La IAU cerca un/a professional per unir-se a la IAU OAO, per donar suport a les seves activitats. Els candidats han de complir els requisits següents:\nExperiència en escriure i editar publicacions amb diversos col·laboradors.\nConeixement de xarxes socials: producció de continguts i gestió de xarxes socials.\nExcel·lent treball en equip i habilitats interpersonals mentre es treballa en equips multiculturals.\nAnglès fluït, escrit i parlat.\nUn grau o equivalent en astronomia o un camp estretament relacionat.\nBones habilitats informàtiques (el coneixement de les eines de disseny serà avantatjós).\nExperiència en treballar amb les comunitats astronòmiques i/o de divulgació/educació.\nHabilitats en comunicació escrita, visual i verbal.\nBona gestió demostrable del temps.\nSeria avantatjosa l’experiència o el coneixement pràctic del japonès. Aquesta posició requereix que el sol·licitant se sotmeti a viatges regionals i intercontinentals.\nEl candidat serà escollit segons les condicions normals de servei dels empleats de NAOJ. Es tracta d’una posició contractual durant tres anys, amb possibilitat de renovació subjecta a rendiment.\nEls candidats interessats hauran d'enviar una carta de presentació i un currículum complet, incloent-hi les dades de contacte d'almenys tres (3) referències, per correu electrònic al coordinador internacional de relacions públiques de l'OAI (COI), Lina Canas (lina.canas1005013111@1673741460nao.ac.jp). El procés de selecció començarà després del 15 de maig del 2019.\nMés informació: https://www.iau.org/news/announcements/detail/ann19012/\nRambla de Catalunya, 10 1er - 08007 Barcelona - Tel: 933171920 - info709462323@508985453accc.cat


La Fundació Caixa d'Enginyers convoca el concurs "Idees innovadores per al progrés" amb l'objectiu genèric de recopilar, donar suport i difondre, a través de diferents fòrums i mitjans, un conjunt d'iniciatives emprenedores i innovadores, amb contingut d'enginyeria, tècnic o científic, orienteades a impulsar factors de creixement econòmic que contribuexin a millorar la situació socioeconòmica del nostres país.\nIdentificar i divulgar iniciatives innovadores que puguin actuar com a palanca impulsora de la millora del país, des de l'Enginyeria, la Tècnica i la Ciencia, i concretar-les en propostes que, pel seu impacte, podrien aconseguir una millora de la competitivitat en el territori i/o en el nostre posicionament internacional.\nPot participar qualsevol persona natural o jurídica, amb independència de la seva nacionalitat, de qualsevol país del món. En tot cas, queden exclosos de la participació en aquest concurs els membres del Patronat de la Fundació Caixa d'Enginyers, els empleats del Grup Caixa d'Enginyers i els integrants del Comitè d'Avaluació.\nSi es desitja presentar més d'una proposta, s'hauran de realitzar com a propostes absolutament separades i independents.\nLes propostes es presentaran en format digital: fitxers Office Word o compatible, formato .pdf i/o format .jpg.\nLa presentació constará d'un únic arxiu, que podrà ser: En format de text, amb imatges incrustades si s'escau.\nComprimit, en format .zip, podent incloure diversos fitxers.\nEn cap cas no es podran incorporar fitxers de vídeo.\nLa memòria de continguts, de caràcter obligatori, s'estructurarà en els següents apartats:\nPrimera secció: màxim una pàgina. Resum de l'activitat proposada, amb una extensió aproximada de 300 paraules.\nSegona secció: màxim cinc págines. Descripció de l'activitat proposada, amb especial atenció als següents aspectes:\nOportunitat de la iniciativa.\nAlineació amb les bases del concurs.\nAltres consideracions destacades.\nLes propostes seran presentades a través d'un correu electrònicadreçat a concursidees-fundacio@caixa-enginyers.com, amb l'assumpte "Concurs idees innovadores per al progrés".\nEl termini de presentació finalitza a les 14:00 hores del dia 19 d'abril de 2013.\nCal comunicar abans del 25 de març de 2013 que es vol participar a la convocatòria, enviant un e-mail a europa@iispv.cat . Termini: 9 d'abril de 2013


Febrer 2014 | AMPA Ipsi\nYou are hereFebrer 2014\nPel proper mes de març hem organitzat la xerrada “Educar amb humor” del Carles Capdevila. També donarem el tret de sortida al concurs de cartells de la festa de l’AMPA i de l’Esport, festa que com sabeu celebrarem el diumenge 18 de Maig!.\nTambé us volem informar que hem obert dues noves seccions al web. Hi podeu trobar un arxiu anual amb tots els articles publicats agrupats per any de publicació, i un arxiu del butlletí informatiu on hi trobareu totes les newsletters que hem anat enviant al llarg dels anys.\nSapigueu també que un cop fetes les xerrades, quan el conferenciant ens ho permet, hi trobareu annexats els materials de suport i/o un resum dels temes tractats. Ja teniu disponible la de la xerrada sobre els deures que hem ofert aquest Febrer.\nXerrada: Educar amb humor\nEl dijous 6 de Març, el Carles Capdevila, periodista i director del diari ARA ens oferirà la seva xerrada "Educar amb humor".\nCarles Capdevila, periodista, director del diari ARA i pare de l'escola, compartirà amb nosaltres la seva experiència com a pare de quatre fills i ex-director i presentador del programa "Eduqueu les criatures" de Catalunya Ràdio (2006-2010) i com a ex-director i presentador del programa "Qui els va parir" de TV3 (2008). Ho farà amb el sentit de l'humor que ha caracteritzat els seus programes i les seves publicacions sobre el tema, entre elles: "Criatura i companyia", que va obtenir el Premi Pere Quart d'humor i sàtira l'any 1999.\nEl dia 18 de maig de 2014 es farà la festa de l'AMPA d'aquest curs i volem que ens ajudeu a fer el cartell que l'anunciarà, per això obrim una convocatòria de concurs amb diferents premis segons categoria.\nHi poden participar tots els alumnes de l'Escola IPSI, amb un màxim de 2 cartells per alumne. Els cartells han de ser creats totalment per l'alumne i hauran d'incloure informació sobre la festa que serà per a totes les famílies: mares i pares, alumnes d'infantil, de primària, secundària i batxillerat i en la que hi haurà, entre d'altres, actuacions, jocs, competicions esportives, curses i alguna sorpresa més.\nEs podrà presentar tant en format digital com en paper, amb unes mides màximes de 2MB i DIN A3 respectivament.\nBen aviat publicarem al web les bases definitives del concurs, així com les categories i premis. Però ja podeu anar pensant en el vostre disseny. El termini d'admissió dels cartells acaba l'11 d'abril de 2014.


Magdalenes de gerds i xocolata blanca – Tasta Rutes\nYou are here: Pàgina d'inici / Per sucar-hi pa! / Magdalenes de gerds i xocolata blanca\nMagdalenes de gerds i xocolata blanca\nPer la xarxa sovint podem trobar articles nous que parlen dels bons hàbits alimentaris. Com per exemple aquest del blog Menja Sa on ens expliquen que abans del migdia hem de cobrir al voltant del 25% de les nostres necessitats diàries, que ha d’estar compost per: lactis, cereals, fruita i complements de greixos, sucres i proteïna. I s’han de repartir entre l’esmorzar a casa i el de mig matí.\nDe petita esmorzava un bol de llet amb cereals dia sí i dia també, a part de l’entrepà de l’escola. Quan vaig anar creixent, vaig avorrir la llet amb cereals, després van arribar els primers anys a la universitat on ja no teníem l’hora del pati i així va ser com vaig deixar d’esmorzar a mig matí. El primer esmorzar moltes vegades no el feia a casa per falta de temps i m’acabava comprant alguna pasta al forn o al bar de la uni. Va arribar el curs passat, plegava tard de la universitat (21:30) passava per l’únic forn obert a comprar un pa rodó i sortia d’allà amb el pa i tot de pastes del dia que els hi havien sobrat. Malament, malament… oi?? ;)\nQuè hi te a veure tot això amb les magdalenes de la foto?? Des de fa un temps, m’he proposat deixar de comprar pastes al forn i fer-ho tot a casa, en la mesura possible. Acostumo a variar bastant, de fet, a l’etiqueta ESMORZARS ja hi podeu trobar unes quantes receptes diferents. La ració d’una magdalena, acompanyada d’una fruita i un got de llet (o d’un suc i una presa de xocolata…) està prou bé per ser el primer esmorzar del dia i sortir de casa amb energia…\nConcretament les de gerds i xocolata blanca em recorden molt als muffins d’Irlanda, mmm!!! que bons que eren!! Tot i que aquesta recepta és del llibre que em vaig comprar a Londres.\nPer 8 magdalenes:\n225g de farina, 125g de sucre morè, 1 tbsp de llevat (equival a una mica més de mig sobre), 1 ou, 125ml de llet, 50ml d’oli d’oliva, 1 grapat de gerds congelats* i xips de xocolata blanca*.\nMelmelada de gerds o de maduixa.\n1_ Primer de tot preescalfem el forn a 180ºC.\n2_ Llavors barregem en un bol: la farina i el llevat.\n3_ En un altre bol: hi posem el sucre i l’ou i batem molt bé amb unes barnilles. Llavors hi afegim l’oli i la llet i remenem. Aquí hi anem afegin la barreja de farina i llevat de mica en mica (en 3 vegades va bé).\n4_ Aquesta massa la deixem reposar a la nevera durant una horeta. Passada aquesta estona, preparem els motlles de les magdalenes (va bé posar-los dins d’una flamera perquè no s’obrin) i a cadascun hi aboquem dues cullerades de massa. Entre cullerada i cullerada, hi posem una miqueta de melmelada de gerds.\n5_ Quan ja els tenim tots plens, a cada magdalena hi posem 3 gerds i 3 xips de xocolata blanca (una mica enfonsats).\n6_ Enfornem durant 20 minuts (abans de treure, comprovem que estan fetes amb un ganivet o escuradents!). Les deixem refredar sobre una reixeta.\n* Els gerds els podeu comprar quan n’és temporada i congelar-los en un recipient separats per capes amb paper de forn, funciona! i així els podem fer servir sempre que ho necessitem.\n* La xocolata blanca, evidentment, es pot canviar per negra o amb llet.\n* El sucre fi és per posar-lo al final, quan ja estan tèbies o fredes.\n« Taronges de les terres de l’Ebre, amb mel, nous i cayella.\nPastissets de… xocolata! »\n4 Novembre 2012 a les 10:08\nUna idea fantàstica reina! Estarem atents als teus esmorzars de diumenge, de moment aquestes magdalenes tenen una pinta… nyam!\n4 Novembre 2012 a les 10:35\nL’esmorzar és l’àpat més important del dia! I les magdalenes casolanes sempre seran més sanes que les industrials… Així que aquesta recepta em sembla sensacional.\n4 Novembre 2012 a les 11:00\nJo a les vuit del matí menjo o 2 peces de fruita o un iogurt natural amb dues cullerades de muesli. Llavors, cap a les 10h., arriba el meu mega-entrepà!!!!! i com que dino a 2/4 de 4, per no arribar a casa afamada i devorar el primer que trobo entre que deixo les coses i em poso el dinar a casa, llavors sobre les 2 menjo una altra peça de fruita. LLavors ja no bereno, potser un petit mos, me’n vaig directament al sopar. I si tingués ara aquestes magdalenes, un matí de diumenge, no vegis quina festa!!! Ara mateix a casa en tenim unes de canyella boníssimes que vaig fer abans d’ahir, que quasi no en queden.\nMoltes gràcies per la teva recepta!!!! i bon diumenge!!!!\n4 Novembre 2012 a les 11:34\nmmm…. quina pinta Bet! Semblen molt bones i esponjoses. Ara pagaria per menjar-ne una estudiant Condis ;)\n4 Novembre 2012 a les 17:49\nT’han quedat molt bé. Jo també intento fer més coses a casa i apart d’estalviar, es que surt tan bo. M’apunto les magdalenes que algun dia segur que cauen.\n4 Novembre 2012 a les 19:47\nQuina xulada d’esmorzar. I deuen ser bones de vici, aquestes madalenes!! Bona pensada, Bet!\n5 Novembre 2012 a les 15:54\nQue bones!! Evindement no hi ha color amb el que es compra… Petons\n5 Novembre 2012 a les 16:28\ndoncs em semblña que demà la familia Bolet vindrem a esmorzar a casa teva!!! ;P petonets reina\n6 Novembre 2012 a les 10:15\nOhhh se’m fa la boca aigua només de veure aquesta delicatessen!! en vull!!! jo també m’apunto, doncs, a esmorzar a casa teva! petons\n8 Novembre 2012 a les 12:59\nSandra: ja saps que jo sempre us convido! jejeje\nGemma: ja tens raó ja… i hi ha molta gent que no hi para gaire atenció en l’esmorzar!\nGemma: ja m’agradaria veure el teu super entrepà… m’encanten els entrepans! i com més variats millor. Jo de vegades també dino tard… m’apunto com t’ho fas, eh?\nGuida: hola!! un altre dia ja te’n portaré abans de l’examen!\nCris: és veritat, a part de que així s’estalvia, no hi ha punt de comparació amb el que pots comprar, i a sobre és més satisfactori!\nMarina: moltes gràcies!!a veure si aquesta vegada m’apunto a l’enfogona’t…\nPili: sí, és veritat! no hi ha color… sembla obvi (i ho és) però no tothom ho té en compte…!\nJudith: doncs jo encantada!! prepararé una ració extra pel Boletet!\nRoser: per tu també doncs! jeje, moltes gràcies!\nUna abraçada i moltes gràcies pels comentaris!


