzilla. A més compta amb tutorials incorporats per ajudar a aprendre sobre el ser funcionament.\n-Avantatge: fàcil d'utilitzar i simple per abordar dissenys a través de conceptes bàsics.\n-Desavantatge: si volem crear dissenys més elaborats i complexos aquesta aplicació no seria la més adequada. Poca varietat d'objectes i formes.\nEn l’àmbit educatiu trobem que cada vegada més es realitzen projectes de fabricació digital com a recursos d’aprenentatge a través de l’aplicació Tinkercard, és una bona eina d’inici per realitzar aquests projectes, es pot utilitzar en alumnes a partir del 6-7 anys.\nDurant una sessió a l’aula vam realitzar una prova de disseny amb el programa. A continuació podeu observar el disseny del prototip que vaig elaborar en 3D per aquestes festes.\nEn l’actualitat trobem més de 80.000 aplicacions educatives, a continuació presentaré dos tipus d’aplicacions per una banda enfocada a l’aprenentatge de les llengües, Duolingo i per l’altre és una aplicació per reconèixer i aprendre les figures geomètriques, Geometria Montessori.\nL’aplicació Duolingo és una app per aprendre idiomes a través del joc. Compte amb una versió web d’escriptori i amb una aplicació per iOS, Android, Windows Phone i Chrome.Està destinada a alumnes a partir de 10 anys.\nA través del seu projecte “Duolingo per a Escoles” proveixen als docents d’un tauler de control per seguir el progrés dels seus estudiants en un determinat idioma. El tauler ajuda al professor a comprendre la feblesa i fortalesa individual de cada estudiant en cada habilitat i poder realitzar un seguiment de cada alumne.\nAixí doncs aquesta aplicació és un recurs pels docents que poden incorporar en les seves classes d’idiomes com una activitat, on a través del joc les alumnes aprenen i coneixen idiomes.\nEn aquest vídeo, una professora ens explica les raons de per què utilitza aquesta aplicació en la seva aula.\nL’aplicació Geometria Montessori està destinada per alumnes entre 5 i 10 anys que comencen a endinsar-se en el món de la geometria. A través dels personatges Tam & Tao els usuaris exploraran i descobreixen les formes geomètriques.\nAquesta aplicació ha sigut desenvolupada per educadors amb una metodologia Montessori, per interactuar amb formes d’una manera lúdica.\nLa metodologia del joc es basa a través d’un acte-correcció per una major autonomia i confiança dels infants. Envers el contingut pedagògic que trobem són diverses famílies de formes, jocs, alguns d’ells són multi-touch per diversos jugadors o per jugar amb les dues mans, definicions i un sistema de motivació amb medalles cada vegada que ho fan bé.\nÉs una aplicació que la podem utilitzar com un recurs d’aprenentatge en les aules, l’educadora pot tenir una tauleta on els alumnes puguin jugar aquest joc, com una activitat més. Ja que a través d’aquest treballem aspectes com, desenvolupar la capacitat lògica, categoritzar, jerarquitzar i entendre com estan integrades les formes geomètriques en el nostre dia a dia.\nEn les següent vídeo podem observar com s’utilitza l’aplicació.\nPublicat a 7 de novembre de 2017 5 de desembre de 2017\nLa web 2.0 o web social es refereix a una segona generació en la història dels llocs web, aquest terme es va iniciar per Dale Dougherty, per fer referència a nous llocs webs que es diferencien de la web 1.0\nLa principal diferència que trobem en les dues és la participació col·laborativa dels usuaris en una àmplia xarxa social com els blogs i les wikis. A través de les pàgines web 2.0 els usuaris poden elaborar i produir contingut.\nCom per exemple, una enciclopèdia seria de la web 1.0 els usuaris poden consultar en línia els continguts. I la Wikipedia seria una pàgina web on els usuaris participen de manera col·laborativa, en la construcció dels seus articles.\nTom O’Reilly va definir el concepte a través d’un mapa conceptual de Markus Angermeier\nSymbaloo és una pàgina web o plataforma gratuïta que ens permet tenir al núvol virtual organitzar i categoritzar enllaços d’internet en forma de botons en les webmix. Per tant funciona com un navegador a partir de la creació d’un escriptori virtual accessible des de qualsevol dispositiu.\nDurant l’assignatura he creat un compte en Symbaloo, el qual em permet guardar i compartir les meves pàgines webs. A través de les webmix puc cercar d’altres que em puguin interessar com el cas d’una webmix d’activitats de Scratch on es poden observar activitats amb els passos a seguir.\nAquesta webmix m’ha ajudat a aprendre més sobre la programació amb Scrtach i tenir més competències per elaborar el projecte amb l’Escoleta.\nCal dir que aquesta plataforma em serveix com a escriptori per tenir tots els enllaços que utilitzo durant aquest curs, em facilita la recerca, no perdre temps en cercar enllaços que no he guardat en el seu moment i em permet compartir les meves webs i cerca d’altres.\nPublicat a 2 de novembre de 2017 12 de desembre de 2017\nAnàlisi del projecte d’innovació-Fabricació digital i filosofia DIY en projectes educatius\nÚs TRANSFORMADOR dels mitjans


