Compliment a mig gas de les mesures antiCOVID en el retorn a les discoteques | Canal Reus TV\n13:56 - 8 octubre 2021\nPrimera nit amb les pistes de ball operatives. Multitud de joves i no tan joves van aprofitar la represa per retrobar-se amb amics i coneguts. En alguns moments no es van complir les mesures antiCOVID.\nDesprés de l'aprovació del TSJC, els bars i discoteques de Reus han pogut reobrir portes aquest dijous a partir de les 12 de la nit. La primera nit ha estat una prova de foc, perquè s'ha hagut de posar sobre la taula tot el reguitzell de mesures, entre les quals destaca el passaport sanitari. Amb tot, en alguns indrets no s'ha respectat en tot moment l'ús obligatori de la mascareta.\nLa gran majoria de locals obren aquest divendres\nAmb tot, no tots els empresaris de l'oci nocturn han decidit obrir la primera nit. Molts s'esperaran a fer-ho aquest divendres i fins i tot en els pròxims dies, perquè la decisió ha estat tan ràpida que no han tingut temps de posar-se a punt.\nDe fet, alguns empresaris de l'oci nocturn han explicat a Canal Reus que la represa ha començat amb poca informació i tota poc clara. El fet que el document definitiu de com s'havien de reobrir les discoteques no es conegués fins dijous, ha frenat les presses d'alguns, que esperen a divendres per enllestir els preparatius i també per copsar com s'ha fet aquesta tornada a les pistes de ball.\nMassiu retorn a les discoteques\nA Reus, com a mínim dos locals van reobrir portes. En tots dos es van acumular cues als accessos, més tenint en compte que a l'entrada calia acreditar que s'és vacunat o que s'ha passat un test d'antígens o una PCR en les darrers hores amb resultat negatiu. Això ha alentit en alguns aspectes l'entrada als locals.\nUn cop a dins, s'ha de mantenir encara un aforament limitat al 70% i també s'ha de dur sempre la mascareta a excepció del moment de consumir.\nReus oci nocturn pandèmia coronavirus


MÉS: “No sobren diputats, sobren xoriços”\nEl diputat Nel Martí defensa un Parlament fort per controlar la corrupció, front a la proposta del PP de modificar la llei electoral per perpetuar-se en el poder\nEl Parlament no ha aprovat avui la proposta del PP per beneficiar electoralment el PP. Afortunadament, per modificar la llei electoral són necessàries les 2/3 parts dels diputats i diputades de la cambra. El PP s’ha quedat tot sol en la seva intenció de retallar el Parlament per perpetuar-se en el poder, amb l’excusa l’estalvi. Excusa falsa, com demostra el Grup MÉS:\n- La proposta del PP de retallar diputats suposa un estalvi de poc més de 4 milions.\n- La proposta de MÉS de suprimir els dobles sous dels diputats (que el sou públic del Parlament sigui incompatible amb els ingressos privats), i de suprimir despeses electorals innecessàries (com ara la subvenció al mailing dels partits) suposa un estalvi de més de 6 milions. I el PP hi ha votat en contra, avui i la setmana passada.\nL’únic que pretenia el PP era “fer un Parlament de cap de setmana”, amb poca capacitat de control real al Govern. Amb poca capacitat de fiscalitzar governs que, en aquesta terra, massa sovint han estat campions en matèria de corrupció. Perquè, com diu en diputat Nel Martí, allò realment car és la corrupció, que costa a les arques públiques de Balears 1.200 milions d’euros cada any.\nPer tant, com diu Martí: “No sobren diputats, sobren xoriços”.\nIntervenció de Nel Martí\nA continuació teniu la intervenció del diputat Nel Martí en el debat del projecte de llei de modificació de la llei electoral de les Illes Balears, promogut pel PP per retallar els diputats del Parlament.\n“Miri'n senyores diputades i senyors diputats. De la crisi n'hem de sortir, i n'hem sortir enfortits amb democràcia; amb més democràcia i menys màfia; amb més transparència i participació, i amb corrupció zero.\n‘No sobren diputats, sobren xoriços’.\nLa proposta del PP al Govern és reaccionària, i se n'aprofita del moment de crisi per a prendre mesures que debiliten les principals estructures democràtiques. Ho va ser eliminar el CES i el Consell de Joventut, i ho és la proposta que avui debatem. Perquè al cap i a la fi l'únic que pretén el PP i el president Bauzá és perpetuar-se en el Govern. I açò no és nou. De fet és una constant del PP a les Illes Balears. Ho va fer el 1999, amb el Cas Mapau, el recorden? Es va contractar de forma irregular a la sra Maria Pau Segura (Mapau) per censar per via d'urgència i de forma irregular descendents de balears a l'Argentina perquè votassin pel PP a la circumscripció electoral de Formentera, on es disputava un escó clau per a l'obtenció de la majoria absoluta popular al Parlament de les Illes Balears a les eleccions autonòmiques del maig de 1999. I açò, precisament, el ser Gómez ho coneix bé, perquè Escorca també s'hi va veure implicat, i l'alcalde era precisament l'actual Conseller de Presidència.\nSe'n recorden del Cas Cola-Cao? Se'n recorden de l'enviament de material electoral del PP a càrrec del CEDEIB, per al qual el PP ha estat condemnat?\nAra que el PP es veu observat per la justícia, intenta fer el mateix per via legal: canviar la legalitat, i posar-la al seu servei, al servei d'un govern perpetu del PP. Sí, a l'estil del PRI. Tot val per a mantenir el poder; per evitar l'alternança al poder. Açò sí, els diputats del PP pugen a l'atri, i sense empegueir-se, ens diuen “noltros no feim política”. I és que els fa nosa la política! Quan la política, la gestió de lo públic, la gestió de la polis, posar l'interès comú per sobre d'interessos privats no legítims, és el que caracteritza a les societats més avançades, més modernes, més humanes, més civilitzades. I vostès ens fan propostes d'anti-política. Menys política, és més corrupció. Menys política, és més autoritarisme. Menys política, és més màfia.\n‘No sobren diputats, sobren xoriços’\nI és evident que MÉS no donaria mai suport a mesures d'aquest tipus.\nLa proposta del PP neix des d'aquesta falta de convicció amb la política i amb la democràcia. I per açò neix:\n1. Sense esperit de diàleg i consens.\n(Mabel Cabrer, 2002, arran de la modificació electoral per introduir la paritat) “Correspon ara jo crec que un debat parlamentari seriós i raonat, perquè crec que si estam davant una llei que pretén alterar o imposar una representativitat determinada del nostre electorat, dels nostres ciutadans, estam parlant d’un tema tan important o profund com és la pròpia essència de la democràcia com a sistema polític. En la mesura en què limiten el dret a ser elegible i estan configurant una representació política determinada dels nostres ciutadans, és evident que aquesta llei mereix una reflexió molt més profunda”\nOn és el diàleg i el consens?\nI és que, efectivament sra Cabrer, és de sentit comú i de sentit democràtic: La democràcia és més que el sistema electoral o sistema democràtic. En democràcia no hi cap l'autoritarisme ni la corrupció, però en canvi la corrupció, l'autoritarisme i fins i tot el totalitarisme s'han instal·lat a través de sistemes electorals democràtics. I perquè dic açò? Dic açò per posar de relleu la importància i la transcendència de les lleis que modulen, regulen, vehiculen els procediments democràtics. Les lleis electorals han de ser normes al servei de la democràcia, però també han de ser normes inspirades, tramitades i aprovades amb les màximes dosis de democràcia, de diàleg i de consens.\nConvençut d'açò, el nostre Estatut estableix que la reforma electoral requereix un acord de 2/3 de la cambra, cosa que ja d'inici no s'ha donat, ni s'ha anat a cercar.\nÉs fals el que diu el projecte de llei a l'exposició de motius: “sense que això suposi una alteració de les regles bàsiques del consens parlamentari amb què s'aprovà la llei 8/1986”. Modificar sense consens el consens de 1986 ara resulta que no és alterar el consens? I no estan empegueïts?\nPerò la proposta del PP, a més de no tenir el consens necessari, és excloent. Amb l'argument de l'austeritat, la mateixa falsa austeritat que ha permès acabar amb el CES o amb el Consell de Joventut, que ha permès retallar en sanitat, educació o dependència, ara, el PP i el Govern del PP, vol retallar en democràcia i excloure l'accés de determinades opcions polítiques en aquest Parlament. I parlarem de mesures d'austeritat, i de retallar en despeses innecessàries,.... però la proposta que avui debatem és una proposta per reduir representativitat (que no proporcionalitat! Ara sr Monerris, haurem d'ensenyar la proporcionalitat directa, la inversa i la constitucional!). Menys representants per a representar a la mateixa gent significa, amb la llei d'Hont i el tall del 5%, que els grups no majoritaris, però cada vegada menys minoritaris, no estaran representats. La representació serà menys plural, i exclou la representació d'una part cada vegada més gran de la societat.\nAvui, el 20% de l'electorat, el 20% dels que van votar a les eleccions del 2011, no tenen representació en el Parlament. I amb la reforma que ens proposa Bauzá aquesta proporció no només es manté, sinó que s'incrementa. I és que al president i candidat Bauzá li molesta la pluralitat.\nDe fet, aquesta ha estat una constant en les reformes de la llei electoral de 1986, i aquesta és també la gran diferència entre les reformes impulsades per l'esquerra i les impulsades pel populisme popular. Mentre l'esquerra modifica la llei electoral per facilitar la participació de les dones en la política institucional (amb la reforma del 2002), el PP fa reformes per a excloure a més gent, per excloure a minories cada vegada menys minoritàries,... aquesta va ser la reforma de 1995, que afegia un nou apartat 4 a l'article 12 de la Llei 8/1986 de 26 de novembre, Electoral de la Comunitat Autònoma, amb el tenor literal següent: "A efectes de l'atribució d'escons no seran tingudes en compte aquelles candidatures que no haguessin obtingut, almenys, el 5% dels vots vàlids emesos a la circumscripció".\nAra, de nou, el PP proposa modificar la llei electoral en la mateixa línia. Ara, per obtenir representació es necessita a Eivissa i Menorca aproximadament el 8% dels vots; i a Mallorca el 5%. Amb la proposta popular aquest tall real s'incrementa, és necessitaria més del 5 i del 8% per obtenir representació.\nI en aquest sentit el vot particular del Consell Consultiu és molt clarivident (amb quatre vots a favor, del 9 membres): “aquesta reforma normativa restrictiva empobreix el sistema democràtic, convertint el Parlament en un club exclusiu de partits polítics grans impedint sobre manera l'aparició de noves formacions polítiques”.\n3. Que no respon a la realitat balear, que l'obvia, i l'altera democràticament.\nAixí idò: sense consens, excloent, i...\nÉs una proposta exportada de Castella, que ataca una característica intrínseca de les Illes Balears: la plurinsularitat i l'autogovern de la cada una de les Illes. Bauzá tracta les Illes Balears com una Castella més, i demostra una insensibilitat magistral contra el nostre fet diferencial, i -perdonin, però els hi he de dir- un menyspreu insultant contra Formentera, Eivissa i Menorca.\n4. Oportunista, electoralista i populista.\nSense consens, excloent, descontextualitzada,....\nMirin, la sra. Mabel Cabrer ho explicava molt bé l'any 2002: “tenc, no la sensació, sinó la convicció que aquest projecte de llei és en realitat un instrument de publicitat d’aquest govern". Açò és aquest projecte de llei: un instrument de publicitat electoral.\nPlantejar ara, a dos mesos, de la convocatòria d'eleccions, un reforma tan important com aquesta, que canvia les regles de joc electoral, respon només a interessos partidistes i electoralistes del partit del Govern.\nL'únic que l'interessa al PP és tenir alguna cosa amb què omplir el seu discurs buit de contingut democratitzador, i poder afirmar què l'oposició no vol reduir despeses i racionalitzar l'administració pública. Aquest és el discurs fals i demagog del PP. Però aquest discurs ja no és creïble; perquè no es pot fer discurs de l'austeritat quan es té una dessaladora a Ciutadella que cada mes costa 150.000 euros i no treu ni una gota d'aigua, o quan el finançament del partit té una caixa B, o quan la seu del partit l'han pagada empresaris ben compensats, o quan s'és incapaç de posar fil a l'agulla de la transparència i la lluita contra la corrupció. Perquè no hi ha millor austeritat que acabar amb la corrupció.\n(La corrupció és cara. Avui sabem, per un estudi de l'Universitat de Las Palmas que la corrupció a les Illes Balears costa cada any més de 1.200 milions d'euros); i el PP en lloc de posar mesures contra les màfies corruptes enfortint els mecanismes de transparència i control democràtics -i com diu Transparència Internacional, un parlament fort és una bona eina contra la corrupció-, fa lleis per reduir en transparència i lleis per debilitar la màxima institució democràtica, el parlament.\nL'únic que interessa al PP és blindar les majories, més del que ja fa el tall del 5% i l'aplicació de la llei d'Hont.\n5. EN DEFINITIVA: Bauzá vol un Parlament de paper cartró, que no molesti al Govern i deixi impunes als corruptes (*)\n(*) O com diu el vot particular del Consell Consultiu: "La proposta debilita la funció de control del Parlament sobre el Govern, que en aquest temps ha de ser reforçada i potenciada, i empiytjoraria previsiblement l'essencial funció legislativa, que necessita el màxim rigor tècnic."\nEl PP i el Govern Bauzá impulsen una reforma de la Llei electoral que debilita el Parlament, el fa menys representatiu i plural, i amb menys capacitat de controlar l'Executiu i d'exercir la seva funció legislativa, tot amb l'excusa de reduir despeses o, com diu el Consell de Govern que va aprovar el projecte de llei per “adaptar la realitat de les institucions públiques a la demanda real de la societat, tenint en compte la realitat social i econòmica actual”. Quan la demanda real, real, de la societat, és acabar ja amb la corrupció, amb els privilegis, i amb les desigualtats.\nLa Llei electoral del PP a més de reduir la pluralitat del Parlament i de debilitar el poder legislatiu, fins el punt de convertir-lo en una figura decorativa i simbòlica, converteix l'Executiu en un poder omnipotent, quasi sense control, que actua amb total impunitat. Converteix el Parlament en una institució de paper i cartró, escenari excel·lent per a actors corruptes.\n6. SOBRE L'EXCUSA: l'austeritat autoritària vs l'austeritat democratitzadora.\nL'únic argument que esgrimeix el Govern per a defensar aquest projecte de llei és la contenció de la despesa.\nTots estarem d'acord en què les institucions han de ser austeres, i austeritat no vol dir reduir la funció que té encomanada sinó complir aquesta amb el màxim control i rigor de la despesa. En definitiva, evitar despeses innecessàries. Ho fa la proposta de Llei electoral del PP?\nBàsicament la reducció de despesa en la proposta del PP va lligada a dues modificacions:\nLa reducció de 59 a 43 diputats (- 4.294.895 €); i la retribució d'aquests que passaria de ser en forma de dietes, eliminant la figura del sou (- 3.930.867 €). Aquesta darrera mesura no afecta a la Llei electoral, però el PP la va exposar en sel seu moment com a part de la proposta, jo crec que per engreixar els nombres, i per res més.\nEl total de l'estalvi xifrat pel Govern del PP és de 11 milions d'euros en una legislatura. Una xifra inversemblant i irreal, quan la proposta real és d'un estalvi per al 2015 de 1.458.815 € que, amb un pressupost de 4.011 milions d'euros, suposen un 0.00037 %.\nI és que la proposta a més de debilitar el Parlament, no elimina ni privilegis i ni despeses innecessàries.\n7. Les propostes de MÉS.\nLes esmenes de MÉS al projecte de llei de reforma electoral, en canvi, pretenen reduir despeses innecessàries i privilegis inacceptables, i introduir criteris d'independència i igualtat en la concurrència electoral:\n- Garantir una Junta Electoral independent.\n- Garantir una programació amb criteris professionals en els mitjans de comunicació públics.\n- Eliminar el tall del 5% per accedir al Parlament i als consells, i canviar el mètode d'Hont pel de Saint-Lagüe.\n- Substituir el criteri del suport institucional a les candidatures. La llei actual dóna més suport (espai televisiu, subvenció, etc) a aquell que a les passades eleccions va obtenir més representació. Per a MÉS el suport no ha de ser proporcional sinó igualitari. Com en els partits de futbol, en democràcia totes les candidatures han de sortir en igualtat de condicions.\nD'altres de les propostes que introduïm tenen un important impacte econòmic:\n- S'elimina el mailing electoral i per tant la subvenció pública a aquest. L'any 2011 els partits van rebre més de 600.000 euros per aquest concepte.\n- Es redueix la subvenció electoral per altres conceptes diferents al mailing. El 2011 va ser de 1.500.000 euros; i passaria a 1.000.000 euros.\n- S'introdueix la incompatibilitat de sous. Qui tengui un sou públic ha de tenir dedicació exclusiva, i no pot tenir un altre sou. Durant la legislatura 2011-2014 hi ha hagut 21 diputats (declarats) amb doble sou. Açò suposaria un estalvi d'uns 5.040.000 euros.\n- Altres mesures que no formen part de la llei electoral: eliminar el personal eventual de la Mesa del Parlament i dels senadors autonòmics, 6 en total, que suposen un estalvi de 238.000 euros; incorporar la videoconferència en els debats de les comissions permanents (que evitaria una despesa de més d'1.000.000 euros);... i ja tenim 7.378.000 euros sense afectar al funcionament del Parlament, eliminant despeses i privilegis injusts, i donant eficiència a la seva tasca.\nPerò volem deslligar el debat de la reforma electoral de la seva necessària dimensió d'Estat. En aquest sentit, apuntam:\n- El Senat, cambra de segona lectura, costa cada any més de 55 milions d'euros. Una legislatura val 220 milions d'euros. Algú ha proposat reduir el Senat, o passar a un model monocameral de les Corts Generals?\n- Les fundacions lligades als partits han obtingut des del 2003, via pressupost de Cultura, Educació, Cooperació... 54'6 milions d'euros.\nI per què no en diuen res d'açò? Perquè la seva visió de les autonomies és provinciana, submisa i autodestructiva.\n8. I ACAB. Explicació del subtítol.\nLes reformes del tant per cent. Primer va ser el 3% per accedir al Parlament, que va passar al 5% per evitar la representació, el control i el creixement de forces polítiques socials minoritàries. Després, el segon dia, va ser el 3% de les comissions per obres, que van permetre al PP jugar il·legalment per obtenir una majoria il·legítima. I en tercer lloc, el PP no ha descansat, i s'ha proposat a reduir uns quants 3% el nombre de diputats per acoseguir el mateix: perpetuar-se en el poder. El que el PP va intentar amb la primera reforma electoral del 3% i amb la corrupció de l'altre 3% de les comissions per obres, ara el PP de Bauzá ho vol aconseguir multiplicant per 10 el 3%, i reduir un quasi 30% el Parlament, fent d'aquest un parlament de paper cartró, de cap de setmana, que no molesti al Govern i deixi impunes als corruptes.\nNo sé quin tant per cent va ser primer, si l'electoral o el de les comissions, però tots dos provenen del mateix ou, el PP”.