HIROSHIMA BY TXEMY 2 - Hiroshima HIROSHIMA BY TXEMY 2 - Hiroshima\nHIROSHIMA BY TXEMY 2\nPosted: Desembre 3, 2015 Tags: Comments: 0\nHiroshima by Txemy #2 és la segona part del mural que l’artista visual urbà Txemy va fer per una de les portes exteriors d’Hiroshima el passat mes de setembre sota el títol Hiroshima by Txemy: La primera danza.\nAra, continua la història a l’altra entrada de la façana. En aquest cas per fer al·lusió i donar-li més pes a la història de la dona envoltada per una àguila i que la fa girar, creant el primer moviment de dansa contemporània; en l’altra entrada entraran en escena altres personatges, en aquest cas masculins, que acompanyen i donen més motiu a la protagonista i la primera peça.\nEn els treballs de Txemy el significat de la figura apareix quan un té una panoràmica del context. És per això que la tècnica mural en espais exteriors guanya especial sentit en la seva obra. Inspirat per artistes com Van Gogh o Jackson Polock, aquest particular impressionista del graffiti, converteix allò ordinari en quelcom extraordinari, mitjançant l’utilització fauvista del color. En els darrers anys l’obra de Txemy s’ha pogut veure a galeries i festivals de Londres, Nova York, Lisboa, Canàries i Barcelona, entre d’altres.\nPer a veure el Work in progress de La primera danza, aquí\nEntrada gratuïta (en una de las portes exteriors d’ Hiroshima)


Obertura a la Catedral de Santa Maria d'Urgell de l'Any Jubilar de la Misericòrdia\nMons. Joan-Enric Vives, Arquebisbe d'Urgell, ha obert solemnement la porta de la misericòrdia de la Catedral de Santa Maria d'Urgell al migdia de diumenge 13 de desembre i així ha obert simbòlicament també l'Any de la Misericòrdia a la diòcesi d'Urgell. A la mateix hora s’obrien les portes a la Basílica del Santuari de la M. de Déu de Núria, del Sant Crist de Balaguer i de la Basílica de la M. de Déu de Valldeflors a Tremp pels delegats, Mn. Joan Perera, Mn. Pau Vidal i Mn. Joan Antoni Mateo, respectivament. Ahir migdia el mateix Arquebisbe i Copríncep la va obrir a la Basílica Santuari de la M. de Déu de Meritxell, a causa de les eleccions comunals del dia 13 a Andorra.\nLa celebració, molt participada pels fidels, començà a l'entrada de la Catedral, on l'Arquebisbe ha recordat als fidels presents que “Crist és la Porta” que ens obre i regala la bondat i la misericòrdia de Déu. Les portes han estat engalanades amb una garlanda de flors i de boix arranjada per a l'ocasió i en cada entrada del temple hi ha una banderola indicativa de la celebració del 'Any de la Misericòrdia que hi restarà tot l'any.\nJunts han pregat i després d'empènyer les portes, Mons. Joan-Enric ha entrat portant els Evangelis i encapçalant la processó, amb el cant propi d’aquest Any, “Misericordes sicut Pater” (Miericordiosos com el Pare), seguit dels Canonges i sacerdots, religiosos i els fidels. Han proclamat l’Evangeli, llegit un fragment de la Butlla i renovat la gràcia del baptisme que fou per a cada cristià la seva porta personal d’entrada a la fe i a la comunió dels fills de Déu.\nA l’homilia del Diumenge III d’Advent, Mons. Joan-Enric Vives ha explicat la significació d’entrar per la porta, i esdevenir portes per als altres. Al món trobem monstruositats però qui entra per la porta troba el Crist i se salva, remarcant que aquest és el significat de la portalada romànica de la Catedral de Sta. Maria d’Urgell del segle XII. I explicà el significat de la paraula misericòrdia. És el nom de Déu, que alhora ens crida a viure-la nosaltres duent a terme el manament de Jesús: “Sigueu misericordiosos com el Pare celestial” i això en la vida personal de cada cristià. Acollir la misericòrdia de Déu i esdevenir misericordiosos, “amb obres i no només amb paraules”. I ha repassat breument les 14 obres de misericòrdia corporals i espirituals, que són un compendi de la vida compromesa del cristià. Finalment ha demanat que tinguessin molt present la Mare de Déu, a qui està dedicada la Catedral, ja que Ella és “la Reina i Mare de Misericòrdia” com diem a la Salve, i li demanem que “giri vers nosaltres aquests ulls seus tan misericordiosos”.\nAl final de la missa, l’Arquebisbe ha dispensat a tots els presents la benedicció Papal per concessió del Papa Francesc i tots han cantat amb devoció la Salve Regina.\nEls fidels podran guanyar la indulgència plenària, una vegada al dia, durant el Jubileu extraordinari de la Misericòrdia, aplicable també en sufragi dels fidels difunts, complint les condicions acostumades. Els ancians, els malalts i tots els qui, per causa greu, estiguin impedits també podran guanyar des de casa la indulgència plenària tot pregant i oferint els dolors i sofrences de la seva pròpia vida.


Autodeterminació. El dret - Diari La Veu\nEscriba el número 630427\nManifestació a Barcelona per l'autodeterminació. / Òmnium Cultural\nEn Presos polítics vinculí aquest concepte als empresonats per l’intent d’exercir un dret humà permanentment negligit. És el dret d’autodeterminació un dels drets comprés en aquesta categoria? Hui comence una anàlisi que, sens dubte, m’ocuparà diverses peces. Crec que estarem d’acord que el dret a la presumpció d’innocència (per dir-ne un) ja era un dret just i desitjable abans de ser redactat i declarat pels revolucionaris francesos (article 9) en la Declaració de Drets de l’Home i del Ciutadà (DDHC) de 1789. Paral·lelament, opine, el dret perquè els pobles determinen lliurement el seu estatus polític és just i desitjable malgrat que no fora recollit entre els Drets Humans per l’ONU. Ara bé, eixe dret està escrit, i pot estar tranquil vosté si afirma la seua existència escrita davant la negació de tants negacionistes interessats com hi ha, alguns embolicadors o mentiders, d’altres que se’n refien dels primers, o que manquen de curiositat per anar directament a les fonts.\nLa Declaració Universal de Drets Humans (DUDH) de 1948 beu de la DDHC francesa. Ambdues declaracions atenen drets individuals i no contenen cap article en relació al dret col·lectiu dels pobles. Som a la fi del segle XVIII, i havien de passar molts anys perquè, seguint les idees d’Immanuel Kant a La Pau Perpètua (1795), quallés la Societat de Nacions (1919) –antecedent de l’actual ONU– per tractar de solucionar en pau els conflictes. I així, Kant titula l’article II (segona secció): El dret internacional ha de fonamentar-se en una federació d’estats lliures, mentre que l’article II de la primera secció comença amb el que sembla el germen del futur dret d’autodeterminació: Un Estat no és un patrimoni, com la terra sobre la qual s’assenta. És una societat d’éssers humans sobre la qual ningú, excepte ella mateixa, pot manar ni disposar.\nRep el nom de Carta Internacional dels Drets Humans un cos de tres documents: la DUDH de 1948, el Pacte Internacional pels Drets Civils i Polítics (PDCP), i el Pacte Internacional pels Drets Econòmics, Socials i Culturals (PDESC), ambdós pactes de 1966, i que entraren en vigor al 1976, quan el nombre d’estats que el ratifiquen arriba a 35. Prèviament, al 1945, la Carta fundacional de l’ONU ja comença proclamant, a l’article 1, el principi de lliure determinació dels pobles. Espanya s’adherí a l’ONU al 1955, després que al 1950 la resolució 386 li alcés el vet a pertànyer a l’organització, vet establert al 1946 (resolució 39) per no considerar-lo un país democràtic. Espanya democràtica? Ja saben que no, el truc respongué a l’interès geo-estratègic dels Estats Units en el context de la guerra freda.\nMés avant, els Pactes de 1966 separen en dos grups, i desenvolupen amb més detall, els drets de la DUDH, conformant el cos jurídic a què se sotmeten els signants en matèria de drets humans. Espanya signa els pactes el 28/09/1976 i els ratifica el 27/04/1977, en plena transició. El 30/04/1977, el BOE publica la ratificació dels dos Pactes. Els textos són reproduïts, i l’article 1.1 (comú en ambdós documents) apareix escrit dues vegades en aquell BOE: Tots els pobles tenen el dret de lliure determinació. En virtut d'aquest dret estableixen lliurement la seva condició política i proveeixen a llur desenvolupament econòmic, social i cultural.\nLa ratificació espanyola dels Pactes de 1966 continua en vigor, i l’article 96 de la constitució de 1978 declara: Els tractats internacionals vàlidament celebrats, una vegada publicats oficialment a Espanya, formaran part de l’ordenament intern. I hui mateix, pot vostè visitar la web del ministeri d’afers estrangers espanyol on es recull el foment de la lliure determinació dels pobles, com un propòsit de l’ONU declarat a l’article 1 de la Carta fundacional de 1945, com s’ha dit a dalt. El dret d’autodeterminació, que Kant expressà embrionàriament al 1795, és capital a l’ordenament jurídic internacional ratificat per l’estat espanyol. Per què es negligeix? A la pròxima peça ens ocuparem de caracteritzar l’estratègia argumentativa negacionista.\nEscriba el número 979106


Cuba, del 17 al 26 de març de 2016 (dia 9): l’Havana, plaça de la Revolució i passeig per l’Havana (24 març de 2016) (III)\nEn 1649 una epidèmia de pesta arribada de Cartagena d'Índies, Colòmbia, extermina a una tercera part de la població havanera. El 30 de novembre de 1665, la reina Maria Anna d'Àustria, vídua deFelip IV, ratifica l'escut antic de Cuba, que tenia com símbols heràldics els tres primers castells de la ciutat: el de la Reial Força, el dels Tres Sants Reis del Morro i el de Sant Salvador de la Punta, com tres torres de plata sobre camp blau. A més, una clau d'or que simbolitzava el títol de "Clau del Nou Món", concedit des d'antic a la ciutat.\nDurant el segle XVII la ciutat s'engrandeix amb construccions monumentals civils i religioses. S'erigeix el convent de Sant Agustí, es conclou el castell del Morro, i es construeixen l'ermita del Humilladero, la font de la Dorotea de la Lluna a La Chorrera, l'església del Sant Àngel Custodi, l'hospital de Sant Llàtzer, el monestir de Santa Teresa, el convent de Sant Felip Neri, i el 1728 es funda la Real i Pontifícia Universitat de Sant Jeroni al convent de Sant Joan del Laterà.\nEn 1763 es va començar la construcció de la Fortalesa de San Carlos de la Cabaña, la major de les construïdes per Espanya en el Nou Món, que va apuntalar el sistema defensiu de l'Havana després de l'ocupació anglesa. Les obres es van perllongar per més d'onze anys i amb un cost tan enorme per al seu temps que es diu que Carles III, rei d'Espanya, va treure el cap a la finestra del seu palau amb un telescopi perquè li indiquessin on es trobava tan cara construcció. La seva ubicació privilegiada la convertia en un bastió inexpugnable. Comptava amb un elevat nombre de canons, fosos a Barcelona al segle XVIII, que segueixen guardant simbòlicament l'entrada de la Badia de l'Havana.\nEn 1774 es realitza el primer cens oficial de Cuba: 171.670 habitants, dels quals 44.333 són esclaus. Entre 1789 i 1790 es divideix la diòcesi de Cuba: s'erigeix en catedral l'Església Major de l'Havana mentre que l'antiga mitra roman a Santiago de Cuba. Sis anys més tard, el 15 de gener de 1796, arriben a l'Havana les restes de Cristòfor Colomprocedents de Santo Domingo.\nEl segle XIX s'obre amb l'arribada a l'Havana de Alexander von Humboldt, qui queda impressionat per la vitalitat del port havanés. L'any1837 s'inaugura el primer tram de ferrocarril, de 51 km, entre l'Havana i Güines, que s'usa per al transport de sucre des de la vall de Güines fins al port de la ciutat. Aquest tram de 27,2 km es va completar al poble de Bejucal i l'any següent la línia va arribar fins Güines. Amb això Espanya es converteix en el cinquè país del món en tenir ferrocarril (ja que Cuba pertanyia aleshores a Espanya) i el primer dels de parla espanyola i de Llatinoamèrica.\nCap a la dècada de 1850, el desenvolupament de la indústria sucrera, el ferrocarril, la indústria tabaquera, entre altres, van produir una puixant economia que va portar a Cuba a ser un país enormement ric. A la dècada de 1860 Cuba era més rica que mai, i l'Havana va ser el viu reflex d'aquesta riquesa i prosperitat. En 1863, les muralles de la ciutat van ser enderrocades perquè es pogués ampliar l'urbs i construir nous i esplèndids edificis. A finals del segle XIX, les classes benestants es van traslladar a l'elegant barri del Vedado, amb les seves nombroses "quintas" (cases d'esbarjo) i palauets. (continuarà)\n(La imatge correspon a l'estàtua de José Martí que hi ha la Plaça de la Revolució)


