EL XXIII SALÓ DEL MANGA DE BARCELONA TANCA AMB UN ÈXIT DE PARTICIPACIÓ, EXPOSITORS I MILLORA DE VENDES - Notícies FICOMIC\nLa directora del Saló del Manga de Barcelona, Meritxell Puig, ha senyalat que “la edició d’enguany ha suposat un gran repte i esforç per part de FICOMIC al ser un Saló del Manga que ha tingut una durada de cinc dies. En aquesta edició hem introduït alguns canvis per millorar l’experiència dels visitants i aquests han respost de forma entusiasta. L’èxit d’aquesta edició demostra que hi ha més afició que mai al manga”. I afegeix “Hem tingut tant mangakas de primera fila, com responsables de series d’anime d’èxit i professionals relacionats amb la cultura popular japonesa. Tots ells han sigut molt ben acollits pel nostre públic”.\nAquesta edició del Saló del Manga de Barcelona ha celebrat dos aniversaris destacats. Un d'ells ha estat els 100 anys de l'anime, que ha comptat amb les projeccions de grans clàssics i amb la presència de Masao Maruyama, un dels protagonistes dels últims 50 anys de l'animació japonesa. El productor de Perfect Blue i En este rincón del mundo ha explicat la seva feina amb mestres que van d'Osamu Tezuka a Mamoru Hosoda passant per Satoshi Kon. A l'Auditori també s'han pogut veure algunes grans estrenes com A Silent Voice o Jojo's Bizarres Adventure: Diamond is Unbreakable. L'altre gran efemèride ha estat els 25 anys de l'edició de la sèrie blanca de Bola de Drac, amb la presència dels editors que van aconseguir la publicació a Espanya i dels responsables actuals de les edicions del manga i l'anime protagonitzats per Son Goku. Els seguidors de Bola de Drac Super han pogut conèixer el director de la primera part Masatoshi Chioka i el productor Hiroyuki Sakurada. També hem tingut la presencia de Yasuhiro Irie, director d’animació i representant del consell de la Japanese Animation Creators Association (JAniCA).


Caleta d'en Gorries també coneguda com Sa Caleta\nCaleta d’en Gorries o sa Caleta està a dos quilòmetres de Ciutadella, situada entre Torre des Castellar (torre de vigilància costanera del segle XVIII i des de on es gaudirà d’unes excel·lents vistes panoràmiques) i Cala Santandria, així com pròxima a la urbanització Cala Santandria.\nEn concret, aquest racò costaner s’ha format al marge dret de la bocana de Cala Santandria (zona nord, nord-est), i el seu topònim "caleta" es refereix a la seva mida diminuta.\nAquest entrant de mar es caracteritza per tenir a les seves proximitats la presència de habitatges residencials, un talús d’arena, una costa abrupta, espadats de baixa altura coronats per vegetació, una exposició a vents de sud-oest, oest, una brisa lleugera, un aigua tranquil·la, neta i transparent, una pendent suau, així com una afluència alta de banyistes locals i turistes.\nLes condicions marines i subaquàtiques aconsellen el fondeig de barques petites. Es recomana al navegant que fondegi a la veïnada Cala Santandria (dos hectòmetres d’amplària a la seva entrada i set de llàrgaria, així com localitzada a 3,5 milles marines de Cap d’Artrutx), la qual es troba al paire dels corrents eòlics de l’oest, encara que ben resguardada de la resta de masses d’aire, posseeix un llit marí arenós, manca de baixos perillosos i inclús es pot varar a prop de la vorera.\nL’accés per carretera és senzill seguint les indicacions viàries i els desviaments. El vehicle particular es podrà estacionar de manera gratuïta pels voltants. També es pot arribar mitjançant l’ús del transport públic.


Ribó treballarà perquè es retornen els diners sostrets a l'Ajuntament en Nóos i recorda causes pendents de Grau\nL'alcalde de València, Joan Ribó, ha assenyalat este divendres que encara que la sentència pel cas Nóos haja absolt l'exvicealcalde de València Alfonso Grau, a este encara "no se li han acabat els seus passos per la justícia". Així mateix, ha remarcat que treballarà perquè es retorne "fins a l'últim euro" de diners sostrets a l'Ajuntament i als municipis.\nRibó treballarà perquè es retornen els diners sostrets a l'Ajuntament en Nóos i recorda causes pendents de Grau EUROPA PRESS\nAixí ho ha indicat Ribó als mitjans de comunicació després de participar en la Jornades Municipalistes per un Finançament Just, en ser preguntat per la sentència del cas Nóos que absol els cinc exalts càrrecs valencians acusats d'haver adjudicat a l'Institut Nóos 3,6 milions en contractes sense concurs públic per a organitzar tres edicions dels València Summit -entre 2004 i 2006-, entre els quals es trobava Grau.\nSobre este tema, Ribó ha indicat que per a la seua formació Compromís, l'important és el suposat finançament il·legal del PP de la qual "hi havia algun element en el cas Nóos". "És un tema que se'n va a tindre a veure", ha assenyalat, per a puntualitzar que Nóos és "un pas en açò".\nD'esta manera, ha subratllat que ara van a treballar que "es retorne fins a l'últim euro" que s'haja pogut sostraure de municipis, Ajuntament de València i Generalitat.\nEncara que ha recordat que Grau ha sigut exonerat, ha apuntat que al que fóra vicealcalde de la ciutat "no se li han acabat els seus passos per la justícia", ha resolt Ribó.


Publicat per Associació de Veïns Racò de la Savinosa el 30 jun 2016\nLa Savinosa, la vergonya d'un lloc prohibit\nUn es pregunta com pot ser que una administració pública negui el permís per fotografiar un patrimoni públic, i més quan es tracta d’il·lustrar una obra literària. Em costa d’entendre. Tot seguit vaig fer una recerca a internet i em vaig quedar bocabadat. Resulta que hi ha col·lectius de gent a Espanya i a l’estranger que tenen com a principal afició entrar en recintes abandonats i llocs prohibits per fer-ne fotos i filmar-los. La Sabinosa, precisament, apareix al capdemunt del ranking com un dels indrets més interessants d’Espanya. Val a dir que algun dels reportatges publicats són francament interessants, mireu sinó aquesta incursió realitzada per un pare i un fill:www.forbidden-places.net/urban-exploration-Sabinosa-s-Sanatorium#gal


Esquerra vol ubicar el futur Museu Asiàtic estatal a Nou Barris i diu que "no se'n pot anar" a Madrid La República\nEsquerra vol ubicar el futur Museu Asiàtic estatal a Nou Barris i diu que “no se’n pot anar” a Madrid\nEl candidat d’Esquerra a l’Ajuntament de Barcelona, Jordi Portabella, ha apostat avui per ubicar en el districte de Nou Barris un gran Museu Asiàtic, en què, segons ell, també hi està interessat Madrid. Segons Portabella, cal “apostar perquè el Museu Asiàtic no se’n vagi a Madrid i es quedi a Barcelona” perquè Catalunya té “més vincles” amb els països asiàtics que la capital de l’Estat.\n“Som la part de l’Estat amb un vincle més estret amb els països asiàtics i especialment amb el sud-est asiàtic”, ha afirmat Portabella, que ha destacat el gran volum d’inversions d’empreses asiàtiques a Catalunya i Barcelona, i també les relacions comercials creixents amb països com la Xina, el Japó o Corea.\nEn una roda de premsa al Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC), el candidat d’Esquerra també ha argumentat que “semblaria lògic” que el Museu Asiàtic se situés a Barcelona, perquè “aquí està situada la Casa Àsia”, a diferència de la Casa Amèrica o la Casa de l’Àfrica, que estan ubicades a Madrid.\nDe fet, la primera proposta d’instal·lar el Museu Asiàtic a Barcelona ha estat de la Casa Àsia, actualment dirigida per Portabella. Aquest centre està dirigit per l’Estat, la Generalitat i l’Ajuntament, de manera que cada any la presidència és per a una de les tres administracions públiques. Ara, és el torn de l’Ajuntament i l’alcalde, Jordi Hereu, que ha delegat a Portabella, segon tinent d’alcaldable, la gestió de la Casa Àsia.


Hotel i apartaments turístics amb avantatges pels socis.\nAndorra és el país dels Pirineus, com diu la seva campanya publicitària. El Principat d'Andorra és ‒de moment‒ l'únic estat que té el català com a llengua oficial. És un país, un estat, un territori en definitiva, amb forts lligams històrics, socials i econòmics amb Catalunya.\nPerò aquest article no va d'història ni de geografia (tot això ho podreu trobar fàcilment a la Viquipèdia), aquest article vol facilitar-vos practicar turisme per aquells bonics paratges. Hom pot voler visitar Andorra per molts motius: la natura ‒és clar!‒, l'esport ‒l'esquí, sobretot, però no només‒, l'art romànic ‒tantes esglésies! (i museus)‒, les compres ‒un clàssic‒, el relax ‒coneixeu Caldea?‒, la gastronomia... cadascú pot descobrir una de les múltiples facetes d'Andorra segons els seus propis gustos.\nEl que és segur és que tothom necessitarà on hostatjar-se, quelcom indispensable si volem gaudir-ne amb tranquil·litat. I ara des del Club us fem arribar dues propostes, dues bones propostes entre les quals podeu escollir la que millor s'adapti al vostre criteri.\nTel. 00376 802 780\nL'Hotel Diplomàtic és un hotel modern, agradable i còmode, la principal prioritat del qual és l'atenció al client, volen que ens trobem com a casa!\nLa seva situació és immillorable (al bell mig del centre comercial i de negocis andorrà), cosa que el fa ideal per anar de compres i relaxar-se (a 10 minuts a peu de Caldea). D'altra banda estan molt ben comunicats amb les estacions d'esquí i els principals atractius naturals i culturals del Principat.\nDisposa de restaurant, cafeteria, piscina, spa i altres serveis com ara aparcament propi i connexió gratuïta a wi-fi.\nEns ofereix un descompte del 5% per a socis i familiars.\nCarretera General, 2 ‒Edifici Fontargent‒. SOLDEU\nTel. 00376 358 100\nApartaments turístics a Andorra la Vella (compres, relax), Soldeu, El Tarter (esquí) i la Vall d'Incles (natura i muntanya).\nEls apartaments de Noches en Andorra estan preparats i equipats per tal de poder passar unes magnífiques vacances o escapades de cap de setmana durant tot l'any.\nSón apartaments de diferents capacitats i estructures, de 2 a 6 places; alguns són dúplex i d'altres d'una sola planta. Tots ells completament equipats: cuina amb utensilis per cuinar, vaixella, tovalloles i roba de llit. Wi-fi gratuït a tots els apartaments.\nEns ofereixen un descompte del 5% per a socis i familiars.\nEn ambdós casos les reserves cal fer-les directament mitjançant les seves respectives pàgines web. Això sí, prèviament haureu de contactar amb el Club a fi que us facilitem el corresponent codi promocional.\nTant de bo sigueu molts els que us en beneficieu d'aquestes noves oportunitats, senyal de bona salut... institucional i personal.