Pam a Pam | Fuga. Centre de Fotografia\nFormació i difusió de la fotografia com a eina de transformació social. Un espai a on compartir saberes, experiències i camins d'aprenentatge vinculat a la cultura visual contemporànea. S'ha generat un laboratori de creadores, projectes col·laboratius, grups de lectura, espai expositiu i espai de treball de diferents col·lectius. Un espai a on comprometer-se amb la creació i evolucionar cap a llocs sòlids, prenen riscos. Pràctica creativa en un format de treball en xarxa. Desborda la idea tradicional d'escola, per transformar-se en una comunitat de persones que aprenen juntes, en constant evolució.\nAtenció online el Poble Sec\n93 174 49 07\nVol impulsar projectes i actuacions adreçades a cobrir noves necessitats socials relacionades amb l'arribade de persones nouvingudes d'origen i realittas molt diverses. Priorització en treball amb joves, dones i interculturalitat. Actualment concentra els seus esforços a l'àmbit del reforç de llengua de joves nouvinguts, al projecte de suport a les dones immigrades Mon Barrii a l'Escola de LLengua.\nEscoltes Catalans és una entitat educativa formada per joves que, de manera voluntària, eduquen i formen persones actives, sinceres i compromeses amb l’objectiu de millorar el món en què vivim.\nSom una cooperativa de serveis de formació d’iniciativa social sense ànim de lucre. Som l’escola d’Esplais Catalans, Acció Escolta de Catalunya, Casals de Joves de Catalunya, la Fundació Ferrer i Guàrdia, i INCOOP que són les sòcies de serveis. L’actual cooperativa acumula l’experiència de gairebé 30 anys desenvolupant formació en el món de l’educació en el lleure i l’associacionisme a Catalunya. Som escola d’educadors/es en el lleure infantil i juvenil reconeguda per la Secretaria de Joventut de la Generalitat de Catalunya. L’Escola lliure el sol som una cooperativa de serveis de formació al llarg de la vida que impulsem el coneixement i el creixement d’entitats i de persones vinculades a l’educació popular i l’economia social i solidària a través de metodologies actives i transformadores, enfortint-ne la llibertat de pensament i el compromís social.


El “+ Jove” d'Almussafes arranca aquest divendres amb batucada i 'correfocs' | Ajuntament d'Almussafes\nEl programa d’actes, que es trasllada de maig a tardor per a facilitar l’assistència dels estudiants, arriba amb abundants novetats\nEntre setembre i octubre la localitat acollirà un concert, una nit de dj’s, una festa flowerpower i la primera Holi Color, entre altres activitats\nEntre este divendres 23 de setembre i el pròxim dissabte 15 d’octubre, Almussafes celebrarà la festa dels joves amb un complet programa d’activitats en el qual hi ha espai per a les discomòbils, el cinema, la música i la participació. Com a principal novetat, es trasllada a setembre i octubre per a evitar coincidir amb l’època d’exàmens, però no és l’únic canvi que experimenta aquesta festa. L’agenda completa ja pot consultar-se a través de la pàgina web del consistori i s’està repartint en format paper en tots els domicilis de la localitat.\nL’Ajuntament d’Almussafes acaba de presentar l’oferta cultural i d’oci que els proposa als veïns de la localitat per a celebrar el mes dedicat a la joventut i el programa arriba amb importants novetats respecte a la passada edició. La més important és que es trasllada de maig a setembre i octubre per a no coincidir amb l’època d’exàmens finals del curs. D’aquesta forma, el consistori municipal busca aconseguir una major assistència als actes proposats i servir d’inici a les activitats culturals plantejades per a la nova temporada.\n“Pensem que els canvis realitzats van a agradar als joves perquè s’han dut a terme després d’escoltar les seues opinions i inquietuds, per la qual cosa segur que contribueixen a impulsar una celebració que cada any espera amb moltes ganes aquest col•lectiu” explica la regidora de Joventut, Davinia Calatayud.