Sant Quirc de Durro (Alta Ribagorça)\nMés enllà de les periòdiques propostes/paiasada del seu líder, ha estat certament delirant contemplar aquests dies com alts càrrecs i opinadors al servei del Partit dels Socialistes es dedicaven a rabejar-se en les expectatives electorals de Convergència i Unió. Sobretot, perquè són (com ara Miquel Iceta o Joan Ferran) exactament els mateixos que han portat aquests darrers anys el partit de Maragall dels 52 a uns possibles (segons enquesta) 16-17 escons. Llegir-los donant consells als convergents sobre com remuntar m'ha semblat realment de traca i mocador. Es mereixen ben bé la residualització que les enquestes els estan anunciant. Al Baròmetre de Primavera d'El Periódico només un 34% dels votants del PSc estarien disposats ara, amb total seguretat, a votar-los novament. Una xifra superior, d'un 41%, es mouria entre el dubte, el vot en blanc i l'abstenció. La resta, transitaria cap a d'altres partits. I no precisament cap a Ciutadans, com ens fan veure per justificar-se en l'espanyolisme a l'Hospitalet o Sant Feliu de Llobregat, sinó, molt preferentment, cap a Iniciativa (un 10%, sobretot, cal creure, a l'entorn de Barcelona) i Esquerra Republicana (un 9%, probablement, sobretot a la resta del país).\nL'opció Pere Navarro, doncs, està fent fugir cames ajudeu-me l'electorat catalanista del PSc (ahir, sense anar més lluny, tots els regidors a Berga) a un ritme considerable. I la direcció, per comptes d'assumir la inviabilitat de mantenir trenta-cinc anys d'indefinició nacional i defensar directament l'statu quo autonomista, que és el que fins fa poc volia la major part dels seus propis electors, s'entesta en dues apostes perdedores que el portaran indefectiblement a un carreró sense sortida: la constant referència a la bondat del cas escocès i l'entestament a defensar una reforma federal de la Constitució que tothom sap que no comprarà ni el PSOE. És una mena de patada defensiva, que evita que el rival agafi la pilota en zona de compromís, però donada sempre cap a la pròpia porteria. Cada vegada juguen més a prop del seu porter i quan es faci visible definitivament el fracàs de les dues propostes (ni Consulta pactada ni reforma constitucional), aleshores, què s'inventaran? Com evitaran l'autogol per l'escaire? Francament, seria molt més honest que es presentessin com a avaladors del manteniment de l'statu quo dissenyat per a Catalunya pel PP i el PSOE que és, al cap i a la fi, el que de veritat pretenen.\nAutonomisme Dependentisme Federalisme PSC\nRamon Llull 14 de juny de 2013 a les 10:44\nTrobo que és important la fisonomia de cada persona per a que cadascú entengui quines són les seves possibilitats, els seus límits socials, intel·lectuals o físics. La cara de pallasso d'en Navarro l'hauria d'obligar a ell mateix d'apartar-se d'arriscar-se a fer-lo efectivament. Tothom té el dret d'exhibir-se en públic tal com Déu l'ha portat al món. Però, el que no ha fet mai és posar-te una carta sota del braç provocant la teva defenestració perpètua.\nNi Miliki, ni Milikito no ho haurien fet mai tant bé. Fer broma sense riure, sense que se t'escapi la sorna té molt mèrit.\nBravo pel nostre nou Tortell Poltrona!!!!\nPollastre 14 de juny de 2013 a les 14:47\nAl 1978 tothom es volia desfer dels franquistes, al 2013 tothom es vol desfer de tothom. Hi ha qui no recorda ja les suposades "competències" dins una coalició, federació o el que sigui, i comença a garlar com si fos el cap. La pregunta és, quan Rubalcaba dels voltors (per si no l'heu vist http://24.media.tumblr.com/tumblr_m71p5eh2BP1rzno10o1_500.jpg ) imposi l'autonomisme federalista de 2 competències, Navarro s'hi plegarà amb un "discutirem tant com poguem i segurament guanyarà Rubalcaba"? quan Camacho vengui les beneficioses aigües autonomistes http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/4/40/Elixir_Sulfanilamide.jpg ? l'autonomisme ens escorxa i solament tenim les votacions per dir la nostra? doncs votem SÍ a la independència aquest 2013\nAntoni 14 de juny de 2013 a les 18:05\nI l'enquesta d'El Periódico no preveia que si les eleccions fossin de veritat, l'Ernest Maragall també s'hi presentaria amb NECat, això sense comptar que la federació catalana del PSOE també s'hi presenti. El panorama per al PSc encara seria més desolador.