ERC forçarà un debat al Congrés dels diputats sobre les primes de la selecció espanyola ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4055. Dilluns, 18 de juny de 2018 11:10 h\nPolítica Última actualització Dilluns, 21 de febrer de 2011 06:00 h\nERC forçarà un debat al Congrés dels diputats sobre les primes de la selecció espanyola\nVan registrar abans que guanyés el mundial una iniciativa demanant la supressió · Proposen destinar-hi a l'esport de base\nLa victòria de la roja a Sudàfrica serà objecte de debat aquest dimecres al parlament espanyol. ERC va registrar el març de l'any passat -mesos abans que els espanyols obtinguessin el títol- una iniciativa parlamentària en què reclamava la supressió de les primes en cas de victòria, que van ascendir a més de 14 milions d'euros. 550.000 per jugador i més d'un milió per l'entrenador d'afegit a les altes xifres que ja es perceben només pel fet de per jugar en el combinat estatal de futbol.\nERC, futbol, roja, seleccio espanyola\nEl diputat republicà Francesc Canet al·lega que les federacions esportives ja tenen una assignació anual dels Pressupostos Generals de l'Estat (PGE) i que amb això haurien d'administrar-se. Canet proposa que els diners de prima per victòria es destinin a clubs esportius de barri perquè l'esport de base 'realitza una gran tasca social'.\n21 de febrer de 2011, 09.45 h\nEm sembla molt correcta aquesta iniciativa i lo l'aplaudeixo. Mentrestant, els nostres cervells intel·lectuals han d'emigrar a altres països per manca de suport, inversions i altres facilitats que els permetin romandre a casa. Però com que estem en un país de pandereta amb una societat analfabeta intel·lectualment, convé que la gent no pensi i es mantingui anestessiada. Per això, els poders fàctics distorsionadors de mentalitats i personalitats, estan duent a terme una manipulació que ... Llegir més


El Consell Metropolità de l'AMB ha aprovat definitivament el Pla metropolità de mobilitat urbana 2019-2024 - Llobregat Digital\nEl Consell Metropolità de l'AMB ha aprovat definitivament el Pla metropolità de mobilitat urbana 2019-2024\nDimecres, 28 d'octubre de 2020 a les 15:00h\nLa ciutadania demana facilitats per implicar-se a la mobilitat sostenible.\nEs preveu reduir un 7% les emissions de CO2, el 35% de les emissions de NO2, el 30% de les de PM, i rebaixar un 50% la població exposada a una baixa qualitat de l'aire i un 10% la mortalitat anual per aquestes causes.\nEs trata de l'instrument de planificació i programació de polítiques i línies d'actuació sobre la mobilitat de la metròpolis de Barcelona que l'AMB preveu impulsar i executar en els propers cinc anys, en col•laboració amb els ajuntaments metropolitans i les administracions competents.\n"El PMMU és un nou punt d'inflexió i ens ha d'ajudar a culminar el desplegament d'una mobilitat metropolitana, potent i veritablement sostenible, que ja fa uns quants anys que impulsem i que ja ha començat a donar el seus primers fruits. És el gran full de ruta de la nova mobilitat. Ha de permetre afrontar els reptes presents i futurs del transport públic, resoldre les infraestructures necessàries, que tanta falta ens fan, i, en general, avançar decididament cap a la sostenibilitat", ha explicat el vicepresident de Mobilitat, Transport i Sostenibilitat de l'AMB, Antoni Poveda.\nTambé ha recordat que aquest ha comptat amb una "col•laboració àmplia i plural d'experts en mobilitat" i s'ha enriquit amb les aportacions obtingudes del procés participatiu realitzat, entre altres, amb el Consell de Mobilitat de l'AMB i amb els ajuntaments metropolitans.\n"Després d'un ampli debat i un cop aprovat el PMMU de forma definitiva, és el moment d'afrontar amb valentia les mesures contingudes al Pla, i treballar braç a braç amb les administracions i els actors implicats. Però també amb la mateixa ciutadania, les empreses i el tercer sector, en un acte d corresponsabilitat. El futur de la metròpolis de Barcelona i de tots així ho demanen", ha afegit Poveda.\nEl cost estimat de les actuacions previstes en el PMMU, sense tenir en compte el desenvolupament d'infraestructures, és de 1.354 milions d'euros, dels quals l'AMB n'assumirà el 27 % (369,9 M€).\nLa resta, l'assumiran altres administracions en funció de les seves competències (ajuntaments, Diputació de Barcelona, Generalitat de Catalunya i Estat), la quantificació econòmica prevista per a l'execució de la part de les infraestructures és de 8.922 milions d'euros.\nAixí doncs, globalment, l'execució de totes mesures incloses al PMMU suposaria un cost aproximat de 10.276 milions d'euros (389,2 M€ assumits per l'AMB).


Demà hauria de ser un dia important per als @Jocs del Mediterrani de 2017 i també per a Tarragona. Un altre. Per què? Doncs perquè s'hauria d'aprovar el full de ruta que marcarà el futur de l'esdeveniment esportiu, és a dir, el Pla Director, l'estudi que servirà per donar a conèixer què s'ha de fer, com s'ha de fer i on s'han de fer tots els equipaments que es necessiten per la cita esportiva. Almenys fixar unes directrius clares. A la reunió també s'hauria d'aprovar el pressupost dels Jocs, el qual, tot apunta que serà novament a la baixa i, probablement, inferior als prop de 150 milions en què es va situar després que les previsions inicials parlessin de prop de 300. L'escapçada respecte els primers comptes pot aproximar-se ara al 60 per cent. També s'hauria de debatre el fet que el Govern de l'estat hagi anunciat que no posarà un cèntim per a Tarragona 2017 durant el 2013.\nUna imatge dels membres del comitè organitzador dels Jocs del Mediterrani de 2017. / circdetarragona.com\nEl nou web de Tarragona 2017 està en funcionament des de fa dues setmanes. / circdetarragona.com\nDe totes maneres, a la trobada, que es realitzarà a la Casa Canals, al carrer Granada, tampoc no es resoldran les grans incògnites, com ara on s'ubicarà la Vila Olímpica. Tal com ja va avançar el Circ, l'última proposta amb què es treballa per allotjar els prop de cinc mil esportistes que participaran als Jocs és el complex de la Tabacalera. També es podria anunciar que el gran recinte dels Jocs serà l'estadi del Nàstic, però amb la tribuna principal remodelada, com també va anunciar el Circ fa uns dies. Una altra proposta que es posarà damunt la taula és la construcció d'un pavelló amb capacitat per a tres pistes al complex Sant Jordi, i per a capacitat per a uns 3.000 espectadors. Els altres grans equipaments ja són coneguts: la gran piscina i el gran palau d'esports, els dos a Campclar.\nMés incògnites que sí es podrien aclarir en la presentació del Pla Director és saber si les empreses patrocinadores dels Jocs podran tenir exempcions fiscals ja a partir de l'any que ve, i no el 2015, com inicialment estava previs. Aquest és un dels objectius que persegueix el comitè organitzador de Tarragona 2017, que a partir d'ara també inclourà representants dels partits amb més regidors al consistori tarragoní. El cap de gabinet d'alcaldia, @Gustavo Cuadrado, pel PSC; per part de CiU, la cap de premsa del grup municipal, @Natàlia Rodríguez, i en representació del PP, Antoni Ramos, de l'equip de premsa del grup municipal popular a l'Ajuntament. A la reunió també és previst que es doni el vistiplau als estatuts de l'associació Tarragona 2017 i es presenti el Pla Estratègic de patrocini. Un pas més en la cursa de Tarragona per l'esdeveniment que hauria de servir per guanyar posicionament dins del panorama internacional.\nHi ha encara més dubtes i interrogants que planegen al voltant de la preparació dels Jocs i que el comitè organitzador ha heredat de la candidatura, dirigida per Mario Rigau, i que ja va presentar la dimissió. Tot i que ningú no ho ha volgut fer públic, en la gestió de la candidatura es van produir irregularitats que van provocar la fricció entre els diferents partits amb representació a l'Ajuntament. Ningú no gosa parlar de xifres, encara que el forat econòmic que s'hauria pogut generar durant l'època en què Tarragona 2017 només era una candidatura sembla que és milionari. I qui l'assumirà?


Un home increpa els usuaris i dóna un cop a un vigilant a l'estació de tren de Reus\nUn vigilant va reduir l'individu.\nEls vigilants van requerir la presència dels Mossos d'Esquadra, que van identificar l'autor dels fets\nActualitzada 16/04/2019 a les 14:13\nEls Mossos d'Esquadra van identificar un home la nit d'ahir dimarts, 15 d'abril, a l'Estació de Reus després que aquest increpés a usuaris i als vigilants de seguretat. A més, l'individu va propinar un cop a la mà a un dels vigilants.\nEls fets van succeir poc abans de la mitjanit d'ahir dimarts, 15 d'abril, a l'estació de Renfe de Reus. Un home va increpar i insultar diversos usuaris, així com també a vigilants de seguretat que treballen a l'indret. L'individu va arribar fins i tot a donar un cop a la mà d'un dels empleats encarregats de la seguretat.\nArran dels aldarulls, la sala de control de Renfe va decidir requerir la presència dels Mossos d'Esquadra. Una patrulla del cos policial va desplaçar-se al lloc i va identificar l'individu, que es trobava sota els efectes de l'alcohol. Per la seva banda, el vigilant que va rebre el cop va manifestar que es plantejava denunciar a aquest usuari.\nComenta el contingut : Un home increpa els usuaris i dóna un cop a un vigilant a l'estació de tren de Reus


Sessions d'investigació. Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada\nUn dels objectius del Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada és divulgar els temes d'actualitat científica dins l'àmbit de la justícia i el dret. Amb aquesta voluntat, s'organitzen, entre d'altres activitats, les sessions d'investigació. En aquestes sessions, els autors expliquen els principals resultats de les recerques que hagin realitzat amb el suport del Centre d’Estudis Jurídics o les que s’han fet des del mateix Centre.\nLes sessions d'investigació s'adrecen a tots els professionals del Departament de Justícia i als professionals externs i estudiants que hi estiguin interessats. La inscripció s’obra uns dies abans de la sessió, a través d’aquesta web, i l'assistència és gratuïta.\nSi voleu rebre informació de les nostres activitats podeu enviar-nos un correu electrònic amb les vostres dades a cejfe.isc@gencat.cat. Us donarem d’alta a la base de dades i rebreu la informació de les properes sessions. També podeu contactar amb nosaltres per telèfon trucant al 93 207 31 14 (ext. 1440 o 1452).\nLes sessions es podran seguir en directe per videostreaming i es podran formular preguntes en línia durant el col·loqui. Els vídeos de les sessions estaran disponibles al canal de Youtube aproximadament tres dies més tard.\nCanal YouTube del CEJFE


