Xevi a l'India: Comprar ( a Vedanthangal )\nComprar ( a Vedanthangal )\nAvui anem de compres –de queviures- per Vedanthangal...\nClar, us preguntareu que coi he de comprar jo aquí si ja tenim els àpats resolts anant a ca la Fàtima!! ( el dia que ho pengi tindreu més detalls, però ja l’he esmentat anteriorment ).\nPrimer de tot, i gairebé sense excepció, cada dia que estic a Vedanthangal just abans d’anar a dinar fem una passada per una de les dues botigues de Kootroad ( l’encreuament de camins a tocar d’on dormo ) per buscar un ‘cool drink’ i així acompanyar-nos de quelcom fresc amb que alleugerir la calor que segueix asfixiant-me dia a dia. I també allò que trobi per poder esmorzar ( llet en pols, algunes galetes, sucre, sobres de cafè i si n’hi ha, una mena de pa anglès del que mai compraries allà ), dons aquest àpat està decidit des de el principi que ‘ja no toca’ això de menjar arròs tres cops per dia! ( també podríem esmorzar ‘idli’ – una massa a base de arròs i cigrons molts i cuits al vapor- a casa la Fátima )\nResulta que es en aquest encreuament on hi ha les esmentades botigues que anomenaré com la botiga de l’Abib i la de l’Edwin, malgrat que repartides per arreu del poble hi ha un munt de paradetes on venen apart del que anomenaria ‘xuxes’ ( que aquí mai son dolces, sinó una mena de refregits amb moltes espècies ) i alguna xorradeta més que també es troba a les anteriors, però on no disposen de nevera, i estan més lluny, pel qual fotut!!\nPrimer us parlo dels dos botiguers! L’Abib i l’Edwin\nAquesta es la botiga de l'Abib\nL’Abib es musulmà, tot i que sembla no importar-li gaire quan hem compartit unes cerveses ( nosaltres les comprem i ells ens les refreda ) i algun ‘piti’ un parell de cops, quan ja ha tancat la botiga cap allà les 9 del vespre ( i això que solen obrir abans de les 6 del matí ), al darrere de casa seva tot intentant-nos comunicar en un anglès d’accent indi més carregat de bones intencions que de resultats. L’Abib està casat amb una dona que mai és a casa ( les ‘males’ llengües –que n’hi ha moltes- parlen de que es dedica a l’ofici aquell tant antic, però no pas al poble... ) i te una filla de 11 anys que és el centre de la seva vida, malgrat que la te estudiant bastant lluny de Vedanthangal i només la veu un cop cada dos o tres mesos ( imagineu el nivell de l’educació al poble ), pel qual la seva vida es treballar, treballar i treballar.\nApart de la botiga, l’Abib lloga tot el material necessari ( des de les cadires i taules, els tendals, les olles per prepara l’arròs per la gentada que sigui... plats i coberts no per que no s’utilitzen ) per les ‘functions’ ( son qualsevol mena de celebració –no els falten excuses per fer-ne, si de cas calers-, des de una inaguració de una casa, un prometatge, un naixement, ... on es convida a veins, familiars, etc... i es apart de un ritual adient per cada cas, es prepara un dinar on no hi falta l’arròs ‘biriany’, algun plàtan i si hi ha sort alguna peça dolça. Ah, i m’oblidava de un parell de plataners situats a l’entrada del lloc en qüestió ). Em sembla que els calers de veritat els fa amb aquesta part del negoci, ja que s’ha comprat una furgoneta per dur tot el material –el transport es paga apart-, i si que te una persona llogada per aquesta feina –no fos cas que hagués de tancar la botiga!!-.\nL’Abib sempre diu que per dur la seva botiga caldria ser tres persones, però noi, sembla que no es decideix a llogar a ningú. Serà per això que es dels tius amb calers del poble?\nCa els Edwin ( com a 'Dallas' )\nL’altra botiga amb nevera és la de l’Edwin, que de fet es el nom de un dels tres germans, cristians en aquest cas ( perquè serà que els comerciants als que els va bé en aquest poble no son pas hindús? ), i que a diferencia de l’Abib, van arribar al poble fa poc més de 4 anys, i poc a poquet ( això en ho va explicar el dia que ens va convidar a la nova casa –definible allà on esteu potser com a neo-kitsch?- ) varen anar guanyant quota de mercat, fins al punt que avui en dia tenen la botiga amb més activitat del poble.\nAquesta botiga es petita, molt petita, tant que jo toco el sostre en gairebé tota l’àrea, i on no puc estendre els braços sense gairebé tocar a banda i banda (exagerant una miqueta, però poc) i fa una calor espantosa dons el sostre ‘d’uralita’ fa una perfecte funció de forn – una altra cosa que em sembla que no hi ha al poble- .\nAquí s’hi amunteguen tota mena de productes del dia a dia, des de verdures – poc variades, petites i lletges-, enormes sacs d’arròs –d’unes quantes varietats, això si - que es ven a granel com gairebé tot. També és aquí on hi ha l’únic telèfon del poble des de el que es poden fer trucades internacionals, tot i que es pot passar una bona colla de dies sense funcionar, apart de tres telèfons públics més, dons us sorprendríeu de la afició dels indis a parlar per telèfon!!\nAh, son els únics que quan és temporada ( i ara malgrat fer calor, diuen que ja no n’és ), tenen gelats!!\nDeixeu-me ara que us comenti sense particularitzar de quina botiga es tracta de cosetes que em semblen prou sorprenents quan t’acostes als taulells d’aquestes ‘botigues’:\nAquí gairebé tot es ven o a granel o en paquetets mono-dosi ( tant sigui xampú com cafè, per tal de aconseguir un preu molt baix i facilitar el consum ( i de passada no se’t fan malbé les coses ). Llàstima que pràcticament tots els envasos acaben directament a terra.... Tal és el tema que fins i tot les cigarretes ( o una varietat local feta a ma anomenades ‘Biri’, 24 unitats x 6 Rupies ) es venen unitàriament, i fins i tot et deixen els mistos per encendre’ls. Hi ha coses molt ‘estranyes’ que venen a les botigues, tals com unes fulles acabades de collir on desprès hi posen una mena de gra i un polsim de gust indescriptiblement fort, per mastegar-ho després tot plegat durant hores i hores, deixant-los-hi les dents d’un vermell sang que fa esgarrifar!!\nClar, i aquestes botigues amb nevera son els nostres proveïdors de ‘cool drinks’ ( per exemple una beguda imperialista de 200ml en ampolla de litre son 8 Rs, i en plàstic de 600ml son 20 Rs, però per qüestions mediambientals gairebé sempre trio la retornable de vidre ), que es tornen quasi una necessitat per no morir de calor la majoria dels dies.\nAh, i que no m’oblidi de les galetes, especialment les de coco ( 1u, 1Rs ), que son les meves postres preferides per després de sopar, ja que això de sopar a les 8 del vespre en deixa amb gana en un tres i no res.\nUn dels productes estrella es la venda de targes de recàrrega pel telèfon mòbil, ja que pràcticament tothom té mòbil i es fa servir una barbaritat mercè a unes tarifes baixíssimes ( 1 minut costa 1 Rupia ). Mai m’hauria pensat que aquest país estigues tant ‘mobilitzat’, però quan veus les extensions i les infraestructures, entens que aquest és un element molt democratitzant!\nSi hi ha una cosa que em toca molt els col.. els nassos, és que en aquestes botigues sembla que no hi ha torn d’espera, i qualsevol desgraciat que arribi, s’acosta per darrera i demana al taulell passan-te el braç pels morrus amb els calers preparats per el que sigui que demani, com si tu no hi fossis.. però ara ja no em deixo prendre el lloc.. serà que soc petit jo!!\nTot i que val a dir que la nostra posició de euros amb potes ens obre camí, i molts cops el mateix botiguer et pregunta que vols per davant d’altres persones que ja hi eren.. i aquí hi entra el bon fer de dir que m’espero fins que em toqui.. a veure si n’aprenen caram!!\nPerò no penseu que aquests son els únics negocis o botigues del poble, disposem també de 3 carnisseries ( només pollastre quan n´hi ha ), tres barbers on rasurar-te si no et fa por deixar-t’hi la pell també, una peixateria ambulant ( quan apareix... tot i que des de el primer dia que ho vaig veue, vaig decidir no menjar peix durant la meva estada ), 4 o 5 llocs on arreglar-te la bici, alguna botigueta de noseque ( diuen que polseres i tal... tot i que mai hi he anat ) i 4 llocs on esmorzar ( arreu amb el mateix menú.. ‘idli amb sambar’ ), una parell de llocs on nomes pots comprar els preuats sacs de ciment ( 1 sac de 50 Kg son 280 Rs ).. i si vols comprar llet, més val que vagis a la parada del bus abans de que el de les 7am se la porti tota, ja que malgrat que hi ha moltes vaques, la llet natural ( en pols si que n’hi ha ) brilla per la seva absència, excepte si vas a fer un té a qualsevol racó.\n'La Pollera' ( ulls als gossos del darrera )\nI si no n’hi ha prou amb tot això, cada dia podreu trobar en qualsevol racó o camí, una legió de venedors que amb les seves bicicletes o motos carregades fins a d’infinit, t’ofereixen tota mena de productes que pots trobar a les botigues o ‘d’importació’ des de la ciutat més propera, tals com teles, catifes, pots per l’aigua, cadires, .. i ves a saber que més!!!\nEn Hussein va de ruta...\nPots amb els pots?\nI per tal que no falti, cada dia al davant de casa en horari de mati i de vespre, el mercat il.legal de l’alcohol, en uns sobrets similars als paquets monodosi d’aigua, que per 10 Rs et prometen la ressaca més terrible. Es impressionant la legió de ‘drinking men’ ( van ‘bufats’ tant a les 9 del matí com a les 9 del vespre ) que desfilen cap a la moto que s’atura davant el nostre portal . I es que a la India l’alcohol no és il·legal, però està molt mal vist el seu consum i per això a les botigues on es ven, hi tenen una mena de ‘reservat’ per fer el consum a l’instant.. que després els vegin borratxos pel carrer sembla que ja no importa gaire!!\nPs: fa no res he descobert un lloc on tenen llet fresca, envasada i pasteuritzada.. per tant! uns tercera botiga amb nevera al poble!!\nUn dia us posare una llista de preus de coses d'aqui...\nPublicat per Xevi a 8:01\naixí que de carn no en menges gaire. Que estrany que només tinguin pollastre. Lo del peix ho entenc, totalment d'acord, i això que no ho he olorat.\nI la fruita? Només tenen plàtans en aquestes botigues?\nNo aneu de tant en tant a Chenai de restaurant? :-)\nNo m'ho imaginava pas així. Em pensava que hi hauria algun mercat local amb tot de paradetes i multitud de gent passejant. Si més no els caps de setmana.\nEn fi que et segueixis cuidant.\n19 de novembre de 2008 a les 20:36\nXevi, amb la darrera foto he entès perfectament el perquè de no menjar peix...Amb la nova dieta deus estar fet un figurín ;p Petons!\nNo quieres sopa? Pues toma, dos tazas!! ( hi ha...\n40 ( 14 de novembre 2008 )