El Consell aprova el decret VTC malgrat les amenaces d'abandonar València | Valencia Extra\nEl Consell aprova el decret VTC malgrat les amenaces d'abandonar València\nEls Vehicles de Transport amb Conductor hauran de ser contractats amb 15 minuts d’antelació i no podran ser geolocalitzats\n“El Consell ha aprovat el Decret llei pel qual es regula la prestació del servei de vehicles de transport amb conductor (VTC) que es desenvolupa íntegrament dins de territori de la Comunitat”. Així ha començat la Vicepresidenta de les Corts, Mónica Oltra, a detallar la nova resolució que porta, com a principal mesura, un temps de contractació de 15 minuts per a poder realitzar els serveis.\nAixí, la Generalitat desoeix les amenaces de les plataformes Uber i Cabify que, abans de l’aprovació, van anunciar un possible abandó de València, encara que el decret regula els serveis interurbans.\nOltra ha volgut ressaltar que el context feia necessària aquest decret: “Recentment s’ha produït un increment considerable d’autoritzacions VTC en tot el territori nacional, que pot portar problemes de mobilitat, trànsit i ambientals. També pot generar un desequilibri entre oferta i demanda que deteriore el servei oferit i, per tant, perjudique els usuaris”, ha detallat.\nEl servei s’haurà de contractar amb, com a mínim, 15 minuts d’antelació. A més, no podran circular en cerca de clients i tampoc podran estacionar en llocs de “concentració” o “generació de demanda”, com poden ser Aeroports o Centres Comercials. Així, s’evita afavorir la captació de clients sense precontratación.\nEl Decret llei entrarà en vigor l’endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana. També ha assenyalat que, a l’ésser un decret llei, ha de ser “convalidat per les Corts Valencianes” que, en estar dissoltes, serà la “Diputació Permanent”.\nLa Consellera d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, María José Salvador, ha assenyalat que el Decret s’ha aprovat després d’obtenir tots “els informes favorables” necessaris. Destaca, entre ells, el del Servei d’Advocacia de la Generalitat Valenciana que assegura que s’aplicaran mesures que compleixen “escrupolosament la legalitat”.\nLa Valenciana és ara la cinquena comunitat que regula el servei VTC, després d’Aragó, Euskadi, Illes Balears i Catalunya. “El text el que fa és fixar un marc estable que garantirà el dret de la ciutadania a usar aquestes formes de transport en condicions òptimes i equilibrades, tant taxi com VTC”, ha assegurat la Consellera.\nSalvador ha recordat que la Generalitat va obrir a l’inici de l’any “un procés de participació pública” amb reunions amb totes les parts implicades per a abordar el text aprovat. Ha assenyalat a més que és l’Estat “el que va habilitar a les comunitats autònomes i als ajuntaments a modificar les condicions d’explotació” de VTC donat el seu augment en tot el país. “Un sector que no està tan reglat com el del Taxi, que sí que està sotmés a una forta regulació”, ha afegit. Hui dia, en la Comunitat hi ha 4.695 llicències de taxi i 377 de VTC.\nDes de Conselleria consideren que l’augment de les llicències VTC afecta de forma “immediata i significativa” l’ordenació del transport “en l’àmbit urbà i interurbà”, per la qual cosa es feia necessari aquest nou marc legal.\nEl nou Decret centra la regulació en la seua competència, que és el transport interurbà, per la qual cosa deixa als ajuntaments “que regulen i intervinguen en l’àmbit urbà”.\nUna altra de les principals mesures és, a més de la precontratació de mínim 15 minuts, la necessitat de disposar una llicència expedida per la Conselleria relativa a cada vehicle que haurà de ser visible mitjançant un distintiu. El temps de precontratació i servei haurà de constar en un registre, encara que s’exceptua “els serveis que s’hagen de realitzar de forma immediata com a conseqüència d’emergència en carretera”.\nEls vehicles VTC no podran realitzar el servei de taxi de buscar clients en la via pública, ni “propiciar la captació de persones” que no hagen contractat el servei amb anterioritat. En relació a això, es prohibeix la visualització de la geolocalització del vehicle per als possibles clients i estacionar en la via pública.\nLa norma contempla, a més, aspectes relatius al canvi climàtic. Cada vegada que se substituïsca un dels vehicles amb llicència VTC, el nou haurà de ser híbrid o funcionar mitjançant algun mètode “sostenible“, com pot ser amb gas o elèctric.\nEl PP titlla "d'indignitat" que "un valencià com Ábalos legitime el pacte PSOE-Bildu a Navarra"\nEl formatge valencià "que salva el planeta" gràcies a l'energia solar


El cercle virtuós 2003 | Jordi Grau | Barcelona | Més esport | L'Esportiu de Catalunya\nEl cercle virtuós 2003 El cercle virtuós 2003 El cercle virtuós 2003 El cercle virtuós 2003 + El cercle virtuós 2003 E-mail\nLaporta va encapçalar una candidatura renovadora i va escombrar en les eleccions\nVa fitxar Rijkaard i va construir entorn de Ronaldinho un projecte guanyador\nLaporta i Rosell, temps enrere.\nEl cercle virtuós 2003 El cercle virtuós 2003 El cercle virtuós 2003 El cercle virtuós 2003 El cercle virtuós 2003 E-mail\nAllà va començar tot. No podríem entendre el Barça de Guardiola, el de 13 títols de 16 possibles, el millor equip de la història, sense les eleccions del juny del 2003 al Barça. Jan Laporta, que havia encapçalat l'Elefant Blau i activat una moció de censura que va ser el principi de la fi de Josep Lluís Núñez, havia anat de número dos de Lluís Bassat per perdre les eleccions del 2000 amb Joan Gaspart. Va ser una etapa negra per al Barça. El club va entrar en una crisi esportiva, econòmica, social i institucional sense precedents, i Gaspart va haver de deixar la presidència el febrer del 2003 a Enric Reyna, que va haver de dimitir poc després i deixar el club a les mans d'una gestora dirigida per Joan Trayter.\nBassat es va tornar a presentar amb una candidatura de consens, i amb Pep Guardiola de secretari tècnic. Però Laporta tenia idees pròpies i feia temps que havia decidit presentar-se en solitari per ser algun dia president del Barça, encara que perdés el juny del 2003. Però va reunir una candidatura formidable, amb Sandro Rosell de número 2 i els llavors desconeguts Ferran Soriano i Marc Ingla. Junts van bastir un projecte guanyador i encara que les enquestes oficialistes els ignoraven, van trepitjar el país amb un discurs modern, catalanista i innovador que els va fer guanyadors. Ni Bassat ni els altres quatre candidats, Llauradó, Minguella, Martínez-Rovira i Majó, hi van tenir res a fer. Laporta va guanyar amb més del 52% dels vots. Es va trobar un equip desfet, entrenat per Radomir Antic, que va quedar sisè en la lliga guanyant en el darrer partit –el dia que Laporta va prendre possessió– el Celta i classificant-se per jugar la UEFA.\nLa nova directiva va fitxar l'holandès Rijkaard de tècnic per consell de Cruyff, l'assessor de Laporta, i va organitzar un equip al voltant de Ronaldinho, que al Barça es va convertir en el millor jugador del món. Durant la primera temporada, l'equip va quedar segon en la lliga, va meravellar amb el seu joc, va fer una remuntada espectacular i va deixar el Madrid enrere encara que el València va ser campió. Després arribarien els èxits esportius, el trencament del feeling entre Laporta i Rosell, i la dimissió de l'actual president i de la seva gent. Però va ser aquell projecte que van batejar com el cercle virtuós, el que va posar les bases del Barça actual i que ha permès a socis i aficionats creure que futbolísticament estem vivint els millors anys de la nostra vida.\nBarcelona, seu del 10è mundial de natació\nEntre el 12 i el 27 de juliol, Barcelona va ser l'escenari del desè campionat del món de natació en què van participar 2.015 atletes representants de 157 federacions. Les proves de natació es van fer a la piscina instal·lada al Palau Sant Jordi, que també va ser l'escollida per a la final masculina de waterpolo. A la piscina municipal de Montjuïc es van veure els salts; a la Bernat Picornell, les proves de sincronitzada; al CN Barcelona, els partits de waterpolo, i la natació en aigües obertes es va fer al Port de Barcelona.\nValero Rivera anuncia el seu adéu\nEl 30 de desembre, Valero Rivera, onze anys jugador i vint anys entrenador del Barça d'handbol va anunciar que plegaria a final de temporada. Va guanyar 70 títols, entre els quals 6 copes d'Europa.\nPer fi, el Barça guanya l'Eurolliga\nDesprés de perdre quatre finals, el Barça va guanyar al Sant Jordi la seva primera Eurolliga. Entrenava Pesic, que va tenir en Bodiroga i Fucka les seves estrelles.\nL'Esportiu. Nacional 02-01-2012, Pàgina 12


Toni Sánchez, cooperativista (II) | Emporion\nnúm. 83 -novembre- 2013\nToni Sánchez, cooperativista (II)\nper Norbert Botella i Ventura\t el oct. 26, 2013\n(vegeu-ne la primera part a Emporion núm. 82, octubre 2013)\nPodria ser que el consum reculi molt en aquest país?\nSí, una persona no fa res, però cent o cent mil, sí. En el meu cas, bona part de la meva alimentació no la compro a la botiga; l’obtinc de la cooperativa, després hi ha persones artesanes que fan xampús, persones que fan cereals i moliners que el molen i fan productes, i això fa que tinguem comandes col·lectives d’aquests productes. Si comprem cereals a un productor de l’Anoia, per exemple, sabem a qui li estem donant els diners, sabem que ell es guanya la vida amb això, i no negociem. Sabem que val tant, i li paguem tant. A més qui ens subministra els productes també està en un procés de canvi de mentalitat, perquè els productes són ecològics i noten que el consumidor és diferent, i entenen aquest nou model.\nEl model cooperatiu d’on ve?\nAquest moviments vénen molt de Sud-Amèrica, perquè aquests països han tingut molts problemes per poder autogestionar-se. Hi ha hagut molts polítics corruptes, molts poders fàctics, moltes dictadures, manipulacions, dictats sobre el que s’ha de cultivar… Estan empobrint els sòls, i és clar, hi ha comunitats que l’única manera de viure és mitjançant l’autogestió, col·lectivitzar i cooperativitzar les feines i les formes de relacionar-se.\nPerquè, al cap i a la fi, si fas un pensament seriós, t’adones que no necessites tant per a viure: menjar en part te’l pot proveir l’hort; viure (si tens la sort de tenir algun habitatge, ja ho tens; si no, pagues un lloguer) i l’oci… Home, hi ha moltes maneres d’omplir aquest oci de manera gratuïta i plaent, especialment en aquest entorn on vivim tan privilegiat. Potser la primera cosa que s’ha de fer és desendollar la tele i deixar de llegir els diaris, i pensar per un mateix. Aleshores, quan encenguis la tele, ja la podràs criticar amb més llibertat.\nEls diaris també?\nTots els diaris defensen uns interessos, perquè qui hi ha darrere vol que tinguin aquesta línia editorial o aquesta altra… La majoria dels mitjans no volen veure l’ésser humà, perquè l’exercici crític va contracorrent. A més, el missatge dominant és que això no és vàlid, que s’ha de pagar hipoteca, cotxe, canviar de nevera, de televisió i d’ordinador… Un procés que et menja. Jo, per exemple, he decidit no votar, i t’estigmatitzen aquest fet; en canvi, veus que en seu parlamentària molts polítics estan absent i, per tant, no voten, o s’emprenyen i decideixen marxar del parlament sense votar. Es veu que ells, que cobren per votar, poden no votar, però en canvi, tu, si ho fas, t’ho critiquen.\nQuina història té el cooperativisme a Catalunya?\nEl cooperativisme català comença el 1887. Pels volts del 1936, n’hi havia de treball, de vi, de consum. Les cooperatives tenien molts colors polítics, i era un lloc on es feia política. Era un lloc d’esquerres, on es podia fer polítiques constructives (també en alguns casos destructives), però bàsicament era una feina per poder sobreviure. L’industrial d’aleshores tenia segrestats els treballadors –recorda que tenien molts pocs drets-, els industrials d’aleshores, pensa en les colònies tèxtils, eren l’amo de la teva vida, els que et donaven sostre i menjar. El moviment cooperatiu era en aquest sentit una eina per alliberar-te d’aquest dogal.\nL’Equitativa de Palamós era de la més important de Catalunya, tenia més de dos mil famílies associades. Produïen el menjar, l’oli, el vi, el pa, i tenia una botiga de queviures… I va funcionar durant molt de temps. Estava situada davant del cinema Arinco, on actualment hi ha el pàrquing, allí hi ha una placa commemorativa que la recorda. Aquesta cooperativa es va fer tan forta que va arribar a tenir un gran poder inversor: va comprar magatzems, immobles. No van tenir problema d’abastiments, durant la guerra, perquè estava federada amb altres cooperatives, algunes franceses. També era una cooperativa de crèdit, per pagar el gra de la collita, o el vi o el que sigui…\nNo va perdre l’esperit en fer-se tan complexa?\nHome, si llegeixes les actes veus com sorgien els problemes, però va funcionar, i una pila d’anys. No fa gaire es va fer la presentació d’un llibre de Xavier Paunero i Octavio Montes que en parla a bastament.\nLes cooperatives actuals com són?\nLa majoria que duen aquest nom no tenen res a veure amb aquell model. Són una SA o SL, és a dir, utilitzen aquest element fiscal per funcionar. Nosaltres no volem això, el que volem és potenciar un mode de vida cooperatiu. Agafar la paraula cooperativa i usar-la.\nEn part, només. Utilitzem la moneda social, que ja està implantada arreu de Catalunya i ens permet intercanviar productes, béns i serveis sense pagar un euro. Això ja ens permet escapar de l’euro És una moneda alternativa. Aquí, per exemple, tenim l’ecoxarxa de l’Empordà, que gestiona la moneda social de l’Empordà, a Catalunya hi ha 25 ecoxarxes. Són moviments de base, i no surten gaire a la tele. Si venim a fer una hora a l’hort, ens remunerem amb ecovents, que és la moneda de la xarxa Empordà. Cada cinc setmanes hi ha una assemblea de l’ecoxarxa de l’Empordà. Allà és on es decideix què es pot fer per augmentar l’extensió d’aquesta moneda.\nAquesta moneda es gestiona per un portal web d’Internet. Et dónes d’alta en el portal de l’Empordà, que és la nostra bioregió, i ofereixes alguna cosa. Totes les bioregions estan connectades. Aleshores tu ofereixes, per exemple, en el meu cas, serveis de fotografia o fer un massatge de reiki o dur la comptabilitat, i pots oferir aquests serveis a canvi d’euros o d’ecos, o bé 50% amb ecos i 50% amb euros. L’eco no és una moneda en si mateixa, sinó que és una moneda virtual basada en l’intercanvi. Si algú agafa un dels meus serveis, jo cobro amb ecos, en el meu compte d’internet, similar a un compte bancari, tinc X ecos, i els puc utilitzar o comprar patates, si hi ha algun senyor que m’accepta ecos. Per tant, tota aquesta part de l’economia salta de l’euro i se’n va a la moneda social. La moneda social és molt interessant perquè t’adones que quan et desconnectes de l’euro, no tot ha de ser tan car, perquè primer l’intercanvi és directe, generalment, si tu tens oli i l’altre té gallines, i, per tant, ous, ja hi pot haver l’intercanvi, o es pot sofisticar una mica i fer-ho en forma de triangle. Es produeixen creuament d’oferta i demanda i es genera moneda, apunts comptables, que es gestiona en un software.\nNosaltres a l’hort de Sant Antoni treballàvem i consumíem, però en tenir l’hort de Palamós, que és molt més gran, calia fer una redistribució més justa, per exemple, si jo feia una hora i me’n duia deu quilos de patates, i un altre feia cent hores i se’n duia deu quilos de patates (que és el que consumeixen), això clarament no era just. I com que estava desproporcionat vam pensar introduir la moneda social, i aleshores per cada hora que treballaves a l’hort, o administrativament a la web o amb comptabilitat, rebies ecovents.\nSí, tenim un programa que enregistra les hores que fem i els productes que ens duem, cada hora que fem ens la remunerem. Vam incorporar dos tipus de socis: els consumidors o bé els prosumidors (productors, que han de fer més de deu hores de feina). Les condicions són diferents en els preus del producte. La diferenciació és perquè la gent se senti còmoda, i no se senti lligada. L’as-semblea és cada dimecres a les vuit de la tarda, i és aquí on es decideix què es fa: el reg, la palla, les llavors. Tenim un sistema de goteig, de bancals i de palla que ens dóna un gran rendiment. La idea és aprendre amb l’experiència i provar coses que funcionin. I sobretot ser feliç amb el que es fa.\nI si en voleu saber més cliqueu a :\nQuan neix un llibre


