Prades, la vila vermella i de la patata amb denominació de qualitat\nAutor: Pere | 27 / 08 / 2020 | Categories: Escapades per Catalunya - Espanya | Etiquetes: Escapada Rural, Escapada Urbana | Sense comentaris\nEl portal de la Creu de Prades pren el nom per la creu de terme situada a l’entrada de la població.\nAquest accés i l’església de Santa Maria la Major formaven part del recinte emmurallat de la vila closa del segle XV.\nLa pedra rogenca dels edificis han fet que Prades es conegui com la vila vermella.\nPrades és un municipi de la comarca del Baix Camp de la província de Tarragona.\nEn el centre de les Muntanyes de Prades i a una altitud de 950 metres té un clima atlàntic.\nLa base de la seva economia és el turisme familiar i l’agricultura del cultiu de la patata i l’avellana.\nPatata de Prades té la denominació de qualitat d’Indicació Geogràfica Protegida de la Unió Europea.\nLa seva població de l’any 2019 ascendeix a 589 habitants.\nLa font renaixentista de la plaça Major és un dels seus símbols, ja que hi ha una còpia al Poble Espanyol de Barcelona.\nAquest espai de l’Exposició Universal de Barcelona de 1929 va reproduir característiques de diferents pobles espanyols.\nMapa de la localització de les Muntanyes de Prades\nMuntanyes de Prades és un massís de la Serralada Prelitoral amb una extensió de 307 Km².\nEs troba entre les comarques de l’Alt Camp, el Baix Camp, la Conca de Barberà, les Garrigues i el Priorat.\nNeixen els rius Francolí, Brugent, Glorieta, Siurana i Prades.\nAlguns cims estan per sobre del 1000 metres com el Tossal de la Baltasana (1202 m) i la Punta de les Catalanes (1156 m).\nAquestes muntanyes són un Espai Natural Protegit de gran diversitat de paisatges.\nA la zona de Montblanc es troben jaciments rupestres declarats Patrimoni de la Humanitat.\nEl monestir de Santa Maria de Poblet està catalogat per la Unesco i el seu entorn és un espai protegit com a Paratge Natural.\nDestaquen les viles medievals de Siurana i Prades.\nRuta entre Mont-ral i Farena de les Muntanyes de Prades\nLa ruta lineal entre Mont-ral i Farena que segueix un tram del sender PR-C20 transcorre per les Muntanyes de Prades.\nÉs un recorregut a peu de 6 km amb un desnivell d’uns 250 metres i una dificultat baixa.\nAquest extrem occidental de l’Alt Camp és travessat pels rius Brugent i Glorieta que són afluents del riu Francolí.\nMont-ral és un municipi de la comarca de l’Alt Camp de la província de Tarragona que l’any 2019 tenia 162 habitants.\nEstà situat al vessant oriental de les Muntanyes de Prades.\nEl seu nucli es troba a una altitud de 888 metres i esdevé un mirador natural.\nL’Ajuntament agrupa els nuclis de Farena, el Bosquet i l’Aixàviga.\nUn accés empedrat porta a l’església de Sant Pere que està situada a la part més alta del nucli de la població.\nL’edifici romànic del segle XII conserva l’absis, la portalada i la base del campanar de planta quadrada.\nLa part superior d’aquesta torre vuitavada va ser reconstruïda durant el segle XVIII.\nLa porta adovellada està situada a la façana sud i presenta tres arcs de mig punt en degradació.\nEl sender està senyalitzat amb marques blanques i grogues al llarg de tot el camí.\nLa senyalització en alçada mostra la distància i el destí.\nEn aquesta zona es troben nombroses carboneres i és un indret d’apicultors d’abelles.\nDesprés d’un fort pendent hi ha un corriol que passa pel costat d’una petita pedrera.\nEl riu Brugent avisa de la proximitat del poble de Farena.\nFarena està situat al nord del municipi de Mont-ral i en un turó al costat del riu Brugent.\nÉs un poble de muntanya amb carrers estrets i costeruts.\nLa majoria de les cases estan rehabilitades per un turisme familiar de cap de setmana i d’estiu.