Biografies del Tercer Reich - 29 d’octubre de 1873 – 1 de maig de 1945, Wilhelm von Faupel, Director del Institut Iberoamericà de Berlín.\n29 d’octubre de 1873 – 1 de maig de 1945, Wilhelm von Faupel, Director del Institut Iberoamericà de Berlín.\nPosted by biografiestercerreich on Octubre 29th 1873 to biografies\nWilhelm von Faupel va néixer el 29 d’octubre de 1873 a Lindenbusch, a Silèsia. El seu pare va treballar de metge i provenia de les classes mitjanes.\nEl març de 1892 va ingressar a l’exèrcit i ràpidament va pujar de rol. Com a militar va defensar les colònies alemanyes i va ser enviat a Sibèria, el Tibet i Mongòlia. Després dels seus viatges per l’Àsia, Von Faupel va ser enviat a l’Àfrica on se’l va acusar d’haver massacrat a tribus africanes. Després va ser enviat per treballar com instructor militar a Perú, Argentina i Brasil.\nDurant la primera guerra mundial va comandar un cos de l’exèrcit i es va convertir en un heroi de guerra. Però quan va acabar la guerra els anys 20 va anar a Perú, però el 1929 va haver de fugir del país perquè es sospitava que estava preparant un cop d’estat contra el president peruà, Augusto Bernardino Leguia.\nQuan Adolf Hitler va arribar el poder el va designar el 1934 director del Institut Iberoamericà de Berlín, on va estendre la ideologia nazi a l’Amèrica del sud i Espanya. Von Faupel que treballava amb països catòlics tenia un odi molt profund a la religió catòlica.\nDurant la Guerra Civil Espanyola el 1936 Hitler el va anomenar com a representant de la diplomàcia alemanya a Espanya. Durant la seva estada a Espanya va intentar estendre els ideals nazis a la Falange Espanyola i es va convertir en l’ambaixador alemany a en el govern de Burgos del 1936. Però a l’agost de 1937 va ser rellevat del seu càrrec d’ambaixador per les seves desavinences amb el cap provisional del partit falangista, Manuel Hedilla, i pels successos de Salamanca, on Francisco Franco va unir tots els grups i partits colpistes en un de sol dirigit per la seva figura, i Franco no li va fer cap gràcia que l’ambaixador d’Alemanya fos contrari a la religió catòlica i va demanar al règim nazi que el cessessin del càrrec d’ambaixador a Espanya.\nDesprés de ser rellevat del seu càrrec va tornar a treballar de director del Institut Iberoamericà de Berlín.\nWilhelm von Faupel es va suïcidar el 1 de maig de 1945 juntament amb la seva dona després d’enfonsar-se el règim nazi.\n← Otto Wels\nFritz Thyssen →


Afegir seleni a la dieta protegeix els ratolins de l’obesita i els aporta beneficis metabòlics, segons un estudi publicat a la revista ‘eLife’ i elaborat per un equip de recerca de la Fundació Orentreich per a l’Avenç de la Ciència (Nova York, Estats Units). Segons els resultats del treball, es podrien desenvolupar teràpies que tindrien tots els efectes antiedat d’una dieta vegana però permetrien que les persones mengessin com sempre. Tot plegat està relacionat amb una forma coneguda d’allargar la vida i la seva qualitat en molts éssers vius, relacionat amb el control d’un aminoàcid anomenat metionina. Tot i que reduir la seva ingesta es pot fer de manera natural, per exemple amb una dieta vegana, això es podria aconseguir d’altres maneres, com amb la metionina, que causa un descens d’una hormona que regula l’energia, coneguda com a IGF-1, que també es redueix si no es mengen productes d’origen animal.\nL’estudi, que volia saber si el seleni oferia la mateixa protecció que una reducció de la metionina, va consistir a alimentar ratolins joves, mascles i femelles, amb una de tres dietes altes en greixos: una de normal pel grup de control, una amb nivells baixos de metionina i una de normal però amb una font de seleni. En tots els casos, els científics van observar que el seleni protegia completament contra el gran augment de pes i d’acumulació de greix que van veure en els ratolins que menjaven productes alts en greixos i que tenia el mateix efecte que la restricció de la metionina. A continuació van explorar els efectes de les dietes en la fisiologia, mesurant quatre marcadors metabòlics, i van comprovar que els nivells d’IGF-1 s’havien reduït en els ratolins que prenien seleni. En conseqüència, van arribar a la conclusió que la millora en la seva qualitat de vida podia ser la mateixa en tots dos casos.\nPer tal de conèixer millor aquests beneficis, els investigadors van fer la mateixa prova amb un organisme completament diferent: el llevat. Els dos indicadors més grans de la qualitat de vida del llevat són la llargada de la seva vida, que dóna informació de quant de temps pot ser viable en estat dorment, i la vida replicativa, que mesura quantes vegades es pot reproduïr. Així, si la restricció de metionina allarga la seva vida, el seleni també ho fa, i d’una manera espectacular, augmentant-la un 62% (de 13 a 21 dies) i, a més, es va reproduir nou generacions més. Així doncs, i a través de proves d’envelliment cel·lular, van poder demostrar que aquests efectes tan positius funcionaven en un organisme molt simple de la mateixa manera que en els ratolins i, a més, podent observar els resultats a llarg termini. El proper, doncs, és començar a investigar si en els humans continuaria passant el mateix.\nalimentació dieta qualitat de vida


La professora Eva Miranda obté un dels ajuts del BBVA per a projectes de recerca científica\nEl projecte presentat està relacionat amb equacions per modelitzar el comportament dels fluids, està dotat en 150.000 € i és un dels 4 ajuts concedits en l'àmbit de les matemàtiques.\n3 taules de pícnic al pati de l'FME\nA petició dels estudiants, s'han instal·lat aquestes taules per poder menjar amb comoditat al pati de la Facultat. La ubicació encara no és definitiva.\nInici de les obres de construcció de la planta solar fotovoltaica de l'FME\nAquesta planta tindrà una potència nominal de 200 kW i cobrirà gran part de la demanda elèctrica de la Facultat.\nResultat de la 13a edició del concurs Planter de Sondeigs i Experiments 2022: Veredicte i fotos\nEls tres treballs guanyadors representaran Catalunya a la Fase Nacional Incubadora de Sondeos y Experimentos que enguany serà a Toledo els dies 23, 24 i 25 de juny de 2022, recuperant també el format presencial.\n2 treballs guanyadors del Premis Poincaré publicats a la revista TEMat\nEs tracta de l'adaptació dels treballs guanyadors del Premi Poincaré del 2021 (Aniol Cortada) i menció 2020 (Ferran Arnau) i es publiquen fruit de l'acord entre l'FME i la revista TEMat, la revista electrònica d'articles divulgatius escrits per estudiantat de matemàtiques d'arreu de l'estat Espanyol.\nConvocatòria de quatre beques d'aprenentatge per donar suport a les assignatures del grau en Matemàtiques\nSón per donar suport als estudiants de primer del grau en Matemàtiques per al curs vinent, una de 10 hores i les altres tres de cinc hores setmanals.\nActe en record del professor Agustí Roig Martí: 8 de juny 2022 a l'FME\nSerà a les 12 h a la sala d'actes de la Facultat.\nL'opció Ladyzhenskaya ha sortit guanyadora en segona ronda de votació per sobre de l'altra candidata finalista, Karen Uhlenbeck. Gràcies a tothom per la participació!


REPENSEM-NOS - Tàrrega Televisió\nMentre espero que es confirmi, segons ens diu el Govern central, la fi de la famosa corba del COVID-19, em deia un bon amic fuster i autònom: “això és com una guerra, però és que després vindrà la postguerra”.Veiem atònits com aquest Govern central utilitza paraules bel·licistes per afrontar la crisi mentre que els caps militars, els de segona fila a la pantalla, cauen com a mosques afectats pel virus.\nAquests dies de confinament i introspecció ens porten a voltes a extrems negativistes vers un futur laboral i econòmic proper i incert. Des de l’inici del moviment de Gandhi en defensa dels drets humans al 1920 fins al crack de WallStreet al 1929, es produí la gran crisi d’entre guerres a escala global, que canvià la manera de veure el món, des de l’art i l’arquitectura fins a l’economia. Certament i davant d’una importantíssima recessió econòmica imminent, la promoció econòmica esdevindrà clau per a la seva recuperació. Talment cal treballar ja sobre bases de dades d’administracions, administrats, empreses i treballadors que necessitaran informació, ajuts o previsions d’ERTO.\nA l’altra banda tenim un Govern central en fallida econòmica que ens hi arrossegarà controlant el superàvit dels ajuntaments. Administració, administrats, empreses i treballadors caldrà que ens coordinem per afavorir els grups socials i laborals més vulnerables. Repensar postulats econòmics lliberals i l’estat del benestar. L’educació i l’especialització han d’esdevenir el pilar de l’economia del bé comú. Nous mecanismes de creació d’ocupació i la flexi seguretat laboral entesa com a flexibilitat total, i en conseqüència poca estabilitat en el lloc laboral, horaris sense restriccions, mobilitat funcional i sous flexibles caldrà combinar-los sí o sí amb una elevada protecció social.Com ja deia Louis D.Brandeis, “podem tenir democràcia o podem tenir riquesa concentrada en poques mans, però no podem tenir ambdues coses alhora”.


23 setembre 2020 09:52\nLíders de la 2a volta (I)\nEl cap de setmana passat el Ferrioler es va situar per primera vegada dins aquesta temporada en les posicions de lligueta d'ascens. Els de Xavi Ferriol s'imposaren per 0-2 al Campos en el que suposà la sisena victòria consecutiva de l'equip blau. El Ferrioler s'ha convertit per mèrits propis en el millor equip de la segona volta del campionat. En els onze partits jugats durant aquesta segona meitat de la competició, els de Ferriol han sumat nou victòries, un empat i una única derrota, davant el Constància. Això els ha permès sumar 28 dels 33 punts en joc. Si la Lliga hagués començat a la jornada 20, el Ferrioler seria líder. En aquesta hipòtesi, el Constància ocuparia la segona posició amb 27 punts (9 victòries i dues derrotes), l'Atlètic Balears la tercera amb 26 (vuit triomfs, dos empats i una derrota) i la Penya Esportiva la quarta (sis victòries, quatre empats i una derrota).\nLíders de la 2a volta (II)\nDes d'aquest prisma, el derbi palmesà d'aquest cap de setmana entre el Ferrioler i l'Atlètic Balears es presenta més interessant que mai. Tot i que els de Xavi Ferriol es troben a 13 punts del segon classificat, el conjunt dirigit per Àngel Pedraza, necessiten confirmar el seu esplèndid estat de forma davant un dels rivals més complicats de la Lliga. Des del club blau, s'espera que la seva casa a l'exili (Son Malferit) es converteixi en un fortí inexpugnable per a la legió blanc-i-blava, que creuarà la carretera de Manacor per cercar una victòria que no permeti a la Penya Esportiva allunyar-se més al capdavant de la taula. Un triomf del Ferrioler els confirmaria com els millors d'aquesta segona volta, una distinció que podrien perdre si cauen contra els balears.\nCampus per a porters\nUna vegada més, i ja són quatre, Pablo Roca organitza el Campus per a porters, que es desenvoluparà dels dies 6 al 9 d'abril a les instal·lacions de la Penya Arrabal. Roca, entrenador de porters del club vermell, del l'Arenal i de l'Alcúdia, ofereix un campus en el qual incloura Jesús González, membre del seu equip de treball, Sion (entrenador de porters de La Unión), Toni Vargas (tècnic del Manacor) i els porters de Tercera i Preferent Josemi (Montuïri), Juan Cuesta (Alcúdia) i Juanan (Platges de Calvià).\nEl Campus començarà a les 9.00 del dematí i acabarà a les 14.30 i, amb un preu de 180 euros, inclou berenar, dinar i una equipació de porter (guants, calçons pirates, camiseta i pilota). La feina s'organitzarà en dues sessions, en les quals s'explicarà als més joves els mecanismes i les tècniques pròpies dels guàrdians de la porteria per, en la segona, posar-les en pràctica. Una magnífica alternativa per passar les vacances de Pasqua. Roca ha vist superades les expectatives i els inscrits ja superen els 50. Si hi estau interessats vos poden inscriure al 609 325 792.\nL'equip palmesà va fer pública una nota en què demana als equips "grans" de l'Illa que treballin més el planter i no espoliïn els clubs més modestos dels seus millors jugadors. Una política més que encertada, la millor.