\nEl ‘+ Jove’ començarà aquest mateix divendres 23 de setembre a les 19 h. amb l’actuació del grup de batucada Nova Percusió, que recorrerà els carrers més cèntrics del poble per a anunciar l’inici del mateix. D’aquesta forma, els almussafenys podran acompanyar als músics en el seu recorregut, que s’iniciarà en l’esplanada del Centre Cultural, passant posteriorment pel carrer Ausiàs March, el passeig del Parc Central, l’Avinguda Paral•lel i el Parc de les Palmeres per a finalitzar en el punt d’eixida. Aqueixa mateixa jornada però a les 22:30 h., ‘Dimonis Enroscats de l’Alcúdia’ faran gaudir una vegada més a tots en el Parc del Sagrari i els seus carrers limítrofs amb el seu espectacle de ‘correfocs’.\nEls dissabtes estaran dedicats a la música. El 24 de setembre una selecció de grups de rock valencians es pujaran a l’escenari de la Pista Polivalent per a interpretar els millors temes del seu repertori, l’1 d’octubre faran el propi un total de cinc dj’s locals, el 8 els veïns gaudiran amb una nit flower power i el 15 es posarà punt i final a la proposta amb una gran festa conclusiva que inclourà un sopar i la celebració de la primera Holi Color d’Almussafes.\nPer a completar l’agenda, durant aquests dies es duran a terme diverses iniciatives per a fomentar la participació dels joves en la vida del municipi i promoure la cultura entre aquest col•lectiu ciutadà. En aquest sentit, la Regidoria de Joventut ha programat dos tallers per a posar en contacte als joves i animar-los a intercanviar experiències. El dilluns 28 de setembre el Centre d’Informació Juvenil acollirà un nou “Punt de Trobada” i el dilluns 3 d’octubre es desenvoluparà en el mateix edifici una jornada per a compartir coneixements i idees al voltant de les tècniques d’estudi.\nA més, s’ha incorporat el passe del vídeo del campament multiaventura organitzat per l’Ajuntament aquest estiu, que es realitzarà el dijous 29 de setembre, la projecció de la pel•lícula “Independence day: contrataque”, que tindrà lloc en la sala d’actes del Centre Cultural el dissabte 1 d’octubre, i l’exposició del tradicional concurs de targetes nadalenques, en el qual el vot popular decidirà quines són les obres guanyadores del certamen que enguany arriba a la seua dinovena edició.\nEl “+ Jove” d’Almussafes...


Fira de Lleida – Innocamping | Verdinia estarà present a Municipàlia-Innocamping\nVerdinia estarà present a Municipàlia-Innocamping\nFabricants de gespa artificial d’alta qualitat: decoratiu i esportiu. Sòl de tarima i mobles per a exterior. Flor artificial decorativa. Disposem de 9 magatzems que garanteixen sempre l’estoc.\nSom fabricants i distribuïdors de gespa artificial. Ideal per a parcs, jardins, terrasses o qualsevol lloc en el qual crear un ambient fresc i agradable. És una gespa d’alta qualitat, amb un aspecte, color i tacte increïblement naturals.\n8 anys de garantia.\nDissenyem les millors fibres de gespa esportiva d’última generació per a la pràctica de futbol, tennis, pàdel i golf (tee i green). Aquestes fibres estan desenvolupades en diverses formes que milloren el confort i el tacte del camp, optimitzen el rendiment dels esportistes i minimitzen l’impacte i el risc de lesions.\nIdeal per a terrasses, jardins, piscines, tanques, edificis de muntanya, etc. Està fabricada en WPC (60% bamboo + 40% PVC) un material totalment reciclable, d’alta qualitat i molt resistent a factors climàtics. La Tarima Verdinia està disponible en tres colors: mel, wengué i antracita.\nMATERIALS I MOBLES D’EXTERIOR\nQuan arriba el bon temps, la terrassa i el jardí es converteixen en els espais més vius de la casa. A Verdinia t’ajudem a decorar-los amb la nostra gamma de pedres, pantalles decoratives (de bruc, fusta i bambú), tanques d’heura, hamaques, gandules, taules, cadires i sofàs per a exterior.\nLa flor artificial és una elegant manera de decorar aquests racons i llocs especials de la casa. Verdinia dissenya flors i rams que recreen impecablement l’aspecte i el color dels originals. A més, els confecciona en làtex i tela per aconseguir un tacte natural, delicat i agradable.\nMés informació: www.verdinia.com\n« Eurobungalow estarà present a Innocamping 2013\nGrosfillex presenta a Municipàlia-Innocamping la seva nova gamma de mobiliari »