Arxius de Jardineria - Guia cultural comercial portal posicionament català\nEts a: Inici / Serveis / Jardineria\nJardineria; serveis de jardineria, poda, tala, disseny i manteniment de jardins, subministrament de plantes, terres, adobs... És a dir, subcategoria dedicada al mediambient amb professionals de les plantes, arbustos i arbres; en aquest apartat podreu trobar diverses i variades empreses de jardineria així com gardens pel subministrament d'adobs, eines i plantes. La jardineria és l'art de i la pràctica de conrear el jardí, independenment de la finalitat estètica o alimentària.\nMostrant 13 de 13 Items\nSant Antoni Vilamajor Eines Maquinària Jardineria Jardimec\nIndústria Agrària Eines Maquinària Serveis Jardineria\nSom una botiga de Sant Antoni de Vilamajor dedicada a la venda, reparació multimarca i lloguer de maquinària pel jardí, forestal, agrària i construcció. Taller amb més de quinze anys d’experiència amb titulació superior i homologat\nAdreça: Barcelona, 32 Sant Antoni de Vilamajor\nJardineria Ballesta Teià Jardiners\nJardineria Ballesta Teià, som una empresa de jardiners situada al Maresme de la població de Teià (Barcelona). Així mateix, cal que portem més de 25 anys d’experiència a la construcció i manteniment de jardins. Oferim als nostres clients, entre…\nAdreça: Garrofers, 60 Teià\nJardineria Costa Jardiners Sant Antoni Vilamajor\nÉs una empresa del Vallès Oriental de Sant Antoni de Vilamajor (Barcelona) dedicada a la construcció i manteniment de jardins.\nAdreça: Urbanització les Pungoles Zona Mb, 0 S/N, 08459 Sant Antoni de Vilamajor\nÉs una empresa de jardineria de Sant Just Desvern de construcció i manteniment de terrasses i jardins, instal·lació de regs, materials per a la construcció de jardins.\nAdreça: Padrosa, s/n Sant Just Desvern


CONSIDERACIONS SOBRE LOBRA SOCIAL (11-2003)\nLoctubre de lany 2002 els representants del personal als Òrgans de Govern vam presentar un document amb 6 punts on es feia una reflexió sobre els Òrgans de Govern, la Banca Ètica i, finalment, lObra Social.\nEs deia: LObra Social sempre ha tingut un sentit molt pràctic i realista darribar allà on el poder públic no arribava. Cal recordar la Clínica del Nen Jesús o la Xarxa de Biblioteques. Assistència sanitària i cultural en el vessant més bàsic, autèntic tendó dAquíl·les de lantic règim, van estar ateses per lObra Social de Caixa Sabadell duna manera molt digna.\nSens dubte que la Clínica o les biblioteques es menjaven bona part de pressupost, però la població s'identificava amb lObra Social de Caixa Sabadell i els nostres clients coneixien on anaven els diners. Certament tot ha canviat amb el desenvolupament del nostre país. Amb l'extensió de la sanitat i lensenyament a tota la població i el seu finançament pels poders públics es van fer innecessàries. En el seu moment lajut a la sanitat i, cada vegada més, les responsabilitats de les biblioteques són assolides pel ajuntaments i altres institucions públiques.\nContinuava lescrit tot dient: Els diners alliberats es van dedicar a una pluralitat dobjectius i projectes, alguns socialment molt vàlids (beques, ajuts destudis i projectes recerca, etc.), però, sens dubte, una part va destinada a finançar projectes dimatge i prestigi, però allunyats de la societat i de les seves veritables necessitats.\nLlegir document sencer...


Serveis | Bismart\nInicio » Tecnologies\nPerquè tu et mereixes el millor!\nUna altra vegada sumant a mà informació d’aquí i d’allà per a la reunió? La gran majoria d’organitzacions no disposen de sistemes d’informació àgils. Accedir a la informació els requereix un enorme esforç manual. Per resoldre aquest important repte, Bismart desenvolupa i comercialitza solucions self-service Business Intelligence, flexibles, ràpides i robustes. Les solucions de Bismart presenten la informació correcta, en el format adequat i en el moment necessari per a la presa de decisions.\nPer què Bismart?\nConvertim les dades en coneixement a través de Big Data, Quadres de Comandament, Dashboards, Indicadors Clau de Rendiment, Data Mining, Reporting, Data Warehouse i Integració de Dades.\nAjudem a analitzar la informació per prendre les millors decisions i impulsar els negocis.\nServeis especialitzats de Business Intelligence\nRealitzem serveis de desenvolupament i manteniment principalment per a grans organitzacions i mitjanes empreses, públiques i privades\nAnàlisi de conjunt de dades estructurades i no estructurades. Identifiquem tendències de mercat i noves oportunitats de negoci. Podem determinar les característiques de les transaccions dels clients, identificar patrons de conducta, entre altres coses.\nServei de Qualitat de Dades i Servei de Dades Mestres\nDades fiables i consistents. Correcció, normalització i deduplicació en els processos ETL. Recopilació, consolidació i entrega de dades a tota la organització.\nVisualitza les dades a la velocitat del pensament. Anàlisi en profunditat\nConsultes Ad-hoc. Explotació de manera molt àgil i interactiva de la base de dades analítica. Permet estudiar tendències, detectar les anomalies i entendre per què passen.\nMapa estratègic. Balanced Scorecard\nMonitorització del rendiment corporatiu. Sistema d’indicadors de rendiment que mostra l’estat de tots els factors clau de l’organització. Permet maximitzar el rendiment dels treballadors per assolir els objectius estratègics.\nPosar a l’abast de la ciutadania i del teixit empresarial les dades públiques que les administracions tenen sota custòdia per exercir les seves funcions. Oferint accés a les dades en formats digitals, estandarditzats i oberts, seguint una estructura clara que permeti la seva comprensió.\nPressupostació, Simulacions. What-if-analysis\nPlanning, Budgeting, Forecasting. Què vull que passi? Com puc fer que passi? Establir una visió de futur i poder simular diferents escenaris.\nBase de Dades analítica: magatzem de dades per a reporting i anàlisi, en el qual es carreguen les dades dels sistemes transaccionals. Escalable i d’alt rendiment. Té la capacitat de treballar amb enormes volums de dades.\nReporting corporatiu. Dashboards i Quadres de Comandament\nConeix què està passant a la teva organització mitjançant informes web. Quadres de comandament financer, comercial, operacions, logística, manteniment… connectats a la base de dades analítica. Mobilitat. Publicació en aplicacions i portals d’intranet/internet. Subscripció a informes, enviament d’alertes…\nDefinició del model de negoci a la base de dades analítica per a la seva àgil explotació i anàlisi. Gran capacitat analítica amb les estructures OLAP multidimensionals. Maximitza la potència i flexibilitat mitjançant el motor tabular “in-Memory”, amb què obté millores de 10 vegades el rendiment.\nObtenció de dades dels sistemes transaccionals mitjançant una eina d’extracció, transformació i càrrega (ETL), rica en potència i funcionalitats, amb un ampli nombre de connectors.\nCerca de patrons de comportament ocults en les dades i que no són visibles per l’analista: descobrir nous segments de clients, de contribuents, identificar comportaments de compra, predicció d’avaries…


L'associació unirà municipis del Baix Llobregat, el Bages, l’Anoia i el Vallès Occidental i, tot i que encara no hi ha data per la seva formalització, però es preveu que sigui aviat.\nL’elaboració d’un pla de gestió permetrà que, en els propers mesos, el Parc Rural engegui ja accions fermes per promoure el territori i l’activitat que s’hi desenvolupa. Però de manera immediata ja hi ha una sèrie d’activitats que es posaran en marxa. Emmanuel Ortí, regidor de Medi Ambient a l’Ajuntament d’Esparreguera, ha explicat en declaracions a l’emissora municipal que “s’han començat a concretar les línies amb què treballarem al 2018, que bàsicament tenen a veure amb la visualització de l’existència del Parc, mitjançant la senyalització, un estudi de marca i la creació d’una web.”\nMentrestant, el Parc Rural podria ampliar-se a disset municipis amb la gairebé segura incorporació de Piera. Recordem que Esparreguera va ser un dels quatre municipis que varen plantar la llavor d’aquest parc, fa ara quinze anys, juntament amb Olesa de Montserrat, Collbató i El Bruc. Ara, l’impuls per part de la Diputació de Barcelona ha estat decisiu. Aquest serà el primer parc rural d’Europa, amb els objectius de mantenir viva l'essència del territori i evitar la despoblació dels nuclis petits, potenciar els productes del territori, incrementar el paisatge agrari i facilitar el relleu de la pagesia.\nReducció del conreu\nDurant els últims anys, l'espai destinat el conreu ha anat desapareixent del territori que envolta Montserrat i el bosc ha guanyat terreny. En seixanta anys s'ha passat de 10.000 hectàrees agrícoles a només 4.000, amb una reducció dràstica de persones dedicades a la pagesia. Això comporta, entre d’altres efectes, un augment dels incendis i la pèrdua de la biodiversitat. És el que vol evitar el Parc Rural, que fa unes setmanes va fer diverses presentacions als agents implicats, en format de tallers.\nRedacció / Fotos: Aj. Esparreguera-Cal Sort


L'Ajuntament i l'Associació Esportiva Ekke organitzen una nova edició d'aquesta popular cursa, que tindrà lloc el proper diumenge 12 de març.\nEsport, natura i molta diversió. Així es presenta una nova edició del FruitTrail Aitona, una prova de 10 quilòmetres en un entorn idíl·lic i amb els camps fruiters com a teló de fons. La jornada també inclou curses infantils, obsequis i fins i tot un taller d'alimentació saludable promogut per l'Associació Esportiva Ekke en el marc del projecte 'Aturem l'obesitat Infantil', que compta amb el suport de la Diputació de Lleida.\nLes inscripcions es poden realitzar fins a les 19 hores del divendres 10 de març. Els organitzadors, a més, es reserven el dret a tancar la llista de persones inscrites quan hi hagi 150 corredors i corredores apuntats. Per a més detalls i formalitzar les inscripcions, cliqueu aquest enllaç. Quant a les modalitats juvenils i infantils -fins i tot podran participar-hi nens de P3-, les inscripcions són gratuïtes i també es poden realitzar online o bé presencialment a l'escola i l'Ajuntament.\nLa sortida de la cursa d'adults es realitzarà des de la Plaça de l'Ajuntament a les 10 hores. D'altra banda, les carreres d'infants i joves començaran en el mateix indret a partir de les 11:45 hores, adaptant les distàncies segons la franja d'edat. En aquest cas, tots els assistents rebran una samarreta commemorativa i una medalla de participació.\nAixí doncs, amb l'objectiu de promoure l'activitat física i l'alimentació saludable, l'Ajuntament encoratja els veïns i veïnes a participar en aquesta iniciativa lúdica i esportiva i en la qual, com ja va sent habitual, hi haurà fruita per a tots els participants. Podeu consultar el portal web Trail Running Lleida per a més informació i conèixer totes les especificacions del programa.


Política sobre marques registrades\nPolítica sobre marca registrada de Wikimedia\nLlista de marques registrades de Wikimedia\nGuia general per a material imprès i llocs web\nObres relacionades i derivades de contingut de Wikimedia\nServeis relacionats amb els projectes de Wikimedia\nMarques registrades i marxandatge de Wikimedia\nAllò que pots fer, un resum\nAvisar d'abusos de marca registrada\nDisposem de vàries vies per a comunicar els usos indeguts de les marques registrades de Wikipedia. Bé podeu plantejar-ho a qualsevol dels fòrums de què disposa Wikimedia, o bé podeu posar-vos directament en contacte amb l'oficina del Consell General (legal-tm-vio wikimedia.org) per a posar la infracció en coneixement del CG. Amb el recolçament i l'ajut de la nostra comunitat el treball se'ns farà més fàcil i profitós.\nHem intentat redactar la nostra política sobre marca registrada de la manera més entenedora possible. Si us esteu plantejant un ús de la marca registrada de Wikimedia que no ha estat cobert per aquesta guia, i no esteu segurs de si en fer-ho entraríeu en conflicte amb les directrius de Wikimedia, sou lliures de preguntar-nos a través de trademarks wikimedia.org. Tingueu present que Wikimedia reb moltíssimes peticions similars, de manera que us preguem que reviseu tota la documentació disponible, incloent les PMF, abans de contactar.