Vertical Soft Fleece Verd comprar i ofertes a Trekkinn\nXL Lime L Lime M Lime\nVertical - Roba home - Forros polars\nDescripció Vertical Soft Fleece\nEsteu buscant un confort excepcional? La jaqueta Soft Fleece, amb el seu teixit llarg, serà perfecte per a vostè.\nSuau tacte al tacte i molt càlid per dins, es convertirà en la vostra elecció per portar-se a la muntanya.\nEls extrems de la màniga de lycra i el cordó al coll us permeten mantenir-vos ben calents.\nLa jaqueta Vert Fleece Soft te manté càlida i acollidora amb una pila llarga molt suau.\nPer a mantenir-lo més calent, aquesta jaqueta disposa de punys de lycra per mantenir la calor i un cordó amb punyetes al collet.\nUn velló super còmode i molt suau al tacte amb la protecció de la barbeta per evitar el fregament.\n2 butxaques laterals amb cremallera i una butxaca amb cremallera per al pit que li permeten mantenir sempre les necessitats a mà\nJaqueta de velló super càlid de mitja capa.\nEl material Thermasoft atrapa petites butxaques d’aire per augmentar l’aïllament i augmentar la calor i la comoditat internes en fred.\nPestanya de protecció del mentó per evitar fregaments.\n2 butxaques laterals amb cremallera.\n1 butxaca al pit amb cremallera.\nMànigues a la vora de les mànigues i cordó bloquejat per tanka al collet per a una millor retenció de calor.\nCOMPOSICIÓ: Material principal:\nPuny de màniga:\n94% polièster / 6% elastà.\n49% polièster reciclat / 51% polièster.\nAmb Vertical Soft Fleece podràs disfrutar del teu esport favorit sense complicacions. Si t’agrada la marca Vertical i tots els seus productes de muntanya, visita la secció de Roba home on hi trobaràs tot el que necessitis. Fes la compra avui mateix i rep-la en pocs dies! El nostre principal objectiu a trekkinn és oferir-te el material de la millor qualitat i portar-te’l directament a casa sense que t’hagis de preocupar de res més!\nCaracterístiques Vertical Soft Fleece\n$ 119.73 $58.99\n$ 65.1 $42.49\n$ 120.5 $73.99\n$ 82.95 $57.99


Optimitzar la col·laboració entre acadèmia i industria farmacèutica per a millorar l’avaluació toxicològica de fàrmacs - categories - E-Notícies (UPF)\nOptimitzar la col·laboració entre acadèmia i industria farmacèutica per a millorar l’avaluació toxicològica de fàrmacs - categories\nUn nou article de Manuel Pastor, Jordi Quintana i Ferran Sanz recull la seva experiència al projecte eTOX per millorar la transferència de models de l’acadèmia a la industria.\nEls investigadors Manuel Pastor, Jordi Quintana i Ferran Sanz han publicat un article a la revista Frontiers in Pharmacology en el qual han compartit l’experiència acumulada sobre la transferència de models productius computacionals des d’entorns acadèmics a la indústria. Aquesta experiència va ser adquirida al ja conclòs projecte eTOX, finançat per la Innovative Medicines Initiative (IMI). Un dels principals resultats d’aquest projecte és obrir el camí a un nou model de col·laboració de les indústries farmacèutiques entre elles i també entre aquestes i el món acadèmic, en el qual es comparteixen dades i coneixements amb la finalitat de millorar l'avaluació toxicológica dels composts candidats a fàrmacs.\nEls autors són membres del Programa de Recerca en Informàtica Biomèdica (GRIB), un programa conjunt de l'Institut Hospital del Mar de Recerques Mèdiques (IMIM) i la UPF.\n“En aquest article hem compartit la nostra experiència sobre l'adaptació d'eines computacionals per al descobriment de fàrmacs generades a l'acadèmia per al seu ús a la indústria farmacèutica. És un aspecte que sovint es passa per alt en aquest tipus de projectes”, comenta Manuel Pastor, responsable del grup de FarmacoInformàtica del GRIB. “Hem descrit alguns dels problemes que vam identificar i les solucions que vam aplicar per resoldre'ls o mitigar-los”, afegeix.\nAl projecte, les companyies farmacèutiques van aportar dades generades i emmagatzemades internament per a l'entrenament de models predictius. Un dels problemes que es va presentar va ser la necessitat de compartir informació de caràcter confidencial, com l'estructura de compostos en desenvolupament. Donada l'alta sensibilitat d'aquestes dades, les empreses s’oposaven a treure aquesta informació dels seus repositoris interns.\n“La solució que vam proposar va ser construir el software necessari per poder instal·lar el sistema de creació de models dins les mateixes empreses, de manera que el model es pogués crear allà i aplicar els seus sistemes de seguretat”, detalla Ferran Sanz, coordinador acadèmic del projecte i director del GRIB. D'aquesta manera, es va garantir que els models poguessin ser utilitzats en compostos confidencials corresponents als candidats de fàrmacs en desenvolupament.\nMés enllà del treball realitzat durant el projecte, molts dels socis d’eTOX han continuat la seva col·laboració i ara participen a un nou projecte IMI (eTRANSAFE), que comparteix l'objectiu de desenvolupar sistemes predictius. “Esperem que aplicar les idees descrites al nostre article contribueixi a estalviar temps i esforç a eTRANSAFE i a altres projectes similars público-privats, així com a millorar l'eficiència en la col·laboració entre la indústria farmacèutica i l'acadèmia en el desenvolupament d'eines computacionals per al descobriment de fàrmacs”, conclou Ferran Sanz, catedràtic del Departament de Ciències Experimentals i de la Salut de la UPF.


Update - Seguretat de màquines: Pautes d' actuació de l'usuari\nSeguretat de màquines: Pautes d' actuació de l'usuari\nAquest curs pretén exposar clarament i donar pautes concretes d'actuació als usuaris en totes les diferents fases de vida de la seva maquinària, és a dir, des d'abans de signar el contracte de compravenda i passant per la recepció, instal·lació, ús en producció i manteniment i inspeccions de les màquines.\nEn acabar el curs l'assistent ha d'estar en condicions d'entendre si la seva maquinària i la documentació associada tenen defectes i, en cas afirmatiu, com ha d'enfocar la seva actuació per corregir-los de la manera més racional, eficient i econòmica possible.\nPersonal responsable de la compra de maquinària industrial, personal de manteniment, producció o enginyeria de planta, personal d'instal·lacions industrials responsable de la utilització, disseny i/o modificació de les seves pròpies instal·lacions o equips de treball, enginyeries i enginyers industrials que assessorin als usuaris de maquinària, responsables de prevenció de riscos laborals, Tècnics en prevenció de riscos laborals i usuaris en general de maquinària industrial.\nPrograma: 1. Introducció\n1.1 Breu exposició del marc legal aplicable;\n1.2 L'avaluació del risc del fabricant i l'usuari de la màquina.\n2. Contractació de la màquina:\n2.1 Plec de condicions del contracte.\n2.2 Concepte i identificació de situacions perilloses.\n2.3 Avaluació del risc.\n2.4 Normes harmonitzades mínimes que ha de complir la màquina.\n3. Recepció de la màquina:\n3.1 Inspeccions mínimes a realitzar. Protectors admesos per les normes harmonitzades: resguards i dispositius de protecció. Classificació de les parts del sistema de comandament que fan funcions de seguretat pel que fa a la seva fiabilitat. Què diu el RD 1215/1997? Criteris de l'INSHT.\n4. Ús productiu. Com afrontar situacions de:\n4.1 Màquina que sembla incomplir la directiva o amb declaració CE de conformitat aparentment incorrecta.\n4.2 Modificacions a la màquina: Cal fer un nou marcat CE?. Documentació necessària; Funcions de seguretat clàssiques i funcions de seguretat avançades, basades en electrònica d'estat sòlid i programari.\n4.3 Màquines automatitzades "in situ" per treballar com una sola màquina: Hi ha una nova màquina? Hi ha un nou fabricant? És suficient passar la check-list del RD 1215/1997? Les normes EN ISO 13849 i EN ISO 14119.\n4.4 Màquina que maneja substàncies inflamables susceptibles d'originar una explosió i/o destinada a treballar en una zona classificada ATEX: Ha de declarar també complir la directiva ATEX, 94/9/CE? Quina informació relativa a explossivitat ha de donar el fabricant d'aquesta màquina? Quina informació és necessària donar a aquest fabricant en la contractació de la màquina?\n4.5 Deterioració de les condicions de seguretat de la màquina.\n5. Inspeccions i Manteniment:\n5.2 Protocols d'inspecció.\n6.1Tractament d'una màquina en totes les fases de vida esmentades.\nDocent/s: Alfons de Victoria. Enginyer Industrial.\nHa estat Cap de Seguretat de productes. Departament de Treball, Indústria, Comerç i Turisme de la Generalitat de Catalunya.\nDates: 9 d'octubre de 2014\nHorari: de 9 a 18 h (nclou dinar)


Laia Girós: “L’Ajuntament ha de donar tot el suport a l’associacionisme juvenil”\nEl teixit associatiu juvenil de la ciutat és un gran actiu que no podem deixar abandonat. Cal fer un Pla de Dinamització i Suport de l’Associacionisme Juvenil.\nL’associacionisme juvenil de la nostra ciutat necessita un Ajuntament que li doni tot el suport i treballi per a que tingui un fort reconeixement social. És per això que, les JERC Sabadell, li donem una importància cabdal i volem que l’Ajuntament el tingui en compte permanentment.\nCal per tant fer un Pla de Dinamització i Suport de l’Associacionisme Juvenil que tingui per prioritats que les entitats tinguin eines, recursos i les màximes facilitats per part de l’Administració per a que pugui desenvolupar els seus projectes en llibertat a la ciutat.\nUna peça clau per a les entitats de la nostra ciutat és el finançament. Actualment l’Ajuntament de Sabadell només posa a disposició de les més de cinquanta entitats juvenils 10.300€. Aquesta xifra ens sembla totalment insuficient i caldrà que el nou ajuntament la dignifiqui. A més un altre factor clau en el finançament és l’estabilitat, per això treballarem per obrir una línia de convenis bianuals.\nUna altra part important són els tràmits adminstratius. Farem que el #NouSabadell ho tingui en compte i faci un portal únic virtual per a que es puguin demanar tots els recursos i espais alhora que simplificarem els tràmits per demanar-los.\nLes necessitats de les entitats juvenils són ben diverses però és evident que totes necessiten d’espais on poder desenvolupar les seves activitats. Per aquest motiu des de l’Ajuntament, elaborarem un Pla d’Equipaments Juvenils que doni resposta a aquestes necessitats. És evident que un pilar d’aquest Pla serà l’Espai Emprius, actualment cedit al Consell de Joves de Sabadell sense pràcticament cap suport, que caldrà dotar-lo dels recursos necessaris per a que esdevingui un punt juvenil de referència al Vallès.\nLes polítiques de joventut cal fer-les amb les persones joves ja que no només són els seus destinataris sinó que també han de ser els seus protagonistes. Per aquest motiu planificarem aquestes polítiques al costat del jovent organitzat amb transparència i coresponsabilitat.\nVolem i farem un #NouSabadell on les entitats tinguin el suport necessari ja que el moviment associatiu fa una gran tasca de de transformació social i és una escola de ciutadania i democràcia.\nInfografia suport associacionisme juvenil\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/182260


L’IES Manacor torna a estar d’enhorabona! Llegir més\nL’IES MANACOR GUANYA LA FINAL DEL CONCURS LA GARANGOLA 2017 El passat dia 5 de maig es va dur a terme al Teatre Municipal de Manacor la Gran Final del Concurs La Garangola 2017 entre l’IES Manacor i el CC Sant Francesc d’Assís de...\nEl passat dia 5 de maig es va dur a terme al Teatre Municipal de Manacor la Gran Final del Concurs La Garangola 2017 entre l’IES Manacor i el CC Sant Francesc d’Assís de Manacor. En un ambient acollidor alhora que de gran tensió, ambdós equips demostraren un gran coneixement de la nostra llengua i cultura i, a més, foren un exemple de saber estar i de companyerisme. Llegir més\nEl passat divendres, dia 3 de febrer, es va dur a terme per segona vegada una activitat lúdica per afavorir l’ús de la llengua catalana al centre.\nEl passat divendres, dia 3 de febrer, es va dur a terme per segona vegada una activitat lúdica per afavorir l’ús de la llengua catalana al centre. Llegir més\nEl passat divendres, dia 2 de desembre, es va dur a terme una activitat lúdica per afavorir l’ús de la llengua catalana al centre. S’organitzaren diversos jocs al pati, amb la finalitat d’apropar als alumnes l’ús de la nostra llengua de manera lúdica. Gràcies...\nEl passat divendres, dia 2 de desembre, es va dur a terme una activitat lúdica per afavorir l’ús de la llengua catalana al centre.\nS’organitzaren diversos jocs al pati, amb la finalitat d’apropar als alumnes l’ús de la nostra llengua de manera lúdica.\nGUANYADORS DEL CONCURS DE REDACCIÓ DE L’AJUNTAMENT DE MANACOR. Com cada any l’Ajuntament de Manacor, en motiu de la diada de sant Jordi ha convocat els premis literaris. Són dues les modalitats en què ha participat els alumnes del nostre centre: el concurs...\nConcurs Redacció Ajuntament Manacor\nGUANYADORS DEL CONCURS DE REDACCIÓ DE L’AJUNTAMENT DE MANACOR.\nCom cada any l’Ajuntament de Manacor, en motiu de la diada de sant Jordi ha convocat els premis literaris. Són dues les modalitats en què ha participat els alumnes del nostre centre: el concurs de redacció per a ESO i Batxillerat i el concurs de Microrelats. Enguany els nostres alumnes han obtingut un bon grapat de premis. Llegir més


Saber més respecte al cognom Kinsell és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Kinsell sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Kinsell.\nNom de Famille Kinsell\nEl cognom Kinsell en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Kinsell, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Kinsell és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Kinsell\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Kinsell en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Kinsell, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Kinsell que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Kinsell, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Kinsell. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Kinsell és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Kinsell del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Kinsell en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Kinsell poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Kinsell és un cognom més freqüent, i en quins països Kinsell és un cognom insòlit o inexistent.