Recepta de xili cincinnati - bogeria de pebre vermell - Receptes\nRecepta de xile Cincinnati\n30 de gener de 2019 Salta a la recepta Imprimeix la recepta Pin1K Share30 Yum6 Tweet Email 1K Share\nEl chili Cincinnati és un chili a diferència de qualsevol altre, farcit amb una barreja d’espècies mediterrànies i chili en pols, un estimat favorit regional. Feu-la aquesta nit amb aquesta recepta.\nSi mai no heu tingut xili Cincinnati, us prego que proveu aquesta recepta. Ara mateix. Aquesta nit.\nÉs un tipus diferent de xile, tan diferent de les altres receptes de xile d'altres parts dels Estats Units. Sens dubte, sembla un chile habitual quan inclouen faves, semblants a quelcom com Chili Colorado o fins i tot aquesta recepta de Xile Super Easy, però notareu la diferència un cop en feu un gust.\nEl xili de Cincinnati és únic\nEn primer lloc, el xili Cincinnati s’assembla més a una salsa de carn, com a un bolonès, destinada a ser servida sobre espaguetis o pasta.\nNo és un chile picant. Tot i que tradicionalment conté chili en pols, és diferent en l’altra barreja d’espècies mediterrànies que s’hi incorporen.\nNo obtindreu aquest toc picant a no ser que modifiqueu la recepta original, tot i que podeu incloure flocs de xile i servir-la amb salsa calenta.\nEn el seu lloc, gaudireu d'un inesperat toc de dolçor que normalment inclou canyella, nou moscada i clau, tot i que altres espècies tenen un paper important i, com en qualsevol recepta, existeixen variacions de cuinar a cuinar.\nAquesta barreja d'espècies funciona juntament amb força harmonia i, amb la primera picada, us sorprendrà gratament. I potencialment enganxat.\nIngredients de xili Cincinnati\nEls ingredients típics del xili de Cincinnati inclouen carn de vedella mòlta, pasta de tomàquet, espècies com canyella, nou moscada, pessic, clau, comí, pols de xili, fulla de llorer, xocolata fosca (tot i que això és més que una opció de cuinar per a casa), cremat a l'aigua o en brou .\nS'inclouen formatge, ceba i mongetes i, a vegades, alls.\nLa història de Cincinnati Chili\nLa història del xili de Cincinnati comença amb dos germans, Tom i John Kiradjieff, que van emigrar a Cincinnati a principis del 1920 des de la problemàtica Grècia.\nVan obrir l'Emperadriu Chili Parlor el 1922 i van voler fer una cosa que els nord-americans agrairien. El que creaven essencialment era un guisat de carn condimentat amb les seves especies familiars, afegit en pols de chili i altres espècies locals americanes, i servit.\nEls locals es van enamorar del plat i han continuat anant a servir després de servir fins avui.\nLa meva recepta de xili de Cincinnati\nLa meva recepta de chili Cincinnati me la va donar un amic anomenat Jerry que vaig conèixer, mentre estàvem de visita a Florida. Vaig cridar la conversa sobre fer xile i em va dir que DEBER provar la seva recepta, però va insistir amb vehemència per canviar res.\nNo hi ha alteracions. Sense substitució. NADA! No he fet canvis a la recepta de xile famós de Cincinnati de Jerrys, així que aquí teniu\nCom fer el xili Cincinnati: el mètode de la recepta\nCombina els ingredients següents en una olla gran.\n1 quart + una tassa de suc de tomàquet (en conserva)\n4 cullerades de chili en pols (més o menys segons es desitgi)\n1 culleradeta mòlta tota espècia\n1 culleradeta de pebre negre fresat\n5 fulles de llorer senceres\n1,5 culleradetes de vinagre (he utilitzat vinagre de vi negre)\n2 grans guisats salsa Worcestershire\nSubmergeix la ceba i trenca la vedella sense cuinar tan fina com pugui.\nCoure-ho a foc mitjà-baix, destapat durant dues hores, remenant cada 20 minuts. Tot es descompondrà i es fondrà força bé.\nTreure la ceba i les fulles de llorer. Sembla qualsevol xile!\nCom servir el xili de Cincinnati\nEl servei de Cincinnati és una altra forma de diferenciar-se de les altres receptes de chili americans.\n2 Way - Xile Cincinnati sobre espaguetis\n3 Manera - Xile Cincinnati per sobre d'espaguetis amb formatge cheddar\n4 Way - Xile Cincinnati sobre espaguetis amb formatge cheddar, amb ceba tallada o faves\n5 Way - Xile Cincinnati sobre espaguetis, amb les dues cebes tallades i les mongetes\nJerry i la seva dona, Pam, que adoren el seu chili Cincinnati, els agrada servir els seus espaguetis, però també en gossos calents, i amb Fritos a la part superior.\nTambé els agrada fer-se el seu favorit & ldquo; Walking Tacos & rdquo ;, que es troba en un bol amb una mica d’enciams triturats, chili, formatge ratllat, crema agra i fritos. També mesclen tot això en una bossa petita de Frito. Bonic!\nAixò és els meus amics! Espero que gaudiu del vostre xile de Cincinnati! És realment únic! Un xili com cap altre!\nM'encanta escoltar què en penses.\n4,8 de 10 vots Imprimeix la recepta de xili Cincinnati Temps de preparació 10 minuts Temps de cocció 2 hores Temps total 2 hores 10 min El chili Cincinnati és un chili a diferència de qualsevol altre, farcit amb una barreja d’espècies mediterrànies i pols de xile, un estimat favorit regional. Feu-la aquesta nit amb aquesta recepta. Curs: Plat principal, sopa Menjar: americà Paraula clau: chili, recepta Riu: 8 Calòries: 336 kcal Autor: Mike Hultquist Ingredients\n1 quart + una tassa de suc de tomàquet en conserva\n4 cullerades de chili en pols més o menys segons es desitgi\n1,5 culleradetes de vinagre Vaig utilitzar vinagre de vi negre\nCombina tots els ingredients en una olla gran. Submergiu la ceba.\nTrenqueu la vedella sense cuinar tan bé com pugueu.\nCoure-ho a foc mitjà-baix, destapat durant dues hores, remenant cada 20 minuts.\nTreure la ceba i les fulles de llorer.\nServiu amb els vostres fixins preferits.\nxoriço i arròs\n3 Manera - Xile Cincinnati sobre espaguetis amb formatge cheddar\n5 Way - Xile Cincinnati sobre espaguetis, amb les dues cebes tallades o mongetes\nO bé, serveix-ho a sobre d’un hot dog amb mostassa, ceba i formatge cheddar triturat.\nDades nutricionals Quantitat de recepta de xili de Cincinnati per ració Calòries 336 Calories de greixos 207 % Valor diari* Greix 23g 35% Greixos saturats 8g 40% Colesterol 80mg 27% Sodi 1032mg 43% Potassi 756mg 22% Hidrats de carboni 11g 4% Fibra 2g 8% Sucre 6g 7% Proteïna 21g 42% Vitamina A 1890IU el 38% Vitamina C 29,6mg 36% Calci 58mg 6% Ferro 3,8mg el 21% * Els valors diaris percentuals es basen en una dieta de 2000 calories. Pin1K Share30 Yum6 Tweet Email 1K Share


CRÒNICA DISSABTE CANDELERO – AFA Paco Candel\nby afapacocandel · 9 de Maig de 2022\nDesprés d’un primer ajornament degut al mal temps, per fi va arribar el passat dissabte 30 d’abril, el gran dia de reobrir l’escola Paco Candel a les famílies. Teníem moltes ganes i expectació per retrobar-nos en persona i poder compartir, riure i gaudir dins la nostra escola.\nEns esperava un dia ple d’activitats i emocions que, sens dubte, va suposar una injecció d’energia, bon rotllo i germanor per totes les famílies que formem part d’aquesta comunitat educativa.\nTot va començar amb una reunió convocada pels cursos de P3 i P4 per poder donar a conèixer el projecte de l’AFA, presentar-nos a les famílies i que coneguessin la feina que es fa a les diferents comissions i també a les seves vocals.\nTambé vam poder compartir amb les famílies els plànols del projecte de construcció de la nova escola i mostrar detalls de la proposta del que esdevindrà el Paco Candel. Vam poder veure una petita exposició amb imatges del disseny, en el que hi ha dipositades moltes expectatives. Les famílies també van poder preguntar i aclarir dubtes. Quedarà una escola xulíssima!!\nDes de primera hora del matí, els nens i nenes van poder gaudir dels inflables que hi havien instal·lats al pati i s’ho van passar d’allò més bé saltant, rodolant i jugant sense parar.\nA tot l’espai del pati vam poder participar en diferents tallers i activitats que les famílies i els infants van crear i en els que vam poder desenvolupar la nostra vessant més artística i creativa en grup.\nHi havia taller de pintacares, contacontes i manualitats, en els quals vam aprendre, entre d’altres coses, a fer uns punts de llibre fantàstics en forma de drac. Va ser genial veure com els infants i les famílies s’ajudaven, ensenyaven les unes a les altres i col.laboraven per passar una estona divertida que va crear un caliu molt especial.\nA les 12h els nens i nenes van fer una gimcana al pati i s’ho van passar d’allò més bé amb la Cristina anant amunt i avall i cooperant en equip com una pinya.\nHa estat una experiència molt enriquidora i una oportunitat per enfortir els\nvincles que ens uneixen com a famílies i el sentiment de complicitat que ens permet ser cada dia una comunitat més forta i cohesionada, capaç d’aconseguir grans fites.\nFormar part de tot això ens fa millorar com a famílies, com a escola i com a part de l’engranatge d’un sistema d’educació pública que ha d’ajudar a fer créixer als nostres fills i filles perquè esdevinguin persones adultes felices i compromeses amb el seu entorn. Si actes com aquest dissabte candelero serveixen per posar el nostre granet de sorra per aconseguir-lo, podem dir REPTE SUPERAT!!!\nMoltíssimes gràcies a totes aquelles famílies que ho han fet possible, esperem poder repetir-ho aviat, sou les millors!!!.\nTags: afapacocandeldissabte candelero\nNext story DIA INTERNACIONAL DE LES FAMÍLIES\nPrevious story FELIÇ DIADA DE SANT JORDI