La pobresa no és casual (I) - Els Papers de Santa Maria de Nassiu\nL’abisme de la desigualtat és cada dia major, més profund i insalvable. La marginació social no és casual, sinó causada. No ens referim ara a les “bosses de pobresa”, o a determinats “col.lectius marginats” entre nosaltres, sinó a pobles i països sencers condemnats a “ser res” perquè no importen res a ningú. Han quedat fora del sacrosant circuit del Mercat mundial i no poden comprar ni vendre. Han quedat al marge.\nTambé ací, en els països enriquits, la ferida de la marginació s’obre cada dia més. La pobresa, l’exclusió social i laboral tiren als marges munltitud de persones i grups com “invàl.lids socials” (no calen, no serveixen). Són llançats a fora com “dis-capacitats” (sense capacitat) que no poden seguir l’alt ritme imposat per la competitivitat que ens presenten com a mare del progrés econòmic.\nPerò ja no podem deixar que ens enganyen. Sabem que la marginació -ací o allí- no és casual, sinó provocada. És un dels molts fruits podrits d’un sistema social i econòmic injust perquè és desigual i depredador on, en la jungla dels interessos, els forts exclouen o eliminen els febles. Això que “L’home és un llop per a l’home” (Hobbes) està en l’arrel programàtica de l’esmentat sistema i els seus resultats dramàtics estan a la vista. És l’escandalosa paradoxa: desenvolupament i pobresa viuen al costat; opulència i misèria es creuen en el carrer, privilegiats i exclosos creixen junts, festí i desaprofitaments, banquet i fems són dues parts d’un mateix món.\nLes pobreses i les marginacions són resultat d’un “procés”, d’un “sistema de vida”, que aïlla i exclou la seua capacitat per a col.laborar amb el sistema productiu i de consum. Empobrits i marginats són els que no tenen determinats recursos materials, però sobretot els que manquen del recurs de poder caminar al mateix ritme que a tots ens han imposat.\nVIURE, MORIR i NÀIXER A GAZA, de l’editorial SEMBRA\n11.12.2014 | 5.42


Roben un quadre de Van Gogh d'un museu holandès tancat pel coronavirus - Diari de Girona\nRoben un quadre de Van Gogh d'un museu holandès tancat pel coronavirus\nEls lladres van entrar a la nit per sostreure la pintura del centre Singer Laren\neuropa press / madrid 30.03.2020 | 18:39\nL'exterior del Museu Singer Laren EP\nL'exterior del Museu Singer Laren\nUn quadre de pintor Vincent Van Gogh ha estat robat del Singer Museum, situat a la ciutat holandesa de Laren, tancat a l'igual que altres centres culturals de país per les mesures restrictives adoptades per combatre la pandèmia de coronavirus.\nSegons fonts policials, el museu va ser assaltat de matinada, al voltant de les 3.15 hores. Les forces de seguretat van acudir a l'edifici després de l'activació de l'alarma i van constatar el trencament d'una porta de vidre. L'obra sostreta es titula Spring Garden i està datada de 1884. El quadre no forma part de la col·lecció de la pinacoteca sinó que es tracta d'un préstec del museu Groninger, segons la cadena pública NOS.\nLa Policia ha obert una investigació i ha sol·licitat la col·laboració ciutadana per demanar imatges i testimonis que permetin localitzar els responsables.


Oscar Pàmies, contemplador passiu: de juliol 2008\nPublicat per Oscar Pàmies a 10:23 Cap comentari:\n(Article publicat al Butlletí 11è de la Societat Catalana de Ciència-Ficció i Fantasia)\nUna tarda, fa poc, el meu fill petit m'agafa i se m'endú al videoclub. Segons ell li havia fet una promesa tres dies enrere. Com que no se m'ha acudit cap bona excusa a temps, doncs això, hi anem.\nTria Descobrint els Robinson.\nPodria haver estat pitjor.\nDescobrint els Robinson: L'enèsima producció Disney. Garantia d'uns mínims d'acció i d'espectacularitat i una depurada animació. L'únic que demano és que no abusin amb les cançonetes. Lewis, un orfe abandonat en un orfenat. Tothom sent empatia amb un orfe. Encara que tinguem o hàgim tingut pare i mare, ens sentim o ens hem sentit orfes en un moment o altre, o sempre: Els pares no ens entenen, o els pares no tenien tot el temps del món per a nosaltres, o els pares deixen de cop de ser aquells éssers supermeravellosos i esdevenen éssers reals. Aquest de la pel·lícula, a més, és un orfe superdotat que ningú no entén i quasi ni suporta. Cap família no el vol adoptar. Només obrir la boca, els pares candidats s'adonen que no és el nen dolç, tendre, inferior intel·lectualment, que podran modelar al seu gust.\nAleshores arriben del futur, Wilbur Robinson i Bowler Hat Guy. Respectivament: un amic aliat i un enemic. Com a Terminator. L'amic arriba per preservar la història i el futur. L'enemic, naturalment, per canviar-la a favor seu -el molt egoista! El malvat roba la màquina que pot alterar el futur. Lewis i Wilbur es veuen obligats a viatjar al futur, que és el present d'en Wilbur, per intentar arreglar les coses des d'allà. Com a Retorn al futur (la 1 o la 2, no ho recordo). Lewis, l'orfe, fa coneixença de la família de l'amic. És una concentració única de bojos encantadors sortits directament de Viu com vulguis de Frank Capra.\nLa pel·lícula està clar que és un patchwork fet de déjà vus cinematogràfics tot ben cosit i manufacturat amb la garantia de la factoria Disney.\nAquesta família d'eixelebrats sí que comprèn i sí que vol adoptar l'orfe impossible. Però, ves per on, hi ha una incompatibilitat radical que impedeix la felicitat d'en Lewis -i, per deferència amb els que no han vist la pel·li, no la revelaré, perquè avui em sento bona persona-.\nTot seguit, una altra sorpresa: el malvat és algú que Lewis ja coneixia, un que ha acumulat tones de rancor contra ell, a més de lleganyes i hores de no dormir en una edat especialment delicada.\nDe manera que la seva maldat parteix d'un desig de venjança comprensible.\nLa factoria Disney es posa al dia: Els malvats purs, els malvats perquè sí, per amor a la maldat, per pur geni de la maldat, per pura crueltat juganera, ja no es porten. Ara els malvats vénen amb una oportuna genealogia sota el braç, que els justifica. La idea és que els malvats ja no són els altres, sinó que qualsevol de nosaltres, col·locat en la mateixa situació, també es decantaria cap al costat obscur.\nI, a més a més, el malvat contemporani gaudeix d'opció a redempció. Són així: Reversibles com alguns anoracs.\nLa raó de ser de les tres preqüeles de La guerra de les galàxies, és, a banda de vendre més figuretes de marxandatge, mostrar-nos exhaustivament com la filantropia es va convertint en rancúnia i maldat, en la persona de Darth Vader i, com novament, es transforma en bondat.Una bondat ja no ingènua i de més mèrit. Ara bé, en contrast amb Descobrint els Robinson, els guionistes tenen cura de mantenir l'Emperador dins del Costat Obscur de la Força, i així queda un enemic -decent com a tal enemic- amb qui lliurar el darrer gran combat. Gran previsió.\nDe les cendres del mal destruït sempre reneix el mal, amb la qual cosa assegurem la pervivència del cinema d'aventures i de l'OTAN.\nA la sèrie "Farscape" també ho tenen clar. Quan un rufià pateix la conversió a la bondat i, per tant, s'alia amb els bons i, per tant, queda inservible com a tal rufià, de seguida ocupa la plaça deixada lliure un nou rufià, confirmant un principi de necessitat: la bondat necessita un punt de referència perquè sapiguem de què parlem, quan parlem de bondat. La bondat és la negació de la maldat. La maldat és una afirmació. I la innocència és una altra cosa, que no necessita afirmar ni negar res.\nA "Bola de Drac" -gràcies Toriyama! per existir- després que queda anul·lat un enemic (per reinserció, o per exterminació pura i dura), se'ns presenta un de més invencible i cruel, fins a arribar al monstre Boo, que és el millor malvat dels últims vint o trenta anys, ja que es basa en la idea del xiclet, la substància artificial més malvada i resistent.\nResulta un contrasentit, una cagada postmoderna, justificar i reinsertar els malvats; el malvat "bombó de licor": un cor tendre recobert amb una crosta negra. En el terreny de la fantasia, el malvat de crosta i cor negres té més glamour.\nPer a un psicoanalista potser sí que és el gran repte, la màxima fascinació, escodrinyar en les arrels familiars de Hitler, Pol Pot, Idi Amin i imaginar que troba les raons de ser de les seves maldats respectives, i imaginar una tanda de sessions que hauria pogut estalviar calamitats als jueus, gitanos, cambotjans, etcètera.\nAra bé, en una aventura fantàstica, un malvat amb un trauma justificador i una opció a reinserció sol resultar tan decebedor com el cafè amb llet descafeïnat, descremat amb sacarina.\nTot i que Kirikú i la Bruixa és una gran història i gairebé em fa dubtar del que acabo de dir.\nVegeu el gran encert i la visió comercial de l'església catòlica, que aboleix els llimbs, per insípids i innocus, però manté en plantilla el malvat per antonomàsia, que és dolent no per trauma infantil, sinó per lliure elecció, ja que aquesta és la dolenteria amb pedigrí de debò.\nSi alguna cosa podem valorar d'un malvat és que sigui tenaç en la seva maldat, constant i creatiu. Els malvats, si han de morir, que ho facin amb tanta dignitat com moren els herois, sense renúncies ni conversions ni penediments de darrera hora.\nAleshores, per exemple, trobo estupenda Michelle Pfeiffer en el paper de bruixa a la recomanable Stardust. Llogueu-la i sabreu de què parlo. Ole per la bruixa Pirula! Constatem alleujats que continuarà lluitant per la seva causa.\nAls dolents els reconeixem la seva causa. I no volem que es rendeixin mai. Perquè, a l'heroi, no ens agrada que li donin peixet.\nUn dolent que es fa perdonar fóra com un Reial Madrid tovet que se'ns fes simpàtic. Per la mateixa raó, aplicada a la inversa, quan algun candidat polític és netament impopular o té un aire sinistre, es procura difondre la seva història familiar, fer-nos-el més humà, perquè pugui semblar menys enemic nostre.\nUn dels més terrorífics i sòlids malvats dels últims temps: El "bon noi" de Funny Games de Michel Haneke, refilmat aquest any.\nPerquè és coherentment malvat fins al final.\nPublicat per Oscar Pàmies a 21:56 1 comentari:\nA l'AVUI digital d'ahir, dimarts 2 de juliol, feien la següent consulta als lectors:\nÉs compatible ser catalanista i emocionar-se amb la selecció espanyola?\n• Sí, del tot.\n• No gaire.\nLes emocions són rares.\nCanviem la pregunta:\nÉs compatible ser un patriota espanyol i no emocionar-se amb la selecció espanyola?\nSegons Juan Antonio Camacho, ex-seleccionador, no.\nLes emocions, en aquest cas, han d'estar perfectament alineades.\nEs pot ser una persona refinada i culta, amb títol universitari i entusiasmar-se amb una aventura de Mortadelo i Filemón?\nNo ho sé. No tinc títol i, segurament, no sóc ni refinat ni culte.\nEs compatible emocionar-nos o excitar-nos sexualment amb una escena de violació en una pel.lícula i ser catalanistes? O progres? O cristians?\nQuina emoció és més incòmoda, aquesta que acabo d'esmentar o la que proposava l'AVUI?\nAjuda pensar que, en tots dos casos, l'emoció és per una representació. La violació no és real. És una fantasia. Recrea una clàssica fantasia sexual de dominació. Ens podem permetre el luxe de tenir fantasies sàdiques, d'ençà que Freud va sentar càtedra.\nI la selecció representa Espanya. La victòria d'Espanya sobre Alemanya a la final de l'Eurocopa, quan ens parem a discernir les coses, sabem que no és l'exèrcit espanyol entrant a les portes de Berlín.\nQue rares i salvatges són les emocions!\nI algunes metàfores, també!\nEn l'equip nacional d'Espanya, proclamat campió d'Europa, jugava mig equip del Barça i mig equip de jugadors criats a la Masia i, a sobre, jugaven a l'estil de Can Barça.\nPodem entendre-ho com una conspiració? Un maquiavèl.lic estratagema per completar el procés d'assimilació i eliminació del nostre fet diferencial?\nCrec que la qüestió no és aquesta.\nLa qüestió seria:\nPer què necessitem emocionar-nos amb una selecció i amb uns partits de futbol?\nSi és una tendència o una necessitat, morbosa o no, d'una part de la humanitat, la d'emocionar-se amb una selecció de futbol, aleshores els catalans, com a part integrant de la humanitat, no tenim perquè ser més egregis i "desapegats" que ningú en el món.\nA falta d'una selecció pròpia en competicions de debò, ens assisteix el dret legítim d'emocionar-nos amb la selecció que representa Espanya (és a dir, la selecció del país governat per l'administració que no ens deixa convocar referèndums, ni administrar els nostres impostos, ni recuperar els nostres papers històrics, ni decidir per on hem de foradar els nostres túnels), perquè la selecció només representa Espanya, no és còmplice directa de les injustícies esmentades, ni les justifica simbòlicament sobre el terreny de joc. Quan juga i guanya la selecció, no milloren ni empitjoren les nostres relacions amb aquest estat que ens governa a l'estil colonial.\nHi ha una aspecte simbòlic en la història de la selecció espanyola de futbol i és el que més emocions ens promou als catalans.\nL'etern desig de Catalunya i els catalans de derrotar algun dia aquests macarres i abusananos que fa segles que ens treuen la sang i ens dicten què hem de fer i com hem de viure, es correspon perfectament amb l'etern desig de la selecció espanyola, fa tres dies satisfet, de derrotar aquests italians alemanys brasilers, macarres, abusananos i vanitosos futbolístics.\n- Quina bella paradoxa!\nÉs en aquesta identificació que els catalans, mal que ens pesi, ens veiem arrossegats a emocionar-nos amb la selecció d'Espanya.\nEns vam emocionar i alegrar i alleujar quan la selecció va salvar el fatídic obstacle de quarts de final. En termes futbolístics, els quarts de final eren com una repetició ominosa i obsessiva del nostre onze de setembre.\nEns vam emocionar quan la selecció espanyola va enviar a casa la insidiosa, irritant i bunkeriana, selecció italiana. Com una consumació de la derrota de tots els arxienemics mediàtics de Catalunya.\nEns vam emocionar quan va fer baixar el morro a la prepotent selecció alemanya. Com una victòria contra tot pronòstic, del SÍ en un referèndum d'autodeterminació.\nLa victòria de la selecció espanyola és una alegria per als il.lusos amants de la justícia poètica en tots els àmbits de la vida.\nUn model per als catalans.\nUn exemple a seguir per als polítics catalans.\nAra ve la proclama:\nÉs així, amb bon joc, amb decisió, amb "descaro", amb convicció, sense manies, sense complexos, amb un grup unit, que se li pot fotre un gol per tota l'esquadra a la història i al contuberni espanyolista.\nJa és hora de deixar de recrear-nos en el fang d'un 11 de setembre de claudicació i derrota en la tanda dels penaltis.\nAmb les dues últimes frases crec que he trobat el to just per reanimar i enardir les masses de catalanistes afligits per haver-se emocionat pecaminosament amb la selecció espanyola.\nPS: No puc estar-me'n de dir-ho:\nJosé Montilla, i el seu partit PSC, traspuen l'esperit de la vella selecció espanyola, la que apallissava seleccions de segona fila en fases de classificació i que, després, sortia al camp ja derrotada quan se les havia d'heure amb partits decisius i seleccions d'envergadura.\nJM i el PSC dominen localment l'àmbit municipal, el cultural, l'associatiu, les televisions i mitjans d'aquí, amb un gran joc maquiavèl.lic, però queden humiliats a Madrid, a l'hora dels grans debats i les grans decisions. (Com a mostra: És a Madrid que es confegeix l'alineació que presenta el PSC, i si un tal Maragall, davanter molt incisiu, de joc vistós, ha de sortir de l'equip per fer entrar un tal Montilla, un migcampista d'estil picapedrer).\nL'actuació de la selecció espanyola de futbol en la passada Eurocopa ens indica clarament el camí audaç per guanyar-nos el dret a emocionar-nos un dia amb la selecció catalana.\nPublicat per Oscar Pàmies a 13:34 Cap comentari:


LetsGoToKiev Lva Tolstogo Square Area Kíev Ucraïna - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLva Tolstogo Street area, Raion de Shevchenko, Kíev, Ucraïna, 02000 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, LetsGoToKiev Lva Tolstogo Square Area és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kíev. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix LetsGoToKiev Lva Tolstogo Square Area asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de bugaderia, servei de llançadora per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Kíev, faci de LetsGoToKiev Lva Tolstogo Square Area la vostra llar.


Marc Santaeularia: «Si els saps trobar, el Solsonès té llocs molt bonics per fer fotografies» | Nació Solsona\nMarc Santaeularia: «Si els saps trobar, el Solsonès té llocs molt bonics per fer fotografies»\nMarc Santaeulària (Solsona, 1996) és un jove apassionat per la fotografia que el proper 16 de desembre inaugura a la Biblioteca de Solsona una exposició de 14 imatges del Solsonès que porta per nom "El Solsonès, Paradís Natural"\nper Ramon Estany, Solsona, 2 de desembre de 2016 a les 09:41 |\nAquesta informació es va publicar originalment el 2 de desembre de 2016 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nMarc Santaeulària Foto: Ramon Estany\n-Marc, quan vas iniciar-te al món de la fotografia?\nQuan jo feia 4art d'ESO, cap als 15 anys. Em va entrar la dèria de fer videos amb el mòbil. I vaig començar a aprendre'n tot mirant tutorials al youtube, i un 8 de febrer del 2012, em vaig comprar la meva primera càmera reflex, una Canon EOS 550D. I amb aquesta càmera vaig començar a endinsar-me en el món de la fotografia.\nVaig començar fent retrats a amics i, després vaig acabar descobrint una vessant de la fotografia que m'apassiona, la fotografia de paisatge.\nJo concebo la fotografia de paisatge com una forma de vida, mentre algúns dormen, jo surto de casa i condueixo dues hores per fer una simple foto d’una sortida de sol des del pic d’una muntanya. Mentre algú mira la tele, jo estic buscant noves localitzacions i planejant properes fotografies. Mentre tothom surt de festa, jo estic darrera la càmera creant alguna cosa més que una simple foto, intentant crear el que la gent anomena “Art“, i això, a mí, particularment, em dóna un valor molt especial a les meves fotografies.\nFoto: Marc Santaeulària\n-Com selecciones el paisatge o l'escena que retrataràs?\nEm fonamento en moments molt puntuals de llum, com una sortida o una posta de sol o de lluna, la Via Làctea. Escullo moments molt específics de llum, amb nuvols rogencs, i també moltes vegades faig fotos a plena llum del dia, i time-lapses.\n-Et consideres de formació autodidacta. Has fet algun curs de fotografia?\nDes que vaig començar, als 15 anys, tot ha sigut formació totalment autodidacta: mirar tutorials per internet, descarregant-me manuals de cursos online, etc.\n-T'agradaria dedicar-te professionalment a la fotografia?\nAra per ara, és una afició molt sèria, però en un futur no molt llunyà m'agradaria certament que fos una professió per a mí.\n-El Solsonès té bons llocs per fer fotografies?\nSi els saps trobar, sí, té llocs molt bonics\n-Els darrers anys ha crescut l'interés per la fotografia a Solsona. Que et sembla?\nEm sembla totalment bó, però jo veig molts fotògrafs que ho tenen com a afició, i molts pocs que ho tinguin com a professió. Penso que dedicar-s'hi professionalment és molt difícil i requereix molt temps.\n-Parlem de l'exposició que podrem veure, d'on va sorgir la idea?\nL’idea d’aquesta exposició va sortir de la meva inquietud de buscar llocs nous, de buscar llocs coneguts, però amb llums mai vistes, va sortir de les meves ganes de captar llocs i moments únics…\nAquesta exposició surt des de la meva més íntima estima del Solsonès i del seu entorn. M’encanta perdre’m pels seus boscos, per els seus rius i rieres, perdre’m de nit per les muntanyes i veure sortir el sol als meus peus.\nEl màxim propòsit d’aquesta exposició es vendre les fotografies que he anat fent aquests anys en la naturalesa que envolta el solsonès, de nit i de dia.\n- Quins detalls hem de tenir en compte sobre aquesta exposició?\nL’exposició està formada per 14 fotografies d’alta qualitat del Solsonès, preses sempre respectant la natura que ens envolta.\nEs durà a terme en el Saló de les Homilíes d’Organyà de la biblioteca de Solsona des del 16 de Desembre fins al 15 de Gener. Tot un mes per gaudir de l’esplendor de la part més natural del Solsonès.\nLes fotografies estan imprimides sobre un acabat en Metacrilat per una exel·lent qualitat d’imatge i el punt espectacular, característic del Metacrilat.\nEl tamany de les fotografies és de 75×50 en format 2/3 i en 90×50 en format 16/9. Són unes fotografies que es podran adquirir per aquells a qui puguin interessar.\n-T'ha costat molt triar les 14 fotografies de l'exposició?\nUf, doncs sí. Vaig trigar unes setmanes a triar-les bé. Vaig fer una primera tria de 30, i vaig anar descartant. Sempre penso que és millor qualitat que quantitat. 14 fotos està bé, per qué no són moltes ni poques.\n-Tinc entès que has editat un calendari amb les imatges de l'exposició?\nL’exposició es durà a terme per les festivitats de Nadal, així que he decidit posar a disposició de la persona que vingui a visitar l’exposició, tenir totes les fotografies, impreses en un calendari modern i molt colorit, per disfrutar del Solsonès tot l’any.\nEs podrà adquirir el Calendari en la mateixa exposició, durant les hores que estigui oberta, jo estaré present per donar la còpia.\nÉs un calendari d’altíssima qualitat, imprés en un tamany A3 per que es pugui disfrutar de les fotografies com cal, i tenir-lo penjat a casa i gaudir dels colors.\n-Vols afegir alguna cosa més?\nM'agradaria donar les gràcies, primer de tot, a l'ajuntament de Solsona, que fa més d'un any que van confiar en la idea i em van cedir l'espai, i també a la Biblioteca de Solsona pel tracte rebut, i a totes les persones que hi han col·laborat.\nEntrevista, exposició, Marc Santaeulària, fotografia\nets molt bo Marc\nPer Anònim el 8 de desembre de 2016 a les 18:16\nSI,pero els has de trobar,jeje\nPreu dels calendaris\nPer Marc Santaeularia el 2 de desembre de 2016 a les 17:43\nHola, bona tarda, sóc en Marc Santaeularial, gràcies als dos per les felicitacions, sempre ajuden a tirar endevant amb els somnis. El preu del calendari és de 10€. 7 pàgines per davant i darrera imprès en Offset sobre Paper estucat de 300gr en tamany A3. El preu de les fotografies varia segons el tamany i l'acabat en què la vulguis. Per consultar preus, en la mateixa exposició a partir del dia 16 o enviant-me un mail a: msantaphoto@gmail.com. Moltes gràcies una altra vegada per les mostres d'afecte rebudes dels dos.\nAquest noi te molt talent\nPer Anònim el 2 de desembre de 2016 a les 14:34\nFa uns mesos que el segueixo a l'instagram i per a mi, te un talent que el diferència dels demès... Ojalà l'hi pugui anar molt bé i s'hi pugui dedicar, es veu que s'hi esforça molt, i això ha de tenir recomensa si o si. Anims Marc, bona feina!\npreu del calendari\nPer Anònim el 2 de desembre de 2016 a les 14:15\nEnhorabona Marc! Segur que totes les fotografies són espectaculars. Podem saber quin preu val el calendari? Gràcies


Demanen al Govern l'ampliació dels espais de vianants per la protecció de la salut pública\n11 abril 2021 21:01\nL'associació 'Vianants en Lluita' de les Balears ha realitzat aquest dimarts una «petició urgent» dirigida a la consellera de Salut, Patricia Gómez, i a la Federació d'Entitats Locals de Balears (Felib) per a l'ampliació dels espais per als vianants per a la protecció de la salut pública després de l'estat d'alarma per la crisi de la COVID-19.\n«Les administracions públiques tenen l'obligació de garantir que els desplaçaments a peu siguin segurs des del punt de vista del contagi i de la seguretat viària», han assenyalat des de l'associació.\n'Vianants en Lluita' ha convidat així a les ciutats i pobles de les Balears «que condicionin els seus carrers i espais públics perquè caminar sigui la forma habitual dels desplaçaments de tala i mitjana distància». "Sol·licitem que no es plantegin mesures d'únic sentit en les voreres perquè perjudiquen la mobilitat de les persones més vulnerables, les que es veurien obligades a allargar els seus recorreguts", han indicat.\nEn aquest sentit, algunes de les accions que han proposat són fomentar els carrers de baixa velocitat, la configuració de vies residencials i tancament del trànsit o l'ampliació temporal o definitiva de les voreres i espais per als vianants perquè compleixin l'amplària mínima de 2,5-3 metres.\nAixí mateix, han plantejat fomentar de la mobilitat amb bicicleta, l'augment dels espais verds i la realització de campanyes de conscienciació social.\nLa mobilitat és un dret que es desprèn de la llibertat de moviment de cada individu i hem d'aconseguir que sigui respectuosa amb el dret a la salut de les persones.\nNo hi ha dubte que la mobilitat que guarda aquest respecte a la salut és aquella que no atempta contra la vida.\nEl que aquesta qüestió bàsica no estigui sent atesa per l'administració, és una cosa que ja estem pagant tots amb la nostra salut. Va sent hora que, sense dilació, donem suport a totes i cadascuna de les mesures de mobilitat que siguin respectuoses amb la vida.\nExigim que es retorni al ciutadà el dret a mourer-se protegint la seva salut per sobre d'aquesta absurda llibertat individual a utilitzar indiscriminadament aquest vehicle privat a motor que ha atemptat i atempta cada dia contra el veritable equilibri natural del moviment humà.\nEl cotxe ha de fer un pas enrere perquè tots els ciutadans puguem donar un pas endavant en l'autèntic progrés i en el respecte a tota vida.\nAquest és sens dubte part del futur que hem de protegir abans que sigui massa tard.\nA veure si l'ajuntament s'ho fica al cap.\nPer l'altre banda, més terrasses no significa més llocs de feina, com diuen els restauradors. Això és mentida.\nAixò vol dir MENYS TERRASSES!\nNo com els restauradors volen. Que agafarien les dels particulars si poguessin!