La Fundació Príncep de Girona paga 12.000 euros al mes al controvertit Arcadi Calzada - El Gerió Digital\nEstà investigat per facturar mig milió d'euros a l'empresa de la seva filla\nArcadi Calzada acompanyats pels prínceps © AG\nGironès, Alt Empordà, Baix Empordà, Garrotxa, La Selva, Pla de l'Estany, Ripollès Barcelona\nDes de l'àrea de comunicació de la fundació s'ha indicat que l'únic càrrec remunerat és el de Calzada però que és una qüestió interna de la institució i no han confirmat ni desmentit les xifres salarials mensuals que podria percebre l'expresident de Caixa Girona. Tal com informàvem dilluns, Calzada està essent investigat per la Generalitat arran de conductes 'sospitoses' durant els seus darrers anys de mandat a Caixa Girona, relacionades amb la compra-venda d'obres d'art. També se l'investiga perquè la Fundació Caixa Girona hauria facturat 500.000 euros en un any i mig a la societat Juno Consulting, que té seu social al despatx privat de Calzada i és propietat de la seva filla i el seu gendre.\nRelacionat amb Millet i Prenafeta\nCalzada, exalcalde d'Olot, expresident de la Diputació gironina i diputat al Parlament per CiU entre 1984 i 1996, ha estat membre de nombrosos patronats i consells d'administració catalans, entre els quals el Túnel del Cadí, l'Ateneu Barcelonès, la Fundació del l'Hospital Trueta de Girona o el FC Barcelona. A més de presidir Caixa Girona i la seva fundació, va ser vicepresident del Palau de la Música catalana, gestionat per Fèlix Millet, i patró de la Fundació Catalunya Oberta, vinculada a Lluís Prenafeta.\nUna Fundació impopular\nCal recordar que la Fundació Príncep de Girona va ser promoguda pels sectors monàrquics catalans -entre els quals cal comptar-hi el comte de Godó o els responsables de la Fundació Gala-Salvador Dalí- després de la crema de fotografies del Borbó, que va tenir com a epicentre la capital gironina. Així, la fundació naixia per 'rentar la cara' de Girona davant la monarquia espanyola, amb la voluntat d'esdevenir 'el nexe que mantingui i intensifiqui la vinculació de la Corona amb Catalunya' enmig d'una 'societat a la recerca de referents', en paraules dels responsables de la Fundació espanyola.\nLa institució, que vol 'acostar la figura de Don Felipe a Catalunya i a la inversa', va néixer el març de 2009 enmig de diverses campanyes en contra, i de moment ja compta amb una seixantena de patrons que aporten uns 60.000 euros anuals a la Fundació.\nHi figuren la majoria de grans empreses del país que paguen la taxa a la Casa Reial. Entre elles Abertis, Agbar, Telefònica, Indra, el Grup Godó, BBVA, La Caixa, Gas Natural i la mateixa Caixa Girona. També forma part del patronat la Cambra de Comerç de Girona.


Europa | Una història que contar\nUna història que contar\nPàgina personal de Ricard Chulià\nLa via eslovena #10Oct\nPosted by ricardchulia ⋅ Octubre 11, 2017 ⋅ 1 comentari\nSi la declaració d’independència en suspens que va fer ahir Carles Puigdemont és una jugada hàbil, només ho podrà dir el temps. Tanmateix, hi ha alguns aspectes interessants al respecte. La BBC ahir definia l’actuació del govern de Catalunya com un episodi més del “joc del gat i el ratolí” entre la Generalitat i el … Continua llegint →\nParlem ja de l’escletxa territorial?\nPosted by ricardchulia ⋅ Abril 24, 2017 ⋅ Deixa un comentari\nMarine Le Pen va traure ahir un 21,43% dels vots. Tanmateix, a París es va quedar amb un 4,99%. Fora de França no es parla gens de l’escletxa territorial entre la França central i la França perifèrica, entre la França que guanya amb la globalització i la que en perd, la França dels barris gentrificats … Continua llegint →\nAnàlisi d’urgència de l’escenari polític francés\nPosted by ricardchulia ⋅ Abril 23, 2017 ⋅ 2 comentaris\nPer primera vegada, no hi haurà cap candidat del bipartidisme francés en la segona volta de les eleccions presidencials, just quan tots dos partis havien fet primàries obertes amb un gran èxit de participació. Una bona paradoxa que ja apuntàvem. Emmanuel Macron serà el proper President de la República. Un producte prefabricat i artificial impulsat … Continua llegint →\nLa nova política demana més participació ciutadana? La paradoxa francesa\nPosted by ricardchulia ⋅ Març 20, 2017 ⋅ 2 comentaris\n“Els partits polítics s’han d’obrir“; “la crisi de la representació fa que la ciutadania demane més participació“; “les primàries són una ferramenta d’aprofundiment democràtic“, etc. A França, els dos partits “tradicionals” de l’esquerra i la dreta han celebrat Primàries amb un gran èxit de participació. Les Républicains (obert a més partits de dreta i centre-dreta) … Continua llegint →\nLa crema bavaresa és il·legal també\nPosted by ricardchulia ⋅ gener 9, 2017 ⋅ 1 comentari\nHe de confessar que sóc molt fan dels mitjans de comunicació espanyols. De com són de descarats amb les mentides, les manipulacions, els invents i les tergiversacions de la realitat. I com ho fan sense ni immutar-se ni patir la més mínima vergonya. El que hui és negre demà serà blanc i cap problema. Sense … Continua llegint →\nApunts sobre les eleccions a Catalunya\nPosted by ricardchulia ⋅ Setembre 28, 2015 ⋅ Deixa un comentari\n1) Primera dada imprescindible: uns dos milions de catalans varen votar #SíSí en la consulta del #9N i uns dos milions de catalans han votat les candidatures independentistes aquest #27S. El cens total de catalans amb dret de vot són cinc milions i mig. Si descomptem els abstencionistes estructurals -que n’hi ha sempre i que … Continua llegint →\nBipartidisme i qualitat democràtica: sistemes electorals\nPosted by ricardchulia ⋅ Juny 2, 2013 ⋅ Deixa un comentari\nEl Partit Socialdemòcrata és el partit més votat a Suècia per primera volta en 1921. Des d’aleshores no ha tornat a perdre aquesta condició. Tanmateix, només en dos legislatures va tindre majoria absoluta, a pesar de doblar en vots els segon partit com a norma general. Olof Palme, de fet, mai no va governar amb … Continua llegint →\nEl Corredor Central o “de Madrid al sielo”\nPosted by ricardchulia ⋅ Octubre 10, 2012 ⋅ 1 comentari\nPosem-nos en antecedents. El Corredor Mediterrani és una vella i llarga reivindicació dels qui habitem la costa est de la Península Ibèrica perquè es tracta del principal pulmó de desenvolupament econòmic de l’Estat espanyol i històricament manca de les infraestructures necessàries per al seu òptim funcionament. Si una empresa decideix instal·lar la seu a València … Continua llegint →\nLa insostenible lleugeresa de les dades de desocupació\nPosted by ricardchulia ⋅ Agost 2, 2012 ⋅ Deixa un comentari\nAtenció a aquest gràfic publicat al Guardian sobre la desocupació a l’Eurozona. Quan Grècia es posà en mans de la troika tenia un 10% de desocupació. 2 anys després sobrepassa el 20%. Podeu veure el dibuix en coet de la línia. Espanya ja tenia eixe 20% fa dos anys. Ara estem en el 25% -rècord … Continua llegint →\nOn vas, Europa, sense la mare que et va parir?\nPosted by ricardchulia ⋅ Juny 16, 2012 ⋅ Deixa un comentari\nD’ací un dia i poques hores obriran les portes dels col·legis electorals a Grècia en la que -per molt que es repetisca no deixa de ser cert i no un lloc comú- és la convocatòria electoral més important de la Unió Europea en dècades si no fins tot en la seua història. Aquestes línies ràpides … Continua llegint →\nRT @FusterCadaDia: La bona fe, la bona fe... Els fanàtics, veus?, tots són gent de bona fe. 12 minutes ago\nSom una colònia. Ens saquegen, ens espolien, ens empobreixen i, a més, se’ns riuen en la cara. Fins quan? twitter.com/elpuntavui/sta… 1 hour ago\nRT @maikeus: El millor de tot és que qualsevol nen ucraïnés parlarà millor català en dos mesos que qualsevol d’aquests feixistes en tota la… 11 hours ago\nRT @ValencianosESP: Pobres niños ucranianos les sacan de una batalla para meterles en una gerra 😰 11 hours ago\nRecordem que els valencians vàrem haver de pagar-li el sou de les nostres butxaques a aquest personatge per obra i… twitter.com/i/web/status/1… 11 hours ago\nA Cau de Lletra\nQui respon no sempre contesta 📝 Llegiu-ne l’article al nostre Cau! acaudelletra.cat/?p=1334&utm_so… #llengua 2 days ago\nJosé González i el minimalisme triomfant 📝 Llegiu-ne l’article al nostre Cau! acaudelletra.cat/?p=1304&utm_so… #música 5 days ago\nRT @SiciliaAragones: Hui, la bona gent d'@acaudelletra m'ha publicat está xicoteta ressenya de la novel·la @DiaCandid de @tarrega7071 publi… 1 week ago\nL’olor dels morts 📝 Llegiu-ne l’article al nostre Cau! acaudelletra.cat/?p=1286&utm_so… #enportada #literatura 1 week ago\nSimone Weil i l’occitanisme pòstum, 📝 Llegiu-ne l’article al nostre Cau! acaudelletra.cat/?p=954&utm_sou… #enportada #literatura 2 weeks ago


Els treballadors de Ciments Molins es mobilitzen davant nous acomiadaments | Viu Molins de Rei\nEls treballadors de Ciments Molins van tallar la N-340 durant mitja hora // Elisenda Colell\nUna cinquantena de treballadors van manifestar-se el passat dijous 20 de desembre al migdia per les immediacions de les instal·lacions de Ciments Molins reclamant la readmissió de quatre treballadors acomiadats en les últimes setmanes. Els sindicats asseguren que es tracta de treballadors majors de 50 anys i amb “mitja vida donada i compromesa a Ciments Molins”. La manifestació va tallar durant una estona el trànsit de la N-340 a Sant Vicenç dels Horts, impedint la circulació amb Molins de Rei com a senyal de protesta.\nEn l’acte de protesta els acompanyaven representants sindicals de CCOO, com ara Toni Mora, secretari de l’agrupació al Baix Llobregat. Aquest va qualificar d’“inadmissible” que l’equip directiu actuï independentment dels treballadors i va demanar la necessitat de prendre decisions a través de “negociacions col·lectives dignes del segle XXI”. El representant del comitè d’empresa, per la seva banda, va fer especial èmfasi en la manca de transparència i informació que els ha lliurat l’equip col·lectiu: “No només no sabem quins criteris s’han utilitzat pels acomiadaments, sinó que desconeixem la situació econòmica en la que es troba Ciments Molins Industrials”.\nEls sindicats de Ciments Molins reclamen diàleg amb la direcció de l’empresa // Elisenda Colell\nEl personal de l’empresa que ha donat feina durant els últims anys a un nombre important de molinencs tem futures reduccions de la plantilla. La crisi econòmica, diuen, ja no és moneda de canvi sabent que la cimentera exporta grans nivells de clincker, la matèria prima del ciment. No obstant, des del comitè es lamenta no poder aportar cap mesura o solució consensuada degut a la manca d’informació i comunicació amb la direcció de la companyia. “Volem transparència”, conclou. Volen també protegir la negociació col·lectiva i el conveni col·lectiu i potenciar la formació, la investigació, les polítiques d’igualtat i la sostenibilitat ambiental.\nEls treballadors han recollit les seves demandes en un manifest. Per sobre de tot, reclamen la readmissió de tots els acomiadats i plantegen una reducció d’hores de torns, si fos necessari. A més, lamenten que no se’ls escolti a la taula de negociació i reclamen que les mesures d’ajust, en cas d’adoptar-se, es facin acordades i consensuades amb els representants dels treballadors. Mentrestant, apunten que continuaran prenent mesures per fer-ne ressò de la seva situació a tota la comarca en el màxim nombre d’organitzacions i associacions. De moment, els ajuntaments de Sant Vicenç dels Horts i Molins de Rei ja els han donat el seu suport.\nEtiquetes:acomiadaments CCOO Ciments Molins Ciments Molins Industrials empresa Sant Vicenç dels Horts UGT