Cronologia | La repressió franquista a Manresa en la veu de les víctimes\nen la veu de les víctimes\nEspanya Catalunya Manresa\n1-1: es comença a aplicar la “Redención de Penas por el Trabajo”, inspirada, en nom de Franco, pel pare jesuïta Pérez del Pulgar.\n10-2: llei de depuració de funcionaris públics, amb la finalitat d’assegurar la fidelitat i la submissió a la dictadura franquista per part dels treballadors de l’Administració.\n13-2: promulgació de la Llei de responsabilitats polítiques.\n1-4: final de la guerra civil. Franco, dictador de tot l’Estat.\nAbril: un mínim de 367.000 persones han estat fetes presoneres de guerra i internades en camps de concentració per l’exèrcit de Franco entre 1936-1939.\nAbril: milers de vençuts són tancats en presons i camps de concentració del País Valencià (Albatera, Sant Miquel dels Reis, Portaceli i d’altres), després de no haver pogut fugir per mar.\n28-4: La “Hoja Oficial de Alicante” xifra en 6.800 el nombre de presoners republicans al camp de concentració de l’Albatera (Alacant). Tanmateix, diversos testimonis de supervivents fan pujar la xifra al voltant dels 20.000 presos.\nMaig: existeixen 104 camps de concentració arreu de l’Estat. Aquesta xifra pot arribar als 150 si comptem els camps més provisionals i els centres d’evacuació (al 1937, en el primer any de guerra, ja existien 72 camps de concentració franquistes, amb 33.369 presoners).\nJuliol: el comte Ciano, ministre d’afers exteriors de Mussolini, afirma que els empresonats a Espanya “no són presoners de guerra sinó esclaus de guerra”.\nJuliol: obligació per als presos d’assistir i participar a les cerimònies religioses.\nJuliol: 4.740 reclusos polítics a la presó de Torrero (Saragossa), en un espai pensat per pocs centenars de persones.\n8-9: es crea per llei el Servei de Colònies Penitenciàries Militaritzades, amb la finalitat de nodrir de reclusos les obres que necessitessin els respectius departaments ministerials i també empresaris particulars.\nOctubre: s’estableix l’obligació per als presos de cantar “todos los himnos nacionales”, amb la finalitat d’humiliar encara més els vençuts.\nNovembre: mor, a l’exili, Antonio Machado.\nDesembre: 550.000 persones es troben pràcticament en situació de reclusió per motius polítics. Aquesta xifra inclou, a més dels empresonats, els detinguts en camps de concentració, els batallons disciplinaris i els treballs forçats en zones devastades.\nEntre els anys 1936-1942 passen gairebé 500.000 presoners pels camps de concentració franquistes.\nEntre els anys 1937-1940 funcionen els Batallons de Treballadors de Presoners de Guerra (BT), unitats disciplinàries militaritzades on es realitzen treballs forçats.\n26-1: les tropes franquistes entren a Barcelona.\n29-1: comencen els ingressos de dones a la presó de Les Corts, a Barcelona.\n10-2: les tropes franquistes ocupen la frontera catalanofrancesa.\nFebrer: els camps de refugiats del Rosselló –Argelers, Sant Cebrià de Rosselló, el Barcarès, el Voló i d’altres- reben una allau de refugiats espanyols (440.000, la meitat d’ells militars).\nFebrer: la conquesta de Catalunya provoca també la captura de 180.000 presoners de guerra, que seran amuntegats en diversos camps de concentració, els més importants a Barcelona (Horta, El Cànem).\n10-2: comencen els afusellaments al Camp de la Bota. Entre els anys 1939-1952, un total de 1.717 persones seran executades a Catalunya (entre elles, 11 dones).\n16-2: es prohibeix per decret l’ús del català.\nTardor: 15.000 reclusos a la presó Model.\nNovembre: 2.916 presoneres tancades a la presó de Les Corts.\nNovembre: 28 Batallons de Treballadors forçats escampats arreu de Catalunya.\nDesembre: a causa de la Guerra Civil, Catalunya ha perdut entre 130.000 i 150.000 persones (comptant morts i exiliats), xifra superior al 4,5% de la població existent el 1936.\n24-1: les tropes franquistes ocupen Manresa. El carlí Domènec Prunés serà el primer alcalde franquista de la ciutat.\n7-2: es declaren cessats tots els empleats i obrers de l’Ajuntament nomenats des del 18 de juliol del 1936 fins el 24 de gener del 1939.\nFebrer: a partir d’aquesta data i en els anys següents, un total de 157 persones de la comarca del Bages seran executades al Camp de la Bota (9’67% del total de les comarques barcelonines).\n9-2: forces de la Guàrdia Civil treuen 9 detinguts de Súria de la presó de Manresa i els assassinen prop de can Maçana. Tanmateix, un d’ells, Josep Nin, malferit, aconsegueix de sobreviure.\n23-3: els funcionaris de l’Ajuntament sospitosos de no ser addictes al nou règim són suspesos de feina i sou. Aquesta mesura afectarà a molts empleats municipals.\n20-4: Lluís Mas Pons, advocat, mestre, dramaturg, poeta i secretari de l’Ajuntament de Manresa, ingressa a la presó a causa dels papers requisats i traslladats a Salamanca.\n27-4: Agustí Espinalt Sanllehí, ex-regidor d’ERC de l’ajuntament republicà, és afusellat al Camp de la Bota.\nAgost: el comandament de Manresa té unitats de presoners, pertanyents a 3 companyies de Batallons de Treballadors, escampades a diversos indrets del territori català.\n1-1: 4.067 reclusos polítics a la presó de Torrero (Saragossa).\n25-1: el col·lapse de l’administració, la pressió econòmica i els creixents conflictes penitenciaris fan que, a partir d’aquesta data, el govern comenci una estratègia d’excarcelació mitjançant indults consecutius que impliquen reduccions de penes per als presos ja condemnats.\n26-1: creació dels sindicats verticals, dependents de la Falange.\nMarç: a la presó d’Alacant, es crea el comitè provincial del PSOE.\nMarç: allau de motins a les presons espanyoles a causa de llur massificació, que les fa difícils de controlar.\n1-3: Ley de represión contra la masonería y el comunismo.\n30-3: Ordre sobre la permanència de nens a les presons, que afavoreix les deportacions infantils des dels centres penitenciaris (on molts estaven amb les seves mares presoneres) cap a organismes dependents de l’Estat.\nAbril: 24 presos són morts en el seu intent d’evadir-se de la presó de Talavera de la Reina. Altres 16 aconsegueixen fugir, però 14 d’ells seran posteriorment capturats i afusellats al mateix pati de la presó.\nAbril: una dona és afusellada per haver intentat fer entrar un cistell amb pistoles i bombes de mà a la presó d’Alzira.\nAbril: un motí dels condemnats a mort a la presó de Còrdova permet la fuga de 9 presos. Novament capturats, són afusellats, com a escarment, a la mateixa presó.\n5-4: nou decret d’indult governamental.\nJuny (fins finals del 1942): entren en funcionament els Batallons Disciplinaris de Soldats Treballadors (BDST), formats per soldats de lleva que feien el servei militar però que havien lluitat durant la guerra amb l’exèrcit republicà i, com a càstig, són obligats a fer treballs forçats.\n4-6: nou decret d’indult governamental.\n12-7: Ley de Seguridad del Estado.\nOctubre: a la presó Model de València hi ha més de 10.000 presos.\n1 d’octubre: nou decret d’indult governamental.\n23-10: entrevista de Franco i Hitler a Hendaia.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 233.000 persones.\n6-12: comencen les obres del Valle de los Caídos.\n17-12: indult de reducció de pena que afecta als presos condemnats a 20 anys i més.\nFebrer: detenció de la primera estructura clandestina del PSUC a l’interior: 52 militants, 13 dels quals eren dones.\nJuliol: desapareixen els Batallons de Treballadors i són substituïts pels BDST.\nJuliol: entren clandestinament a Catalunya els primers grups del Front Nacional\nde Catalunya (FNC).\nNeix a la presó Model de Barcelona la revista clandestina catalana “L’Espurna”, sota la tutela del POUM.\n13-9: la Gestapo deté el president Lluís Companys i el lliura a la policia espanyola.\n15-10: execució de Lluís Companys a Montjuïc.\n23-10: arriba a Barcelona Heinrich Himmler, cap suprem de la policia del Tercer Reich.\n24-12: Josep Irla i Bosch es converteix en president de la Generalitat de Catalunya a l’exili.\n7-2: cessament oficial dels funcionaris municipals considerats no addictes al règim.\n13-3: Juan Gijón Criado, presoner del Batalló de Treballadors nº 125 de Manresa rep un informe negatiu de l’Ajuntament falangista del seu poble. Això suposarà la seva condemna a mort en un consell de guerra posterior.\n18-3: un militar, Fidelio Torres, president del tribunal de Depuració de Manresa.\n14-6: a la sala d’actes de l’actual Institut “Lluís de Peguera” es realitza un consell de guerra contra 41 acusats, entre els quals Pedro Cascales Nicolás, Maties Rius Lopez i Josep Pla Lladó. De les persones que foren condemnades a mort en els diferents consells de guerra que es realitzaren a la Manresa de la postguerra, almenys 25 d’elles foren afusellades al Camp de la Bota.\n20-7: el jutge instructor provincial nº3 incoa un expedient contra el farmacèutic, intel·lectual i destacat catalanista republicà Antoni Esteve i Subirana.\nEl psiquiatre i coronel de l’exèrcit Vallejo Nájera afirma que la tutela de l’Estat és necessària “para combatir la propensión degenerativa de los muchachos criados en ambientes republicanos”.\n21 i 24 de gener: lleis penalitzadores de l’avortament i els anticonceptius. L’avortament és considerat “un crimen contra el Estado”.\n12-2: entrevista de Franco i Mussolini a Bordighera.\n1 d’abril: indult per als presos condemnats fins a dotze anys.\n2-7: s’ordena la incorporació a files dels mossos de les quintes del 36 al 41 que estiguin en situació de presó atenuada o en llibertat condicional. Són enviats a Batallons Disciplinaris de Soldats Treballadors Penats (BDSTP) on hauran de realitzar treballs forçats.\nNovembre: un huracà malmet la presó de dones de Santander. Les recluses seran distribuïdes a les presons d’Amorebieta, Saturrarán i Barbastre.\n20-11: creació de “prisiones especiales” per a “mujeres caídas”.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 159.000 persones.\n4-12: Llei que permet que els nens que no recordin el seu nom, han estat repatriats o de pares il·localitzables (afusellats o empresonats) puguin ser inscrits al Registre Civil amb un nom diferent, a criteri dels tribunals de menors.\n15-5: execució d’Otili Alba, secretari del PSUC a l’interior.\n22-7: l’emissora Radio España Independiente, amb programació en català, comença a emetre des de Moscou.\n8-11: primer enfrontament violent a Catalunya entre el maquis i la Guàrdia Civil.\n29-3: bateig i comunió d’una reclusa de la presó de Manresa.\nNovembre: un pres es fuga aprofitant un trasllat. Els soldats que el custodiaven de la caserna a la presó són expedientats.\n140 presoners del Destacament Penal de Manresa treballen per a la construcció d’un pont sobre el riu Cardener (davant l’estació de la RENFE).\nGener: 9.050 nens i nenes, els pares dels quals estan a la presó, es troben sota la tutela de l’Estat, en establiments públics i escoles religioses. Voluntat política d’arrancar-los de les seves famílies.\n28-3: mor, a la presó d’Alacant, el poeta Miguel Hernández.\n17-6: Creació de les Corts franquistes.\n1-7: encara hi ha 50.000 presoners en els diferents camps de concentració existents arreu d’Espanya.\nAgost: des del 1939, han entrat en funcionament 6 agrupacions de colònies penitenciàries arreu de l’Estat.\n26-9: suïcidi induït de la dirigent comunista Matilde Landa a la presó de Palma de Mallorca.\nOctubre: indult que afecta els presos condemnats fins a 14 anys i 8 mesos.\nDesembre: existeixen 68 “Destacamentos Penales”, amb 5.401 presos polítics que han de fer treballs forçats.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 124.000 persones.\n24-7: el dirigent sindicalista Joan Peiró i Belis és executat a Paterna.\nNovembre: els soldats catalans a Melilla creen clandestinament la revista “Catalunya”.\nNovembre: detinguts 40 militants del Front Nacional de Catalunya.\nDes del final de la guerra, 35.000 reclusos han ingressat a la presó Model de Barcelona.\n26-2: detenció dels membres de la CNT-FAI Jaume Charles Balp i Florenci Mas Gibal, juntament amb els col·laboradors Pere Ribas Munné i Sebastià Vilaplana Duch.\n7-4: detenció a Manresa d’Agustí Bayona Roy, líder de la UGT a Solsona.\n13-6: detenció de Fermín Fibas Arenillas (CNT-FAI).\n2-7: diversos acusats antifeixistes són sotmesos a consell de guerra, entre els quals Francesc Vila Pujantell (CNT) i Felip Aguilar Prat (POUM).\n17-7: consell de guerra contra el manresà Rossend Ventura Gomà (CNT-FAI) i Joan Lloret Bardona (comitè revolucionari de Sant Vicenç de Castellet).\n8-9: detenció de Ramon Planas Soler, qui venia clandestinament de França i sense documentació.\n31-12: un presoner del Destacament Penal, Marcel·lí Sobrevias Circuns, ferit en les obres del pont de l’estació.\nGener: 12.042 nens i nenes, de pares empresonats, estan sota la tutela de l’Estat.\nGener: indult que beneficia als presos de més de 70 anys condemnats a cadena perpètua.\nCreació del “Servicio de Libertad Vigilada”.\n9 dones d’una expedició de presoneres de Guadalajara, Los Alcázares, Las Ventas i Ciudad Real moren a l’arribar a la presó de Les Corts a causa de les pèssimes condicions del seu trasllat.\n14-4: s’instauren a Espanya les cartilles de racionament.\nDesembre: existeixen 95 “Destacamentos Penales”, amb 11.554 presos, 5.000 presos més treballen a les “Colonias Penintenciarias Militarizadas”, i uns 4.000 presoners estan a les ordres de la Dirección General de Regiones Devastadas.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 74.000 persones.\nMaig: amb la detenció de 22 persones cau la direcció del PSUC.\nJuny: fuga de cinc membres del PSUC -4 homes i 1 dona- de les presons Model i Les Corts.\nOctubre: se celebra a Barcelona el primer ple de la CNT de Catalunya i es reorganitza el Comitè Regional.\nNovembre: són detinguts 83 militants del Front Nacional de Catalunya.\nEs funda a Barcelona l’editorial clandestina “La Sirena”, creada per Josep Palau i Fabre.\nLa presonera Clara Pueyo (del PSUC) aconsegueix fugar-se de la presó de Les Corts.\n20-2: detenció de Rafael Corvinos Barraca (antic president del Comitè Revolucionari de Manresa) i de Joan Espinalt.\n17-5: el metge Josep Montardit, nou alcalde de Manresa (ja ho havia estat durant la dictadura de Primo de Rivera).\n11-7: l’alcalde Montardit atorga la Medalla de la Ciutat al ministre de Treball José Antonio Girón.\nGener: 12.000 nens, fills de presos republicans, sota la tutela de l’Estat.\n2-5: es crea a Espanya el Documento Nacional de Identidad (DNI).\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 54.000 persones.\n23-12: promulgació d’un nou Codi Penal.\nComencen a editar-se clandestinament a Barcelona les revistes “Solidaridad Obrera” (CNT), “La Batalla” (POUM) i “Treball” (PSUC).\n13-4: detenció de Joan Puig Pons, de la CNT-FAI, qui s’havia escapat del camp de treball de Morella, on complia una condemna de 30 anys.\n25-4: requisitòria contra Martí Ribera Francisco qui, alliberat de la presó de Manresa, no va anar a viure a la localitat on havia estat desterrat.\n23-5: detenció de Josep Creus Solà (de Navarcles) per haver desertat dues vegades d’un batalló disciplinari de Lleida.\n30-5: edicte del jutge Juan Prats Riera perquè comparegui Antonio Martínez, qui havia estat president de la CNT de Súria.\n10-8: la Junta Local de Llibertat Vigilada ordena presentar-se als “libertos”.\n21-9: obligats a comparèixer davant el jutjat militar diversos membres de la CNT-FAI.\nLa salutació feixista –a la romana- deixa de ser obligatòria.\n18 de juliol: promulgació del Fuero de los Españoles i de la Ley de Referéndum Nacional.\nAprovació de la Nueva Ley de Educación Primaria que només permet l’ensenyament del castellà.\n9-10: indult total, un cop finalitzada la II Guerra Mundial.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 43.000 persones.\nAbril: detenció de més de 200 militants del PSUC.\nAgost. Es produeixen vagues en algunes fàbriques de Barcelona –entre les quals La Maquinista- per a celebrar la rendició japonesa.\nAlmenys 422 presos han mort a la Model des del final de la guerra, i 169 més a la presó de Lleida\n6-7: Joan Prat Pons és designat nou alcalde després de la dimissió de Montardit.\n29-9: edicte pels “libertos” de la Junta Local de Libertad Vigilada conforme en la següent presentació que facin han de precisar on treballen i llur sou.\n9-2: l’ONU condemna el règim franquista i diversos països democràtics retiren els seus ambaixadors d’Espanya.\nAbril: vaga de fam de les preses polítiques de Las Ventas (Madrid).\nEntre els anys 1938-1946, 116 dones i 56 nens han mort a la presó de Saturrarán (Guipúscoa), especialitzada en els casos de “mujeres extremadamente rebeldes y peligrosas para el nuevo orden de España”.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 36.000 persones..\nGener: a la presó de dones de Les Corts, a Barcelona (un antic convent amb capacitat per a 100 recluses) hi ha encara amuntegades unes 1.800 preses polítiques, a més de 500 qualificades com a comunes.\n7-2: Amb motiu del Día del estudiante caído esclata un petard a la Universitat de Barcelona, i els estudiants falangistes, com a represàlia, interroguen i torturen diversos estudiants catalanistes.\nFebrer: es constitueix clandestinament la Federació Nacional d’Estudiants de Catalunya (FNEC).\nJuny: són detinguts alguns membres de la FNC.\nOctubre: exploten a Barcelona diverses bombes (a l’obelisc de la Victòria, a la CNS –Central Nacional Sindicalista-, al govern militar i en alguns locals de la Falange).\n25-1: comença un conflicte laboral a la fàbrica Bertrand i Serra (“La Fàbrica Nova”), que derivarà en vaga i que acaba generalitzant-se a tota la ciutat i escampant-se a altres localitats catalanes.\n30-1: el governador civil de Barcelona amenaça als treballadors de la Fàbrica Nova.\n5-2: un tren procedent de Manresa embesteix, a l’alçada de Rajadell, a Bonaventura Piqué Betriu, de 55 anys, qui caminava per la via, de retorn a casa, després d’haver estat pres al penal de El Dueso.\n20-2: requeriment judicial perquè es presenti Francesc Farreras i Duran, “en ignorado paradero” (Farreras, futur president del Parlament de Catalunya a l’exili, es trobava exiliat a Mèxic).\nJoaquim Amat-Piniella acaba la redacció de “K.L. Reich”, sobre la seva experiència al camp nazi de Mauthausen. La novel·la, escrita originalment en català, no es pogué publicar, en castellà, fins el 1963 per problemes amb la censura franquista i havent hagut de suprimir l’autor diversos fragments.\nDesembre: la causa núm. 32.284 instruïda pel delicte de “saca y asesinato de presos de la cárcel de Manresa” –en referència als fets del 9 de febrer del 1939- era sobreseguda, sense que ningú fos declarat culpable d’aquelles morts.\n6-7: aprovació del referèndum sobre la Ley de Sucesión a la Jefatura del Estado.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 38.000 persones.\nFebrer-març: nova actuació de la policia contra el PSUC: detenció de més de 100 militants i punt i final de la lluita armada per part dels comunistes catalans, que es començaran a infiltrar en els sindicats verticals.\nMarç: desarticulació de les forces de la CNT a Barcelona.\n27-4: es celebren les festes d’entronització de la Mare de Déu de Montserrat, que es converteixen en un acte d’afirmació catalanista.\nDesembre: tenen lloc noves vagues i moviments obrers reivindicatius en diferents empreses de diverses poblacions catalanes.\n11-3: l’alcalde demana diners al govern per tal de fer una nova presó.\nMaig: diversos ciutadans, sospitosos de no ser addictes al règim, són tancats preventivament a la presó amb motiu de la propera visita del general Franco.\n20-5: Franco fa la seva primera visita a Manresa. Entre altres llocs, visita la Pirelli i la Fàbrica Nova, principal escenari de la vaga obrera de l’any anterior.\n1-7: l’alcalde Joan Prat Pons lliura la Medalla d’Or de la Ciutat a Franco, a Madrid (Palacio del Pardo). La comitiva municipal ho va aprofitar per sol·licitar una presó, el Banc de Crèdit Local, la supressió dels passos a nivell i la construcció d’un baixador.\nJuliol: el governador civil de Barcelona, Eduardo Baeza, visita Manresa per fer-ne un seguiment i control especial com a conseqüència de la vaga de la Fàbrica Nova de l’any anterior.\n5-7: nota de l’alcaldia obligant a anar a votar el referèndum de la llei de Successió.\n27-7: apareixen les primeres monedes amb el lema Franco Caudillo de España por la gracia de Dios.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 37.000 persones.\n26-6: es produeixen diversos enfrontaments entre membres de la CNT i la policia.\nOctubre: el PCE i el PSUC decideixen dissoldre les guerrilles.\nNovembre: es celebra a Barcelona un consell de guerra contra diversos membres de la CNT.\n11 de març: el governador civil torna a visitar Manresa pel mateix motiu que el juliol de l’any anterior.\n25-I: vaga de fam de les presoneres antifranquistes del penal de Segòvia, amb motiu del càstig a una companya que havia denunciat els maltractaments de la presó i les injustícies del dictador Franco a una advocada xilena.\nUna dona, detinguda a Tarragona quan intentava donar a Franco una carta demanant clemència pel seu marit, empresonat per republicà.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 36.000 persones.\n3-3: el falangista José Maria Piñol mor en un atemptat de militants llibertaris a Barcelona.\nMaig: esclaten diverses bombes als consolats de Brasil, Bolívia i Perú de Barcelona, arran del vot favorable d’aquests països a l’entrada d’Espanya a l’ONU.\n1-6: 10 bombes exploten a Barcelona, coincidint amb la visita de Franco.\nNovembre: arran d’un enfrontament armat moren a Barcelona un policia i sis cenetistes.\n29-10: nova visita del governador civil pels mateixos motius que el 1947 i 1948.\nEncara hi ha milers de dones empresonades a Las Ventas (Madrid) en un espai pensat per a 500 persones.\n4-11: l’ONU deixa sense efecte les mesures contra Espanya.\nDesembre: la població reclusa és d’un mínim de 30.000 persones.\n24-2: el cenetista Manuel Sabaté i Llopart, germà del guerriller “Quico”, que havia entrat clandestinament al país, mor a garrot.\n23-4: esclaten vagues generals a Biscaia i Guipúscoa. Hi haurà més de 2.000 detinguts.\nFebrer: inici de la vaga de tramvies a Barcelona que es convertirà en una vaga general.\n23-2: es declara a Barcelona un boicot als tramvies, a causa de l’augment d’un 40% en el preu dels bitllets.\n6-3: el preu del bitllet de tramvia torna a ser el d’abans de la vaga.\n12-3: diverses fàbriques barcelonines es declaren en vaga. El conflicte s’estén el dia següent a altres poblacions catalanes.\nAbril: la Paperera de València es declara en vaga, en solidaritat amb les aturades catalanes.\n21-2: hi ha 30.130 reclusos a les presons, 793 per “rebelión marxista”, mentre que 4.582 hi estan “por delitos no comunes posteriores al 1 de abril del 1939”.\n21-3: es suprimeix el racionament del pa.\nOrdre ministerial que imposa la “Formación del Espíritu Nacional” com a assignatura obligatòria.\nDesprés d’anys de gestions –amb la participació, per part franquista, de Carlos Sentís- la Comissió Internacional contra el Règim Concentracionari visita, per fi, unes quantes presons franquistes i pot parlar amb alguns presos, els quals denuncien la pràctica de la tortura i d’altres maltractaments com un fet habitual. No se’n derivaran, però, resultats pràctics.\n14 de març: cinc membres de la CNT són els darrers afusellats al Camp de la Bota de Barcelona.\n23 d’abril: el cap guerriller Manco de la Pesquera és capturat a Corts de Pallars i executat el 10 de desembre del 1955.\nMaig: després de la caiguda de la direcció del POUM a l’interior, el partit deixa d’existir a la pràctica.\n27-8: signatura del Concordat entre la Santa Seu i el govern espanyol.\n26-9: signatura dels acords econòmics i militars amb els Estats Units.\nLey de Ordenación de la Enseñanza Media: obligatorietat per a les nenes de cursar les “enseñanzas del hogar”, impartides per la Sección Femenina de la Falange.\nDeixa de funcionar la presó de Les Corts. Les internes són traslladades a la Model.\nPosteriorment, l’antic edifici de la presó serà enderrocat amb motiu de les obres de “El Corte Inglés-Diagonal”.\nFebrer: la policia aconsegueix afeblir el Moviment Socialista de Catalunya (MSC) amb la detenció d’una bona part de la seva direcció.\nDesembre: des del final de la guerra, hi ha hagut 3.500 afusellaments a Catalunya.\nDesembre: enfrontament entre la Guàrdia Civil i membres del PSUC, en el qual moren tres dels seus militants.\nAmb la detenció de la direcció de la CNT, el sindicat queda pràcticament desmantellat.\n2-4: arriben al port de Barcelona, repatriats des d’Odessa, presoners de la División Azul.\nEs desmantellen els darrers batallons de treballadors forçats.\n5 d’agost: Josep Tarradellas és elegit a Mèxic president de la Generalitat a l’exili.\n8 de desembre: Espanya és admesa a l’ONU.\nNeix el moviment Catòlics Catalans (CC), integrat, entre d’altres, per Jordi Pujol i Soley.\n8-11/2: protesta dels estudiants de la Universitat de Madrid.\nNovembre: esclaten vagues obreres a Astúries i el País Basc.\n21-3: l’assassinat a Montjuïc d’un comissari de policia és atribuït als guerrillers Quico Sabaté i Josep Lluís i Facerias.\n6-11: manifestació d’estudiants a Barcelona en favor de la llibertat d’Hongria, que es transforma en un acte contra la dictadura.\n7-11: el governador de Barcelona tanca la Universitat de Barcelona a causa dels incidents estudiantils.\nDesembre: té lloc una nova vaga de tramvies a Barcelona provocada també per l’augment de les tarifes.\nPrimavera: reunió local d’Acció Catòlica a la qual hi assistí Jordi Pujol.\n25-2: tecnòcrates del Opus Dei entren al govern de Franco.\n21-2: té lloc a la Universitat de Barcelona, com a resposta a les sancions imposades als estudiants detinguts pels fets dels darrers mesos, la I Assemblea Lliure d’Estudiants, amb el resultat de nombroses detencions, multes i expulsions.\nJuny: diversos membres del grup Nova República són detinguts a Barcelona.\n30-8: el guerriller Josep Lluís i Facerias és mort per la policia al barri barceloní del Verdum.\n17-5: Ley Fundamental de Principios del Movimiento\n7 de maig: mor Joan Comorera, històric dirigent del PSUC, al penal de Burgos.\nCreació de la Solidaritat d’Obrers Cristians de Catalunya.\nJosep Moll Vall, nou alcalde de Manresa\n21-6: Pla d’Estabilització\nJuliol: fundació d’ETA.\nGener: manifest fundacional de la Nova Cançó.\n19-6: el PSUC impulsa la convocatòria a Catalunya de la Huelga Nacional Pacífica.\nGener: es funda a Astúries el sindicat clandestí Unió Sindical Obrera (USO).\n21-9: el govern aprova el decret llei per a la repressió de la rebel·lió militar, el bandidatge i el terrorisme, el qual permet que qualsevol delicte que es pugui atribuir a una d’aquestes tres categories, passi a ser jutjat pels tribunals militars. En aplicació d’aquest decret, del 1960 al 1975 disset persones seran executades a tot l’Estat espanyol.\n5-1: mort del guerriller anarquista Quico Sabaté a Sant Celoni.\n7-1: la campanya contra el director de “La Vanguardia”, Luis de Galinsoga, aconsegueix finalment que sigui destituït.\nMarç: surt a la llum el manifest Per la llengua catalana, en reivindicació de l’ensenyament i la normalització del català.\n19-5: Fets del Palau. Un grup d’assistents a un concert canten el Cant de la Senyera. Són detingudes 20 persones, entre elles Jordi Pujol, qui serà jutjat i condemnat a set anys de presó.\n18-5: el ministre José Solís inaugura la Casa Sindical.\n30-8: Espanya abandona el protectorat del Marroc.\n12-1: vaga general de la Universitat de Barcelona.\n11-7: es funda Òmnium Cultural.\n7 de febrer-7d’abril: inici de la vaga minera a Astúries.\n5 i 6 de juny: reunió a Munic de 118 delegats de l’oposició democràtica (el règim ho anomenarà contubernio de Munic).\nEntre els anys 1940-1962 uns 10.000 presoners polítics han estat construint el Canal del Baix Guadalquivir (“Canal de los Presos”).\nFebrer: es produeixen a Catalunya diverses vagues i aturades en solidaritat amb els miners asturians.\nMaig: esclat d’un important moviment vaguístic a diferents poblacions catalanes, punt de partida de conflictes laborals posteriors.\n25-5: carta de 115 intel·lectuals catalans contra la repressió i en demanda de llibertat d’expressió i respecte a la cultura de les minories nacionals.\n22-9: es celebra un consell de guerra contra diversos membres de les Joventuts Llibertàries. Jordi Conill és condemnat a mort, tot i que el 9 d’octubre li és commutada la pena.\n9-3: noves normes de censura cinematogràfica.\n20-4: és afusellat el dirigent del PCE, Julián Grimau.\n9-5: creació del Tribunal de Orden Público (TOP), amb la finalitat de jutjar els “delictes” de caràcter polític i “subversiu”. Entre els anys 1963-1968, el TOP processarà més de 2.000 persones.\n28-12: I Plan de Desarrollo.\n30-3: consell de guerra contra diversos membres del PSUC.\n2-6: manifestació a la Rambla de Barcelona en protesta contra l’execució de Julián Grimau.\n7-8: la Guàrdia Civil mata el guerriller Ramon Vila i Capdevila (Caracremada), prop de Balsareny.\nEl règim franquista celebra els 25 años de paz.\n5-5: vaga dels miners a Astúries.\n2-9: creació de la Comissió Obrera del Metall a Madrid.\n20-11: es crea la Comissió Obrera Central de Barcelona a l’església de Sant Medir.\nRamon Soldevila Tomasa, nou alcalde de Manresa.\nFebrer-març: incidents estudiantils a Madrid.\n23-2: manifestació de 3.000 obrers davant la CNS de Barcelona per lliurar la plataforma reivindicativa de les CCOO. Es produeixen 100 detencions.\nMarç: manifestacions d’estudiants exigint la supressió del SEU. Tancament de la Universitat de Barcelona.\nNovembre: judici als membres de les CCOO de Barcelona i manifestacions de protesta.\n24-3: tancament definitiu de la caserna militar del Carme.\nGener: disturbis a les universitats espanyoles, en demanda d’un sindicat democràtic.\n9-4: entra en vigor la nova llei sobre premsa i impremta (Llei Fraga Iribarne).\n14-12: referèndum per aprovar la Ley Orgánica del Estado\n9-11 de març: la “Caputxinada”. Estudiants tancats al convent dels caputxins de Sarrià creen el Sindicat Democràtic d’Estudiants. L’assalt de la policia al convent estimularan el primer gran moviment unitari d’oposició: la Taula Rodona Democràtica.\n12-5: manifestació de 130 capellans a Barcelona contra la tortura i la repressió arran de la Caputxinada. Forta càrrega policial.\nConstitució de la Comissió Obrera Nacional de Catalunya (CONC).\n2-7: segona visita de Franco a Manresa, procedent de Berga. A l’entrada de la ciutat per la Carretera de Vic, al pont de ferro, s’aixecà un arc triomfal de benvinguda. És rebut per l’alcalde Soldevila.\n3-2: tancament durant 10 dies de les universitats de Madrid i Barcelona.\n16-3: les CCOO són declarades il·legals pel Tribunal Suprem.\n21-12: Carrero Blanco, vice-president del govern.\n27-1: vaga obrera a Barcelona contra la Llei sindical.\nGener/octubre/novembre: manifestacions d’obrers i estudiants a diverses ciutats espanyoles.\n12-10: la colònia de Guinea Equatorial accedeix a la independència.\n14-18 de maig: vaga de la SEAT de Barcelona.\n21-1: aldarulls a les universitats espanyoles arran de la mort de l’estudiant Enrique Ruano a les dependències policíaques.\n28-3: es declaren prescrits tots els delictes comesos abans de l’1 d’abril del 1939.\n22-7: les Corts franquistes designen al príncep Juan Carlos successor de Franco amb el títol de rei.\n17-1: tancament de la Universitat de Barcelona després de l’assalt al rectorat com a protesta per la política repressiva del rector García de Valdecasas i per l’assassinat, a Madrid, de l’estudiant Enrique Ruano per part de la policia.\nNovembre: primera acció al carrer de les associacions de veïns: 2.000 persones de la Trinitat paren el trànsit a l’autopista per demanar un semàfor.\nDesembre: s’inicien les campanyes “Català a l’escola” i “Llegiu llibres en català”.\nAl llarg de l’any, apareixen diverses pintades a la ciutat tot reivindicant el “Català a l’escola”.\nHivern: primers indicis d’oposició municipal.\n3-12: Comença el Consell de guerra de Burgos contra militants d’ETA. Es produeixen diversos incidents i manifestacions d’estudiants i obrers arreu de l’Estat contra el procés de Burgos.\n30-12: després de fortes pressions internacionals i a l’interior de l’Estat espanyol, les condemnes de mort del consell de Burgos són commutades.\nGener-octubre: conflictes laborals a diverses empreses: La Maquinista, SEAT, Philips i la SAFA de Blanes.\nNovembre-desembre: diversos actes de protesta, assemblees i manifestacions arreu del país contra el procés de Burgos.\nSetembre: sorgeix la Comissió per a la Promoció Política (CPP) en una trobada a la Cova de Sant Ignasi.\n19-12: concentració pacífica de persones contra el procés de Burgos al passeig de Pere III.\nJuliol: reforma de la Llei d’ordre públic.\nNovembre: reforma del codi de justícia i del codi penal.\nGener: s’inicien vagues a diverses empreses catalanes: Harry Walker (62 dies), La Maquinista (69 dies) i SEAT.\n7-11: acte fundacional de l’Assemblea de Catalunya, organisme unitari de l’oposició antifranquista al Principat.\nPrimavera: es celebra, a l’església de Camps, la primera sessió plenària de l’Assemblea del Bages.\nSetembre: Josep Camprubí, juntament amb altres forces del catalanisme i dels moviments d’església, promou una campanya de suport a la candidatura de procuradors a Corts formada per Joan Barenys i Xavier Cassasas.\n10-3: es convoca una vaga general després de la mort de tres manifestants durant un enfrontament entre obrers de l’empresa Bazán i la policia.\nCreació a Barcelona del grup anarquista Movimiento Ibérico de Liberación Nacional (MIL).\n14 de febrer: vaga general de l’ensenyament contra la Llei d’educació.\nMaig: l’Assemblea de Catalunya llança la campanya “Per què l’Estatut de 1932?”\nPrimera detenció i empresonament de Lluís Maria Xirinachs.\n11-6: l’almirall Carrero Blanco es nomenat Cap del Govern.\n20-12: Carrero Blanco és assassinat en un atemptat d’ETA.\n3-4: la policia mata un obrer (Manuel Fernández Márquez) durant un enfrontament amb els obrers de la tèrmica de Sant Adrià del Besòs. Vaga general a Cerdanyola i Ripollet.\n30-4: locaut a la fàbrica SEAT després de diverses vagues.\n28-10: 113 detinguts a l’església de Santa Maria Mitjancera (Barcelona) en una reunió clandestina de l’Assemblea de Catalunya.\nAbril: Segona reunió de l’Assemblea del Bages, a Fals. Coincideix amb la detenció de diversos membres de la Comissió de Solidaritat (que ajudaven als detinguts i presos polítics), entre els quals Joan Badia i Pujol, qui és torturat a la comissaria de policia de Manresa i empresonat posteriorment.\n28 d’octubre: el manresà Ramon Majó, militant del PSUC i integrant de l’Assemblea de Catalunya, és detingut a la parròquia de Maria Mitjancera, de Barcelona, juntament amb 112 persones més.\n12-2: Arias Navarro anuncia l’apertura del règim.\n23-12: Nova Ley de Asociaciones Políticas.\n8-1: un consell de guerra condemna a mort Salvador Puig i Antich, que és executat el 2 de març. El mateix dia, i com a torna, també és executat un pres comú, Heinz Chez, a la presó de Tarragona.\nJuliol-agost: intensificació de les accions armades d’ETA i el FRAP.\n27-9: execució de tres militants del FRAP i dos d’ETA. Grans protestes internacionals.\n20-11: Mor de Franco.\n22-11: jurament de Juan Carlos I com a rei d’Espanya\n4-3: 18 regidors de l’Ajuntament de Barcelona es neguen a concedir un ajut econòmic per a l’ensenyament del català. La mateixa postura és adoptada pels seus homòlegs de Girona.\nLes preses polítiques de La Trinitat (Barcelona) comencen una vaga de fam perquè no els hi permeten fer servir el català per comunicar-se amb les seves famílies.\n23 de desembre: creació del Consell de Forces Polítiques de Catalunya, òrgan polític unitari de l’oposició democràtica al franquisme.\nOctubre: nombroses detencions de membres del comitè local del PSUC, alguns dels quals seran torturats a la comandància de la Guàrdia Civil de Manresa i cinc d’ells seran tancats a la presó Model de Barcelona: Joan Sala Fainé, Jaume Sala Alegre, Josep Cònsola, Josep Fuentes Ribas i Manolo Ramos.\n3-11: Ramon Roqueta és nomenat alcalde de Manresa.\n5 i 8 de desembre: posats en llibertat els membres manresans del PSUC que encara eren a la presó Model de Barcelona. Multitudinària rebuda popular a l’estació de la RENFE de Manresa.\nLA VEU DE LES VÍCTIMES. VÍDEOS DE LES ENTREVISTES\nDocuments de manresans empresonats\nRelació de les víctimes de la Guerra Civil i el franquisme a Manresa\nWeb de la memòria i història de Manresa. Tots els drets reservats