Camp d'Aprenentatge es Pinaret: de març 2011\nAvui ha vingut la tercera classe de cinc anys a fer pa.\nCom els seus companys, han pastat la massa i l'han deixada tovar.\nMentre han decorat un talequet de roba per endur-se'n el pa a ca seva.\nQuan els pans han estat cuits els han posat dins el talec i han partit cap a casa.\nEsperam que el pa sigui molt bo per fer la bereneta.\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 13:16 Cap comentari:\n24 i 25-03-2011\nLa darrera classe de cinc anys ha fet les seves activitats el dijous i el divendres.\nCom els seus companys, el primer dia l'han dedicat al bosc.\nEl segon dia han fet el pa.\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 10:50 Cap comentari:\n23 i 24-03-2011\nAquest final de setmana faran l'estada de dos dies les classes que falvaven de cinc anys.\nEl dimecres i dijous ha vigut la classe dels bombers.\nEl dimecres l'activitat ha estat el bosc i jo. Han fet un recorregut per la marina des Pianret i s'han reconegut els arbres i les herbes.\nEl segon dia s'ha fet l'activitat del pa i com sempre, després de pastar i deixar estovar la massa, s'ha decorat un talec de roba per endur-se'n el pa a ca seva.\nSi voleu veure el bloc de la classe podeu anar a:\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 13:54 Cap comentari:\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 9:06 Cap comentari:\nPublicat per CAMP D'APRENENTATGE ES PINARET a 9:23 Cap comentari:\n15, 16 i 17-03-2011\nLa classe de sisè ha passat tres dies al camp d'aprenentatge.\nDesprés d'instal·lar-se han fet el taller d'apicultura.\nEl segon dia van anar a Ciutadella a peu per fer el joc de descoberta.\nEl darrer dia van coincidir amb la classe d'infantil cinc anys i tots van anar a la marina a fer feina. Els de sisè van fer el taller de reconeixement de plantes.


⚡ Polèmica a les xarxes: Crítiques a Boya (CUP) pel que ha dit sobre Kilian Jornet\nBoya, atacada a les xarxes per criticar un vídeo de Kilian Jornet «dominant» la muntanya\nL'exdiputada cupaire creu que «s'ensenya a dominar la natura, no a estimar-la, no a tenir-hi respecte»\nper Gerard Recasens 13/11/2020 10:51h\nPolèmica a Twitter per les darreres paraules de qui va ser presidenta del grup parlamentari de la CUP entre 2016 i 2017, l'aranesa Mireia Boya. L'exdiputada anticapitalista va reaccionar a un vídeo que va difondre l'esportista català Kilian Jornet, on se'l veia corrent a l'alta muntanya en unes imatges impressionants. Boya, ambientòloga de professió, va ser molt contundent responent el vídeo difós per Jornet:\nLa seva piulada va aixecar una forta polseguera a les xarxes, davant l'acusació de Boya a Jornet de traslladar implícitament un missatge de domini de la natura, allunyat del «respecte i l'estima». Unes paraules que fans de Jornet, però també desenes d'usuaris aliens a la seva pràctica esportiva, van posar en discussió. Boya va matisar més tard que té «tota l'admiració pel que fa» Jornet, però va apuntar que «el missatge implícit que arriba a molta gent és que tu, humà, també ho pots fer. Es perd el respecte a la muntanya i el nombre d'accidents i rescats s'han incrementat». Amb tot, però, els atacs de desenes d'usuaris no han cessat:\nCadascú ha de poder gaudir de la natura com li surt de les pilotes sempre i quan la respecti.\n— Laura O. (@Ormellix) November 12, 2020\nCom? On hi ha cap manca de "respecte amb la natura" al vídeo? Si una fa el mateix que el @kilianj, està també "dominant la muntanya"...?\n— [ David d'Ent.#JoSócCDR ] (@denterd) November 12, 2020\nIncomprensible la teva explicació @yeyaboya. De veritat creus que en @kilianj no estima la natura i li falta el respecte? Si em fan dir el nom d'un sol esportista que estimi i respecti la natura justament diria en Kilian.\n— Ernest (@ernest_sant) November 12, 2020\nLa resposta de Kilian Jornet\nL'esportista Kilian Jornet també ha respost Mireia Boya a través de Twitter a través d'un fil de piulades explicatives. La mateixa Mireia Boya acaava agraint-li l'explicació:\nGràcies Kilian. Tota l'admiració. D'acord amb tu en tot, però falta un tema: com a referent que ets, quin paper has tingut en la proliferació de trails, com afecta aquesta pràctica a la muntanya i quin paper has acceptat en la lògica capitalista del negoci que hi ha al darrere? https://t.co/McrpWOJnUk\nVull dir, ets un exponent visible d'una pràctica que és també és un negoci. És superació, però també frustració i obsessió per molts. Fas bona pedagogia, però també cal crítica del món runner. Et respecto i admiro, però a la muntanya m'hi aproximo altrament. Abraçada!\nJornet hi responia, tancant així qualsevol polèmica:\nCom dius, sempre s’ha de fer pedagogia, el problema es que en una societat de titulars el que es viralitza malaugradament son normalment les tonteries ;) sobre el mercat dels esports outdoor, molt a fer, però crec que es un mercat que está molt obert a la transició.\nPer exemple, fent aquest projecte que parla de un model d’esport sostenible ( ecològica i socialment) he vist que moltes marques, events i atletes estan fent passos importants: https://t.co/RTTxgDZmQK :)\nÚltima hora Última hora Actualitat Última hora CUP Última hora Mireia Boya


Forsuns YHA Hangzhou Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo. 4, Xueshi Fang, Xueshi Road, Districte ShangCheng - Estació de Tren Hangzhou, Hangzhou, Xina, 310006 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Hangzhou, Forsuns YHA és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. A només 30 km, aquest hotel de 2-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nForsuns YHA també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Hangzhou. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, taquilles.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb penjador de roba, armari amb clau, sabatilles, paraigua, accés a internet (sense fils) a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Forsuns YHA la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Hangzhou.


Contra la marginació de Reus, Ara Reus\nActualitzada 28/04/2019 a les 13:50\nAquest vespre tindrem l’oportunitat d’escoltar el primer debat/fòrum dels candidats a l’Alcaldia de Reus –entre els que hi serè present explicant el projecte de ciutat d’Ara Reus–. L’acte es durà a terme al Centre de Lectura i ha estat organitzat pel Col·legi d’Arquitectes de la ciutat de Reus (agrair el seu temps i dedicació en la planificació de l’esdeveniment). En aquest exposarem les nostres línies programàtiques sobre l’ordenació urbanística de Reus, Mobilitat, el Reus del futur... Però jo he volgut avançar-me al debat amb aquestes línies per fer un seguit de reflexions.\nNo fa gaires dies s’ha celebrat una reunió de diferents alcaldes del territori a Madrid per traslladar a Foment algunes propostes de millora ferroviària, i abordar el greuge ferroviari i d’infraestructures que ha estat una constant per a la província de Tarragona durant les últimes dècades. De manera particular, per a Reus, una ciutat que la seva àrea d’influència aeroportuària se situava recentment al centre de les crítiques per l’efecte de la sequera d’inversions rebudes.\nTristament i en comparació amb altres àrees com Girona, Reus continua amb un Pla Estratègic bloquejat des de fa més d’una dècada i amb una infraestructura aeroportuària impròpia de la segona àrea metropolitana de Catalunya, com es pot derivar de la seva manca de mitjans tècnics i humans.\nReus no és, ni ha de ser menys que qualsevol altra ciutat de Catalunya. No obstant això, no apareix en els milionaris anuncis del Ministeri de Foment més dirigits a ciutats com Girona o a la mateixa Tarragona. Mentrestant, Reus apareix marginada per una inexplicable absència d’inversions que no pot mantenir perquè resta competitivitat i influència a una àrea amb el potencial suficient per consolidar-se com un dels aeroports amb major dinamisme de trànsit de tot Espanya. És evident que hi ha hagut una inoperància reivindicativa, bé per deixadesa de funcions dels polítics locals, bé per la imposició de les estratègies partidistes que s’imposen des de Barcelona o Madrid. Però ha faltat una actuació política destacada per reclamar el que ens pertany per dret propi.\nSón moments per a la reivindicació, on el municipalisme juga un paper imprescindible per demanar les solucions que Reus necessita i que des d’Ara Reus demanem, com l’estació intermodal projectada al sud de l’aeroport i mai executada, una infraestructura necessària per articular adequadament les connexions de passatgers i mercaderies, amb les altes prestacions del Corredor Mediterrani o el baixador de Bellissens.\nEs tracta d’una obra que va ser paralitzada l’agost de 2010 i que avui dia necessita Reus, per recuperar i protagonitzar de nou el paper que històricament hem tingut com una de les ciutats més rellevants a Catalunya. Des d’Ara Reus així ho entenem i per això, hem passat a l’acció. I de l’acció, a la reivindicació, com farem durant els primers dies de maig en què celebrarem una jornada que hem organitzat al costat de Ferrmed, associació responsable del lobby desenvolupat per unir Europa de nord a sud, mitjançant un corredor ferroviari que connecti les zones de major activitat econòmica i logística, potenciant especialment les connexions de ports i aeroports.\nUna jornada impulsada i organitzada per Ara Reus des del municipalisme que comptarà amb la presència del president de Ferrmed, Joan Amorós; per resoldre qualsevol dubte que empresaris i assistents en general tinguin. Amb aquesta jornada, també podrem demanar les infraestructures que aquesta ciutat necessita i sobretot, comptar amb una estimació de la seva posada en marxa d’unes obres amb les quals Reus aconseguirà recuperar la posició que la història li confereix, i que fomentarà la seva competitivitat i la dels seus ciutadans. Com Reus mereix, Ara Reus.\nComenta el contingut : Contra la marginació de Reus, Ara Reus


Les falles, patrimoni immaterial de l’humanitat - horecalleida.es\nLes falles, patrimoni immaterial de l’humanitat\nUna excel·lent noticia. Felicitats als promotors de la iniciativa, no és fàcil seguir el camí que marca la UNESCO per arribar al reconeixement. És gratificant que reconeguin la importància de seguir una tradició com aquesta en 63 pobles del pirineu, 15 de Lleida.\nTambé és un bon exemple de cooperació, ja que l’iniciativa l’ha presentat Andorra, i engloba pobles d’Andorra, Catalunya, Aragó i França.\nAquest reconeixement reforça el valor de l’autenticitat de tot el nostre entorn, un dels actius més preuats dels productes turístics.\nLa Diputació de Lleida ha ofert aquest matí una roda de premsa explicant els detalls, en la qual han assistit el president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, el síndic d’Aran, Carlos Barrera, el president del Consell Comarcal del Pallars Sobirà, Llátzer Sibis, el conseller del Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça, José Antoni Troguet, el president del Consell Comarcal del Pallars Jussà, Constantí Aranda, el vicepresident del Patronat de Turisme, Gerard Sabarich, el delegat territorial del Govern de la Generalitat a l’Alt Pirineu i Aran, Albert Alins, la vicepresidenta de l’Associació de Municipis Fallaires, Sofia Isus, i el director general de Cultura Popular, Lluís Puig.\nEl síndic d’Aran, Carlos Barrera, ha manifestat “aquest és el reconeixement a l’expressió cultural pròpia d’Aran dels pobles d’Arties i Les, i també del conjunt dels pobles dels Pirineus en els quals també se celebra el solstici d’estiu. Com a aranès i Sindic, i en nom del Conselh Generau d’Aran les nostres més sinceres felicitacions a tots els que amb el vostre esforç i treball, ho heu fet possible. I el nostre reconeixement al treball personal de Jèp de Montoya que, com a responsable de Cultura del Conselh Generau, va preparar la documentació històrica de la part aranesa, aprovada per unanimitat pel Ple del Conselh, documentació que ha possibilitat que les Festes del Foc de Les i Arties hagin aconseguit aquest reconeixement del que tots els aranesos ens podem sentir orgullosos”.