Cristina Cheira | INS Seròs | Pàgina 5\nCap a Sebes!\nSortida dels alumnes de 1r d’ESO a la Reserva Natural de Sebes i Meandre de Flix. Els alumnes han pogut gaudir de la fauna i flora dels aiguamolls i aprendre moltes coses sobre aquest ecosistema característic.\nESO 1, Portada 1rd'ESO, ciències naturals, Reserva natural 0\nEls enginyers i enginyeres de la UdL conquisten el món\nLa Neus Mesalles Teixidó, ex-alumna nostra i de l‘EPS, explica en un programa de Lleida Televisió la seva experiència d’èxit com enginyera.\nPortada Enginyers, exalumnes, Tecnologia 0\nMicroscopi òptic i cromatografia\nPràctiques de laboratori amb microscopi òptic i cromatografia en paper de pigments vegetals. Els alumnes de 1r A han investigat i han après moltes coses al laboratori de biologia.\nESO 1A, Portada 1rA, ciències 0\nConferències de Llatí\nDimecres passat, 1 de març, les alumnes de 2n de Batxillerat de la modalitat humanística es van desplaçar a la Universitat de Lleida per assistir a les Conferències de Batxillerat que ofereix la secció catalana de la SEEC (Societat Espanyola d’Estudis Clàssics). La conferència de Llatí la va impartir Víctor Sabaté, ex-alumne del centre i que ara treballa en la seva tesi doctoral a la Universitat de Barcelona, que va parlar de “L’Eneida de Virgili, entre la literatura i la política”. La conferència de Grec va tenir per títol “La guerra i la dona en el món grec: d’Helena a Lisístrata” i va córrer a càrrec de Jesús Carruesco, professor a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona. Prèviament, les alumnes van visitar el Museu de Lleida, per detenir-se concretament en els apartats dedicats als ibers, la Ilerda romana i l’època visigòtica, on destaca el baptisteri original que es va trobar al jaciment de Bovalar.\n1r de Batxillerat, 2n de Batxillerat, Batxillerat, Portada conferències, humanístic, Ilerda, llatí. grec, lleida, lletres 0\nUna de les activitats del “Projecte Hort” de l’institut va ser visitar l’empresa Cal Violí de Seròs. Ens van explicar tot el procés que segueix la fruita per ser transformada en melmelades.\nUnes melmelades boníssimes!\nGràcies Núria i Marcel pel vostre temps i dedicació a la sortida!\nESO 1, ESO 1A, Portada 1rESO, 1resoA, ciències, Hort, melmelades, projecte hort 0\nDurant sis sessions els alumnes de tercer d’ESO han estat practicant ACROSPORT. L’acrosport és una modalitat que combina figures acrobàtiques amb elements gimnàstics. Té una sèrie de característiques cooperatives i integradores que el converteixen en un instrument molt important a treballar dins les classes d’educació física. És una activitat en què tot són imprescindibles per al desenvolupament i consecució amb èxit de la tasca. Entre les característiques del treball d’acosport trobem: creativitat, cooperació, autosuperació, autoestima, expressivitat i sociabilitat. És un fantàstic treball cooperatiu.\n[Departament d’educació física]\nESO 3, Portada 3rESO, Acrosport, educació físi 0\nA la classe d’Informàtica de 4t hem aplicat el mètode projectes per a iniciar-nos en la programació amb Arduino.\nCom a centre participant en el programa “Impulsem la robòtica”, coordinat per CESIRE i amb el suport d’ EduCaixa hem seguit la formació durant el segon trimestre i l’hem acabat amb la construcció d’un projecte que vam presentar el 17 de febrer a Cosmocaixa, a la 3ª Fira de projectes juntament amb 175 institus més d’arreu de Catalunya.\nHem viscut una experiència força interessant.\nESO 4, Portada 4tESO, robòtica, Tecnologia 0


> CINE > propostes didàctiques > fragments de pel.lícules > Blade Runner\nTema: discriminació genètica\nFragment: Deckard accepta l'encàrrec de perseguir els replicants\nArgument: A principis del segle XXI, la poderosa Tyrell Corporation va crear, gràcies als avanços de l'enginyeria genètica, un ciber-robot anomenat Nexus 6, un ser virtualment idèntic a l'home però superior a ell en força i agilitat, al qual se li va donar el nom de "replicant". Als replicants se'ls encarregaven les tasques més dures i arriscades, treballaven com a esclaus en les colònies exteriors de la Terra. Després de la rebel.lió d'un equip replicants, se'ls va prohibir el retorn a la Terra. A partir de llavors, brigades especials de la policia, els Blade Runners, tenien ordres de matar tots els replicants que intentessin tornar a la Terra. Rick Deckard, un exBlade Runner, és cridat de nou al servei per trobar i liquidar uns replicants rebels.\nNota: La pel·lícula es va estrenar en 1982, i el 1992 Ridley Scott va estrenar un segon muntatge ("versió del director"), amb algunes importants variacions. Aquí utilitzem la versió de 1992.\nInici del fragment: Deckard entra en el despatx del cap de policia Bryant (minut 10 aprox.)\nFinal del fragment: Final de la conversa entre Deckard i el propietari de la Tyrell Corporation (minut 20 aprox.)\nDeckard es resisteix a acceptar l'encàrrec de perseguir i "retirar" els replicants que han arribat a la Terra, però al final pressionat pel cap de policia Bryant accepta. Després va a la seu de la Tyrell Corporation, la creadora dels replicants d'última generació que ara ha de perseguir, i allí s'entrevista amb el seu director i fa una demostració de les seves habilitats fent una prova de detecció amb la Rachel, de la qual arriba a la conclusió que ella també és una replicant.\nFer un debat sobre els eventuals riscos de l'enginyeria genètica aplicada a éssers humans.\nFer un debat sobre què és el que més ens caracteritza com a humans, i per tant ens distingeix d'altres éssers no humans.\n- És el mateix un robot que un replicant? En què s'assemblen i en què es diferencien?\n- En la pel·lícula es diu que el que distingeix als humans dels replicants és la capacitat d'empatia. Segons aquest punt de vista, les persones amb trastorns psicopàtics de la personalitat, caracteritzades per la seva falta d'empatia, haurien de considerar-se no humanes?\n- Les persones sense aquest diagnòstic clínic que a causa de diferents circumstàncies es poden comportar en un determinat moment sense manifestar empatia, haurien de considerar-se també com no humanes? Com per exemple, els jerarques nazis i totes les persones que van contribuir a la maquinària exterminadora de l'Holocaust.\n- Quins són els límits (si és que n'hi ha d'haver) de la manipulació genètica en humans?\n- És legítim, tal com passa en alguns països, seleccionar genèticament un fill perquè el seu material genètic o alguna característica dels seus òrgans serveixi per guarir a un germà seu malalt?\n- En la pel·lícula s'associa la idea de ser replicant a la de l'esclavitud. És adequada la comparació?\n- La utilització de la paraula "retirar" en lloc "d'assassinar" canvia en alguna cosa els fets? Passa de vegades que per dissimular la gravetat dels fets canviem les paraules amb les quals els designem? Se t'acudeix algun exemple d'aquest tipus, al marge de la pel.lícula?\nComentar el text amb el qual s'inicia la pel·lícula:\nA principis del segle XXI la Tyrell Corporation va desenvolupar un nou tipus de robot anomenat Nexus -un ésser virtualment idèntic a l'home- i conegut com a Replicant.\nEls replicants Nexus 6 eren superiors en força i agilitat, i almenys iguals en intel·ligència, als enginyers de genètica que els van crear.\nA l'espai exterior, els replicants van ser usats com a treballadors esclaus, en l'arriscada exploració i colonització d'altres planetes.\nDesprés de la sagnant rebel·lió d'un equip de combat de Nexus 6 en una colònia sideral, els replicants van ser declarats proscrits a la terra sota pena de mort.\nBrigades de policia especials amb el nom d'unitats de Blade Runners tenien ordres de tirar a matar en veure qualsevol replicant invasor.\nA això no se'n va dir execució, se'n va dir retirament.


Cimera diplomàtica a Ginebra per negociar el programa nuclear iranià - CCMA\nCimera diplomàtica a Ginebra per negociar el programa nuclear iranià\nAvui continuen les converses sobre el programa nuclear iranià, després que ahir no es va poder tancar cap acord. La República Islàmica de l'Iran garanteix la finalitat pacífica del seu programa nuclear a canvi de suavitzar les sancions que li imposa Occident.\nRedacció 09/11/2013 - 08.33 Actualitzat 09/11/2013 - 13.09\nSense acord per aturar l'enriquiment d'urani a la República Islàmica.\nAquest dissabte al matí continuaran a Ginebra les converses entre els màxims representants de la diplomàcia nord-americana, europea i iraniana per seguir negociant el programa nuclear iranià.\nAhir, les converses es van allargar fins a la mitjanit sense que John Kerry, per part dels Estats Units, Catherine Ashton, com a representant de la Unió Europea, i el ministre d'Exteriors iranià, Javad Zarif, aconseguissin tancar un acord per aturar l'enriquiment d'urani a la República Islàmica. Aquest matí s'afegeix a la reunió el ministre d'Afers Estrangers del Rússia, Serguei Lavrov.\nL'Iran es mostra disposat a fer concessions, però vol mantenir el seu programa nuclear per a finalitats civils.\nLes negociacions han despertat els recels d'Israel i van obligar Barack Obama a trucar per telèfon al cap de l'executiu israelià per transmetre-li el seu suport incondicional. Poc abans, Benjamin Netanyahu havia donat per fet un acord que considerava nefast.


Vol 610 d'Iberia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nVol 610 d'Iberia\nBoeing 727-256Adv EC-CBJ d'Iberia similar a l'avió sinistrat\n43° 13′ 43″ N, 2° 35′ 24″ O / 43.2286°N,2.59°O / 43.2286; -2.59\n19 de febrer de 1985 (1985-02-19)\nMuntanya Oiz, Espanya\nRuta de vol incorrecta\nCFIT, Error del pilot\nEl vol 610 d'Iberia fa referència a l'accident que va patir el 19 de febrer de 1985 un Boeing 727 de la companyia espanyola Iberia anomenat "Alhambra de Granada", que realitzava el vol regular 610 (IB-610) entre Madrid i Bilbao, en xocar amb l'antena d'Euskal Telebista instal·lada a la muntanya Oiz durant l'aproximació a l'aeroport de Bilbao. Van morir les 148 persones que viatjaven a bord.\nL'aeronau sinistrada era un Boeing 727-256Adv que tenia 5 anys i 9 mesos d'antiguitat.\nEren les 09:25 quan l'avió, que estava descendint per realitzar la maniobra d'aterratge en l'aeroport de Bilbao, va copejar amb la seva ala esquerra contra una antena d'Euskal Telebista a la Muntanya Oiz. Després de l'impacte l'aeronau va volar fora de control al llarg d'un quilòmetre, es va invertir sobre el seu eix longitudinal i es va estavellar contra el terreny, lliscant-se en aquesta posició pel vessant nord-oest de la muntanya, talant desenes de pins que trobava al seu pas, alhora que els motors feien explosió.\nLes imatges recollides pels mitjans de comunicació en aquella espècie de tallafocs creat en lliscar-se l'avió vessant a baix reflectien la magnitud de l'impacte. La nau havia quedat convertida en una llarga sèrie de restes metàl·liques repartides per tot el vessant i quant als 141 passatgers i 7 tripulants que viatjaven en l'avió solament van quedar múltiples i diminutes restes distribuïdes per tota la muntanya. En l'antiga caserna de Garellano, a Bilbao, habilitada com a dipòsit de cadàvers, es va informar llavors que tan sols sis cossos estaven "parcialment complets". Només es va trobar un cadàver sense mutilar: el d'un difunt que era traslladat en el seu taüt a Bilbao en el celler de l'avió.\nEs van determinar com a causes fonamentals de l'accident l'excessiva confiança en el sistema d'alerta d'altitud, així com una incorrecta interpretació dels seus avisos, i possiblement un error de lectura de l'altímetre. A més, fou un factor contribuent la boira que cobria el cel en aquell moment.\nEntre els morts hi havia Gregorio López-Bravo de Castro, que havia estat ministre d'Indústria i després d'Afers Exteriors amb Franco. També va morir el doctor José Ángel Portuondo pioner de la fecundació "in vitro", l'empresari teatral i fundador de la cadena Astoria, Julián Vinuesa, el ministre bolivià de Treball, Gonzalo Guzmán, el directiu de Vidrieras de Llodio, Isidoro Delclaux i Miguel Ángel Portillo, exmassatgista del Rayo Vallecano. Van salvar la vida el que seria ministre d'afers exteriors Francisco Fernández Ordóñez, i Marcos Vizcaya Retana, que era diputat del PNB en aquella època, perquè van renunciar a última hora a prendre aquest vol.\n↑ «Notícia a l'ABC». ABC, 12-03-1985.\nInforma final de l'accident (Archive) (castellà)\nFinal accident report (Archive) (anglès)\nAccident del Vol 610 al Monte Oiz\nImatge de l'aeronau implicada\nDocumental sobre l'accident al Monte Oiz (Youtube)\nHomenatge pòstum a Miguel Ángel Portillo, qui fou massatgista del Rayo Vallecano \nDemandes per l'accident\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Vol_610_d%27Iberia&oldid=25209722»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 oct 2020 a les 10:16.