Colòmbia – IPI-ECAI\nInici del nostre projecte com a ECAI a Colòmbia\nTemps d’espera actual des de la recepció del certificat d’idoneïtat:\ndependrà en gran mesura del perfil del menor i de les característiques i necessitats especials* que accepti cada família, si bé oscil·la entre 18-24 mesos.\nEl 26 d’octubre de 2017, l’ICAA va resoldre la convocatòria-concurs d’acreditació, en la que IPI va resultar acreditada a Colòmbia. El 9 de març de 2018, l’Instituto Colombiano de Bienestar Familiar (ICBF) va emetre la nostra resolució d’acreditació al país, moment a partir del qual ja podem col·laborar en la mediació de processos d’adopció internacional a Colòmbia.\nColòmbia ha ratificat el Conveni de la Haia de 1993, de protecció de l’infant i de cooperació en matèria d’adopció internacional.\nÉs un país amb un molt bon sistema de protecció a la infància, garantista i amb molta seguretat jurídica. La seva autoritat central, l’ICBF, és un dels organismes amb més capacitació i experiència dels estats membres del Conveni de la Haia citat anteriorment. El seu Lineamiento Técnico Administrativo del Programa de Adopción és un referent en la matèria.\nÉs un país de grans contrastos, amb un patrimoni natural i cultural extraordinari, que encara el futur amb optimisme i amb unes bases i estructures democràtiques sòlides.\nMatrimonis i/o parelles permanents de més de dos anys, indistintament de la seva orientació sexual, amb o sense fills.\nTenir més de 25 anys. Si és un matrimoni o parella permanent, n’hi ha prou si un dels dos compleix aquest requisit.\nDe 25 a 55 anys d’edat dels sol·licitants: com a mínim, infants de 0 a 5 anys i 11 mesos d’edat i, en cas de germans, el gran fins a 6 anys i 11 mesos.\nDe 55 a 59 anys: com a mínim, infants de 6 a 9 anys i 11 mesos d’ edat i, en cas de 2 germans, el gran entre 7-9 anys i 11 mesos.\nL’edat mínima per adoptar són 25 anys i han d’haver-hi 15 anys de diferència, com a mínim, entre l’adoptant i l’adoptat.\nSón adoptables els menors de 18 anys declarats en situació d’adoptabilitat.\nLes sol·licituds d’adopció de ciutadans estrangers han de complir les següents condicions:\nInfants de 0 a 6 anys: només s’accepten sol·licituds d’adopció d’infants amb necessitats especials.\nInfants a partir de 7 anys: també s’accepten sol·licituds d’adopció d’infants sense necessitats especials.\nCompromís de seguiment (ICAA, ECAI i família)\nCertificat/s d’antecedents penals\nCòpia simple passaport/s\nA l’expedient s’acaben annexant fotos de la família i del seu entorn.\nTots els documents s’han de postil·lar. IPI s’ocupa de tot.\nA través de la nostra representant, presentarem l’expedient/sol·licitud al ICBF (Autoritat Central pública) o a la IAPA (institucions d’acollida privades, acreditades i amb equips i comitès d’adopció propis). En funció del perfil sol·licitat per la família i de les possibilitats de cada via, decidirem coordinadament quina de les dues opcions de tramitació és la més adient a cada expedient. No està permès tramitar conjuntament per les dues vies.\nL’ ICBF o la IAPA, segons la via triada, valoraran l’expedient de la família i, si s’escau, ens demanaran ampliacions i/o aclariments sobre la documentació aportada.\nSi l’expedient es valora com a correcte i/o s’han esmenat les deficiències requerides, el/s sol·licitant/s seran inscrits al Registre de Candidats d’Adopció, la llista d’espera oficial per rebre una proposta assignació.\nEl ICBF o la IAPA, efectuarà la proposta d’assignació d’un infant que, a priori, encaixi amb el perfil psico-social i les capacitats treballades i expressades per la família.\nLa família viatjarà a Colòmbia en un termini aproximat de un mes/mes i mig des de l’acceptació de l’assignació. El viatge serà d’aproximadament tres o quatre setmanes.\nEl viatge inclou un període d’acoblament previ amb l’infant (normalment, d’entre 3 i 8 dies naturals), el judici d’adopció i els tràmits posteriors fins a l’obtenció de tota la documentació del menor per a la sortida del país. Per tant, és un sol viatge.\nLa família retornarà a Espanya amb el seu fill/a, on ja el podrà inscriure directament al Registre Civil, atès que és adopció plena.\nDurant el viatge, la família sempre estarà assistida per membres del nostre equip de Colòmbia.\nS’han de fer informes de seguiment postadoptiu semestrals durant dos anys en el cas d’infants de fins a 7 anys i 11 mesos, i mantenir una comunicació activa amb l’equip psicosocial d’IPI. En el cas d’infants de més de 8 anys o de grup de germans, el seguiment és semestral durant 3 anys.\n10.384.- euros per expedient\nNo s’inclouen despeses de viatge i estada a Colòmbia.\nEn cas que l’expedient es tramiti a través d’una IAPA, no està inclosa la seva tarifa, que sempre és oficial i aprovada per l’ICBF.\nTots els tràmits que es duen a terme a l’ICBF són gratuïts.\n*PERFIL DELS MENORS ADOPTABLES INTERNACIONALMENT\nActualment, a Colòmbia, les sol·licituds d’adopció de ciutadans estrangers han de complir les següents condicions:\nInfants de 0 a 6 anys i 11 mesos: només s’accepten sol·licituds d’adopció d’infants amb necessitats especials.\nSegons el criteri de Colòmbia, recollit en el darrer Lineamiento Técnico Administrativo del Programa de Adopción, són infants amb necessitats o característiques especials, aquells que reuneixin alguna de les següents condicions:\nTenir 10 anys o més.\nDos germans, on el més gran tingui 10 anys o més.\nSer un infant o adolescent amb discapacitat.\nTenir qualsevol edat i presentar alguna malaltia crònica, greu i permanent o condició que requereixi atenció especialitzada del sistema de salut*.\n*A títol merament orientatiu, recollim algunes condicions de salut que estarien incloses en aquesta tipologia:\nAcondroplastia u otras condrodistrofias\nTrastornos del aprendizaje específico (lenguaje, cálculo, expresión escrita, lectura)\nConductas agresivas desadaptativas\nTrastorno del desarrollo intelectual (antes RM)\nHiperactividad y/o TDAH\nLesión cerebral producto de trauma cráneo encefálico\nParálisis de extremidades inferiores (paraplejia)\nTrastornos de conducta que requiere intervención terapéutica especializada\nAntecedentes de leucemia\nAntecedentes de consumo de alcohol por parte de la madre biológica durante el embarazo\nAntecedentes de consumo de sustancias psicoactivas de la madre biológica\nAntecedentes de consumo de sustancias psicoactivas por parte del padre biológico\nAntecedentes de salud de la madre biológica (retardo mental, VIH, enfermedades psiquiátricas, entre otras)\nAntecedentes de salud del padre biológico (retardo mental, VIH, enfermedades psiquiátricas, entre otras)\nDesnutrición tipo marasmo\nEstenosis aórtica postvalvuloplastia\nDiabetes mellitus tipo I y II insulino dependiente\nDiaetes mellitus tipo I y II no insulino dependiente\nLinfagioma bilateral cara y región submandibular\nAsma y problemas bronquiales severos crónicos\nTrastorno del desarrollo del habla y el lenguaje\nQuemaduras en cuerpo y/o cara\nRuptura membrana timpánica\nSíndrome genético fermico de Dandy Walker\nSoplo sistólico grado II\nTumor hepático congénito\nVal la pena esmentar que l’acceptació d’algunes minories ètniques, com els afrocolombians, és recomanable però en cap cas es consideren necessitats especials.