\nDisposa d’un servei de restauració i una bona comunicació per carretera amb el nucli de la Riba.\nL’any 1153 el comte del casal de Barcelona Ramon Berenguer III va conquerir Prades als àrabs.\nL’any 1324 el rei d’Aragó Jaume II atorga el títol de comte de Prades al seu fill Ramon Berenguer.\nMargarida de Prades (1387-1429) va ser reina consort del rei Martí l’Humà de la corona catalanoaragonesa.\nL’any 1410 amb la mort del rei s’extingeix el llinatge del casal de Barcelona del regne d’Aragó.\nEl seu sepulcre es troba al monestir de Santes Creus des de l’any 1475.\nPlànol de Prades\n1 – Portal i creu de terme / 2 – Porta falsa / 3 – Plaça Major – Font monumental – Església de Santa Maria la Major / 4 – Carrer Major / 5 – Plaça de la Pau / 6 – Arc de Ponos / 7 – Carrer Costa del Castell / 9 – Restes del Castell\nEl nucli antic de Prades s’ordena al voltant de la plaça Major amb l’església de Santa Maria.\nLa vila closa medieval conserva una part de les antigues muralles i les restes del castell de Prades.\nL’any 1200 tenia mercat, l’any 1341 va ser creat el comtat de Prades i durant el segle XIV s’hi va establir una comunitat jueva.\nVa ser la seu de la batllia o representació reial de les Muntanyes de Prades.\nAquesta era l’entrada principal de la vila.\nLa plaça Major sempre ha estat el centre social, polític i religiós de la vila de Prades.\nEn aquest espai es troben l’Ajuntament i l’església de Santa Maria la Major.\nLa plaça porticada concentra una bona part dels serveis turístics.\nL’Ajuntament és un edifici de tres plantes que segueix l’estructura porticada de la plaça Major.\nL’església és un edifici gòtic del segle XIV amb elements romànics, gòtics i renaixentistes.\nLa façana oest presenta una portalada barroca i un campanar de planta quadrada coronat per una torre vuitavada.\nDestaca la combinació de la pedra vermella i blanca dels murs de la façana, del campanar amb els elements de la portalada.\nEls porxos envolten tota la plaça Major.\nLa festa del Cava del tercer dissabte de juliol se celebra des de l’any 1979 al voltant d’aquesta font que raja cava per una nit.\nAquesta portalada romànica de la façana lateral de l’església és coneguda com la porta falsa.\nSe la coneix com la plaça dels alls, ja que era l’espai ocupat per l’antic mercat.\nCal Sistaré de l’any 1864 tanca la plaça de la Pau.\nEl castell que va la seu dels comtes de Prades només conserva la capella de Sant Miquel.\nL’any 1718 durant la Guerra de Successió espanyola la fortificació va ser destruïda completament.\nAntiga casa de la Vila que acollia les antigues escoles avui és un edifici rehabilitat amb dependències de l’Ajuntament.\nPortalet gòtic que obria la vila closa.


InfoVillores | Ajuntament de Villores\nL’Ajuntament de Villores, oferirà un nou servei d’informació totalment gratuït per als ciutadans a través de la missatgeria Whatsapp.\nEl servei de missatgeria Whatsapp de l’Ajuntament de Villores, InfoVillores, és una eina de difusió d’informació que busca arribar al major nombre del veïnat possible, en la major rapidesa o immediatesa que el propi servei ens permeta, i de manera totalment gratuïta per a l’usuari. El Whatsapp s’ha convertit en l’eina de comunicació més popular en els últims temps, per tant hem cregut convenient aprofitar aquesta tirada per tal d’arribar a tothom.\nEl servei consisteix en un xat unilateral on s’enviaran missatges curts als veïns i veïnes amb informació relativa a agenda d’esdeveniments, serveis municipals, ofertes de treball, etc.\nEl servei i l’alta en InfoVillores són gratuïts. Per donar-se d’alta, només cal seguir els següents pasos:\n1. Guardar a l’agenda de contactes el número 697161098 .\n2. Enviar un Whatsapp al número 697161098 amb la paraula ALTA, nom i cognoms i DNI.