El gènere determina l'estil de direcció o lideratge? de Ruth Arcarons | Blog Espai de Llibertat\nEl gènere determina l’estil de direcció o lideratge?\nMarç 2010 - Societat - Autor/s: Ruth Arcarons\t- sense comentaris\nHistòricament la cultura dominant en les organitzacions ha estat la cultura de l’home blanc, que era el grup majoritari. Aquesta cultura reflectia i reflecteix les característiques i atributs tradicionals masculins, que tenen el seu origen en el procés de socialització mitjançant el qual se’ls inculquen valors com: assertivitat, agressivitat, competitivitat, ser actius, estar autodirigits (fent referència al poder al qual algun dia accediran), independència i orientació a l’èxit, com a estratègia bàsica de la vida.\nPer altra banda, en general, les dones som, normalment, les menys poderoses, les menys nombroses i aportem una cultura diferent i, per tant, els nostres interessos estan subordinats als dels homes i hem d’adaptar-nos-hi i/o assimilar la cultura dominant. Per a nosaltres, aquest procés és més difícil, ja que, com a noves, hem hagut d’aprendre la cultura organitzacional i ajustar-nos al seu ambient, perquè no hem disposat de dones directives disponibles com a referents. Per què? Fixem-nos, només, en aquestes dues referències històriques:\nLa Revolució Francesa. Quan, aquesta, a finals del segle XVIII proclamava el lema “Llibertat, igualtat i fraternitat”, es referia únicament als homes. La Declaració dels drets de l’Home i del Ciutadà es referia, en el sentit literal del terme, als drets de l’home i del ciutadà.\nParadoxalment, l’època que ha passat a la història com l’època de la llibertat i de la igualtat, no reconeixia la ciutadania de les dones.\nL’1 d’octubre de 1931. Ja en ple segle XX, i concretant a l’Estat espanyol, haurem d’esperar fins aquest dia per veure reconegut el dret de vot de les dones. El sufragi femení es podrà exercir per primera vegada a les eleccions de l’any 1933. Però aquest dret va durar molt poc, l’arribada de la dictadura va suposar l’anul·lació de totes les nostres llibertats, i la inexistència d’institucions democràtiques va implicar una regressió per a tota la població que, en el cas de les dones, va comportar, a més, el retorn a l’àmbit privat i a l’exclusió de la vida pública en tots els àmbits: polític, laboral, cultural… Haurem d’esperar fins la dècada dels setanta per trobar canvis polítics i socials que donin pas a la cultura de la igualtat d’oportunitats entre dones i homes.\nHem de ser conscients, per tant, que la participació política (i, per tant, pública) “de ple dret” de les dones és molt recent, de poc més de 30 anys. En aquests anys, però, hem fet un pas molt important: hem sortit del silenci i de la invisibilitat política. El segle XX ha estat, doncs, el segle de la revolució de les dones. Una revolució que ha estat continuada i pacífica.\nSi fem un paral·lelisme entre qui ostenta en l’espai del MLP la presa de decisions, i qui ho fa en l’espai públic i empresarial al nostre país, hi podem veure alguna coincidència…\nDe les 10 presidències de l’MLP, cap no ha estat mai d’una dona.\nDe les 4 secretaries generals, 1 ha estat dona (25%).\nNomés 1 dona presideix una de les 9 entitats del MLP ( 11%).\nAl CAL (Comitè d’Acció Laica), representat per les Secretaries Generals o Direccions de les entitats, d’entre 11 persones, 7 són dones (un 64%).\nD’entre les 6 últimes presidències d’Esplais Catalans, 1 ha estat dona (17%).\nDe les 4 últimes secretaries generals d’Esplais Catalans, 3 han estat dones (75%).\nNomés 1 dona presideix un dels 6 grups parlamentaris (17%).\nAl Parlament de Catalunya tenim 52 dones d’entre els 135 parlamentaris, que suposa un 38,50%. El president sempre ha estat un home.\n6 dones presideixen i 2 són vicepresidentes de les 12 Comissions permanents legislatives del Parlament de Catalunya (un 50% i un 17%, respectivament).\nAls ajuntaments només 118 alcaldies són ocupades per dones (12,5%).\nSi ho mirem per circumscripcions: a la de Barcelona les dones ocupen 12 escons de 31 (el 39%), però l’alcalde continua sent un home; a la de Lleida 2 de 4 (50%); a la de Tarragona 1 sobre 6 (16%) i a la de Girona 2 sobre 6 (33%).\nNomés el 8,8% dels càrrecs presents en els òrgans de màxima decisió estan ocupats per dones.\nLa presència femenina en el màxim nivell executiu (director general o gerent) de les companyies analitzades és el més baix dels càrrecs analitzats (4,5%).\nL’any 2007, només el 27,1% dels empresaris catalans amb treballadors al seu càrrec eren dones.\nL’any 2007 hi havia 37 dones empresàries per cada 100 homes empresaris, una més que sis anys abans.\nEn l’estudi de l’evolució de les teories d’organització, veiem que Weber, Taylor i Fayol, no tenen en compte els aspectes socials i humanistes en l’organització i només consideren el component masculí per al desenvolupament de les seves teories. Amb l’arribada, als anys trenta, de les teories orientades al comportament, s’obre la porta a un nou concepte de direcció que incorpora els factors humans i socials a les organitzacions. Però han hagut de passar més de dues dècades per començar a parlar de “lideratge transaccional” i “lideratge transformacional” i perquè aquest paradigma s’hagi convertit avui dia, en una de les línies importants d’investigació en l’estudi del lideratge.\nAra bé, el que ens ha de preocupar és l’assignació sexual que se n’ha fet, de manera que els homes, “pel fet de ser homes”, són transaccionals, i perquè aquest és l’estil imperant en la cultura poden ser bons directius. Mentre que les dones, “pel fet de ser dones”, són transformacionals, i com que aquest estil no està associat a l’èxit directiu no poden ser bones directives, ja que, coincidint amb Su Maddock, encara avui la cultura masculina continua premiant els directius que tenen estils de decisió competitius i transaccionals i, de fet, tant els homes com les dones se senten més còmodes amb aquest estil de lideratge.\nUna mentalitat patriarcal i plena d’estereotips sexistes impedeix el ple desenvolupament personal i professional de les dones, alhora que perpetua dues discriminacions indirectes importants, tot i que la llei reconeix la igualtat d’oportunitats per a dones i homes quant al treball remunerat, que són:\nUna segregació horitzontal que fa que, a nivell laboral, es concentrin en treballs tradicionalment femenins. Un parell d’exemples en són la masculinització de les presidències i la feminització de les secretaries generals dins del MLP i Esplais Catalans. Així com el repartiment de les 12 Comissions permanents legislatives del Parlament de Catalunya, en què els àmbits d’actuació de les 6 presidentes són majoritàriament femenins: benestar i immigració, medi ambient, cultura i salut.\nI una segregació vertical que fa que encara resulti molt difícil accedir a l’alta direcció i als alts nivells de jerarquia i de presa de decisions. Aquí, el parell d’exemples els podem trobar en la composició d’Esplais Catalans, on les bases són majoritàriament femenines (monitora de 23 anys) i les presidències, tal com hem vist, majoritàriament masculines. I en el món empresarial on el 27,1% dels empresaris catalans amb treballadors/es al seu càrrec són dones, quan aquestes mateixes representen el 41,1 % de la població ocupada a Catalunya.\nFinalment, si acceptem que el gènere sí que pot determinar l’estil de direcció o lideratge i a l’estil femení l’anomenem lideratge transformacional, encara ens queda una última pregunta per resoldre: Es pot liderar en (gènere) femení en una societat patriarcalment organitzada?\nJordi Miralles Eddy Bonte Antoni Castells Duran Oriol Illa Ferran Escoda Gemma Martín Txus Sanz Vicenç Molina Santiago Castellà Xavier Domènech Tono Albareda David Prujà Hungria Panadero Quique Toledo Joffre Villanueva Javier Otaola Xavier Bretones Francesc Trillas Joan-Francesc Pont David Sempere Jordi Serrano Espai de Llibertat Josep Sellarès


Una setmana sense classes ara?\nLa iniciativa de Cantàbria de redistribuir el calendari escolar introduint vacances a la tardor, com fan altres països, genera debat || Experts, pares i centres demanen no improvisar i veuen el clima calorós de Lleida com un gran escull per escurçar la pausa d’estiu\nEls alumnes càntabres no han anat a classe aquesta setmana. La comunitat ha reorganitzat el seu calendari per introduir una setmana de vacances a la tardor i una altra entre el febrer i el març, de manera que tenen una pausa cada dos mesos de classe, com en altres països europeus. A canvi, comencen abans el curs, paren menys dies per Nadal i l’acaben una mica més tard que a Catalunya, on ja es va fer una prova similar amb la Setmana Blanca del conseller Maragall. És viable modificar el calendari? I beneficiós?La qüestió és difícil, ja que, al final,