219 alumnes comencen a partir d'avui a la Garrotxa les proves per accedir a la universitat - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a 219 alumnes comencen a partir d’avui a la Garrotxa les proves per accedir a la universitat\nEls 219 alumnes, 164 dels quatre instituts de la Garrotxa i 55 dels dos centres del Ripollès han començat aquest dimarts les proves d’accés a la universitat (PAU) a Olot, que duraran fins dijous i que enguany es fan a l’Institut Montsacopa d’Olot. Els exàmens tenen dues fases: la general amb cinc exàmens obligatoris i una d’específica, que és voluntària tant pels que han cursat batxillerat com pels que provenen de cicles formatius.\nEl primer examen és el de llengua castellana i literatura i tot seguit faran el de llengua catalana i literatura. Després, i segons la viga que hagin estudiat, faran els exàmens de disseny, matemàtiques aplicades a les ciències socials i ciències de la terra i medi ambient. A la tarda serà el torn de la literatura catalana o dibuix tècnic.\nLa UE Olot acomiada a Julio Bañuelos per “falta de sintonia tècnica” i arriba a un principi d’acord amb Edu Vílchez per a la propera temporada\nEn l'últim dia de mercat, la Unió Esportiva Olot va anunciar la incorporació de l’extrem del Nàstic de Tarragona, Pol Prats, de 21 anys. Cedit fins a final de temporada, suposa el tercer reforç al mercat d’hivern, després del de Samu Pinto i Genís Montolio.…\nSindicats, patronal i govern mostren la falta d’entesa sobre la reforma laboral durant el programa ‘Pros i contres’\nLa falta d’entesa entre patronal, sindicats i govern sobre la reforma laboral és més que evident i, per ara, no està gens clar que es pugui donar la volta a aquesta situació. El programa ‘Pros i contres’ d’Olot Televisió d’ahir va asseure en una…