CONDICIONS GENERALS D’ÚS DEL PORTAL DE L’ATIB\nL’Agència Tributària de les Illes Balears (ATIB) l’informa que l’accés i ús del portal de l’ATIB (www.atib.es) i tots els subdominis i directoris inclosos sota la mateixa, estan subjectes a les condicions d’ús que es detallen en aquest Avís Legal. L’usuari accepta el compliment i aplicació d’aquesta amb la utilització d’aquest lloc web, en cas contrari, li demanem que no faci ús d’aquest.\nEls textos apareixen al Portal s’han d’utilitzar com a instrument documental. La informació administrativa facilitada per mitjà del Portal no substitueix la publicitat legal de les lleis, les disposicions administratives i els actes que hagin de ser publicats formalment al Butlletí Oficial de l’Estat, en el Butlletí Oficial de les Illes Balears i en altres butlletins o diaris oficials.\nL’ATIB no garanteix la inexistència d’errors en l’accés a aquesta web, en el seu contingut, ni tampoc que aquests continguts siguin actualitzats oportunament, encara que es faran els esforços necessaris per evitar errors i, si escau, corregir-los o actualitzar-los com més prompte millor.\nEl seu ús, reproducció, distribució, comunicació pública, transformació o qualsevol altra activitat similar o anàloga, queda totalment prohibida llevat que hi hagi expressa autorització de l’ATIB. La llicència d’ús de qualsevol contingut d’aquest Portal atorgada a l’usuari es limita a la descàrrega per part de l’usuari d’aquest contingut i l’ús privat del mateix, sempre que els esmentats continguts romanguin íntegres.\nL’ATIB efectuarà el tractament de les dades de caràcter personal recollides a través dels diferents formularis de contacte, impresos, sol·licituds, etc., que poden tramitar-se a través d’aquest portal d’acord amb els requisits que estableix el Reglament General de Protecció de Dades Reglament (UE) 216/679 i la seva normativa de desenvolupament a Espanya.\nAmb caràcter general, s’informa que el responsable dels tractaments realitzats és l’ATIB amb domicili en carrer Can Tronoso, 1, 07001 Palma.\nLes dades facilitades per l’usuari seran tractades únicament amb la finalitat de gestionar la sol·licitud o tràmit realitzat pel propi usuari. Les dades només seran comunicades a altres organismes o entitats col·laboradores quan sigui necessari per dur a terme la sol·licitud o tràmit iniciat per l’interessat o en compliment de la normativa aplicable.\nL’usuari, en el moment d’emplenar el formulari de contacte o iniciar un tràmit amb ATIB està consentint l’ús de les seves dades de caràcter personal amb la finalitat indicada anteriorment. Si facilita dades de tercers, l’usuari haurà prèviament informar els interessats de la utilització de les seves dades i dels termes recollits en aquest apartat de privacitat i els que poguessin recollir en els enllaços corresponents.\nLa base legal dels tractaments efectuats serà el consentiment de l’interessat i, si escau, la normativa aplicable (legislació tributària).\nLes dades aportades per l’usuari es mantindran el temps necessari per atendre la seva sol·licitud o tràmit realitzat i atendre les responsabilitats que puguin derivar de l’acte realitzat d’acord amb la normativa aplicable.\nL’usuari podrà exercir els seus drets reconeguts en la normativa aplicable en matèria de protecció de dades (accés, rectificació, cancel·lació, oposició) dirigint-se a ATIB en la direcció Can Troncoso, 1, 07001 Palma o correu electrònic atib@atib.es aportant juntament amb la seva sol·licitud, document acreditatiu de la seva identitat valgut en dret. Així mateix, pot dirigir-se a l’Agència Espanyola de Protecció de Dades quan consideri oportú efectuar una reclamació davant aquest organisme.\nMESURES DE SEGURETAT I DISPONIBILITAT\nL’ATIB en el tractament de la informació que s’efectua a través dels seus sistemes d’informació implanta les mesures de seguretat exigibles per la normativa vigent, especialment, la normativa en matèria de protecció de dades i l’esquema nacional de seguretat, aplicant tots els mitjans tècnics al seu abast per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i robatori de les dades, sense perjudici que les mesures de seguretat no siguin inexpugnables.\nAlguns tràmits poden requerir l’ús de certificat electrònic per acreditar la seva identitat i, en els casos que així es requereixi, signar electrònicament els escrits presentats. Per a aquests fins, s’acceptaran els certificats digitals admesos per l’Administració General de l’Estat.