Per què necessito un arquitecte?\nPer què necessito un arquitecte? Pensant en el meu segon article em vaig preguntar: la gent entén la nostra professió? Em vaig preguntar si nosaltres mateixos ho expressem alguna vegada o en algun mitjà. Em preocupava que els clients ens veiessin com a simples tècnics. Per això respondré la pregunta del títol de la manera més clara possible. Tots hem viscut en cases incompletes, millorables o amb necessitats urgents per resoldre, ja sigui pel desgast o del canvis vitals que experimentem. De sobte ens preguntem en la necessitat de contactar amb un arquitecte.\nLa feina de l’arquitecte es podria diferenciar en tres etapes: Abans del projecte, etapa de Disseny i la Construcció.\nPrimer que tot es preguntar-se la casa que volem. O sigui: la que ens podem permetre, la que necessitem o la que desitgem. Naturalment haurem d’escollir entre una d’elles.\nBusca un arquitecte que t’escolti. Ningú més que tu sap les teves necessitats, desitjos i les claus per explicar la teva casa somniada. Per això hauràs de parlar amb l’arquitecte i ell escoltar-te. Has de visualitzar la casa que vols, com vols viure-la i disfrutar cada racó.\nL’arquitecte serà el teu assessor tècnic de confiança.\nEll dibuixarà les teves necessitats, t’aconsellarà en els diferents espais, t’aportarà tipologies diferents que no havies pensat i solucions constructivesactuals. També redactarà el projecte per que sigui tot legal i conforme a les lleis vigents, fins obtenir la llicència d’obres.\nDirigirà l’obra, analitzarà els canvis proposats (si n’hi han) i els seus sobre costos.\nUna vegada finalitzada l’obra s’obtindrà la primera ocupació i la casa estarà legalitzada com a propietat.\nTot aquest llarg camí es fa amb molt de diàleg i confiança mútua.\nNo s’ha de buscar l’arquitecte més econòmic, ja que no és el més convenient. El millor és en el que tinguis més confiança, et transmeti més seguretat i s’adapti a les teves necessitats.\nAbans de l’elecció del terreny o d’una casa a reformar-ampliar també et pot assessorar. Es poden trobar amb immobiliàries físiques o virtuals, pel Facebook o passejant l’entorn que ens agrada i veient rètols de venda.\nDissenyant la teva casa\nAquesta etapa és entusiasmant i delicada i no pot fer-se amb presses.\nEl client vol millorar la seva qualitat de vida i per això ha d’escollir un disseny bo per ell i les seves circumstàncies.\nEl disseny s’ha d’adaptar al estil de vida, la forma d’ésser, els valors i la família del client. La casa és el reflex de la família ja que és on hi han naixements, aniversaris, records i moltes experiéncies claus en la vida.\nUn bon disseny és el que ens ajuda a estalviar, el que ens farà viure ordenadament i el que ens fa tenir una qualitat de vida segons les nostres necessitats.\nL’arquitecte ha de transmetre tot això en les seves propostes.\nUn bon projecte reflexa molt bé les solucions constructives i evitarà sobre costos.\nUn disseny de qualitat és el que estalvia recursos i té eficiència energètica, també utilitza materials de gran resistència tèrmica i alhora saludables.\nUna casa saludable millora les persones que l’habiten.\nInverteix en lo més important i necessari pel teu confort, en les coses que la seva substitució seria en un futur inviable.\nInverteix en el millor aïllament, en un bon disseny segons les teves necessitats, en materials de qualitat en murs i teulades, en definitiva amb aconseguir una casa de baix consum energètic.\nExemple: Una cuina, un bon mobiliari o un bon parquet el pots tenir més endavant i així estrenar casa en un futur; però els murs exteriors mai els canviaràs.\nEl disseny és l’instrument de planificació i no es pot improvisar.\nEl pressupost és bàsic per tenir-ho com a punt de partida i sempre s’ha d’optar per la qualitat constructiva.\nL’arquitecte també ha d’ensenyar tots els tipus de cases semblants per que el client pugui escollir el seu model ideal.\nDissenyar una casa no és només que tingui una forma bonica. Es pot fer un bon disseny d’una casa de menys de 100 metres quadrats i d’una amb més de 200 metres quadrats. La casa més barata és senzillament més petita.\nConstrucció de la casa\nL’arquitecte ha d’estar al teu costat durant tot el procés de construcció i així t’ajudarà a prendre les millors decisions.\nEvita decisions precipitades i dobles instal·lacions ja que són sobre costos. Els clients han de ser bons planificadors i no improvisar temes fonamentals de la casa.\nL’arquitecte ha de detectar problemes de disseny i els sobre costos en decisions que es van prenent i també anar informant si ens anem sortint de pressupost.\nAnar a l’obra i definir cada espai amb les idees clares.\nS’ha de simplificar i evitar que la construcció se’ns en vagi de les mans, per temps, per diners i per energia.\nQuan el projecte es fa assequible es converteix un una experiència meravellosa.\nEscollir bé al constructor és molt important. Al igual que l’arquitecte el millor mai no és el més barat.\nUn bon constructor té una bona planificació, té bons equips de col·locadors i acostuma a seguir les ordres dictades per la direcció, sempre amb diàleg i consens.\nUn element clau per al control del pressupost són els amidaments. Com millor estiguin fets més ajustat és el pressupost i més real.\nEls amidaments són el càlcul de totes les feines i materials que intervindran a l’obra i defineixen el pressupost total. ( Exemple: metres quadrats de guix en tota la casa,…)\nTots els canvis que es decideixen durant l’obra aporten sobre costos.\nL’experiència em diu que el constructor que no fa el seu pressupost amb els amidaments, està donant preus a ull i ho fa per no mullar-se.\nÉs molt difícil que no apareixin sobre costos ni imprevistos, però amb sintonia entre tots els implicats es troben solucions adients per tothom.\nL’arquitecte i aparellador han d’ésser constants, setmanalment i de manera productiva en totes les visites d’obra.\nA mida que s’aproxima el final d’obra i hi han més industrials arriben els dubtes; però s’ha de confiar amb el criteri de conjunt de l’arquitecte.\nAl final de l’obra també hi han preses per acabar, però les decisions precipitades no són bones.\nVols una atenció continuada i honesta? T’agradaria que et fes la teva casa somniada un arquitecte que t’escolta? Em comprometo a fer-te un bon projecte i amb una bona direcció d’obres.\nContacta amb mi i t’informaré de tot això i molt més.\nInspecció Tècnica dels Edificis ITE


NUT · Wellness Clinic. Fisioteràpia Neuromusculoesquelètica.\nSóc Oriol Martínez Navarro, graduat en Fisioteràpia i doctorand de la Universitat de Lleida.\nSóc professor universitari i inverteixo bona part del meu temps en la investigació amb persones amb dolor crònic o persistent. La meva pràctica clínica està centrada a mirar de millorar el dia a dia de les persones amb lesions musculoesquelètiques. Tot i que he tractat —i actualment ho segueixo fent— tota mena de condicions, sobretot genolls, espatlles i colzes, els darrers tres anys he centrat la meva especialització en lesions de columna cervical i lumbar en tots els cicles de la vida.\nBiofeedback: manomètric i EMG\nEl BFB electromiogràfic és un sistema d’electroestimulació que tradueix la contracció muscular i indica a la pantalla el gràfic que fa aquesta contracció. S’empra per valorar de forma objectiva el treball de cada grup muscular i la seva possible lesió, i permet també comparar-lo al llarg de les diferents sessions per veure’n clarament l’evolució.\nEl BFB manomètric funciona de la mateixa manera, però mitjançant un sistema de pressió en el qual s’introdueix aire.\nEntrenament de qualitats i habilitats físiques bàsiques i específiques, com l’estabilitat, la coordinació, el control motor o la consciència cinestèsica, en què un funcionament propioceptiu correcte és fonamental per prevenir, evitar o recuperar-se de qualsevol lesió.\nValoració de desequilibris musculars per a la prevenció de lesions i el treball de la força\nL’electroestimulació consisteix a aplicar un tipus de corrent elèctric no dolorós sobre la zona que cal tractar per aconseguir una contracció muscular efectiva. I també a la inversa, és a dir, per relaxar la musculatura en els casos amb massa to muscular que provoqui dolor o incomoditat.\nEs tracta d’una eina per obtenir informació quantitativa i analítica de la força muscular per al diagnòstic, l’avaluació, el pronòstic i el tractament dels trastorns musculoesquelètics dels nostres pacients.\nDolor persistent o crònic\nEl dolor persistent és aquell que té una durada superior a tres mesos i, per tant, es deu a processos fisiològics i requereix un abordatge específic.\n+Fibròlisi instrumental miofascial (ganxos)\nTècnica terapèutica que consisteix a alliberar adherències del teixit fascial mitjançant uns ganxos metàl·lics.\nTècnica invasiva emprada per al tractament dels punts gallet a través de la inserció d’una agulla sobre el múscul afectat per aconseguir desactivar els símptomes que s’estan generant, com dolor o limitació del moviment.\nTècnica de mobilització del sistema nerviós perifèric per a la recuperació de lesions que cursen amb alteració de la sensibilitat, dolor o parestèsies.\nConsisteix a aplicar un corrent elèctric no dolorós sobre la zona que cal tractar o en zones de debilitat muscular per obtenir un alleugeriment de la simptomatologia o augmentar el nombre de fibres actives durant la contracció muscular.\nÉs un sistema d’electroestimulació que, mitjançant uns elèctrodes, traduirà la contracció muscular en un gràfic amb el qual podrem realitzar diferents exercicis, així como monitoritzar el progrés al llarg del temps. També hi ha la possibilitat de combinar-la amb electroestimulació.\n+Unitat de biofeedback per pressió (PBU)\nSistema a través del qual es monitoritzen la força i el control motor de la musculatura de la columna cervical i lumbar per treballar-la amb més control i especificitat, a més d’establir una pauta individualitzada i controlar-ne la progressió al llarg del temps.