Les Pungoles opina i viu: Les Pungoles Opina i Viu busca.....\n22 de març 2012\nLes Pungoles Opina i Viu busca.....\nLes Pungoles Opina i Viu busca jardiners i lampistes contrastats per l'experiència dels pungolesros, per ser afegits a la llista de "professionals" de la seva pestanya amb el mateix nom. Així els pungoleros podran tenir experiències favorables amb els serveis que necessitin contractar....\nFrancisco Llavanes ha dit...\nPer mi el buca insiginia i el millor lampista ja jubilat, a sobre pungolero el Sr. Jose Pérez!!!!!!\nPungoles Opina ha dit...\nLlàstima que s'hagi jubilat....cert!! Gràcies per l'aportació!!\nUn molt bon jardiner y ademes persona de manteniment per a el que calgui es el senyor Miquel Jonoi, amb molts anys d'experiencia en tota la zona del valles.\nEl telefon seu es 657637238\nAna Sanchez ha dit...\nDavid Garcia Vendrell i Carlos Garcia de Santos, Lampistes de santa maria i sant esteve de palautordera desde fa més de 20 anys. Actualment nou "pungolero" (la meva parella). Tenim botiga d'electrodomèstics a Sant Esteve i treballem per la zona de Sant Antoni també. Portem manteniment personalitzat de piscines, etc.\nSi ens emvies les dades de contacte (tfn, email) a pungolesopina@gmail.com, publicarem l'anunci a la pestanya de professionals.\nEsperem les vostres dades.\nSalutacions i gràcies per la vostra confiança.\nUNA FELICITACIO MES A "OPINA I VIU" PER AQUESTA INICIATIVA QUE, DE BEN SEGUR, A TOTS ELS PUNGOLEROS ENS FARÁ MOLT BON SERVEI.\nPETITES COSES FAN LA VIDA MES FACIL.\nMés dies, més seus i mascaretes als exàmens: la guia de la selectivitat del coronavirus\nNeteja de franges, rieres, camins i parcel·les.\nL'ANC del Vallès Oriental promou un dejuni pels exiliats i els presos polítics a Mollet


Per a la realització del projecte d’Habitacola 2018 vam començar buscant un poble que tingues un espai d’interès i hi pogués accedir el bibliobús. Finalment vam escollir Renau ja que aquest gaudeix d’una plaça en el mig de la població, que uneix el casc antic amb uns habitatges de nova construcció i la piscina municipal. En aquest punt es troba l’ajuntament i just davant tenim una zona sense ús amb unes vistes d’un prat i amb un parell de masos, la qual creiem que s’ajusta totalment amb l’espai que buscàvem.\nEns va semblar interessant la interacció que podríem obtenir construint uns mòduls que ens donguessin servei per a la parada i alhora emmarcant el paisatge creant unes perspectives, d’aquí el nom del nostre projecte.\nPerspectives és un conjunt de quatre mòduls rectangulars, cadascun diferent. Plantegem un espai en el qual et pots estirar, un altre amb taula, un espai de bancada a banda i banda i un totalment lliure. Aquestes estructures d’acer corten recobertes de fusta en el seu interior s’asseuen sobre una tira de formigó la qual pretén també que s’utilitzi com a banc i es complementen amb un tòtem amb tota la instal·lació elèctrica necessària i una senyalització de la parada.\nAquesta zona es situaria davant de la parada amb una distancia necessària i es complementa amb unes zones quadrades de formigó i arbres que aporten ombra que acaben de vestir l’espai i la converteixen en una plaça.


Twitter fa callar definitivament Trump amb la suspensió del seu compte\nEl compte de Trump, suspès permanentment (REUTERS/Joshua Roberts)\nTrump acusa Twitter de "silenciar-lo" i medita crear la seva pròpia plataforma per difondre missatges sense filtre\nRedacció 09/01/2021 - 11.13 Actualitzat 09/01/2021 - 13.11\nDonald Trump ja no disposa del seu altaveu principal. Twitter ha suspès permanentment el seu compte, que tenia més de 88 milions de seguidors.\nLa xarxa social ha argumentat la decisió pel risc que suposen els seus missatges de cara a la incitació de nous episodis de violència.\nAquest dijous, Twitter, Facebook i Instagram van bloquejar temporalment el compte de l'encara president per desinformar.\nTwitter amenaçava de suspendre-li el compte "permanentment" si no retirava les informacions falses que esperonaven l'atac a la cambra legislativa.\nI efectivament, al cap de dos dies, Twitter ha suspès el compte personal del president. Un gest inèdit i la confirmació del canvi de rumb de la política de Twitter, després que es negués durant anys a censurar tuits al·legant l'interès públic, venint d'un president.\nCaptura de pantalla del compte de Twitter de Donald Trump suspès\n350 treballadors de Twitter van demanar al director de la plataforma, Jack Dorsey, que tanquessin el compte de forma permanent. "Nosaltres hem ajudat a atiar els esdeveniments del 6 de gener", afirmaven.\n Twitter Safety (@TwitterSafety) January 8, 2021\nPer la seva banda, Trump ha acusat Twitter de "silenciar-lo" i medita crear la seva pròpia plataforma per difondre els missatges sense cap tipus de filtre.\n"No ens silenciaran!", ha dit a través del seu compte oficial a Twitter, @POTUS. Unes piulades que la xarxa social també li ha esborrat. La Casa Blanca ha hagut de reenviar el missatge als periodistes.\nAlternatives a Twitter\nLes protestes i atacs d'aquesta setmana van organitzar-se en gran part en plataformes com Parler i Gab, un altaveu alternatiu per mobilitzar l'extrema dreta. Al web de l'aplicació Gab asseguren que estan en converses amb l'equip de Trump perquè es passi a la seva xarxa social.\nSegons la plataforma, el seu trànsit s'ha disparat les 24 hores posteriors a l'assalt del Capitoli.\nCamí cap a la destitució\nAmb tot això, els demòcrates estudien com iniciar l'"impeachment" que pugui acabar amb Trump fora de la Casa Blanca després de l'assalt al Capitoli el 6 de gener. Si Trump és condemnat, no podria presentar-se a les eleccions del 2024.\nTrump TwitterEstats Units


VILAPLAIN: de març 2013\nVÀNDALS ED+ 600m - Montrebei Paret d'Aragó\nEscalar a Montrebei sempre és una bona experiència, fer-ho a la paret d'Aragó, més aïllada, encara més; i se parlem de la Pilastra del Voltors, a les sensacions de l'escalada, s'hi sumen la bonica aproximació i les impressionants vistes de la paret de Catalunya i l'imponent esperó Sud.\nLes dues cordades escalant el nostre primer llarg, sisè de la via.\nLa via Vàndals escala la zona dreta de la pilastra dels voltors i ho fa des de la base de la paret, a diferència de les altres vies d'aquest magnífic pany de paret. Nosaltres accedim a la via per la feixa dels Espàrrecs, entrant així directament a la cinquena reunió.\nEn Pauet i en Santi escalant el boníssim desè llarg.\nTot i la visió rostollera dels primers llargs, la via va buscant les zones on la roca és més bona i neta, oferint així una escalada prou interessant on cal buscar-se la vida per anar-se protegint.\nEn Pauet escala l'onzè llarg, mentre en Harry aprofita per fer alguna fotografia.\nArribats a la novena reunió comencem a gaudir de les millors i més sorprenents roques de Montrebei. Els forats es succeeixen l'un darrera l'altre, alguna regleta alguna fissura... sempre roca excel·lent!!\nÚltimes llums del dia a la darrera reunió.\nVia molt guapa amb una primera part més “alpina” i una segona més “esportiva” i on caldrà escalar en les dues. Començant la via des de la feixa dels espàrrecs creiem que es fa bé amb un joc de friends i microfriends i alguns tascons. També està be portar alguns cordinos, per si no ens en fiem dels molts que anirem trobant, en general estan bé però... ...\nMés fotos al blog d'en Santi\nPublicat per Marc Vilaplana Traveria a 3:31 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