\n• L’establiment de l’hiperenllaç no implica en cap cas l’existència de relacions entre ATIB i el propietari de la pàgina web en la qual s’estableixi, ni l’acceptació i aprovació per part d’aquest dels seus continguts o serveis.\n• No es declararà ni es donarà a entendre que l’ATIB ha autoritzat expressament l’hiperenllaç ni que ha supervisat o assumit de qualsevol forma els serveis oferts o posats a disposició en la pàgina web des de la qual s’estableix l’hiperenllaç.\n• L’ATIB no es responsabilitza de cap manera ni garanteix la qualitat, exactitud, fiabilitat, correcció o moralitat de continguts o serveis que l’establiment de l’hiperenllaç puga oferir.\n• L’usuari assumeix sota la seva exclusiva responsabilitat les conseqüències, danys o accions que poguessin derivar-se de l’accés a la pàgina web de l’hiperenllaç.\n• La pàgina web en la qual s’estableixi l’hiperenllaç no podrà contindre cap marca, denominació, logotip, eslògan o altres signes distintius pertanyents a l’ATIB excepte aquells signes que formin part del mateix hiperenllaç.\n• La pàgina web en la qual s’estableixi l’hiperenllaç no contindrà informacions amb continguts il·lícits, contraris a la moral i als bons costums generalment acceptades, així com tampoc contindrà continguts contraris a qualssevol drets de tercers.


El Port de Barcelona va batre durant el primer semestre del 2013 el seu rècord històric d'exportacions de contenidors\nEl Port de Barcelona va batre durant el primer semestre del 2013 el seu rècord històric d'exportacions de contenidors, que van arribar a les 276.566 TEU, un 12% més que en el mateix període del 2012. La tendència també comença a millorar en les importacions.\n02/08/2013 - 15.22 Actualitzat 03/08/2013 - 11.21\nImpuls als accessos definitius al Port de Barcelona. (Foto: ACN)\nEl Port de Barcelona va batre durant el primer semestre del 2013 el seu rècord històric d'exportacions de contenidors, que van arribar a les 276.566 TEU, un 12% més que en el mateix període del 2012. La tendència també comença a millorar en les importacions, que han caigut un 2% davant del 12% de l'any passat. El conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, ha destacat la importància del port per sortir de la crisi i el fet que hagi passat de port importador a exportador en els últims anys.\nEl president de l'Autoritat Portuària de Barcelona, Sixte Cambra, ha destacat que, després d'assolir el rècord d'exportacions en un primer semestre l'any 2008 amb 209.000 contenidors, l'any següent hi va haver un descens del 19%, i la xifra no es va tornar a superar fins al 2011. Des d'aleshores s'ha anat superant cada primer semestre, amb els 276.566 d'aquest 2013.\nPerò per a Cambra també és important que les exportacions que més creixen són les dels països més llunyans, fora de la zona euro, sobretot el nord d'Àfrica i l'Extrem Orient i el Japó. Altres àrees geogràfiques més receptores d'exportacions barcelonines han estat el Mediterrani Oriental, Mar Negre, Mar Caspi, Pròxim Orient, Golf Pèrsic i Mar d'Aràbia.\nPer matèries exportades, els vehicles han arribat a 200.000 exportats, davant dels 184.000 del 2008, just abans de la crisi, i els 85.721 el 2009, el pitjor any de la crisi. Es preveu que el volum total de vehicles manipulats al llarg de tot 2013 arribi als 700.000. Els automòbils de trànsit, que arriben a Barcelona i embarquen cap a una altra destinació, han crescut un 50%.\nPel que fa als sòlids a granel, el creixement ha estat del 7%, arribant a l'1,1 milions de tones exportades, davant de les 200.000 del 2008. La manipulació a granels líquids ha superat les 5,2 tones, però el que més destaca és l'increment del 69% de la gasolina manipulada, que supera el milió de tones.\nPel que fa a les importacions, que han anat decreixent els últims anys, aquest 2013 han caigut un 2%, davant del 12% de l'any passat, però al juny ja van créixer un 5%, cosa que podria marcar un inici de canvi de tendència. Els països d'origen de les exportacions que més han crescut han estat Turquia, l'Índia, el Vietnam, Xile i Rússia.\nUn altre dels punts destacats de l'activitat portuària ha estat el tràfic ferroviari de contenidors, que ha arribat als 66.942 TEU, un 14% més que en el primer semestre del 2012. El 32% dels vehicles transportats, uns 30.000, ho han fet amb ferrocarril. Els granels sòlids portats amb tren fins al port han crescut un 22%, fins a les 208.410 tones, sobretot sal i potasses de les mines de Súria i Sallent.