Olga i Antonio David haurien trencat | La Noticia Digital\nMaría Patiño va més enllà després de l'anunci de separació d'Antonio David i Olga Moreno\nper Miguel Cuartas 23/10/2021 14:37h\nOlga Moreno i el seu encara marit, Antonio David Flores, haurien pres la decisió de separar-se, segons la publicació d'aquest dimecres a 'Lectures'. Una notícia que, sens dubte, ha provocat un gran enrenou a la premsa del cor.\nDesprés de 21 anys de relació, el matrimoni hauria trencat fa ja un any, però ho hauria mantingut en secret, encara que finalment, tot ha sortit a la llum. Tot apunta que l''autobús de dones' que va passar per 'Sálvame' a final del 2020 va ser el desencadenant de la fi d'aquesta llarga relació.\nLa ruptura hauria estat amistosa, i ambdós haurien pres els seus camins. Fa mesos que l'excol·laborador de Telecinco estaria vivint a Madrid, mentre que Olga Moreno segueix a Màlaga tenint cura de la seva família i portant la seva botiga.\nTot i els rumors inicials sobre els motius de la ruptura, aquest dimecres, per culpa de 'Sálvame', tot ha canviat. María Patiño va oferir un punt de vista diferent de la versió oficial, i sostenia que aquesta notícia tan inesperada seria una «trampa d'Antonio David».\nLa realitat de la separació d'Antonio David i Olga Moreno, segons María Patiño\nPatiño exposava al plató de Telecinco que darrere la separació «hi ha una intenció». «M'estranya que una revista, sense treure-li mèrit, hagi tingut la capacitat d'avançar-se quan ell és més viu que la gana i tenint en compte com gestiona les situacions a nivell mediàtic...», ha exposat.\nLa presentadora intueix que Antonio David «ho ha fet per desacreditar aquesta revista i els mitjans que han donat suport a Rocío Carrasco». «Sé com es mou i el que estan fent darrere», ha explicat Patiño: «un parany per, amb el pas el temps, dir que aquesta revista que fa temps que em dóna canya ha dit això».\nMalgrat aquesta hipòtesi, minuts després, Patiño es va retractar i ha afirmat que podria no ser un parany, ja que Ana Rosa Quintana ha confirmat que la ruptura és certa i ha revelat quins són els motius reals de la ruptura. Més enllà de les infidelitats, també podrien estar implicats els successos amb Rocío Carrasco.\nPatiño creu que «Olga ha descobert coses des de la serenitat pel que fa a la batalla amb el seu ex i els seus fills», ha confessat. «N'estic convençuda perquè vaig tenir una conversa quan va sortir de 'Supervivientes'. Hi ha situacions que ella ha analitzat i hauran minat la relació», ha conclòs.\nPatiño: «El futur d'Antonio David es complica moltíssim»\nSegons la col·laboradora de 'Sálvame', Olga Moreno va començar a veure la realitat de la seva relació quan va tornar de Supervivientes. «En la serenitat d'aquests mesos, on no van parlar de manera constant, va començar a analitzar i a descobrir determinades qüestions que desconeixia».\nLa mateixa Olga Moreno hauria assumit que «en la serenitat i la tranquil·litat les coses es veuen molt més clares», segons Patiño. Si és així i Moreno ha descobert aspectes foscos, «el futur d'Antonio David es complica moltíssim», per la gallega, que apunta que «de la cordialitat es pot passar a la batalla».\nRocío Flores confirma el seu vincle amb Kiko Rivera


Declaració de Sostenibilitat - FGV\nFGVResponsabilitat Social CorporativaSostenibilitatDeclaració de Sostenibilitat\nFGV manifesta la voluntat i decisió de ser un servici per a totes les persones, i es presta especial atenció als qui tinguen dificultats de mobilitat, bé siga per causes físiques o sensorials. Per a això FGV intensificarà les actuacions d?investigació, la formació i l?adequació de les instal·lacions encaminades a augmentar l?accessibilitat del servicis i promourà acords i participarà en iniciatives amb les institucions que compartixen este objectiu.\nFGV vol i perseguix la major eficiència en la gestió i atén, d’acord amb els mitjans de què disposa, la demanda tant la regular com la motivada per esdeveniments singulars, amb criteris de qualitat i sostenibilitat, i incrementa la participació en la mobilitat general per a avançar cap a una mobilitat sostenible. Per a això escometrà i/o mantindrà certificats de qualitat i mediambientals de les diverses activitats.\nFGV potenciarà la intermodalitat en el transport i facilitarà la utilització dels servicis als clients procedents tant de modes de transport no contaminants: a peu o amb bicicleta, com d’altres modes de transport públics o privats. Per a això potenciarà la presència d’aparcaments per a bicicletes, millores en els accessos de vianants, intercanviadors amb el transport públic i aparcaments dissuasoris per a vehicles privats en les proximitats de les estacions.\nFGV es compromet a continuar preveient com a objectiu bàsic la seguretat i, per tant, continuarà prestant especial atenció a tots els aspectes relacionats amb la seguretat dels viatgers en els seus desplaçaments per mitjà d’accions en els diversos àmbits que intervenen: gestió, prevenció, organització, formació i instal·lacions.\nFGV prestarà especial atenció i prendrà mesures per a optimitzar els consums energètics en les circulacions i instal·lacions, i aposta per la utilització d’energia procedent de fonts renovables a fi de disminuir les emissions contaminants a l’atmosfera, tant directes com indirectes.\nFGV manifesta la voluntat de coadjuvar en el reconeixement de la identitat i l’autoestima ciutadana i es compromet a col·laborar i promoure amb els distints municipis diverses actuacions que faciliten la integració urbanística dels traçats, com també la utilització, compatible amb l’explotació ferroviària, de les instal3lacions i dels terrenys de FGV.\nFGV promourà diverses iniciatives culturals i potenciarà la utilització de les instal·lacions per a este fi, i realitzarà estudis, esdeveniments i activitats encaminades a incrementar la consciència de sostenibilitat en el conjunt de la societat.\nFGV fomentarà en totes les instal·lacions i en les actuacions que execute les diverses mesures que siguen respectuoses amb el medi ambient i, entre altres, la reutilització, el reciclatge, la gestió adequada de materials i residus i la disminució de la contaminació acústica.\nFGV es compromet a potenciar en la selecció dels seus proveïdors i en les compres de béns i servicis els criteris i les exigències relacionats amb la sostenibilitat.\nFGV es compromet a continuar avançant en la implantació de mesures que faciliten la integració i la igualtat entre el seu personal; potenciar els aspectes relacionats amb la seguretat i salut, i promoure la seua formació introduint en esta mòduls de coneixements relacionats amb la sostenibilitat.\nFGV promourà la relació amb el conjunt de la societat, de la qual forma part, i en la qual duu a terme la seua activitat per mitjà de la participació dels ciutadans en general, i dels seus clients en particular, en diversos aspectes relatius a la sostenibilitat a través d’enquestes, fòrums, recollida de suggeriments, etc., i s?informarà de les seues realitzacions i dels seus plans. Per a això es compromet a dur a terme periòdicament informes o memòries de sostenibilitat.\nFGV es compromet a firmar, al llarg d’enguany, la sol·licitud d’adhesió a la Carta de la UITP (Unió Internacional de Transport Públic) sobre desenvolupament sostenible.\nLa Declaració de Sostenibilitat de FGV es va publicar el juliol de 2006. En l’elaboració va col·laborar amb FGV l’Institut de Transport i Territori de la Universitat Politècnica de València i una comissió d’experts integrada per:\nDr. enginyer de Camins, Canals i Ports.\nCatedràtic de Transports en la Universitat Politècnica de València.\nDirector general adjunt d’Energia i Transport de la Comissió Europea.\nProfessor titular de Filosofia Moral i Política en la Universitat de València.\nPremi Nacional de Medi Ambient 1995.\nCatedràtic de Projectes i Impacte Mediambiental en la Universitat d’Extremadura.\nProfessor titular de Ferrocarrils en la Universitat Politècnica de València.\nCatedràtic de Projectes Arquitectònics en la Universitat Politècnica de València.\nCatedràtic de Transports en la Universitat Politècnica de Madrid.\nCatedràtic d’Anàlisi Econòmica en la Universitat de València.\nGraciano Romero Fernández\nEnginyer d’Obres Públiques.\nProfessor titular de Ferrocarrils en la Universitat d’Alacant.


ACN/ Jordi Bataller / Laura Fíguls Sitges 31-10-2020 21:22 Lectures 3280\nControl perimetral de Mossos a la C-32 al peatge de Sitges, el 31 d'octubre del 2020 . ACN\nDissabte amb trànsit sota mínims a la xarxa viària i amb controls de mobilitat sense incidències a l'àrea metropolitana de Barcelona. Dos dels dispositius policials per comprovar el compliment del confinament municipal de cap de setmana s'han dut a terme aquest matí al peatge de la C-32 a Sitges –per part de Mossos d'Esquadra- i a la sortida 24 de la Ronda Litoral al Fòrum –per part de la Guàrdia Urbana de Barcelona-. La pràctica totalitat dels conductors circulen amb el certificat d'autoresponsabilitat per així justificar el motiu del trajecte. Durant la nit de divendres, els Mossos han detallat que han aixecat un total de 417 actes, més del doble de les habituals (170) , la gran majoria per incomplir la restricció de mobilitat.\n"Estem sobretot controlant que la gent no marxi de cap de setmana a les segones residències", afirma el caporal de la Guàrdia Urbana de Barcelona encarregat del control de la sortida 24 a la Ronda Litoral. Al llarg del matí, els agents han vigilat els vehicles que circulaven en direcció Besòs i, de forma selectiva, els han fet aturar per comprovar-ne la documentació i verificar que no sortissin fora del municipi sense motiu justificat.\nUn d'aquests conductors ha estat l'Andreu i la seva família. "Hem anat al cementiri de Montjuïc a veure els avis i ara tornem cap a casa. Només farem això avui", ha explicat aquest veí de Barcelona, que ha afegit: "És normal que ens hagin aturat, en anar tota la família, per comprovar que no marxéssim de cap de setmana". Una altra família que han aturat ha estat la del Dídac, que es desplaçava del Poble-Sec a Nou Barris i que també ha pogut reprendre la marxa sense problemes després que els agents hagin donat veracitat a les seves explicacions.\n"La majora de persones que ens estem trobant van a treballar o a comprar. L'ús de la mascareta i el compliment de la norma s'està seguint de manera bastant estricta. La gent està complint força", ha recalcat el caporal. Un segon control de la Guàrdia Urbana de Barcelona s'ha produït a la mateixa Ronda Litoral en direcció Llobregat, a la sortida 21.\nEl trànsit a l'àrea metropolitana de Barcelona cau més d'un 70%\nEl Servei Català de Trànsit (SCT) ha informat que han sortit un total de 39.487 vehicles de l'àrea metropolitana de Barcelona, entre les 00.00 hores i les 13 hores d'avui dissabte. Es tracta d'una baixada molt contundent de la mobilitat: una reducció del -72,16% respecte al 3 d'octubre d'enguany i del -74,85% en comparació amb el dia equivalent del 2019. Pel que fa al trànsit d'entrada a l'àrea metropolitana de Barcelona, la caiguda també ha estat considerable i molt similar: tan sols 44.130 vehicles, una reducció del -64,52% respecte al 3 d'octubre d'enguany i del -67,73% en comparació al dia equivalent del 2019.