Conjurats per al consens | Emma Ansola | Barcelona | Política | El Punt Avui\nConjurats per al consens Conjurats per al consens Conjurats per al consens Conjurats per al consens + Conjurats per al consens E-mail\nEls partits batallen per trobar una resposta a la sentència tan unitària com sigui possible\nEntitats socials i sindicats integren els espais per l’acord\nLa CUP veu necessari, abans, compartir una anàlisi dels fets de l’octubre\nTorrent i Torra, encapçalant una concentració a Madrid de suport als presos EFE.\nConjurats per al consens Conjurats per al consens Conjurats per al consens Conjurats per al consens Conjurats per al consens E-mail\nNova etapa política a Catalunya, amb la mirada posada en la sentència que a mitjan octubre dicti el Tribunal Suprem sobre els fets de l’octubre del 2017. Al banc dels acusats, s’hi asseu el procés independentista, els seus dirigents i també el dret a la manifestació, a la protesta, a la llibertat d’expressió i, fins i tot, a la democràcia, tal com defensen els partits independentistes. Per altres formacions, el que es jutja és la desobediència a les lleis, la ruptura del marc constitucional i, fins i tot, un cop d’estat. Per als primers, només hi ha una sentència possible: l’absolució. I una condemna ha de comportar la reacció de la societat i les institucions catalanes, però senyalitzar aquest camí no està sent fàcil.\nAl carrer, la Diada va concentrar 600.000 persones per reclamar de nou la independència com a única sortida al conflicte territorial entre Catalunya i l’Estat, però també unitat política en temps convulsos i més líquids que mai. Les formacions independentistes tornen a estar esperonades per la gent que va sortir al carrer, malgrat que hagi baixat considerablement el nombre de manifestants, una situació, però, que tampoc causa sorpresa entre els dirigents tenint en compte el xoc de declaracions dels últims dies.\nEmpesos per aquesta nova onada, que no deixa de ser multitudinària, els partits s’han tornat a conjurar perquè aquesta setmana, de totes les reunions i negociacions que es portin a terme, en pugui sortir una resposta a la sentència. “La millor resposta serà la que trobem entre tots”, assenyalen fonts de Junts per Catalunya, que defugen explicitar qualsevol proposta. D’aquest sector pròxim al president Torra es va rescatar la investidura de Puigdemont, un suggeriment que no atreu gaires adeptes. ERC, per la seva banda, ha deixat d’insistir –tot i que no ho descarta– en el govern de concentració i la convocatòria d’eleccions, en espera de fer pública ja una proposta conjunta. Sobre la taula, hi ha la possibilitat de fer una aturada, allunyant-se de la idea de vaga general, ja que els sindicats són els únics competents per convocar-la. No obstant això, la mobilització al carrer, de manera sostinguda en el temps, és un dels focus de la nova etapa política. En aquest àmbit, hi té un paper destacat la campanya Tsunami democràtic, sense autoria de moment, però que té el suport dels principals líders independentistes, des de Puigdemont fins a Junqueras.\nAutocrítica i diagnosi\nEn aquestes trobades, en què participen també diverses entitats civils i sindicats per cercar un acord amb el màxim nombre de suports possible, la CUP és del parer que caldria fer autocrítica, ja que facilitaria l’acord, tot i que els anticapitalistes assenyalen que “la repressió de l’Estat no ajuda gaire a fer-ho possible”. Però el cas és que, cada vegada més, alguns sectors eleven el to per demanar anàlisi, reflexió i autocrítica sobre els fets de l’octubre, en un “exercici de sinceritat”, també amb la ciutadania, per abordar el consens. Un reclam, però, que no és gens fàcil, entre altres coses perquè els responsables d’aquells fets són els que continuen ara formant part del lideratge d’aquesta nova etapa des de les seves respectives formacions. A banda de la sentència del Suprem, també cal recordar que aquesta tardor hi haurà, al TSJC, a l’Audiencia Nacional i al jutjat número 13, nous judicis relacionats amb el procés, els quals afecten exmembres de la mesa del Parlament, l’exmajor dels Mossos d’Esquadra Josep Lluís Trapero i una trentena d’alts càrrecs per la seva presumpta participació en l’1-O.\nI amb la mirada posada en la sentència, s’intensifica un nou focus de treball, l’escenari internacional, ja que el dictamen del Suprem també obre la via a nous recursos per defensar el procés davant dels tribunals i les institucions europees, la qual cosa genera als partits polítics l’obligació de fer entre tots una bona feina de coordinació, segons expliquen fonts republicanes. El retorn de les euroordres a Brussel·les comportaria una nova sacsejada.\nFinalment, i per teixir aquesta resposta i aquest combat amb l’Estat, cal un enfortiment de les institucions, al Parlament i al govern, expliquen. L’aprovació dels pressupostos és una eina clau, ja que la gestió de la Generalitat depèn a hores d’ara dels comptes que es van dissenyar el 2017 i que des d’aleshores es mantenen prorrogats.\nLa CUP i els comuns, lluny\nPer aconseguir-ho, el govern, encapçalat en aquesta tasca pel vicepresident i conseller d’Economia, Pere Aragonès, ha mantingut contactes amb la CUP i els comuns, que ja han rebutjat les primeres propostes perquè no aporten cap novetat per afrontar els reptes socials en educació i sanitat, i el primer esborrany inclou partides ja acordades i fins i tot aprovades a la cambra catalana. Aquests dos partits també han rebutjat el govern de concentració, que consideren una proposta “destinada a tapar la falta d’entesa entre els socis de govern”, expliquen fonts dels anticapitalistes, que defensen actuar amb la premissa Ho tornarem a fer, el lema del president d’Òmnium, Jordi Cuixart, pres a Lledoners. La CUP és del parer que cal generar respostes adreçades a exercir, a través de la desobediència, tots aquells drets que es consideren vulnerats, no només els nacionals. En definitiva, exercir “l’autodeterminació també per recuperar el dret d’accés a l’habitatge i el dret a l’educació”, entre d’altres. “Cal obrir el mapa i optar per la desobediència com a eina per exercir tots els drets vulnerats”, acaba. De moment, però, i sense acord encara per notificar, els partits volen evitar donar ales a la “política d’aparador” dels darrers dies i demanen discreció i prudència per no generar falses expectatives.\nLa sentència és una palanca de canvi. Hi ha d’haver una resposta àmplia, també internacional\nSi 100 ciutadans no paguen els impostos, tindran un problema. Si són 300.000, el tindrà l’Estat\nL’independentisme ha de decidir si es rendeix o va a una confrontació pacífica\nNo podem donar suport a parades efectives que causin perjudicis a l’economia\nEl Punt Avui. Girona 16-09-2019, Pàgina 6\nEl Punt Avui. Nacional 16-09-2019, Pàgina 6


Arxius de CE BCR CEM l’Hospitalet - Diari de la Discapacitat\nPortadaCE BCR CEM l’Hospitalet\nArrenca la Lliga Catalana de bàsquet nivell 1 amb victòries del CEM L’Hospitalet i el Joventut BCR\nAquest passat diumenge s’ha donat el tret de sortida a una nova edició de la Lliga Catalana de bàsquet nivell 1 amb la participació dels millors equips catalans d’aquest esport, La competició ha començat amb els partits de la jornada 2, ja que la primera es va haver d’ajornar i encara no estan confirmades les dates de la seva celebració. El CE BCR CEM L’Hospitalet ha començat la competició jugant a la seva pista contra el CE Costa Daurada, l’equip […]\nEl Club Esportiu BCR CEM L’Hospitalet celebra el seu 40è aniversari amb un partit amistós\nEl proper 26 de setembre, el Club Esportiu BCR CEM L’Hospitalet compleix 40 anys d’història a l’esport i el bàsquet adaptat. Per aquest motiu, diumenge 24 es disputa un partit amistós entre el BCR CEM Hospitalet i l’UNES FC Barcelona al Pavelló Gornal (C/Can Tries 20, Hospitalet de Llobregat) a partir de les 12:30h. El Club Esportiu BCR CEM L’Hospitalet es va fundar l’any 1977 i va ser un club que, en els seus inicis, era un club de bàsquet […]\nEl CE BCR CEM L’Hospitalet és va proclamar dissabte campió de la Lliga Catalana de bàsquet en cadira de rodes a la Jornada final que es va disputar a Sant Cugat del Vallès amb partits i activitats de promoció a més de la gran final. El pavelló 3 de la ZEM Rambla del Celler i als seus voltants van ser l’escenari de diferents activitats de promoció relacionades amb el bàsquet en cadira de rodes a més dels dos partits finals […]\nClara superioritat del CEM L’Hospitalet a la 2a jornada de la Lliga Catalana de bàsquet en cadira de rodes\nEl Club Esportiu Bàsquet Cadira de Rodes CEM l’Hospitalet de Llobregat va mostrar la seva superioritat a la segona jornada de la Lliga Catalana de bàsquet en cadira de rodes que es va disputar ahir a Tortosa, al imposar-se en els dos partits que va disputar contra el Club Bàsquet Granollers i l’equip valencià del Bamesad. El primer partit de la jornada el van disputar el Club Bàsquet Bamesad (Castelló) contra el Club Bàsquet Granollers. Va ser un partit molt […]\nArriba a Tortosa la segona jornada de la Lliga Catalana de bàsquet en cadira de rodes\n4 d'Abril de 2017 Redacció/Fonts 0\nEl proper dissabte 8 d’abril es disputa a Tortosa la segona jornada de la Lliga Catalana de bàsquet en cadira de rodes amb la participació del Club Esportiu Bàsquet Cadira de Rodes CEM l’Hospitalet de Llobregat, el nou equip del Club Bàsquet Granollers i l’equip valencià del Bamesad. Els partits es disputaran al Pavelló Esportiu del Temple a partir de les 11h. Aquest és el programa previst: – Partit 1: 11h Club Bàsquet Bamesad (Castelló) – Club Bàsquet Granollers – Partit […]\nEl cap de setmana de l’11 i 12 de març comença una renovada edició de la Lliga Catalana de bàsquet en cadira de rodes, que enguany comptarà amb la participació del CEM Hospitalet, el nou equip del Club Bàsquet Granollers i l’equip valencià del Club Bàsquet Bamesad en un nou format, ja que la competició es disputarà en dissabte. El dia 17 tindrà lloc una Jornada lúdica als voltants de la Plaça Paeria de Lleida a partir de les 11h. […]\nUn Válida sin barreras CB MIFAS sota mínims cau a la pista del Global Basket de Sabadell\nEl Válida sin barreras CB MIFAS va tornar a caure aquest cap de setmana en el segon partit de la temporada per 53-32 a la pista del Global Basket de Sabadell, un dels equips més forts de la competició i un dels màxims candidats a l’ascens a la divisió d’honor. Potser no era el millor dia per enfrontar-se a un equip tant potent, ja que els gironins es presentaven sota mínims amb només set jugadors. Això unit a tenir que […]


Odón Elorza acusa el PP d'utilitzar Manos Limpias per portar-lo als jutjats\nL'alcalde de Sant Sebastià, Odón Elorza, està "convençut" que la denúncia de Manos Limpias que l'ha dut a declarar davant el jutge està impulsada pel Partit Popular. Elorza ha declarat davant el jutjat d'instrucció número 4 de la seva ciutat arran de la denúncia per no col·locar la bandera espanyola tots els dies a la façana de l'ajuntament. Segons l'alcalde socialista, darrere la denúncia que va presentar Manos Limpias "hi ha el PP", que "no fa res més que afegir elements de crispació en aquesta llarga precampanya electoral".\n30/11/2007 - 13.24 Actualitzat 30/11/2007 - 15.10\nOdón Elorza ha dit a la sortida del jutjat on declarava per un presumpte delicte de desobediència per no hissar la bandera espanyola que lamenta "que aquest tema sigui notícia", i ha acusat el Partit Popular de ser "la mà que mou Manos Limpias". ha dit, també, que s'ha utilitzat la seva declaració per escalfar els ànims durant la precampanya electoral.\nPel que fa a la seva declaració, Elorza ha explicat que ha "negat totes les acusacions" i ha afegit que "el PP sap que, des que sóc alcalde, la bandera constitucional espanyola i la ikurrinya presideixen la sala de recepcions". Ha opinat, també, que "no hi ha base per estar enjudiciat per part de Manos Limpias" i per això s'ha mostrat confiat "en la justícia".\nOdón Elorza que, segons fonts municipals és el primer alcalde citat per la justícia per aquest motiu, ha advertit que "segurament es presentaran més denúncies contra altres alcaldes" per qüestions relacionades amb la presència pública de la bandera espanyola.