\nL’alta es produirà dins dels 7 dies laborables següents a comptabilitzar des de la data en què s’ha enviat el missatge.\nAmb totes les persones interessades que es donen d’alta en el servei InfoVillores, es crearà una llista de difusió on s’enviaran els missatges. D’aquesta manera, i a diferència d’un grup de xat, els números de telèfon dels usuaris quedaran ocults a la vista dels demés, garantint així la protecció de dades.\nPer tal de no saturar d’informació als usuaris es seguiran des de l’Ajuntament unes normes bàsiques d’utilització del servei de missatgeria:\n-S’enviarà un únic Whatsapp al dia, excepte en cas de disposar d’una informació d’urgència o d’especial interès, que s’enviarà en qualsevol cas.\n-S’enviaran els missatges de dilluns a diumenge, de 9h a 21h, excepte en cas de disposar d’una informació d’urgència o d’especial interès, que s’enviarà en el moment que siga necessari.\n-Les dades dels usuaris seran introduïdes en una base de dades única i exclusivament per al servei d’informació a través de Whatsapp. Aquestes dades no es facilitaran a cap organisme extern ni tampoc s’utilitzaran per a cap altra gestió.\nAquest servei no és recíproc, és a dir, no es tracta d’un xat de debat o una eina per fer reclamacions, per tant, la recepció de missatges d’algun dels usuaris podrà suposar la baixa automàtica d’aquest del servei InfoVillores, si la persona administradora ho considera oportú.\nA banda de les notícies des del consistori, aquest servei podrà ser aprofitat per les diferents associacions de Villores, que sols hauran d’enviar la seua informació al mateix número de Whatsapp i, després de ser revisat, el missatge es transmetrà a tots els usuaris d' InfoVillores.\nL’usuari pot donar-se de baixa del servei en qualsevol moment. Per tal de deixar de rebre els missatges d' InfoVillores, s’ha d’enviar un Whatsapp al número 697161098 amb la paraula BAIXA.\nSubscriu-te a InfoVillores


Aquest lloc web, www.canpau.cat i www.canpau.es , són propietat respectivament dels germans Jaume i Pau Ripoll Jimenez, excepte les seves imatges o continguts que serà propietat del seu autor, el qual ha autoritzat l´ús d´ aquests continguts en aquest web.\nEls apartaments Can Pau, és una empresa d´apartaments turístics legalment registrada al registre de la Generalitat de Catalunya (Departament de turisme ), amb el núm de registre EG-00516 i propietat de la mercantil CAN PAU APARTAMENTS COMPANY S.L, situada al c/ Ctra-torroella,102 baixos de L´ESTARTIT ( GIRONA ) C.P17358, amb N.I.F. B-17/ 705.575, i inscrita al registre mercantil de Girona al tomo 1799,folio 178, hoja GI-30137 inscripció 1ª.\nQueda totalment prohibit la reproducció total o parcial de qualsevol contingut d´aquesta web sense el consentiment del seu/s autor/s. Les imatges que es descarreguin aquesta web romandran amb la marca d´aigua pròpia. Igualment queda totalment prohibit retocar, retallar o aplicar qualsevol efecte de qualsevol tipus, a les imatges d'aquesta web.\nTots els drets estan reservats. Tot accés a aquest lloc web esta subjecte a les condicions següents:\nno está permesa la modificació del web ni dels seus continguts, imatges, etc..\ninfo@canpau.cat no és responsable de la informació que es pugui obtenir a través d´enllaços a sistemes externs que no siguin dependents d´aquesta web.\nCanpau.cat, canpau.es, i info@canpau.cat, no garanteig que el web i el servidor estiguin lliures de virus i no es fa responsable del danys causats per l´accès al web o per la imposibilitat d´accedir-hi, així mateix tampoc no és responsable de la informació que es pugui obtenir per mitjans il.licits a través d´aquest web.