PIM gran empresa industrial i comercial | CeGe\nPastorfrigor és una empresa italiana dedicada al disseny, fabricació i venda de càmeres frigorífiques en expansió.\nL’equip intern de disseny i màrqueting és responsable de crear i actualitzar totes les dades de productes i ofertes en els diferents països, tant en formats impresos (fulls, fullets …). Aquest procés, a mesura que la companyia es va expandint i creixent en mercats i països es va fent més complexa i requereix temps i recursos, alentint el procés comercial.\nCal afegir el fet de tenir diverses fàbriques en diversos països, amb la qual cosa cada vegada és més complicat tenir tota la informació de productes al dia d’una forma àgil i sense errors, gestionada i compartida per tots els equips.\nEs va apostar pel PIM de Sales Layer per a la gestió centralitzada d’informació de productes.\nLes prestacions d’aquest sistema PIM faciliten actualitzar i enriquir el contingut de producte sense errors, sense pèrdues de temps i sense tasques repetitives.\nTots els països queden connectats a una base de dades central, i cada país pot traduir localment i compartir les seves dades. Amb aquest nou sistema hi ha actualitzacions instantànies de la informació de tots els productes a tot el grup Pastorfrigor i en diversos idiomes.\nTot això permet dedicar menys recursos, amb millors resultats i amb una major agilitat en tots els processos comercials que depenen d’aquesta informació: fulls de productes, fullets, ofertes, webs, etc.\nLlibre Colonial "El valor de la singularitat"


ALARMA SOCIAL PELS ÚLTIMS ASSALTS VIOLENTS - Diari de Girona\nALARMA SOCIAL PELS ÚLTIMS ASSALTS VIOLENTS\nEls assalts violents a domicilis gironins, sobretot a la Costa Brava, continuen amb plena activitat. Dissabte a la nit cinc lladres armats van entrar en una casa de Platja d'Aro. Van lligar el matrimoni i el fill i es van endur uns 20.000 euros. L'endemà, un assalt gairebé calcat es va perpetrar en una urbanització de Pals. També van lligar un matrimoni i el seu fill per aconseguir un botí estimat en uns 15.000 euros.\nAquests dos assalts, que se sumen als nombrosos que s'han registrat els últims mesos en diferents indrets gironins (Platja d'Aro, Sant Feliu de Guíxols, Roses, Salt, Campllong, Pals, Girona, etcètera), van coincidir hores després que el nou conseller d'Interior, Ramon Espadaler, assegurés que s'ha detectat una disminució dels assalts i robatoris a habitatges de la comarca del Baix Empordà en els darrers mesos. La realitat s'ha encarregat de desmentir una vegada més les estadístiques que acostumen a portar a col·lació els polítics. Ahir, el mateix Espadaler ja va admetre l'alarma social provocada per l'onada d'assalts violents a habitatges. La preocupació pròpia per aquest tipus de robatoris augmenta ara al Baix Empordà perquè s'estan produint en el marc d'una forta ofensiva policial. Quan uns assaltants van matar l'empresari Jordi Comas, ja es va anunciar que la resolució d'aquell cas era prioritària. També dissabte, el conseller Espadaler va explicar que s'havien augmentat en 70 el nombre d'efectius policials que treballen al Baix Empordà. Per tant, comença a ser molt preocupant que amb aquesta ofensiva policial ni es resolguin els casos pendents -l'assassinat de Jordi Comas, dos mesos després- ni s'evitin nous assalts. Certament que una cosa és exigir i una altra resoldre. És molt probable que operin diferents grups delictius i poc arrelats al territori -per tant no fitxats per la policia-, per als quals no serveixen els mètodes tradicionals d'investigació. Ara bé, tenint en compte que Girona és la setena província de l'Estat amb més robatoris amb força als domicilis particulars, potser caldrà desenvolupar algun pla diferent per frenar aquesta creixent inseguretat ciutadana.


Ribó veu "impossible" peatonalitzar tot el carrer Colón però diu que s'estudiarà guanyar espai per a vianants | Valencia Extra\nL’alcalde de València, Joan Ribó, ha considerat “impossible” peatonalitzar “íntegrament” el carrer Colón de la ciutat però viable estudiar que en aquesta via es puga guanyar espai per als vianants.\nRibó s’ha pronunciat així aquest dijous després de rebre als guardonats amb els Premis Nacionals de Disseny 2019, preguntat per la possible peatonalització del carrer Colón després que estudiar aquesta iniciativa haja sigut un dels projectes que han quedat aprovats en l’última edició del procés participatiu DecidimVLC.\nEl primer edil ha assenyalat que es tracta “només” d'”estudis” i ha assenyalat que, “evidentment, peatonalitzar el carrer Colón del tot no es pot peatonalitzar”. Joan Ribó ha afirmat que el que es farà és “un estudi” perquè puga guanyar el “màxim” espai possible per a vianants.\n“Íntegrament és impossible peatonalitzar –aquesta via–. Crec que està clar pel tema del transport públic i per molts altres paràmetres”, ha agregat el responsable municipal.\nD’altra banda, respecte als carrils bici ha comentat que succeeix el mateix perquè “es pot canviar alguna cosa” però no “el fonamental”, que “tampoc se’n va a canviar”.


B&b Laghetti di Marinello Oliveri Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia del sole 3, Oliveri, Oliveri, Itàlia, 98060\nMés informació sobre B&b Laghetti di Marinello\nAl visitar Oliveri, vosté es sentirà com a casa a B&b Laghetti di Marinello, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nB&b Laghetti di Marinello també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Oliveri. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia, cuina compartida.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de B&b Laghetti di Marinello la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Oliveri.


Lluís Soler i Turu: Ramon Barnils, en homenatge\nEm sumo a la mobilització de la xarxa per recordar la figura del periodista Ramon Barnils, en el desè aniversari de la seva mort. El millor homenatge és llegir-lo a ell. Aquí teniu un escrit de tants que en va escriure a la revista El Temps:\nExèrcit contra la independència\nQue pràcticament cap mitjà de comunicació no hagi destacat que el ministre espanyol de Defensa i del Cesid va dir que l'independentisme no és perseguit a Espanya i que es pot manifestar lliurament és prou simptomàtic. Més encara si, mirant les estadístiques, es veu què en pensen, sobre la seva adscripció "patriòtica", els nostres conciutadans: una minoria es considera només espanyola; una altra de més gran, només catalana; una altra minoria, més espanyola que no pas catalana; i la minoria majoritària de totes quatre, més catalana que no pas espanyola.\nEl ministre va dir el que havia de dir. Ara, els nostres mitjans de comunicació haurien d'estar més atents a la clientela, als ciutadans -si no és que la seva clientela no són els ciutadans, sinó les minories dominants, i amb elles el ministre espanyol de Defensa i del Cesid-. Així que completarem les paraules del ministre reproduint l'article que toca l'independentisme en el territori on aquella constitució s'aplica. És el número vuit paràgraf primer i fa així: "Les Forces Armades, constituïdes per l'Exèrcit de Terra, l'Armada i l'Exèrcit de l'Aire, tenen per missió garantir la sobirania i la independència d'Espanya, defensar-ne la integritat territorial i l'ordenament constitucional". Estaria bé, si no fos que en un altre article, a nosaltres, ens considera part integrant del seu territori. Aleshores, contra l'independentisme? Cantat: l'exèrcit. Democràtic, és clar. Cesid inclòs.\nRamon Barnils i Folguera (Sabadell, 1940 - Reus, 2001)\nPublicat per Lluís Soler i Turu a les 19:06\nCategories: comunicació, cultura, dret a decidir, memòria històrica


Colau pretén legalitzar la prostitució ‘voluntària’ - Cat Diàleg - Diari Digital català\nSocietatZPortada IzquierdaZResto 19 November, 2015 Núria Vilellas Camps 0\nInici » Historic » Colau pretén legalitzar la prostitució ‘voluntària’\nAda Colau no pot regular la prostitució de Barcelona perquè no en té les competències, però està estudiant la manera de regular i millorar les condicions de les prostitutes que exerceixen de forma voluntària. Una de les principals actuacions que es duran a terme és la de no multar més a les “dones públiques” que estiguin al carrer, tal com va informar fa uns dies la regidora de Feminisme, Laura Pérez, de la mateixa manera que es volen regular uns espais destinats a què puguin realitzar el seu ofici amb una llicència específica.\nEl fet de no multar-les es duria a terme per dos motius. En el cas de les prostitutes que exerceixin per voluntat pròpia se’ls reconeixerà el dret a exercir, i en el cas de les que ho facin com a víctimes, al ser considerades com a tal, seria injust multar-les.\nAquest és un debat que s’ha dut a terme a la comissió de Drets Socials a partir d’una iniciativa de Ciutadans com a grup municipal. La proposta, que va aconseguir el suport de Barcelona en Comú, ERC i la CUP, parla de “garantir un marc normatiu municipal per l’exercici del treball sexual voluntari per aconseguir una major protecció i seguretat de les persones que facin aquesta feina”. La resta de partits van votar en contra (23 vots a favor i 17 en contra).\nLa major part de la prostitució és forçada\nL’objectiu de la regulació, segons Marilen Barceló, és crear un “marc legal per les dones que vulguin exercir la prostitució de forma voluntària en condicions d’higiene i seguretat”, però no es pot oblidar que la major part de les prostitutes no exerceixen de forma voluntària. Pérez, per la seva banda, admet que multar a les prostitutes o als seus clients no funciona, ja que “el problema són les màfies”. Unes màfies que s’encarreguen de reclutar a dones que provenen majoritàriament de països africans i de l’est d’Europa.\nLa prostitució és un atemptat contra la dignitat, encara que sigui voluntària\nPerò la prostitució és censurable moralment i cívica, no només quan és forçada, que aleshores entre en joc el tema de les màfies i l’esclavitud, sinó també quan s’exerceix de manera voluntària, ja que atempta directament a la dignitat de la persona. Es tractaria de la màxima cosificació de l’ésser humà, en aquest cas de la dona, un atemptat contra els drets de les persones.\nEl fet que la prostitució sigui voluntària no és un argument admissible, ja que com a éssers humans tenim uns drets inherents, els quals no es poden renunciar. Ho sosté la regidora del PSC, Carmen Andrés, que afirma exigeix “tolerància zero cap a una activitat que suposa una vulneració dels drets, encara que sigui voluntària”. Per Andrés, aquest concepte està massa lligat a “l’exclusió, a la pobresa, a la falta d’oportunitats”, i per aquest motiu no es podria parlar mai de “voluntarietat”.\nLa prostitució atempta contra la dignitat de les persones.\nEls països que han optat per prohibir aquesta pràctica ho han fet en nom de la lluita contra la violència de la dona i en favor a la seva dignitat. Utilitzar la dona com a un objecte sexual només aporta una visió sobre ella de submissió i inferioritat, i per tant, de violència.\nLa regulació no és una solució per millorar les condicions\nPer la seva banda, la regidora de CiU, Francina Vila, explica que regular la prostitució no és cap solució per millorar la situació de les dones que l’exerceixen, i que en els països on s’ha creat una regulació (com Països Baixos) només el 3% exerceixen sota la protecció de la legalitat. Un altre dels perills que veu Vila és que amb la regulació hi hagi un efecte crida a xarxes de prostitució a Barcelona.\nLa màfia que mou el negoci, un baix cost-benefici\nDe tots els negocis il·legals que hi ha al món, la prostitució és el que presenta el cost d’entrada més baix de tots. El tràfic d’armament o el tràfic de drogues, per exemple, tenen un elevat preu d’entrada pels que comencen en el negoci, mentre que el negoci del sexe no necessita quasi res. Si mirem el cost-benefici, la prostitució també és dels assumptes més ben parats, ja que el grau que presenta tant en repressió, com a les penes que s’exposa, són molt menors que en altres tipus de negocis. Per aquestes raons, dins del mercat negre, les transaccions relacionades amb el sexe són de les més explotades.\nEl mercat del sexe es mou amb diner negre, i això facilita el consum dels seus clients\nCal tenir en compte, a més, que la prostitució mou tots els diners en negre, i res està justificat. D’aquesta manera hi ha menys problemes legals pel que fa als pagaments i cobraments. Una de les facilitats que presenta la prostitució pels seus usuaris és la forma de pagament, que no deixa rastre. Es pot pagar en efectiu o en targeta de dèbit, i en el cas de la targeta, com que no és de crèdit, el cobrament no té de concepte cap casa de barrets, sinó que ho tracta com si fos una extracció d’un caixer automàtic. D’aquesta manera, s’esborra tot rastre que pugui suposar un problema pels seus clients.\nAda Colau165 Barcelona135 BComú11 prostitució voluntària2