“Esperem una solució ràpida per a tornar a tenir un habitatge digne”: la vida a la penombra del bloc incendiat del Raval | L'Alerta Canal\nAjuntament de Barcelona Barcelona Habitatge Narcopisos fa 5 mesos\nEls veïns, la majoria d’avançada edat, porten des de Cap d’Any vivint sense llum i amb poques solucions per part de les institucions.\nUn reportatge de Laura Luque i David Melero\nAquest article arriba tard, molt tard. Però no volíem que la tendència actual del periodisme -i de la societat, en general- de necessitar una vertiginosa immediatesa i actualitzacions constants provoqués la invisibilització dels protagonistes d’aquest reportatge i de les seves històries. El motiu pel qual el reportatge arriba tan tard (hauria d’haver-se publicat fa un mes) és perquè estava aparaulat amb un conegut mitjà de comunicació, però a causa de la poca organització i comunicació amb nosaltres, la informació va caducar. Quan els hi vam explicar, indignats, que la situació relatada ja no era vigent, ens van proposar de donar la volta al text, però ja no n’hem tornat a saber res. Per desgràcia, aquest és un problema al que de vegades hem de fer front els periodistes freelance, i és llavors quan veiem com totes les hores dedicades i les històries narrades s’envien a la paperera on reposa tot l’injust que mai arribarà a fer-se públic.\nNo obstant això, nosaltres tenim molt clar quin és el paper que ha de tenir el periodisme, d’altaveu per les silenciades, així que hem decidit no deixar morir el reportatge. Si bé és cert que la situació actual és diferent del relatat -tot i que està explicada al final del reportatge-, això no treu que diverses famílies haguessin de viure més de dues setmanes sense llum i en condicions totalment precàries, per la manca de respostes de les institucions pertinents. I nosaltres volem visibilitzar-ho, per molt que la desprotecció amb la que ens enfrontem els periodistes autònoms hagi provocat que això arribi molt més tard del que ens agradaria.\nEls veïns dels pisos públics del número 39 del carrer Nou de la Rambla segueixen sense llum després de l’incendi que va destrossar el quadre elèctric el passat 31 de desembre. La majoria dels inquilins del bloc són persones grans amb pocs recursos que fa més de dues setmanes que viuen en condicions totalment precàries.\nEl Joaquim, de setanta-cinc anys, porta vuit en aquest bloc i va viure l’incendi de prop. “Va començar a entrar fum aquí a casa i jo escoltava sentia demanar auxili pels passadissos. La majoria és també gent gran, però jo no podia ajudar a ningú perquè només pensava a sortir corrent”, relata. “Em vaig espantar i vaig pensar per un moment a saltar per la finestra de casa, però al final vaig veure més segur escapar per la del replà, el tema era realment seriós”, explica. Assegura que va tenir sort que l’explosió fos de dia i no de nit.\nJoaquim assenyala la teulada per la qual va haver de saltar per fugir del fum / David Melero\nSobre l’explosió, els inquilins assenyalen als qui viuen sense contracte per, presumptament, haver punxat la llum. En aquest edifici viuen una trentena de nuclis familiars i vuit ocupacions amb els qui no hi ha bona harmonia per presumptes temes relacionats amb les drogues i comportament incívic. El mal ambient, al costat d’altres motius com l’edat, provoca que la majoria d’inquilins no acceptessin l’oferta del consistori de reubicar-los en una pensió durant 4 o 5 dies.\nD’altra banda, els veïns que van decidir quedar-se afirmen que estaven convençuts que la reparació seria immediata, en tractar-se d’un servei mínim com és la llum, i més en ple hivern. No obstant això, l’Ajuntament apunta que la reparació dels danys trigarà a fer-se efectiva almenys dos mesos.\nCondicions de vida perilloses\nDurant aquest temps, la salut d’alguns habitants com en Joaquim perilla seriosament. Joaquim porta un marcapassos i no pot fer molta activitat física, ja que s’ofega amb facilitat. Així i tot, ha de pujar cada dia per les escales, en trobar-se l’ascensor fora de servei.\nJoaquim ens mostra el seu desfibril·lador al pit / David Melero\nAixò també suposa un problema per a la María Dolores, de vuitanta anys, que també pateix de patologies cardiovasculars i ha sofert ja seriosos estralls de la vida sense llum. Explica que es va mudar al bloc fa dotze anys, quan la seva situació econòmica va empitjorar i va haver de buscar un pis de protecció oficial. Després de l’incendi, la van reallotjar durant quatre dies en un alberg, però en tornar per a fer-se càrrec del seu gos, va sofrir una greu caiguda que va provocar en el seu rostre un hematoma de grans proporcions: “Com que no hi ha llum, se’m van embolicar les cames i vaig caure”, declara mentre acomoda la manta que li cobreix. “No pot ser que faci tants dies que vivim sense llum i sense aigua calenta, aquí fa molt fred i a mi em fan molt de mal els dos genolls. Estem esperant alguna solució ràpida per a tornar a tenir un habitatge digne”, diu indignada. A María Dolores ve a veure-la una noia de serveis socials, però té por que li passi alguna cosa mentre està sola.\nLa treballadora social de Maria Dolores porta menjar i medicaments a casa seva / David Melero\nA part dels riscos físics que suposa viure en aquestes condicions, els veïns es troben també amb dificultats per a dur a terme activitats que els ajudin a evadir-se momentàniament de la situació. Josep Lluís, de setanta anys, pinta quadres i dibuixos que es dedica a vendre a amics i coneguts, tanmateix ara no pot gaudir de la seva passió perquè no té llum que li permeti traçar línies amb el llapis.\nJosep Lluís mostra un dels seus llenços fets a mà / David Melero\nProblemes de convivència i narcopisos\nEls veïns destaquen els problemes de convivència amb alguns dels okupes. En Josep fa 24 anys que viu a l’edifici i assegura que l’ambient s’ha deteriorat en gran manera durant els últims quatre anys, creu també que l’incendi podria tenir com a causa una sobrecàrrega després de punxar la llum. “Hi ha molta brutícia, xeringues per terra, gent dormint per les escales… I encara que s’arregli el portal constantment, l’endemà el tornen a trencar per a entrar una altra vegada”, relata.\nLa presència de narcopís és una greu problemàtica comuna als barris del districte de Ciutat Vella, de fet, la plataforma veïnal Acció Raval denunciava a mitjans de novembre l’existència de 35 narcopisos actius al barri. A principis de desembre les autoritats desallotjaven els baixos del número 3 del carrer Riereta, un símbol de la lluita contra aquest fenomen i l’especulació immobiliària. Unes setmanes més tard, el mateix dia de l’incident en el bloc del carrer Nou de la Rambla, va haver-hi una intervenció policia a un narcopís del Poble Sec.\nMolts veïns coincideixen que l’incendi podria haver-se evitat si l’Ajuntament hagués posat seguretat per a vetllar per la convivència dels veïns, com s’havia compromès a fer abans d’acabar l’any 2021. Actualment, a causa de l’incident, hi ha vigilants a l’edifici que estan en contacte constant amb la guàrdia urbana.\nJosep Lluís obre la seva bústia del correu / David Melero\nResposta insuficient per part de les institucions\nDimarts passat, el regidor del districte de Ciutat Vella, Jordi Rabassa, es va personar a l’edifici assegurant un trasllat imminent als afectats. Assegura que l’Ajuntament confiava que més veïns haurien acceptat la reubicació temporal en albergs, però entén que en ser la majoria gent gran preferís quedar-se a casa seva fins a obtenir una solució més còmoda.\nEls ànims estan crispats i els veïns no veuen el final d’aquest malson, asseguren que fa massa temps que avisen a l’Ajuntament dels problemes de convivència en l’edifici i que aquest no ha fet pas cas.\nA hores d’ara, els veïns estan vivint repartits per diversos apartaments de la ciutat des que van començar els trasllats el divendres 14 de gener, després d’estar 15 dies vivint sense llum. Les reparacions encara no han començat i les esperances de tornar aviat a la seva llar són mínimes.\nTags: #Ajuntament de Barcelona #barcelona #habitatge #habitatge social #mitjans de comunicació #narcopisos #protecci oficial #raval #serveis socials


Osprey Katari 3L Verd comprar i ofertes a Trekkinn\nMoviment líquid. Quan el nom del joc es manté hidratat, Katari és el paquet ideal per portar-lo. Construït amb un conjunt de funcions focalitzat i una forma basada en el rendiment, aquest paquet es fa per traslladar-se amb vostè durant intenses activitats a l'aire lliure. Estalviï un embassament integrat de 2.5 litres hidràulic LT, que conserva un gran ajust i confort, aquests paquets ajuden a impulsar els seus límits.\nCompra els teus models favorits de Hidratació i disfruta practicant el teu esport favorit: muntanya! Amb la compra de Osprey Katari 3L tens la garantia de devolució de 30 dies si no estàs satisfet amb la compra. A més a més, si tens qualsevol dubte a l’hora de fer la compra de Osprey Katari 3L, posa’t en contacte amb el nostre equip tècnic de muntanya a través de correu electrònic o telèfon i t’ajudem!


Ges Avall (El bloc d'Enric Xicoy i Comas): de març 2012\nAquí us deixo dues noves entrades publicades al blog de l'ARA.cat:\n- La primavera torna a ser notícia\nEn aquest article parlo de com la primavera ja no és notícia, com deia Llorenç Gomis, quan parlem del retorn de l'estació de l'any. En canvi, sí que torna a ser notícia, però com a sinònim de revolució o revolta popular. Just l'endemà de publicar aquesta entrada he descobert que hi ha una web que es diu Primavera Reus.\n- El català que va pujar un Pujol i va baixar una muntanya. En aquesta entrada parlo de l'independentisme pragmàtic de Jordi Pujol. Uns dies després, Vicent Partal l'entrevistava a Vilaweb i va demanar als piuladors si li voliem fer una pregunta. La meva pregunta va ser una de les 5 que va respondre. És aquesta: "si el seu independentisme és pragmàtic vol dir que un dia pot deixar de ser-ho, d'indepenedentista?". La resposta de Pujol va ser que sí, que pot deixar de ser-ho. Ho podeu escoltar a partir del minut 1:35. Curiosament fa uns dies advertia en un altre article que sí no ens afanyem a aprofitar aquest pragmatisme podem perdre una bona oportunitat de ser independents:\n- El pragma de CiU\na les 09:14\nA Voltas: dues endavant, una enrere\nAquests dies toca comentar l’article “En castellà també, sisplau” de l’amic i company de feina Eduard Voltas publicat a l’ARA el diumenge 26 de febrer. Doncs som-hi. Tal i com evidencio en el títol, crec que l’article de l’Eduard fa dues passes endavant, però una enrere. Ara us n’explico els meus motius en aquest enllaç.\na les 08:39\nEtiquetes: Emparaulant, Sobre política


El Longwood Garden és una de les principals atraccions turístiques que hi ha per aquests verals (http://www.longwoodgardens.org). I la veritat és que la visita que hi vaig fer em va encantar. L’entrada val 18 dòlars, però si tens carnet d’estudiant, el preu es redueix 10 dòlars! Entrar allí és entrar a la tranquil·litat. A l’hivern, però, tot es veu tristoi, no hi ha excessius colors que facin de la caminada un espectacle visual. Les fonts estan tancades, els arbres estan completament desfullats i l’aire no és precisament càlid. Tot i així, passejar, pujar a la casa niu, anar a la zona d’aiguamolls o visitar la casa del fundador (el sr. Dupont) és una experiència totalment recomanable. També hi ha un divertit parc per a infants i un espectacular hivernacle a on hi havia una increïble exposició d’orquídies. En ma vida havia n’havia vist tanta varietat, com tampoc havia vist un espectacle de color naturals tan bell. La veritat és que m’hi hauria passat hores i hores impregnant-me de l’energia positiva de les flors. Entenc que hi hagi gent que es faci sòcia i aprofiti per visitar-lo sovint. Una bonica experiència, que si puc, repetiré.\n(La fotografia correspon al Longwood Garden)


Voluntat de diàleg?\nEl govern de CiU es va marcar tres objectius per a aquesta legislatura: lluitar contra la crisi econòmica i generar ocupació, complir els objectius econòmics previstos tot mantenint l'estat del benestar i impulsar una consulta perquè els catalans puguin decidir els seu futur polític. Tots tres eixos són irrenunciables, però sabem que només des del diàleg serà possible assolir-los. També des del primer dia vam dir que estàvem oberts a parlar amb tothom per portar el país endavant i per aconseguir el consens que la societat catalana va reclamar a les urnes. Malauradament, és difícil establir un diàleg quan una de les parts no fa altra cosa que tancar la porta a qualsevol proposta.\nMalgrat l'actitud tancada del govern de l'Estat, la nostra aposta continua sent la de parlar amb tothom, inclòs el govern del PP, per tal d'aconseguir superar la situació de recessió de la nostra economia que fa patir tantes famílies.\nEn la reunió del Consell de Política Fiscal y Financera de dijous tindrem una bona ocasió per comprovar si el govern de l'Estat està realment disposat a buscar solucions des del consens o si el que vol és seguir posant pals a les rodes a totes les iniciatives sorgides des de Catalunya. Resulta imprescindible trobar una fórmula que permeti la flexibilització del dèficit que Europa ha donat al govern espanyol i que l'Estat no ha traslladat a les comunitats autònomes. No poden seguir carregant a les administracions autonòmiques l'acompliment del dèficit quan en la seva major part està generat per l'administració central.\nDarrerament sembla que les veus del govern del PP també apunten una voluntat més dialogant per aconseguir un repartiment equitatiu de la flexibilització. No es ja una qüestió ideològica, sinó de sensibilitat social. Seria bo, no només per a Catalunya i per a les diferents comunitats, sinó per a les persones. El govern de l'Estat ha d'abandonar la política d'escanyament financer a la resta d'administracions, ha d'abandonar la visió curta d'interès partidista per pensar en les persones. Fins ara el comportament del govern del president Mariano Rajoy no ha fet sinó incrementar el patiment social. Seria, doncs, una notícia positiva veure que canvien les formes i s'aposta per anar tots a una per tal d'acomplir els objectius marcats, des de la justícia i la lleialtat institucional. Demà sortirem de dubtes.