\nL´usuari del web, dóna el seu consentiment exprès, i per tant, autoritza a CAN PAU APARTAMENTS COMPANY S.L, c/ ctra-torroella 102 baixos de L´ESTARTIT C.P. 17258 a incorporar les seves dades que facilita per aquest mitjà als seus fitxers automatitzats i al seu tractament i ús amb la finalitat de gestionar el manteniment del web, d´accord amb el que s´estableix a la llei orgànica 15/1999 de 13 de desembre de protecció de dades de caràcter personal ( LOPD ).\nAixí mateix, l´usuari del web que facilita les seves dades personals lliurament, podrà exercir els seus drets d´accès, rectificació, cancel.lació i oposició, d´acord amb el que estableix la llei orgànica de 15/1999 de 13 de desembre de protecció de dades de caràcter personal, mitjançant comunicació escrita i adjunta fotocòpia del D.N.I. indicant-hi la referència a la llei orgànica 15/1999 de 13 de desembre de protecció de dades de caràcter personal a: CAN PAU APARTAMENTS COMPANY S.L, c/ ctra-torroella 102 baixos de L´ESTARTIT C.P. 17258 o a l´adreça de correo electrònic: info@canpau.cat.\nEl responsable i propietari del fitxer que conté dades de caràcter personal es: CAN PAU APARTAMENTS COMPANY S.L, c/ ctra-torroella 102 baixos, de L´ESTARTIT, ( GIRONA )C.P 17.258 i amb N.I.F B-17/ 705.575, inscrita al registre mercantil de Girona al tom 1799, foli 178, fulla GI-30137, inscripció 1ª\nL´usuari del web i l´ús que en faci, implica l´acceptació plena i sense cap mena de reserva, dels termes i condicions continguts en el present avís legal.\nAPARTAMENTS CAN PAU - Ctra. Torroella,14 17258 L'ESTARTIT - Tel. +34 678 64 22 82 - info@canpau.cat - Nota legal- Reg. EG-00516


Festival – Pàgina 3 – BCN SPORTS FILM – 2019\nS’obre el termini d’inscripció de les sessions del BCN Sports Film Festival. Com cada any els dies 5, 6 i 7 de juny el BCN Sports Film Festival oferirà sessions gratuïtes per a escolars d’ESO i Primària. Per a reservar la sessió, contactar amb: sessions@bcnsportsfilm.org Les sessions, adreçades als alumnes…\nLa Fundació Barcelona Olímpica convoca el vuitè concurs de vídeos per a la campanya promocional de la 10a edició del BCN Sports Film Festival. El concurs té com a objectiu la producció d’un vídeo promocional original de vint segons. L’espot guanyador serà la imatge oficial de la campanya publicitària de…\nEl BCN Sports Film ha arribat a la seva fi, i volem donar les gràcies a tots els participants, col·laboradors, sponsors, mitjans de comunicación, públic, convidats i, sobretot, a tots aquells que han fet possible que aquesta vuitena edición hagi estat possible. Les més de 400 produccions de més de…\nLa novena edició del BCN Sports Film Festival s’acomiada fins l’any que ve amb la projecció d’una mostra de les pel·lícules guanyadores. Diumenge 6 de maig de 10:00h a 13:30h a l’Auditori Gran del Museu Olímpic i de l’Esport Joan Antoni Samaranch. Una oportunitat per a totes aquelles persones que…\nLa cerimònia de cloenda de la 9a edició del BCN Sports Film Festival, celebrada al Museu Olímpic i de l’Esport Joan Antoni Samaranch, ha estat un punt de trobada del món del cinema, l’esport, la política i la societat. Marta Carranza, presidenta de la Fundació Barcelona Olímpica i Comissionada d’Esports…


GINÉS GÓMEZ VIDAL (Sant Feliu de Guíxols)\n5 de Febrer de 2020 Necrològiques i defuncions Baix Empordà\nHa mort als 69 anys. Era casat amb Montserrat Ribera Bifet i tenia dos fills. Residia a Sant Feliu de Guíxols. L’enterrament se celebrarà avui dimecres, a les 5 de la tarda, a l’oratori del Tanatori de Sant Feliu de Guíxols.\nHa mort als 58 anys. Era parella de Dagmara Genowefa Adamczyk. Residia a Sant Feliu de Guíxols. L’acte de comiat se celebrarà demà dijous, a les 4 de la tarda, a l’oratori del Tanatori de Sant Feliu de Guíxols.\nDOLORS CLARAMUNT COSTA (Sant Feliu de Guíxols)\nHa mort als 92 anys. Era vídua de Joan Oliver Isern i tenia dos fills. Residia a Sant Feliu de Guíxols. L’enterrament se celebrarà avui dimecres, a les 10 del matí, a l’església del monestir de Sant Feliu de Guíxols.