Unes fredes i unes calentes | CB La Selva\nAleví Femení 2n\nAleví Femení 1r\nUnes fredes i unes calentes\n25 marzo, 2019Últimas noticias basquetselva\nCap de setmana negre pel que fa als sèniors selvatans tot i els bons partits\nCap de setmana poc victoriós pels equips del club amb els sèniors patint derrotes dures.\nEl Sènior masculí A va perdre en el derbi davant del CB Morell per un 62-47. Els morellencs van anar per davant del marcador durant els 40 minuts, tot i la diferència final de 15 punts, el partit va estar molt competit.\nEl Sènior femení va caure derrotat al Jaume Vilamajó de Calafell per 49-39, un partit on les selvatanes no van poder aguantar la diferència favorable que van tenir durant tot el partit i en l’últim quart les del Baix Penedès van poder ficar-se per davant i emportar-se la victòria.\nEl Sènior masculí B va realitzar un gran partit a la pista del Manyanet Reus B, on es va decidir a favor dels reusencs amb un triple en l’últim segon -un partit d’aquells que fan afició- ficant el 58-57 final. Els nois de Roger de la Cruz van estar per davant del marcador tot el partit, jugant un gran partit a nivell defensiu però dues jugades de desconnexió selvatana van col·locar l’empat al marcador, i a falta d’un segon els selvatans es ficaven per davant 55-57, al final però, el triple amb el temps esgotat donava la victòria al Manyanet.\nEl Júnior masculí va caure a casa davant de la Salle Ploms Reus per 52-65, en un bon partit dels de Genís Vandellòs arribant a dominar el marcador a la mitja part per 28-26, la zona i les triples dels reusencs van trencar finalment el partit. Amb aquest partit el Júnior masculí acaba la 1a fase de la lliga. El Júnior femení es va refer de la dura derrota de la setmana anterior i es va emportar el partit davant del Reus Deportiu per 36-57. El Cadet femení va tenir doble jornada, una de freda i una de calenta, la freda el partit jugat dissabte a casa, on va caure davant del Sant Pau Bàsquet, tot i la bona defensa realitzada per les selvatanes la poca efectivitat davant la cistella van fer que les tarragonines marxessin i ficar finalment el 33-56 al marcador, el diumenge es visitava el camp del Sant Pere i Sant Pau i la dinàmica va ser totalment diferent, molta més efectivitat ofensiva van fer emportar-se la victòria a les selvatanes per 33-52.\nA nivell d’Infantil el masculí va guanyar el seu partit per 30-80 i el femení va perdre a la pista del Sant Pau Bàsquet de Tarragona per 58-42. El Preinfantil femení va caure davant de l’ADT per 45-48, a les selvatanes els hi va costar entrar al partit però un cop activades amb una defensa més agressiva van reduir la diferència però els errors sota cistella i l’encert final de les de Torreforta van conduir amb la derrota final.\nA l’escola de bàsquet, el Benjamí femení va emportar-se la victòria de la pista del Claret de Valls per 4-12 a l’igual que el Benjamí masculí que ho va fer a la pista del Joan Rebul per 7-9. En categoria alevina, l’Aleví femení de 5è va caure davant de l’escola Ramon Sugrañes per 12-4 en un partit on les de Laura Figueras van competir molt bé, pel que fa a l’equip de segon any, va caure a casa davant del Joan Rebull per 5-11.\n28/08 - HORARIS D'ENTRENAMENTS\n26/08 - Col·labora amb el club\n14/08 - Bentornat Paco!\n12/08 - Ja coneixem els rivals del Sènior masculí A\n02/08 - Nova etapa, nou entrenador


Zapatero: "Les dones pararan a l'extrema dreta" | Valencia Extra\nZapatero: "Les dones pararan a l'extrema dreta"\nL’expresident del Govern José Luis Rodríguez Zapatero ha abrigallat aquest dijous la presentació de la Fundació María Cambrils que impulsen els socialistes valencians i ha destacat que prenga el nom d’una dona que “resumeix el cabal de les dues millors pàgines que hem escrit els socialistes a Espanya: el feminisme i la memòria històrica”.\n“Totes les meues esperances estan posades en el feminisme, és la idea més avançada i progressista”, ha manifestat en la seua intervenció en l’acte celebrat aquest dijous a la vesprada en el Convent Carmen de València, al costat del ‘president’ i líder del PSPV-PSOE, Ximo Puig, i la candidata socialista a l’Alcaldia de València, Sandra Gómez.\nZapatero ha posat en valor que es constituïsca aquesta fundació perquè “és fonamental el debat i la reflexió” i “és en el terreny intel·lectual en el qual l’esquerra i el Partit Socialista tenen les seues millors armes per a guanyar”, recull el PSPV en un comunicat.\nHa defensat que “aquesta ha de ser una fundació oberta, amb la vocació que té Ximo Puig de respecte, d’escoltar, de valentia, que és el que es veu en la Comunitat amb un govern que respecta, que ofereix llibertat i que només vol millorar la vida dels ciutadans”.\nSota aquest prisma, ha subratllat que el PSOE “té com a obligació defensar el que hem fet obrint nous espais en drets i llibertats” i ha criticat, per contra, que es posen en qüestió els drets conquistats. “El més cridaner ha sigut amb la naturalitat amb la qual el PP ha pactat amb l’extrema dreta”, ha il·lustrat.\n“LES DONES PARARAN A l’EXTREMA DRETA”\nPuig ha assegurat sobre aquest tema que “els qui pararan a l’extrema dreta en aquest país seran les dones: Si no haguera sigut per les dones que han elevat la seua veu en forma de protesta, moltes de les propostes que estaven damunt de la taula per part dels qui fan el “paseíllo” a l’extrema dreta s’haurien imposat”.\nI és que, per al ‘president’, “el feminisme sorgeix de la necessitat democràtica de la igualtat”, perquè ha reiterat que “el primer problema que té aquest país i que molt encertadament el va posar res més entrar Zapatero en el seu Consell de Ministres és la violència de gènere”. “María Cambrils ja deia que no pot haver-hi socialisme sense feminisme, i ara sabem que, a més, no pot haver-hi democràcia sense feminisme”, ha reivindicat.\nDurant l’acte, el secretari d’Estudis i Programes del PSPV, Arcadi España, ha presentat la fundació, que pretén oferir idees per a combatre les desigualtats, davant el que ha recalcat que “no hi ha pitjor desigualtat que la que pateixen les dones per ser-ho: En un temps en què es demana directament la derogació de lleis contra la violència de gènere i d’igualtat, l’exemple de María Cambrils, el seu feminisme, com el de moltes altres ens il·luminen”.\nEn la mateixa línia, la portaveu socialista de València ha incidit en l’aposta de Puig per “en moments com l’actual de crispació social, impulsar un espai de reflexió i de debat sobre el qual volem fer com a societat valenciana”.\nDe cara a les pròximes eleccions, Gómez ha afirmat que “no solament confrontem partits polítics, sinó que confrontem dues idees diferents d’entendre la societat: els qui fan política populista i d’odi i els qui defensem els valors i principis democràtics de llibertat i igualtat”.\nUNA LLUITA “MÉS ACTUAL QUE MAI”\nLa periodista Rosa Solbes ha enaltit la figura de María Cambrils com “una sufragista, feminista i lluitadora per la igualtat incansable i ara la seua lluita, la lluita de les dones, és més actual que mai”.\nI la que fora diputada socialista en Les Corts i actual integrant del Consell Valencià de Cultura (CVC), Ana Noguera, ha remarcat la importància del Govern de Zapatero en l’impuls del feminisme, aprovant com primera mesura la Llei d’Igualtat que “va obrir la porta a moltes altres lleis que buscaven una societat més justa, igual i lliure econòmicament i socialment”.


Raúl Alfonso Fernández guanya el TRICS Talk 2017 | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nRaúl Alfonso Fernández guanya el TRICS Talk 2017\nRaúl Alfonso Fernández Nieman, de l’Institut Marta Mata de Salou, ha estat el participant més votat de la segona edició del TRICS Talk, el certamen que premia el Treball de Recerca procedent del Fòrum TRICS més popular de la xarxa. “Els Drets Humans a la Unió Europea” és el títol del seu treball, el qual ha aconseguit gairebé 7000 vots.\nEl canal de Youtube de l’Associació Empresarial Química de Tarragona ha estat l’encarregat d’albergar els vídeos dels setanta participants del TRICS Talk d’aquest any que, juntament amb la plataforma de votacions de delCamp.cat, han acumulat un total d’11.000 vots i més de 10.000 reproduccions.\nL’entrega del premi s’ha celebrat aquest dimecres a la seu de l’AEQT de la mà de Marc Fargas, President de la Comissió de Comunicació de la mateixa associació i Rafael Muñoz, Inspector en Cap Adjunt del Departament d’Ensenyament. El guanyador ha recollit el premi, que consisteix en un Ipad, acompanyat de la seva família.\nEl TRICS Talk és una iniciativa que sorgeix del Fòrum TRICS, un projecte educatiu organitzat pel Centre de Recursos Pedagògics del Departament d’Ensenyament de la Generalitat i impulsat per l’Associació Empresarial Química de Tarragona que compta amb la col·laboració de la Universitat Rovira i Virgili. Aquest permet reunir alumnes de tot el territori amb l’objectiu d’intercanviar idees, impulsar les habilitats comunicatives dels estudiants i obtenir orientació i informació sobre els estudis universitaris entre d’altres.\n14/11/2016 Votacions populars als Premis Empresa Tarragona Impulsa\n09/11/2015 El tarragonins decidiran els guanyadors dels ‘Premis empresa Tarragona Smat City’\n15/02/2018 L’Ajuntament de Cambrils amplia i potencia la seva presència a les xarxes socials


Crafts & co: de juny 2016\nSi ja em seguiu de fa temps, podreu recordar que ja amb anterioritat havia decorat una capsa de llumins (us deixo l'enllaç aquí). M'encanta reciclar coses que tenim per casa i donar-los un altre us, sembla que no faci falta comprar gaire materials per fer alguna cosa bonica i decorativa (o fins i tot un regal).\nNomés necessiteu una capsa de llumins, 8 dels llumins (no els llenceu tots!), cola, papers d'scrap, aquarel·les i un retolador negre (la punteta del vestit també queda genial, però no és obligatori). Ja veieu que és molt senzill!\nEl més complicat, i ja us ho trobareu si ho feu, és enganxar els llumins que fan de cames, tot un repte!\nUs deixo l'enllaç del tutorial per si us animeu a fer-la aquí.\nEspero que us hagi agradat i ens veiem amb la propera manualitat!\nPublicat per Eli a 11:12 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: caixa, reciclatge, scrapbooking\nAvui us porto el petit mini àlbum que li vaig regalar a la meva mare pel seu aniversari, amb les fotos del sopar de la celebració. Com que n'hi havien molt poques, vaig fer un petit desplegable inspirat en un vídeo que vaig veure de Pega Papel O Tijeras, molt fàcil i queda molt maco.\nLa decoració va ser improvitzada al moment, però trobo que va quedar prou bé, no? Uns retalls de papers que quedaven d'un altre mini, washi tape, algunes enganxines i una fusta (que sempre queda mona).\nEspero que us hagi agradat, us espero per aquí amb la propera manualitat!\nPublicat per Eli a 20:10 4 comentaris:\nPublicat per Eli a 19:57 2 comentaris:\nCom ja us comento sovint, de tant en tant intentem fer quedades scraperes amb les amigues. I aquest és un dels resultats de l'última d'elles. Vem decidir aprendre a fer vestidets d'origami (tres models diferents) amb uns papers preciosos de l'Aldi (a més de be de preu).\nUn cop els vam finalitzar, vem decidir decorar alguns d'ells amb blondes, oi que queden molt macos? Us deixo amb algunes imatges, si voleu saber com es fan, al youtube hi ha milers de models diferents per intentar!\nPublicat per Eli a 12:37 Cap comentari:


L’abril es tanca amb 1.288 aturats al SOA, vuit menys que al març | BonDia Diari digital d'Andorra.\nA 30 d’abril passat hi havia fins a 1.288 persones inscrites al Servei d’Ocupació en recerca d’un lloc de treball, vuit menys (0,6%) menys respecte als 1.296 inscrits que es registraven a final de març, segons les dades fetes públiques pel ministre de Finances i portaveu del Govern, Eric Jover, que ha assegurat que tot i ser el segon on disminueix el nombre d’aturat “el canvi no és significatiu o com a mínim no és el que desitja el Govern”.\nOn sí es va registrar una millora més significativa és en el nombre de llocs de treball oferts pel SOA. I és que si el març es va tancar amb 486 llocs disponibles, a final d’abril els llocs de treballs que s’oferien eren 595, és a dir un 22,4% més, un augment que el ministre atribueix “a la represa d’una certa mobilitat que ha fet que alguns sectors hagin anat reobrint i hagin incrementat el personal per desenvolupar l’activitat”.\nD’altra banda, i després de la lleugera disminució registrada al març, el mes passat es va tornar a incrementar el nombre de persones que rebien la prestació econòmica per desocupació involuntària. Així, a 30 d’abril eren 344 les persones que es beneficiaven d’aquesta ajuda, 209 la prestació econòmica per desocupació involuntària i 135 la prestació econòmica ocasional d’activitats relacionades amb la temporada de neu, gairebé un 30% més respecte als 265 aturats que rebien la prestació a finals de març, 120 l’ajut per desocupació involuntària i 145 la prestació ocasional de temporada.