\nTant Cambra com Vila han recalcat la importància que té el port de Barcelona per ajudar a sortir de la crisi, i encara més que això es faci incrementant les exportacions, i també el turisme de creuers.\nVila ha destacat que l'augment de les exportacions avala l'aposta decidida pel Corredor Mediterrani i ha posat les inversions al port de Barcelona com a exemple per a la resta de l'estat d'inversions públiques i privades "sensates" amb criteris socials i econòmics que són eficaces i donen bons resultats. Vila confia a firmar entre agost i setembre el protocol per licitar els accessos al Port de Barcelona i ha assegurat que la formalització de l'acord serà "imminent" i que depèn de quadrar l'agenda de la ministra de Foment, Ana Pastor, amb la del president del govern, Artur Mas.\nLa inversió per construir els accessos al recinte portuari puja a 290 milions d'euros, dels quals 100 són per als accessos ferroviaris, el Port de Barcelona finançarà el 50% i el Ministeri de Foment l'altre 50%, i 190 per als viaris. "Amb aquesta obra ens traiem una espina que portàvem una dècada arrossegant", ha dit el conseller, que ha destacat els avenços que s'estan fent en infraestructures tan estratègiques com el Corredor Mediterrani.\nPastor s'havia compromès que la firma del protocol es rubricaria al juliol, si bé l'accident ferroviari de Santiago de Compostel·la la setmana passada va obligar a endarrerir la formalització de l'acord.


Clam de respecte a la independència judicial i a la presumpció d’innocència. Partits i figures polítiques del país van reaccionar ahir amb prudència a les detencions dels excònsols i l’interventor de Sant Julià de Lòria. Només el PS i SDP –que des de l’oposició comunal havien denunciat les presumptes irregularitats del consolat de Gil i Torrentallé– van mostrar la seva satisfacció per l’actuació de la fiscalia contra l’ús indegut de targetes de crèdit. DA, LdA i UL, així com també el Govern, van manifestar el respecte per les actuacions judicials, mentre que el cònsol major de Sant Julià, Josep Miquel\n#16 Felicitats Fiscalia\npersonatges públics que cobren super sous amb diners públics fins i tot que cobren 2 sous 1 públic i altre ...en lloc de donar l'exemple amb una gestió eficient transparent rigurosa passa el que passa.. Quina classe política que tenim.A st Julià falte pàgina per tant xoriços..Estem amb un nivell de gestió que la gent es pensà que per ser cònsol són els amos del poble.\nAra??cap a on??saas... a lo millor??\nEs de suposar que la batllia,fará tornar aquests diners a les arques del Comú de Sant Juliá,amb interessos etc.etc.Eñ Sr.Vila actual cònsol estará ben content,disposaráde 80.000 €és per dilapidar-los amb el rafting.\nI digueu-me...18 mesos ha requerit la fiscalia per evidenciar semblants delictes? Perqueè no ha entrat a la batllia l'assumpte? Perque perdia el control sobre unes possibles detencions que passava a decidir un batlle? Que voleu dir que calia engarjolar-los no fossi que es fuguessin o alteressin proves? No us recorda res això?\n#12 RICARD ROMERO GARCIA\nEstic desconcertat per la notícia. Desconcertat perque conec a dos dels implicats i no m'hi cap dintre de les meves sensacions, que cap dels dos siguin moralment capaços de trair a la població Andorrana. La presumpció d'inocència abans de fer un judici els implicats. M'estimo Andorra i tinc permís de residència i aquest sentiment d'estimar, en part l'he rebut de la Montse Gil.\nG............ va dir..Un polític,sigui qui sigui, quan mulla amb coses rares, fora i investigació ! Els paguem per treballar. No els paguem per fer les titelles ! Ningú els obliga a ocupar un lloc a Govern o a Comuns. Estàn al NOSTRE servei i com que considero que son empleats del poble, si no funcionen i no fan la feina i no son honrats, FORA ! Doncs presumpció d'innocència. Rès !\nEstic d´acord amb tu...!Comentari 8 el mes realista i convincent.\nL'Andorra es molt petita i tots ens coneixem!!!RESPONSABILITAT POLITICA AMB RETROACTIVITAT jaaaa!!!!\nJa els està. Esperem que siguin els últims! Els diners costen molt de guanyar.\nUn polític,sigui qui sigui, quan mulla amb coses rares, fora i investigació ! Els paguem per treballar. No els paguem per fer les titelles ! Ningú els obliga a ocupar un lloc a Govern o a Comuns. Estàn al NOSTRE servei i com que considero que son empleats del poble, si no funcionen i no fan la feina i no son honrats, FORA ! Doncs presumpció d'innocència. Rès !