\nLEANDRO PEDRO SOLÉ (Calonge)\nHa mort als 91 anys. Era casat amb Joaquima Pijoan Juncosa i tenia tres fills. Residia a Barcelona. L’enterrament se celebrarà avui dimecres, a les 12 del migdia, a la parròquia de Sant Martí de Calonge.\nANDRÉS ROMERA ELVIRA (Torroella de Montgrí)\n4 de Febrer de 2020 Necrològiques i defuncions Baix Empordà\nHa mort als 93 anys. Era vidu de Rosa Miravete García i tenia un fill. Residia a Torroella de Montgrí. La cerimònia se celebrarà avui dimarts, a les 5 de la tarda, al Tanatori de Torroella de Montgrí.\nHa mort als 92 anys. Era vídua de Joan Oliver Isern i tenia dos fills. Residia a Sant Feliu de Guíxols. L’enterrament se celebrarà demà dimecres, a les 10 del matí, a l’església del monestir de Sant Feliu de Guíxols.\nHa mort als 91 anys. Era casat amb Joaquima Pijoan Juncosa i tenia tres fills. Residia a Barcelona. L’enterrament se celebrarà demà dimecres, a les 12 del migdia, a la parròquia de Sant Martí de Calonge.\nNÚRIA LLENAS GRAU (La Bisbal d’Empordà)\nHa mort als 92 anys. Era vídua de Pere coll Martí i tenia tres fills. Residia a la Bisbal d’Empordà. L’enterrament se celebrarà avui dimarts, a les 12 del migdia, a la parròquia de Santa Maria de la Bisbal d’Empordà.\nMARIA CASADEMONT SIMON (Begur)\n3 de Febrer de 2020 Necrològiques i defuncions Baix Empordà\nHa mort als 98 anys. Residia a Begur. L’enterrament se celebrarà avui dilluns, a les 10 del matí, al tanatori de Palafrugell.\nRICARD MERCADER AYMERICH «EL BOIRA» (La Bisbal d’Empordà)\n1 de Febrer de 2020 Necrològiques i defuncions Baix Empordà\nHa mort als 79 anys. Era casat amb Dolors Gómez Blanco i tenia dos fills. Residia a la Bisbal d’Empordà. L’enterrament se celebrarà avui dissabte, a les 12 del migdia, a l’església parroquial de Santa Maria de la Bisbal d’Empordà.


Arc’teryx Kyanite Blau comprar i ofertes a Trekkinn\nDescripció Arc’teryx Kyanite\nLa caputxa Kyanite Arc'teryx és una dessuadora caputxa resistent, càlida i versàtil per a homes, dissenyada específicament per a diverses activitats i condicions variades. La caputxa Kyanite Arc'teryx es pot portar com a peça autònoma o es pot posar en capes, ja que el guarniment s'abraça perfectament al cos i es queda fàcilment sota una closca.\nEl teixit Polar Tec Power Stretch de la samarreta polar és un 53% de polièster, un 38% de niló, un 9% d’elastà que és càlid, extens i permeable a l’aire, que millora la durabilitat i el confort. La caputxa de perfil baix Scuba ™ es queda perfectament sota els cascos i ofereix calor i protecció.\nEls dorsals, els punys i el collet regulables enllaçats amb el teixit tanica proporciona la màxima capacitat d’estiraments i segella l’hivern mantenint-vos càlid i còmode tot el dia. Les dues butxaques de mà folrades de malla estan laminades internament amb cremalleres No Zip Zip que asseguren les coses bàsiques diàries i eviten l’obertura inadvertida.\nLa caputxa Kyanite Arc'teryx és una caputxa ideal amb el màxim rendiment i dissenys articulats que proporciona confort i mobilitat per als moviments del cos. Els braços baixos proporcionen una llibertat excepcional de moviments mentre esteu allà saltant còdols alts i trekking pel terreny més dur.\nJaqueta de capes tèxtil Polartec® Power Stretch® Pro càlida i resistent\nJaqueta de cianita:\nExcepcionalment versàtil, la jaqueta Kyanite funciona com una capa mitja o autònoma i ofereix un rendiment a través d'una sèrie d'activitats. Combinant la calor, la mobilitat i la gestió de la humitat, Polartec® Power Stretch® Pro permet el flux d’aire per a la regulació tèrmica i té una cara de niló resistent a l’abrasió per a la durabilitat. L'estirament de quatre vies del teixit es combina amb motius articulats i braços ajustats per a una llibertat de moviments superior, i el punt adossat abraça el cos i les capes fàcilment sota una closca.