En general, les temperatures han tornat a quedar per sobre la mitjana aquest setembre, mentre que les pluges han sigut escasses llevat de punts del Montseny, Costa Brava i litoral central\nper Roc Mateu dimarts, 1 d’octubre 2019 - 17:01h\nLa calor i la poca pluja han estat els principals protagonistes aquest setembre | Arxiu\nLa dinàmica de temps eixut i calorós sembla que no vol canviar. Ja portem mesos i mesos on el dèficit hídric cada dia s’accentua més per la falta de pluges i les temperatures, segurament ajudades pel canvi climàtic, cada any són més altes respecte la mitjana climàtica dels darrers 25 anys a Catalunya.\nDavant aquestes expectatives, tal com informa el Servei Meteorològic de Catalunya, el mes de setembre ha tornat a enregistrar dades de temperatura per sobre la mitjana, essent novament un mes càlid arreu de Catalunya, ajudat també per un flux de vents de l’oest. També la pluja ha sigut minsa arreu, llevat d’alguns punts del litoral i prelitoral on les fortes tempestes han ajudat que el balanç de precipitacions sigui positiu.\nEl flux de l’oest va inhibir tant les masses d’aire fred procedent d’altes latituds com les càlides procedents dels tròpics. Com a conseqüència, la temperatura ha estat amb valors per sobre de la mitjana climàtica però sense grans calorades com les que vam tenir els mesos de juny, juliol i, en menor mesura, també l’agost.\nDestaquen les anomalies positives de +2,1º dels Hostalets de Pierola (Anoia), al Pantà de Darnius (Alt Empordà) o el Santuari de Queralt (Berguedà), i els +2º de Cabanes, també a l’Alt Empordà.\nSegons indiquen les dades, la major part del territori ha recollit una precipitació inferior a la mitjana, però destaquen les quantitats enregistrades a Ponent, a les comarques lleidatanes, on el setembre ha sigut molt sec, de la mateixa manera que en alguns punts del prelitoral, com les serres del Montmell i Sant Llorenç del Munt.\nPer altra banda, destaquen els màxims pluviomètrics al Montseny, a la Costa Brava i a punts de la costa central, com el Barcelonès, on el mes de setembre ha estat molt plujós. Aquest fet s’ha donat uns episodis que han anat de la mà d’unes pertorbacions que es van aprofundir a la Mediterrània provocant tempestes fortes que van descarregar amb força intensitat al litoral central.\nUn bon exemple d’aquests temporals de pluja queda reflectit amb les dades, on a Barcelona s’han recollit fins a 163 l/m2. Altres dades destacables de les pluges són les següents:\nBarcelona – Font del Gat: 164,3 l/m2\nBarcelona – Raval: 151,3 l/m2\nCalonge: 140,5 l/m2\nViladrau: 139,4 l/m2\nTaradell: 138,8 l/m2\nTagamanent – PN del Montseny: 137,4 l/m2\nBarcelona – Can Bruixa: 137 l/m2\nPantà de Sau: 136 l/m2\nCasserres: 135,3 l/m2\nGurb: 121,9 l/m2\nEl fort soroll que ahir es va escoltar al cel a gran part de Catalunya


Adhesius “Aquí es rebutja la violència masclista” | L'Hora Violeta\nA partir de les concentracions que, des del març del 2015, realitzem cada vegada que es produeix un assassinat masclista a l’Estat Espanyol, hem pensat que és important seguir posant sobre la taula aquesta colpidora i trista realitat.\nAixí que, a banda de seguir sortint al carrer cada vegada que ens assabentem d’un nou feminicidi, hem decidit crear uns adhesius destinats a locals, botigues i qualsevol altre espai de la ciutat fent que, d’alguna manera, la societat es posicioni públicament contra aquesta violència, a més de contribuir a visualitzar-se aquesta greu problemàtica a peu de carrer.\nDurant uns dies hem recorregut alguns carrers de Reus oferint l’adhesiu i l’octaveta que l’acompanya a diferents locals i establiments.\nQualsevol persona o espai interessat en sumar-se a la iniciativa, pot contactar amb nosaltres a: lhoravioleta1941@gmail.com. O passar a recollir de manera gratuïta l’adhesiu i l’octaveta informativa per la Llibreria Gaudí o la botiga BataBat.\nPerquè entre totes construïm espais segurs per a totes!\nA continuació l’octaveta explicativa i una imatge de l’adhesiu:


La catorzena jornada varia ben poca cosa | La Garriga Digital\nLa catorzena jornada varia ben poca cosa\nJa són cinc les jornades disputades d’aquesta segona volta de la Lliga d’Hivern de Futbol Sala de la Garriga i catorze en total, de manera que el desenllaç s’apropa irremediablement amb totes les butlletes de la loteria venudes a Moya Advocats. Això és així a dia d’avui sobretot després de la seva victòria per 10 a 3 davant l’United i a causa de l’ensopegada del seu perseguidor més solvent, Assessoria Congost, davant de Little Italy Pizzeria en un partit molt obert i que els primers varen aconseguir empatar a l’últim segon, quan ja havien sortit a atacar també amb el porter.\nAixí, ara mateix Moya s’allunya a cinc punts d’Assessoria i El Trull s’hi apropa una mica més després de guanyar 6 a 3 a L’Illot F.C., que no acaba de trobar la tecla que els permeti puntuar en aquest grup capdavanter tan difícil.\nEl Sàhara, per la seva banda, va guanyar El Barri de Dalt per 3 a 1 en un partit molt igualat i intens i s’aferra a la quarta posició amb trenta punts, alhora que relega el seu rival a la penúltima posició del Grup A. TJ Automoció, mentrestant, va cedir un empat amb El Pont de Can Noguera i segueixen cinquens mentre que el Pont és setè.\nTan sols un parell de canvis hi va haver a la classificació del grup de baix: un arran de la derrota de Planet Bikes davant Coemmo per 2 a 0; l’altre propiciat per la desfeta dels Black Mambas davant d’El Moble per 4 a 2. Així, Planet Bikes cedeix el seu lloc a No la Toquem, que va empatar amb el Bar la Plaça a dos gols i Black Mambas fa el propi amb Coemmo.\nEl tercer lloc és propietat d’Aston Birra, tot i perdre per 2 a 0 amb Shalke Temeto, que segueix quart i s’apropa als llocs capdavanters.\nMenció a part mereix la primera victòria a la lliga de Kalypolis. Aquesta va ser en detriment de F.S Kanilla i per 5 a 6, de manera que el dia que El Moble sumava la seva segona victòria, Kalypolis feia el propi amb els seus primers tres punts de la temporada.\nArticle anteriorL’Olímpic es queda a les portes de remuntar un 0 a 3\nArticle següentS’inaugura una exposició de Conxa Sisquella al mateix taller de l’artista


Dinamarca a la catalana. Diferències culturals i tradicions | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nDinamarca a la catalana. Diferències culturals i tradicions\nAdriana Vázquez viu a Dinamarca des de fa dos anys i ens explica com és el dia a dia d’aquest país nòrdic\nPer Redacció NoticiesTGN. Actualitzat el 22/11/2017\nLa nostra col·laboradora amb la seva família a Copenhague. D’esquerra a dreta, Carla, la seva germana; Dolors, la mare; l’Adriana, i el seu pare, Carlos.\n«El meu nom és Adriana i soc una catalana que viu a Dinamarca des de fa dos anys. El motiu pel qual els escric és per saber si estarien interessats a publicar un escrit meu sobre les diferències culturals que he anat descobrint. Crec que pot ser un article interessant i curiós. Espero la seva resposta». Amb aquestes paraules l’Adriana ens va proposar obrir una finestra que ens permetés veure, a través dels seus ulls, la realitat d’una societat ben diferents de la nostra, però sobre la qual sovint fixem la mirada. Descobrim amb l’Adriana com són i com viuen els danesos.\n«Segons la Viquipèdia, la cultura és “la creació i realització de valors, normes i béns materials per l’ésser humà. La cultura depèn de cada societat, és a dir, del temps i de l’espai, o àmbit geogràfic, determinats d’un grup humà. Inclou sempre una ideologia, i per tant una escala de valors i interessos”. Com bé diu la definició de cultura, no tots tenim la mateixa, encara que a vegades costi de creure, ja sigui perquè estem tan acostumats a la nostra que ja no ens plantegem altres maneres de fer, o perquè no hem tingut l’oportunitat de conèixer-ne altres.\nPer la meva experiència, puc dir que a Dinamarca, tot i que no està gaire lluny –uns 2.000 quilòmetres– la cultura i les tradicions són molt diferents de les nostres.\nPer començar, quan coneixes algú no li fas dos petons, sinó que li dones la mà. Els primers dies, i fins i tot setmanes, hauràs de pensar-t’ho dues vegades si els has de fer un petó i, en ocasions, gairebé ni els tocaràs la cara, pel costum. Un problema per a molts, com jo, és que si ens suen les mans passem un mal tràngol cada vegada que hem de saludar algú. La bona notícia és que quan ja et tenen confiança et fan una abraçada.\nJo pensava que a Espanya érem persones educades, però en comparació amb els danesos, ens quedem curts. Els danesos donen les gràcies per tot: gràcies per avui (Tak for i dag); gràcies per ahir (Tak for sidst); gràcies pel menjar (Tak for mad); gràcies per la tarda: (Tak for aften); gràcies de moment: (Tak for nu)… i un llarg etcètera. En la llengua danesa no s’utilitza el «si us plau», però en el seu lloc s’hi posa el «gràcies».\nEl «gràcies per avui» s’utilitza majoritàriament a l’oficina. És el que es diu després de la jornada laboral, quan marxes, per acomiadar-te i donar les gràcies pel dia. El «gràcies per ahir» és més típic quan has anat a una festa o celebració i no et vas poder acomiadar adequadament. «Gràcies pel menjar» és el meu preferit. Quan s’acaba un àpat, tots s’esperen fins que l’últim acaba de menjar, asseguts a la taula, i un cop s’aixequen donen les gràcies a qui ha preparat el menjar.\nEls altres dos s’utilitzen en qualsevol situació després d’haver passat una estona amb un familiar o amic, fins i tot a classe.\nUna altra diferència molt notable envers la nostra cultura són els horaris. Els horaris laborals i escolars estan adaptats a les hores de sol que tenen a l’hivern, que són molt poques. Les jornades partides no existeixen sinó que són intensives. Normalment les oficines comencen entre les 7 i les 8 del matí, i les escoles, a les 8. A la tarda, tots acaben entre les 15 i les 16 hores. Les botigues, en canvi, obren a les 10 i tanquen a les 17 hores. Per dinar es dediquen uns 30 minuts, a les 12 del migdia, que es gaudeixen a la mateixa oficina. Els nens també dinen a l’escola el que es porten de casa, normalment un sandvitx i fruita.\nA l’oficina les relacions també són bastant diferents. Els danesos, o nòrdics en general, tenen la fama de ser persones fredes, cosa que no ho puc negar, però la realitat és que són persones molt ordenades i no barregen les relacions, per exemple, laborals amb les personals. A l’hora de dinar es parla de feina o una mica sobre la vida personal, però no en excés. Un fet també notable és la vestimenta que utilitzen per anar a treballar, que sol ser casual; molt pocs van a la feina amb camisa i és estrany veure algú amb corbata. Els treballadors dels bancs potser van una mica més arreglats, però tampoc és estrany veure algú amb texans i camisa.\nA la vida quotidiana, com anar al supermercat, la cosa també canvia. Els supermercats són llocs silenciosos i els danesos hi van sols, sense companyia. Tampoc no hi ha fil musical i els treballadors són sempre joves d’entre 16 i 18 anys. En canvi, als centres comercials, com que hi ha més jovent, pots sentir més soroll, però no són els típics centres comercials sorollosos i plens de gent de Catalunya. Els descomptes als supermercats es fan a la unitat, no per quantitat, així que els 2×1 en el menjar no existeixen. Això es deu a les campanyes en contra del malbaratament d’aliments que es duen a terme a Dinamarca des de fa cinc anys. Als supermercats hi ha neveres plenes de menjar que està a punt de caducar o que ha caducat aquell mateix dia, a preu rebaixat.\nViure a Dinamarca és tota una aventura i no hi ha dia que no descobreixis una cosa nova.».