Convocatòria d’Assemblea General Ordinària – Centre de Lectura\n11/06/2020 - Convocatòria d’Assemblea General Ordinària\nAtesa la situació actual, i tenint en compte que l’aforament de la sala Emili Argilaga està limitat per tal de garantir el compliment de les mesures de seguretat i higiene, us demanem que ens confirmeu la vostra assistència enviant un correu electrònic a secretaria@centrelectura.cat o trucant al 977 773 112 (dilluns a divendres, d’11 a 13 h i de 18 a 20 h). Agraïm per endavant la vostra col·laboració.\nEl Consell Directiu del Centre de Lectura, en sessió celebrada el dia 27 de maig de 2020 va prendre el següent acord:\nD’acord amb l’article 49.1 dels vigents Estatuts del Centre de Lectura de Reus, es convoca assemblea general ordinària de socis per al dia 26 de juny de 2020, a les 7 de la tarda, tal com es desprèn del text de la convocatòria que detallem seguidament:\na) Aprovació, si escau, de la memòria de gestió cultural del Consell Directiu.\nb) Aprovació, si escau, de la memòria de gestió cultural de les Seccions.\nc) Aprovació, si escau, de la memòria del Plenari de Juntes.\nd) Presentació i debat de l’informe del President.\ne) Informe de la Secretària General.\nf) Criteris de la reprogramació de les activitats.\ng) Aprovació, si escau, del pressupost de les obres d’ampliació i condicions per a la seva aplicació.\nh) Elecció de tres socis interventors d’actes.\ni) Precs i preguntes.\nReus, 11 de juny de 2020\nLluís Miquel Pérez Segura, President\nDescarregueu el document de la convocatòria (PDF).


Enric I. Canela » Blog Archive » Felicitats Pep Anton\nEl catedràtic Josep Anton Ferré Vidal (Vila-seca, 1958) ha estat nomenat nou director de l’Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya (AQU Catalunya). Doctor en Ciències Químiques per la UB i catedràtic de Mecànica de Fluids del Departament d’Enginyeria Mecànica de la Universitat Rovira i Virgili URV, a banda del seu paper com a docent també ha desenvolupat una llarga trajectòria en l’àmbit de la recerca. Ha participat en més de 40 projectes de recerca, dels quals n’ha dirigit 11. Així mateix, és investigador principal d’un grup de recerca consolidat i ha dirigit 5 tesis doctorals. A més, ha publicat 40 articles en revistes científiques o monografies i ha presentat 67 comunicacions a congressos.\nAbans del seu nomenament com a director d’AQU Catalunya, ha ocupat els càrrecs de vicerector de Transferència i Innovació de la URV i el de director de la Fundació d’aquesta universitat. Anteriorment, ha estat director general d’Universitats de la Generalitat de Catalunya, vicerector de Personal Docent i Investigador, vicerector d’Economia i Organització, director del Departament d’Enginyeria Mecànica, director de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria Química (ETSEQ), i de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria (ETSE), tots a la URV.\nLa funció principal del director d’AQU Catalunya serà representar plenament el Consell de Direcció en relació a l’execució i el compliment dels acords que s’adoptin en aquest òrgan i en la Comissió Permanent. Té la representació legal d’AQU Catalunya, i també ha d’organitzar, gestionar i inspeccionar els serveis de l’agència, d’acord amb les directrius del Consell de Direcció.\nEl conseller d’Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, ha nomenat el nou director de l’Agència per la Qualitat Docent (AQU) Catalunya a proposta del president de l’agència, Joaquim Prats, i un cop escoltat el Consell de Direcció de l’entitat.\n2 respostes a “Felicitats Pep Anton”\na 19 nov. 2009 a les 12:08 alumne\nForça curiós que, encara que sigui formalment, Huguet nomeni director de l’AQU un ex-director general del seu departament que va dimitir a l’abril de 2007 per discrepàncies insalvables amb la cúpula del departament.\nDit això, els meus millors desitjos per a la seva nova feina i la seva nova responsabilitat.\na 19 nov. 2009 a les 7:45 enriccanela\nCrec que aquet nomenament ve més del Ximo Prats que no d el’Huguet. penso que l’Huguet ha respectat l’opinió del president de l’AQU. I ha fet bé.