Rajoy estén la mà al "diàleg" amb Catalunya però avisa que farà complir la Constitució\nS'oposa a flexibilitzar el dèficit autonòmic\nEl president del govern espanyol, Mariano Rajoy, aquest divendres / EFE\nMadrid"Faré tot el que estigui a les meves mans per reconduir la situació" amb Catalunya, ha dit aquest migdia el president del govern espanyol, Mariano Rajoy, fent balanç de l'any 2012. A la seva intervenció, ha avisat molt seriosament Catalunya –sense citar-la– que com a "president constitucional" farà complir la llei. "Conec quines són les responsabilitats assumides i les lleialtats a les quals em dec", ha dit. Ara bé, ha obert la mà al "diàleg" en diverses ocasions per millorar l'encaix territorial però "respectant els procediments, amb lleialtat recíproca i primant allò que ens uneix".\nObert a reunir-se amb Mas\n"Dialogaré de tot allò dialogable", ha assegurat. Per això, recull el guant que ha llançat aquest matí el conseller de la Presidència, Francesc Homs, que ha apuntat la possibilitat que el president Artur Mas i Rajoy es reuneixin. El cap de l'executiu espanyol s'ha mostrat disposat a reunir-se amb Mas "quan ell vulgui".\nRajoy creu que en aquest punt trobarà el consens amb el cap de l'oposició, el socialista Alfredo Pérez Rubalcaba: "Coincidim en allò bàsic", ha sentenciat.\nNi flexibilitzar el dèficit autonòmic ni reformar la Constitució\nA preguntes dels periodistes, Rajoy ha afirmat que els "punts d'entesa" no els ha trencat ell i que està disposat a reconduir la situació. "No en tinguin cap dubte", ha subratllat. No obstat això, no ha concretat sobre què girarà aquest diàleg. De fet, ha tancat la porta a una possible flexibilització del dèficit autonòmic, com reclamen algunes autonomies. Les ha coresponsabilitzat del dèficit acumulat que ara s'ha d'eixugar.\nRajoy s'ha proclamat "un incondicional de la Constitució i ha assegurat que no és "prioritari" reformar la Constitució perquè està "preparada" per afrontar els deus anys que vénen. "No és necessari en aquest moment", ha dit.\n2013: un any "molt dur" en l'economia\n"Ha estat un any més difícil del que esperàvem", ha començat dient el president del govern espanyol. Segons ha dit, entén que hi hagi ciutadans "impacients, escèptics i fins i tot decebuts" amb la seva política i la manca de resultats immediats. Ha avisat que el 2013, sobretot la primera meitat, serà "molt dur", però assegura que comencen a notar-se els "fruits" de la seva política. Confia que la recessió comenci a minvar a mitjans de l'any que ve.


cavitats-subterrànies: CAVITATS DE LA ZONA DE LA MANGRANERA (BENASSAL)\nUna de les últimes activitats que portarem a terme el passat any 2011 va ser la topografía de varies cavitats de la zona de la Mangranera, just baix del mas del mateix nom. Les cavitats s'obrin a terme municipal de Benassal, en el marge esquerre del riu Montlleó molt proper al conegut forcall, entre el riu sec de Villafranca i el Montlleó, que en aquesta zona delimita els municipis de Vistabella i Benasal. L'accés desde el mas de Celades fins la zona a peu es d'uns 50 minuts, la major part caminat per dins de la rambla, per damunt de les incòmodes graves del seu llit.\nEn el Forcall del Riu\nPer accedir a la zona ho ferem desde el mas de Celades, situat a la esquerra del riu sec. Baixarem al riu i caminant fins el Forcall, per posteriorment remuntar uns metres riu Montlleó amunt ens situarem en la zona on estan les cavitats. Aquesta zona, ja publicada en Berig nº 3 (pp.20-24) com a "La montaña del Hierro" va ser motiu de exploració durant els anys 90' per membres del ECC, publicant algunes topografies de la zona, encara que incompletes. En total hi han 5 cavitats en la zona, en les que totes presenten restes d'aprofitament miner, per extraure el òxid de ferro que posteriorment en fundicions s'extrauría el preciat metall.\nBoca de la cova de la Mina\nLes cavitats son les següents:\nCOVA DE LA MINA R.R= 313 / PROF.= -12\nCOVA DELS CASTELLETS R.R= 87 / PROF.= -8\nCOVA DELS CASTELLETS-2 R.R= 56 / PROF.= +2,5\nCOVA DELS CASTELLETS-3 R.R= 22 / PROF.= -2\nCOVA DE L'OCRE R.R= 55 / PROF.= +12\nUn dels objectius principals consistía en topografíar la major part de les cavitas i també explorarles, acompanyat a mes de les fotografies, fauna i altres curiositats que ens depararen les coves.\nInscripció de Mn. Salvador Roig (1824) a la boca de la cova de l'Ocre\nPrimer topografiarem la Cova de la MINA que ens va portar 6 hores de medicions. Aquesta es la major cavitatt en recorregut i ha estat molt aprofitada per a l'extracció minera. A l'igual que les coves dels voltans es tracta d'una cova natural "picotejada" on s'ha explotat al màxim, extraent el mineral dels filons i seguint les diferentes fractures.\nCova de la MINA\nL'extracció de mineral, suposem que es va dur a terme d'un mode mes intens a la edat mitja, encara que no es descarta que també a la prehistòria. Aquest fet es complicat d'assegurar, ja que els utensilis de l'explotació minera estan ausents. El que si que esta present en alguns racons es ceràmica moderna i sobre tot medieval-islàmica. En un interesat escrit de Mn. Salvador Roig, natural de Benassal, en 1824 es descriuen les memòries de una visita a la cova de la Mina, comentant entre altres coses que la cavitat ja estaba completament explotada.\nContrallum a la cova de l'Ocre\nDesprés nosaltres visitarem la cova de l'Ocre, que es la situada mes alta i ja tenía topografia.\nBoca de la cova de l'Ocre\nJa quan el sol s'amagava, situarem les coves dels castellets 1 y 2 que posteriorment topografiarem. Concretament en la cova dels Castellets-2 destaca l'intens treball miner en tota la cavitat. La cavitat esta formada principalment per un laminador que el sostre dificilment passa del metre d'alçada i durant tot el recorregut es veu el sostre i les parets picotejades per extraure el mineral, inclus en algunes zones inaccesibles amb estrets passos de menys de 30 centímetres.\nCova dels Castellets-2\nRealment el treball realitzat per els miners era dut a terme en unes condicions molt precaries, no solament per el tamany de les galeríes, sino que a mes per la iluminació que portaven, que eren tees com vam veure, que segurament farien mes fum que llúm. En un punt de la cavitat molt inaccesible trobem un cul de cànter, dins d'un clotet on després de ploure s'ompliría d'aigua, de la cual segur que els miners saciarien la seva sed.\nPossible ferramenta de treball\nA l'acabar de topografíar la cova dels Castellets, ja de nit fosc, tornarem cap al mas de Celades o "Salaes" segons la parla local. El retorn va ser millor, ja que caminar per aquestos inhòspits parajes i de territori despobladissim dona una sensació agradosa, a mes teniem a la lluna com a guía.\nRedacción: Jesús a 10:22:00\nTemas: Benasal, topografia, Visita


El govern de gran coalició encara no s'ha posat en marxa i ja s'ha vist immers en una primera crisi. Aquest migdia Martin Schulz ha anunciat per sorpresa que renunciarà a ser el nou ministre d'Afers Exteriors d'Alemanya i que no formarà part de l'executiu que va segellar aquest dimecres amb la cancellera Angela Merkel. “Les meves ambicions personals han d'anar darrere dels interessos del partit”r;, ha assegurat el debilitat líder socialdemòcrata en un breu comunicat emès per l'SPD.\nEn el text emès per l'SPD, Schulz fa referència indirectament a això. “Espero que els debats personals dins del partit s'hagin acabat”r;, ha apuntat. El debilitat líder socialdemòcrata temia que la polèmica generada pel joc de cadires al nou executiu perjudiqués les aspiracions de la cúpula de ratificar l'acord, que se sotmetrà a votació amb els afiliats del partit. Amb un partit especialment dividit, la decisió de les bases és l'últim escull perquè Alemanya repeteixi la seva quarta gran coalició de la història.\nTemes: Martin Schulz Angela Merkel Alemanya


Buits i vells | Barcelona | Teatre | El Punt Avui\nBuits i vells Buits i vells Buits i vells Buits i vells + Buits i vells E-mail\nBuits i vells\nQuietud aclaparadora, amb Oriol Genís en un dens monòleg TEATRE AKADÈMIA.\nBuits i vells Buits i vells Buits i vells Buits i vells Buits i vells E-mail\nDel calaix de sastre se’n pot dir també vuits i nous perquè són les cartes que sovint es retiren en molts jocs de taula. En aquesta ressaca de temporada preestival (ja tothom està afinant per a arribar ben posat al Grec Festival) apareixen peces que indaguen pels marges. Perquè són material d’investigació (Mafia, Lear, #lifespoiler, amb més o menys càrrega de comèdia) perquè repesca un text menystingut (Dansa de mort), o bé prova un allioli musical (Amors i humors).\n‘Dansa de mort’\na August Strindberg feia teràpia de les seves relacions matrimonials impossibles. S’enamorava bojament de les seves musses, però quan començava a conviure-hi només hi veia pegues i necessitava allunyar-se’n escrivint veritables textos incendiaris. I el seu teatre n’és una bona mostra. Aquest Dansa de mort parla d’una relació enverinada entre una parella que se sent buida i enganyada l’un per l’altra i (probablement) cansats d’ells mateixos. Utilitzen un tercer personatge, un convidat, per escopir tota la bilis. La venjança i el dolor són els ressorts que impulsa el comportament de cadascú. Jordi Casanovas hi insisteix després que al 2007 es veiés una versió de Dürrenmatt, Play Strindberg. Ara, tot i el repartiment de nivell (Lluís Soler, Mercè Arànega i Carles Martínez) i una posada en escena situada amb el públic que els envolta, es constata una obra amb uns personatges molt foscos i triples capes de relació en cada escena però que respira distanciada de l’espectador.\na The Mamzelles ha construït un thriller sanguinari, amb punts divertidament gore, inspirant-se en els pocs escrúpols de la màfia per parlar de la sensació que tenen de filles de família occidental. És un treball valent. Hi han introduït un element de distanciament que els permeti fer un retrat més cru a la família. L’espai, el moviment, l’atrezzo, han guanyat molt pes sense que treguin l’atenció de la trama. La situació tensa arriba molt bé al públic que, tot i així, no arriba a empatitzar, a commoure’s amb la debilitat d’aquests personatges que es creien inviolables. Segurament, la seva reivindicació de ser dones ha quedat més en el paper que en l’escena. Però, coneixent l’evolució de les seves obres, és fàcil que vagi quallant del paper a l’escena.\n‘Amors i humors’\na Repertori de música antiga amb comentaris sobre curiositats i coincidències entre Cervantes i Shakespeare. La peça no es preocupa gaire de fusionar els dos equips (els músics i els dos actors, Abel Folk i Pep Planas) perquè no tenen, pràcticament, interrelació. Es troba a faltar una mirada externa que s’atreveixi a prendre una direcció ferma. Tot i així, és un veritable privilegi sentir la soprano Maria Altadill en un repertori de música antiga, coetani dels dos dramaturgs, poetes i novel·listes. Quan els dos actors simplement escolten des d’un segon pla els músics hi ha una connexió molt més natural que quan forcen una comicitat per enllaçar cançó amb escena còmica. És una peça tant bicèfala que, a l’hora d’aplaudir, es fa allò de parar les felicitacions del públic i s’aventura de fer un bis amb una festiva Chacona de la ilustre fregona, a partir d’un text de Cervantes. Qui hi va, certament, disfruta de la música i també de la comicitat i connexió entre actors. No és un espectacle fusionat, però té bons ingredients que, pel seu contrast, són apetitosos.\na Sovint, les millors històries són les que es respiren a les sobretaules familiars. El fatalisme del destí, que ja van imprimir els dramaturgs grecs i que Txèkhov va humanitzar, ara guanya una pàtina de modernitat. L’equip de la Flyhard segueix sense moure’s d’aquest espai ambigu de la realitat o doble realitat, una mena de realisme màgic passat pel tamís de la ciència-ficció que els defineix però que potser també els comença a encotillar massa. El problema fonamental d’aquest muntatge és que l’experimentació dramatúrgica allunya la peça de la possible identificació entre públic i personatges. En el fons, el destí conegut s’ha convertit en un enemic que es vol exterminar. I això és una altra obsessió que trenca amb la llibertat individual: la de voler conèixer què passarà i deixar-se moure pels impulsos més vitals...\naUna seqüela del titànic F.R.A.U. que Albert Arribas va estrenar al Grec de l’any passat. El seu darrer tall, Lear, arriba ara sol a l’escena de l’Akadèmia. Hi ha el gust per la llengua xiuxiuejada que es declara vençuda en uns personatges estàtics, derrotats, sense esma. El treball dels actors és bestial precisament en donar aire a aquest desencís. Una postal de profunditat que ara arriba com un element sense volum, aixafat, exhaust. Lear plorós i cec als peus de l’abisme sentiria el mateix.\nLloc i dia: Dissabte, 3 de juny (fins al 9 de juliol) a la Sala Muntaner\nLloc i dia: Dijous 8 de juny (fins avui) a la sala Atrium.\nA partir de Cervantes i Shakespeare\nLloc i dia: Diumenge 11 de juny (fins avui) al Teatre Romea.\nLloc i dia: Dilluns 12 de juny (fins al 3 de juliol a la Sala Flyhard.\nLloc i dia: Dimarts 13 de juny (fins al 25) al Teatre Akadèmia\nCultura 18-06-2017, Pàgina 60