GALÁN I CASTAÑER, Toni - CAMPANERS D'ALGEMESÍ - A colp de batall\nA colp de batall\nAlgemesí és l’únic poble on s’han conservat al llarg dels segles tocs mítics como el El Repic de la Xirivia i el Retorn.\nA Algemesí el so de les campanes ens és tan familiar que a la majoria ens resultaria impossible ubicar el nostre primer record sobre ell. La seua música ens anuncia diàriament tot tipus d'esdeveniments. Però si en algun moment el colpejar dels seus bronzes es torna superlatiu és, sens dubte, en els primers dies de setembre, eixos en què els carrers olen a bova de cadira posada per a processó, a espardenya i encens, eixos que et recorden quan la teua iaia et portava de la mà pel carrer Berca a la Novena; els dies en què Algemesí es rendeix en devoció a la seua patrona.\nEl Repic de la Xirivia i el Retorn\nPerò tornem a les campanes que és del que es tracta. En una ocasió vaig sentir a algú dir, referint-se a la nostra festa, que Algemesí és la caixa forta on València guarda les seues tradicions d'arrel més profunda. Segons pareix així és també pel que fa a l'activitat de les nostres campanes, ja que segons la Consueta de la Catedral de València escrita entre 1699 i 1705 pel Doctor Theodosio d'Herrera i Bonilla, a Algemesí es van mantenir - i es continuen interpretant - dos tocs que construïxen el temps previ a la festa. Són El Repic de la Xirivia i el Retorn.\nCal ressenyar que tots dos tocs es van interpretar durant segles en la veu de les campanes de la torre de la catedral, (Herrera fixa el retorn a principis del segle XVIII) però, una vegada més, va ser Algemesí qui amb lògics matisos els conserva fins hui i, inclús després que desaparegueren de la Catedral de València.\nDesprés d'unes breus i necessàries ressenyes històriques, que espere servisquen per a quiratar la importància de la nostra conservada tradició, voldria parlar de les persones que en els últims temps li han donat valor i validesa a la bella tasca de fer sonar el cor del campanar d'Algemesí.\nCom a tants llocs, a Algemesí es va imposar l'electrificació dels sistemes i així el "Campaner" va anar deixant les seues labors a la tècnica, de manera que amb el transcurs dels anys esta desinteressada labor quedà en desús en quasi tots els racons de la nostra geografia. No passà a Albaida, on el toc manual s'imposa ja huit segles, i d'on va vindre a la nostra ciutat el percussor de l'actual colla de "Campaners d'Algemesí", entusiasta de les campanes i la seua música D. Jesús Corbí i Vidagany, actual rector de la nostra Basílica.\nL'any 2007 D. Jesús convidà a la colla de "Campaners d'Albaida" a interpretar el nostre tradicional toc en la "nit del retorn", i mercé a l'experiència i l'entusiasme d'un grup de joves de la parròquia, després de diversos aprenentatges, en 2009 va nàixer la colla de "Campaners d'Algemesí".\nA poc a poc es va consolidant com a grup i donant-se a conèixer en els cercles campaners (Albaida, València, Moixent, ibèric...). En l'actualitat són diversos els esdeveniments locals en què la colla intervé com la tradicional novena de guitarretes, o la festivitat en honor a la senyora Pepa, amb la intenció de créixer i consolidar-se com un més dels grups que sustenten la tradició en la nostra ciutat.\nAixí que ja sabeu, quan sentiu a la xicoteta senyal arengar a les seues germanes majors (Sant Onofre i Sant Vicent pel corro, Salut per Muntanya, Crist de l'agonia per la porta de l’aire, i Sant Jaume aguaitant a la plaça) en un toc ancestral que anuncia la festa, la colla de Campaners en la seua anònima labor, i des de les mateixes entranyes de l'instrument, vos convoquen a participar de la nostra tradició.\nAlgemesí Web (05-09-2014)\n© Algemesí Web (2014)


Grup Serhs: «Caldria menjar brioixeria 1-2 vegades per setmana» | VSF català\nGrup Serhs: «Caldria menjar brioixeria 1-2 vegades per setmana»\n04/08/2017 - 11:28\n«La brioixeria estaria situada a la punta de la piràmide i caldria menjar-1-2 vegades per setmana. El secret d'una alimentació sana i divertida és alternar aliments més saludables amb aliments més apetitosos amb les freqüències alimentàries recomanades». Aquesta aberració és una recomanació d'una de les principals empreses de càtering de les escoles de l'Estat, el Grup Serhs.\nA l'Estat espanyol, l'alimentació insana és el factor de risc que més problemes causa en la salut i és responsable del 21% de les morts evitables. Si parlem de població infantil, la xifra de sobrepès i obesitat se situa entorn del 45%. Davant d'aquestes alarmants xifres, pot una empresa fer declaracions d'aquest tipus sense que les Administracions públiques prenguin mesures? Els productes processats solen ser una bomba de sucre, sal i greixos; de manera que, des de VSF Justícia Alimentària Global, considerem que una afirmació com la de Grup Serhs atempta directament contra la salut dels nens i les nenes.\nLa piràmide nutricional no indica res sobre la brioixeria industrial, no hi ha cap guia d'alimentació saludable pública o independent que incorpori la brioixeria industrial entre els productes que s'han de consumir. No obstant això, totes elles afirmen rotundament que són productes que cal evitar, especialment entre el públic infantil. A més de la famosa piràmide -un grafisme antic i molt qüestionat actualment-, hi ha moltes altres formes de representar uns menjars saludables, com la proposada recentment per Harvard, en la qual, la brioixeria no apareix en les seves recomanacions.\n34.000 menús a tot l'Estat\nEl Grup SERHS, amb més de 500 milions d'euros de facturació anual, és el primer grup turístic de Catalunya i un dels líders del sector del càtering i vending. Entre els seus clients hi ha el Zoo de Barcelona, els estadis de futbol del FC Barcelona i el RCD Espanyol, al Gran Teatre del Liceu, el Parlament de Catalunya i AENA; a més de ser responsable del servei de càtering de 150 escoles i 18 centres de salut. Això vol dir que aquesta empresa subministra un total 34.000 menús al dia a tot l'Estat i són els responsables de l'alimentació diària de milers de nens i nenes a tot el país. Si aquesta empresa apliqués en el seu servei de restauració els seus criteris d'oferir brioixeria un parell de vegades per setmana, estaríem parlant que aquests menús podrien contenir 1,5 tones sucre i una cambra de tona de greixos saturats. Això suposaria, a l'any, distribuir més de 60 tones de sucre entre els seus clients i 14 tones de greixos saturats. Davant d'aquestes xifres, cal esperar que aquest grup empresarial no apliqui el mateix criteri en la seva política de menús que en les seves recomanacions a la web. Llavors, què pot haver-los empès a fer aquest tipus d'afirmacions en la seva web sobre educació? Només hi ha una resposta possible: mantenir una bona relació amb els seus principals proveïdors, entre ells Panrico, Nestlé i Coca-Cola.\nAltres polèmiques acompanyen a aquest grup de restauració\nUna altra de les polèmiques que ha acompanyat al Grup Serhs en els últims mesos és el contracte amb 30 centres educatius públics de l'Ajuntament de Terrassa. La seva concessió va estar parcialment suspesa per la denúncia de diversos col·lectius i partits polítics de l'ajuntament que havien criticat que el concurs el guanyés una empresa per la seva oferta econòmica, però que havia quedat penúltima a la valoració tècnica, que és la que valora el tipus d'alimentació i les activitats educatives. En concret, va aconseguir el concurs per oferir 500 beques menjador (la resta d'empreses oferien entre 75 i 215). Aquestes beques van costar a Serhs 500.000 € i segons les veus crítiques, el preu era a costa de la qualitat i el servei dels menús.\nDes VSF Justícia Alimentària Global, considerem que l'Administració pública hauria de tenir un paper determinant en l’impuls d'una alimentació saludable, tant des de l'acció legislativa com a través del seu paper com a consumidora o «compradora» d'aliments. És urgent l'aprovació d'uns perfils nutricionals com els que proposa l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per establir els paràmetres del que és alimentació saludable i el que no ho és i definir l'actuació de les administracions públiques en la seva implicació en el disseny dels menús escolars. S'estima que es destinen entre 2.000 i 3.000 milions d'euros a les compres públiques alimentàries cada any. Si aquest volum de compra es realitzés en mercats de proximitat i s'apliqués el criteri social i ambiental per davant del preu, podria suposar un catalitzador importantíssim per a crear, enfortir i estendre una xarxa de mercats locals viables i tindria unes conseqüències importants per a la salut de la població i el medi ambient.


Els experts constaten dificultats emocionals de molts infants per la pandèmia - Empordà\nPors, dificultats en les rutines o regressionsAquestes reaccions emocionals a la pandèmia es tradueixen en més apatia; infants que ploren més sovint; que no gaudeixen tant del joc; tenen més dificultats per a les rutines, com trastorns del son, o conductes més regressives. "Els més petits expressen les reaccions d'una manera més corporalitzada", destaca Ballescà.\nMotiu de consulta"Els infants tenen una capacitat d'adaptar-se a les circumstàncies molt gran, però l'adaptació no és gratuïta i de vegades genera problemes. Si la criatura té prou recursos personals o familiars per resoldre-ho, fantàstic, però hi ha moments en què de vegades pot no ser així i aleshores es pot necessitar ajuda", diu Ballescà.\nAugment de problemes psicopatològicsA banda d'aquetes reaccions emocionals generalitzades dels més petits a la pandèmia, els experts estan notant també un augment dels trastorns en els infants, és a dir, casos amb simptomatologia clínicament significativa.


M ME 1 Imatge 1 Col·laborador/a 54 Visites Bústia de suggeriments\nmelicotoner m BOT/AGR [Prunus persica] Arbre de la família de les rosàcies, probablement originari de la Xina. Es tracta d’un arbre caducifoli d’uns tres a cinc metres d’alçada, d’arrel de desenvolupament vertical. La copa és cònica quan l’arbre és jove i aplanada posteriorment. L’escorxa és llisa i de color gris i les branques són característicament divergents. Les fulles són llargues, lanceolades, alternes i lleugerament serrades, amb el nervi principal ben marcat i de pecíol curt. Les flors són hermafrodites, de color vermell o blanquinós. El fruit és globós, amb una marca tot al llarg del melicotó, de pell glabra o pilosa, de color des de verd fins a vermell, passant pel groc. La polpa és groga, blanca o roja, molt sucosa i dolça. El pinyol és aixafat i presenta uns solcs sinuosos molt marcats. Requereix sol, calor, bon rec i llocs arrecerats. Els terrenys lleugers sense massa humitat són els millors per al seu conreu. Pot empeltar-se dalt ametller amargant i ametller dolç, albercoquer i prunera. [CGV]


Desenes de persones reben com a "herois" els agents de la Policia Nacional que han començat a tornar de Barcelona\nEls cossos estatals estan fent relleus des del cap de setmana passat però el nombre total es manté\n2 min. Barcelona 22/10/2019 19:53\nEls primers combois d'agents de la Policia Nacional destinats a Barcelona aquest mes d'octubre comencen a tornar als seus llocs d'origen. I el Sindicat Unificat de la Policia (SUP), majoritari al cos, ha decidit que rebin una càlida benvinguda a les portes dels complexos policials. Al crit de "No esteu sols", els agents són considerats els "herois de Barcelona", tal com reflecteix el vídeo que el sindicat ha penjat a YouTube en el cas de Moratalaz (Madrid). Dilluns passat a les 12 del matí ja es va fer una crida a concentrar-se davant totes les comissaries d'Espanya per mostrar suport als "desplaçats a Catalunya".\nAmb banderes espanyoles, desenes de persones victoregen els agents que, amb les portes de les furgonetes obertes, també exhibeixen banderes i agraeixen el suport. En una versió anterior del vídeo –que ha estat modificada– fins i tot se'ls veia xocant les mans amb les persones concentrades amb els vehicles en marxa. Són imatges que recorden a l'" A por ellos" de l'1-O, especialment quan els agents havien de desplaçar-se cap a Catalunya, tot i que aleshores el nombre de persones que es van sumar a les mobilitzacions davant les comissaries era molt superior.\n"A por ellos, oé": el crit amb què acomiaden a Huelva els guàrdies civils destinats a Catalunya\nSegons fonts policials, des del cap de setmana passat s'han començat a fer relleus dels agents que ja feia quinze dies que eren a Catalunya. El nombre total de reforços de la Policia Nacional i la Guàrdia Civil, però, no ha canviat, i segons les fonts continuen sent d'aproximadament 1.500. Tot i que encara no hi ha una data concreta perquè els agents tornin als seus llocs d'origen, els dos cossos estatals treballen amb la hipòtesi que a principis de novembre la situació a Catalunya s'hagi pogut normalitzar.\nMÉS per Mallorca exigeix que Joan Carles I "torni tots els doblers fruit del seu enriquiment il·lícit"