Vespre – Página 3 – Ares Cases\n“Des del primer dia vaig dir que jo no vull càrrecs”\n“El Parlament investirà en la primera votació al candidat que jo proposi”\n“No es pot pujar l’Everest amb espardenyes”\n“La CUP es compromet a que en cap cas votarà com els grups parlamentaris contraris al procés”\n“2 dels 10 diputats de la CUP s’incorporaran a Junts pel Sí”\n“A la CUP han de reconèixer els errors i les seves conseqüències. I ho faran. Això tindrà conseqüències en el grup parlamentari de la CUP. Hi haurà d’haver nous diputats”\n“El que les urnes no ens van donar s’ha corregit amb una negociació”\nSens dubte, la frase més greu i esfereïdora. Negociar és necessari, constructiu, bàsic. Però què significa “corregir”? És que creu que els ciutadans de Catalunya “voten malament”?\n“Destinaré esforços a refer a fons CDC i tot el que representa, és bo pel futur del país”\n“Després de la decisió d’avui, quedo lliure del compromís de no presentar-me després dels 18 mesos, no hi renuncio”\n“Artur Mas no es retira de la política”\n“Estic fent bé perquè estic fent el bé, i qui fa bé sempre fa el bé”\n“Té un component dolorós”\n“La meva obsessió era garantir l’estabilitat del Govern de la Generalitat”\nÉs trist pensar que el fet de tenir oposició i altres partits que puguin qüestionar el que presentes signifiqui “inestabilitat”, i signifiqui haver d’anul·lar-ho.\n“El Govern podrà fer la feina que ha de fer amb la garantia que no li tombaran les coses”\nLa lliçó: A les autonòmiques moltes de les zones de l’anomenat “cinturó roig” (històricament votants del PSC) i algunes zones de Barcelona de gent treballadora es van tenyir del taronja de Ciutadans. Diumenge, però, van ser de color lila Podemos. Això demostra que quan les campanyes són monotemàtiques (independència sí o no), no s’ha d’esperar que els votants es situïn al contínuum esquerra-dreta. En aquesta campanya, per sort, es van ampliar els temes de debat. La teva proposta mai pot ser només una bandera.\nEl “ara sí, no?”: Artur Mas, la nit electoral, sabent la victòria d’En Comú Podem, fent un discurs d’apropament quan setmanes abans els havia comparat amb el discurs d’Aznar i hi havien fet una guerra bruta. A més, demanant-los que a veure si era veritat que complien el seu compromís per un referèndum de Catalunya i de no investir a Rajoy. Mas, que a la vegada insta a la CUP a que trenquin el seu compromís per investir-lo a ell.\nSpots electorals sota lupa #20D\nPublicado el 14 diciembre, 2015 por Ares Cases\nUna campanya electoral sense propaganda política és com un partit de futbol sense córners, trobes que en algun moment els necessiten per atacar de forma més directa.\nDins del gran número de possibilitats, els spots electorals són, sens dubte, un dels puntals a l’hora d’atreure a la ciutadania i donar a conèixer la “marca” electoral.\nTot i que, òbviament, l’objectiu final és aconseguir vots, en alguns casos et planteges si realment ho desitgen de veritat això, ja que el resultat no és del tot positiu.\nEn aquesta entrada pretenc analitzar alguns dels spots electorals d’aquestes eleccions generals del 20 de desembre. Només n’analitzaré una mostra, sense tenir en compte cap criteri, únicament els que m’han cridat l’atenció aquests dies, especialment a les xarxes socials.\nL’encert: Un futuro para los jóvenes (PSOE)\nMissatge principal: Compromís amb els temes que afecten als joves\nEl relat, l’estètica i les transicions del vídeo són simplement fantàstics, i és totalment adequat per a ser compartit per les xarxes socials.\nUna bona tria dels temes que poden interessar més al sector jove (corrupció, educació, precarietat laboral, Ley Mordaza, etc.), fugint de l’estètica rància i encarcarada dels spots electorals tradicionals.\nEl confús: Piensa sin prejuicios – Hipsters (PP)\nMissatge principal: Els seus votants són tipus de gent molt diferent\nSovint tinc la sensació de que els partits polítics estan contractant gent amb talent per al seu departament de comunicació, i que tot i que aquests poden produir contingut original i atractiu, aquest no encaixa gens amb el tarannà del partit.\nQuè hi pinta un hipster en un spot del Partit Popular? És possible guanyar algun vot amb aquest anunci? A qui estan pretenent activar? Com emmarquem aquest anunci amb el seu eslògan de campanya “España en serio”?\nEl resultat és un sketch (que pretén ser) d’humor que ni tan sols l’encerta en l’acudit final (“y que yo sepa, Rajoy no tiene nada en contra de las ballenas, ¿no?”). Greenpeace va compartir aquesta notícia minuts després del llançament del spot.\nLa història: Maldita casta, bendita gente (Podemos)\nMissatge principal: Humanitzar el relat de la crisi i la fatídica gestió econòmica\nEl vídeo té un format dirigit a emocionar i a fer tocar de peus a terra els grans discursos.\nEl protagonista i el seu fill han viscut situacions que alguns sectors de la població coneixen bé (dificultats al tenir una pime, no trobar feina del que has estudiat, emigrar per buscar oportunitats, votar a les opcions del bipartidisme, etc.).\nEs busca l’empatia i empènyer a la gent a trencar amb el que fins ara havien cregut i votat.\nLa metàfora: Últim vol a Madrid (ERC)\nMissatge principal: Són les últimes eleccions generals a les que es volen presentar\nVídeo curt amb frases directes, i aparició dels candidats al Congrés i el Senat, a més de suport de cares més conegudes per la majoria de la població (Oriol Junqueras i Marta Rovira).\nRecullen allò que molta gent s’ha preguntat aquests dies: què fa ERC presentant-se a les eleccions generals espanyoles? i ho converteixen en una metàfora, ubicant-se en un aeroport, per escenificar el que seria l’últim vol a Madrid.\nL’extralimitat: Operació sopar d’empresa (DiL)\nMissatge principal: Cal ampliar l’independentisme a través de convèncer als indecisos\nL’estètica i el format em semblen molt encertats, ja que el vídeo es predisposa totalment a ser compartit per xarxes socials i ve de gust mirar-lo. Però… la idea i el contingut em semblen poc encertats ja des del moment zero.\nPlantejar que la gent vagi als sopars d’empresa a evangelitzar sobre les bondats de la possible independència i sobre la tasca de Govern de CDC és estar molt allunyat de la realitat.\nParlen de “stop tòpics” però el vídeo en va carregat i només alimenta el monotema del qual la població ja en vol fugir, especialment als sopars d’empresa.\nPublicado en Màrqueting, Política\tEtiquetado 2015, 20D, campanya electoral, Democràcia i Llibertat, eleccions generals, ERC, hipsters, independència, Podemos, PP, propaganda electoral, PSOE, spot electoral, vídeo electoral\t1 comentario


QUAN SURT LA RECLUSA - eBook - Laie\nFred Vargas ignora les fronteres que sovint s?han volgut interposar entre la novel·la negra i la literària. Quan surt la reclusa no fa més que confirmar i eixamplar el seu mite. És una gran escriptora. La reclusa és una aranya tímida i solitària, temorosa de l?home, de picada necròtica, però en cap cas mortal? que ja ha matat tres persones al sud de França des que ha començat l?estiu. Un fet del tot sorprenent, que omple la xarxa de les més rocambolesques teories pseudocientí-fiques. També es deien recluses les dones que, expiant els pecats del poble i els seus propis i protagonitzant un dels fenòmens més aberrants i grotescs de l?edat mitjana, s?aïllaven voluntàriament del món i s?enterraven en vida en cel·les minúscules segellades, a mercè de la caritat, de l?oblit i la insalubritat. El comissari Adamsberg, el bòfia que hi veu enmig de la boira, l?home d?intel·ligència melancòlica i erràtica, d?idees que no són més que bombolles d?aire dins del seu cervell, sent un intens desassossec només escoltar la paraula reclusa. N?ignora la raó, però li fa mal. És el moment d?iniciar una investigació, contravenint l?opinió majoritària de la Brigada, a risc de trencar-la per la meitat. Hi ha d?haver un motiu perquè ara, de sobte, la picada de la reclusa resulti mortal, com hi havia d?haver algun motiu perquè aquelles dones preferissin la reclusió a la vida. «?Que quedi clar ?va prosseguir l?Adamsberg?. Entenc els seus dubtes, no obligo ningú a afegir-se a aquesta investigació. No faig més que informar-los. Els dos primers morts es coneixien des de la infantesa.»


BISMARCKIA NOBILIS – ARBRES I PALMÀCIES DEL MEDITERRANI\nPublicat per arbresmediterrani on 10 Novembre, 2019 18 Novembre, 2019\nNom comú: palmera de Bismarck, palmera blava de Madagascar\nOrigen: Madagascar. Palmera de zones seques, de les sabanes i regions semiarborades del centre i oest de l’illa.\nEtimologia: el nom genèric, Bismarckia, és atorgat al canceller de l’Imperi alemany Otto Von Bismarck. L’epítet llatí nobilis vol dir lògicament “noble”.\nDescripció: palmera que té el tronc (epítet) de color gris amb esquerdes anellades. El tronc té un diàmetre de 30-45 centímetres, lliure de fulles a la base, que és lleugerament bombada. Poden arribar a mesurar 25 metres d’altura al seu origen, però habitualment no passen de 12 metres en conreu. Les fulles, palmades, quasi rodones, són enormes quan són madures, amb més de 3 metres d’ample i es divideixen a un terç de la seva longitud en rígids folíols, dividits al seu torn als extrems. Els pecíols tenen 2-3 metres de llarg, lleugerament armats i estan coberts d’un color blanquinós o canyella similar a la cera. La planta és espectacular, presenta un magnífic color gris blavós si l’ambient no és massa humit a causa de la cera que recobreix les fulles. És una espècie dioica, les flors masculines i femenines surten a diferents palmeres. Són simples, no ramificades. Els fruits són globosos de color marró i mesuren uns 4 centímetres de diàmetre.\nHàbitat: requereix exposició a ple sol i si bé els exemplars joves no resisteixen menys de -1 °C, els exemplars adults i aclimatats arriben a resistir gelades de fins a -6 °C. S’estima els sòls rics en matèria orgànica i que drenin bé. Resisteix bé els períodes de sequera i els vents secs, encara que agrairà regs abundants al període de creixement, però sense entollaments. Adobarem la palmera amb matèria orgànica durant el període de creixement, és a dir, des del maig fins a l’octubre. Només caldrà eliminar les fulles seques perquè la planta llueixi al màxim, sense tocar el seu aspecte natural. És una palmera difícil de trasplantar quan és gran i té el tronc desenvolupat, per això és recomanable conrear-la en contenidor amb arrels ben desenvolupades.\nReproducció: per llavor, essent necessari eliminar la capa protectora de les llavors abans de la plantació i la farem en contenidors profunds. Triga a germinar d’un a dos mesos.\nUtilitats: és potser una de les palmeres més impressionants que hi ha, per la mida de les fulles i sobretot pel seu color blavós. S’adapta a climes tropicals, subtropicals i mediterranis, tolerant la sequera i molts tipus de sòl. La podem plantar en alineacions o en solitari. El problema és el seu preu, ja que no és una palmera de ràpid creixement, només el podem considerar mitjà.\nBismarckia nobilispalmera clava de MadagascarPalmera de Bismarck\nEntrada prèvia ARGANIA SPINOSA\nEntrada següent COTYLEDON ORBICULATA