tens un racó dalt del món: He jugat amb llops, de Gabriel Janer Manila\nHe jugat amb els llops, de Gabriel Janer Manila, és la novel·la guanyadora del Premi Joaquim Ruyra de narrativa Juvenil 2009. Ens narra de forma directa, amb frases breus, senzilles i emotives, una història corprenedora basada en uns fets reals que van tenir lloc a Sierra Morena. Un xiquet de sis anys, orfe de mare, és venut per son pare. L'amo el porta a una vall perduda, closa, per tal que tingui cura d'un ramat de cabres. Durant un temps és alliçonat per un pastor, però de seguida es queda sol. Bé, sol no, en companyia dels animals. Es farà amic dels llops, de les rates, de les serps... es comunicarà amb ells, els ajudarà, compartirà l'aliment, tot i que no en sabrà els seus noms fins molt més tard. Creixerà així, salvatge (salvatge?), i l'observació dels animals i la natura serà la seva escola. L'autor ens explica aquesta història plena de tendresa i que, al mateix temps, ens esgarrapa l'ànima; per això trobo tan encertada la portada, amb dibuixos infantils en un paper arrugat i esgarrapat, potser com la infantesa perduda del protagonista, que mai rebrà la carícia d'una mare, com els llobatons reben de la seva.\nTretze anys després troben el noi amb els cabells fins els genolls, caminant de peus i mans i el traslladen a la civilització. No coneix les paraules. ha d'aprendre a preocupar-se per l'endemà. Els humans l'enganyen, se n'aprofiten, i fan que se li afilin ungles de llop.\n"No volien que me'n pogués escapar, d'aquell lloc. No sabien que potser hi arribaria a esser feliç."\n"Els cabells em creixien així com creixen les branques dels arbres, els fills de les cabres, la mirada dels llops."\n"No vaig nèixer llop. A vegades, emperò, he pensat que ningú no neix llop. Potser, s'esdevé llop."\n"A poc a poc vaig aprendre a posar noms a la història que havia viscut. I descobria que les paraules em podien servir per recontar-la."\nAl final del llibre, en un post escriptum, l'autor ens explica la història d'aquesta història. Diu que sovint li pregunten si tot el que aquest noi explica de la seva relació amb els animals succeí de veritat. "No és tan important el que va viure, sinó que que va creure que vivia. Potser, laimaginació va salvar-lo de la solitud."\nEnhorabona al autor,en sembla que te que estar mol bé. Gracias per donarlo a coneixa.\n31 d’octubre de 2010 a les 11:59\nAhir vaig estar a punt de compar-lo i finalment en vaig triar un altre, però em va cridar l'atenció i ara encara més. Per Nadal tocarà jugar amb llops.\n3 de novembre de 2010 a les 23:53


La UPC impulsa un estudi per determinar el comfort tèrmic de la gent gran - Canal Terrassa\nMarc CasullerasData: 26/06/19\nCalibrar la temperatura de confort en un espai públic sempre és complicat. Tothom té una percepció diferent de la calor i el fred. Hi ha casos, però, en el que s’ha d’afinar: per exemple, als hospitals o a les residències. En aquest sentit la UPC impulsa un estudi pioner per determinar, de forma objectiva, el confort tèrmic de les persones grans a les residències. És un paràmetre del que també depèn la salut i la qualitat de vida de les persones. En el cas de la gent gran hi ha una dificultat afegida: l’envelliment i els problemes circulatoris minven la capaciatt de regular la temperatura corporal i la sensació tèrmica.\nPer determinar tots aquests paràmetres l’equip d’investigadors està fent enquestes a 6.000 persones residents i a 500 professionals a diversos centres de de Barcelona, Tarragona i València. El procés acabarà l’any que ve, però de les entrevistes que ja s’han fet, ja se’n poden extreure unes primeres conclusions.\nL’objectiu d’aqueste estudi, en el que hi col•labora Sanitas Mayores, és trobar un estàndard de temperatura de confort que es pugui aplicar no només a residències sinó també a centres cívics, hospitals o centres de dia. Es guanyarà, a més, en estalvi i eficiència energètica.\nTags: comfort tèrmicgent granUPC