\nEncaix: ajustat, llargada de maluc, longitud de l'esquena central: 68 cm\nRodet, punys i collet lligats amb un teixit Tanica ™\nInterior de vellosa escombrada\nAjustar l’adaptació per a la capa base o l’ús lleuger de la capa mitjana\nProtecció de la barbeta per a una major comoditat\nCapes de coll de mitja altura fàcilment\nButxaques transpirables i folrades de malla\nPolartec® Power Stretch® Pro 53% polièster, 38% niló, 9% elastà\nPenjar a assecar-se.\nEnhorabona, has trobat la millor oferta per Arc’teryx Kyanite. A trekkinn trobaràs el millor equipament esportiu de muntanya. I també podràs rebre els millors consells i recomanacions del nostre equip d’experts en muntanya. Posem al teu abast tota la informació dels productes, característiques tècniques, opinions d’altres clients, etc. perquè puguis escollir exactament el producte que necessites. I et facilitem varis filtres perquè comparis les ofertes en milers de productes de Forros polars.\nCaracterístiques Arc’teryx Kyanite\nSostenibilitat Arc’teryx Kyanite\nLlana molt càlida d’Arcteryx. Perfecte per una capa sota una jaqueta per a qualsevol activitat a l’aire lliure.\nJaqueta de polsera calenta


Albert Sans - Blog « Sobre (in) Seguretat Informàtica « Pàgina 2\nCom sincronitzar els contactes a iOS de Apple (iPhone, iPad, iPod Touch)\nfebrer 12, 2013 8:54 pm / Deixa un comentari\nL’opció gratuita és mitjançant el protocol CardDAV, al següent enllaç explica com realitzar-ho pas a pas.\nPer a més informació cal visitar el següent recurs, www.google.com/sync/\nfebrer 12, 2013 2:11 am / Deixa un comentari\nEl terme “Trustworthy Computing” (TwC) s’ha aplicat a sistemes informàtics que són inherentment segurs, disponibles i fiables. Creat per el comite “Trusted Computing Group i posteriorment Microsoft (web dedicat a twc) ha adoptat el terme com el títol d’una iniciativa per millorar la confiança pública on pretén fer front a les preocupacions sobre la seguretat i la fiabilitat dels productes de Microsoft i abordar les preocupacions generals de la indústria informàtica.\nInfografia de Trustworthy Computing per Microsoft;\nDocumental TPB AFK (The Pirate Bay Away From Keyboard)\nfebrer 11, 2013 12:36 am / Deixa un comentari\nThe Pirate Bay és una de les pàgines web més coneguts d’intercanvi d’arxius. Aquest documental, finançat per un projecte Kickstarter, segueix als tres fundadors de The Pirate Bay durant el judici a Suècia fins al veredicte final. També el podeu descarregar al següent enllaç,\nfebrer 7, 2013 12:39 am / Deixa un comentari\nBut the massive breaches are not the only remarkable events of this period: the waves of DDoS Attacks against US banks continued (and promise to extend also in the next weeks), Kaspersky Lab discovered a new massive Cyber Espionage Campaign dubbed “Red October”, and also the Japan Farm Ministry was hit by yet another Cyber…


10 anys més de merda nuclear (Garonya) -- Fòrum en català de flog.cat\n10 anys més de merda nuclear (Garonya)\n» 10 anys més de merda nuclear (Garonya)\n#1 05-06-2009 21:38:23\nEl Consell Nuclear Espanyol recolza que la ridícula central nuclear de Garoña continuï funcionant 10 anys més.\nNotícia: http://www.publico.es/ciencias/medioamb … uro/garona\nCal dir que aquesta central només produeix uns 450 MW i, malgrat les renovacions, una central nuclear s'ha de tancar quan hi ha possibilitats d'accident, com és el cas. Es va construir el 1971, durant la dictadura, amb tecnologia avui dia obsoleta.\nLes condicions de l'entorn són, a més, lamentables, tal i com va evidenciar aquest reportatge: http://www.lasextanoticias.com/noticia/ … ona/457342\nPlantege estes preguntes:\n- Què penseu de la notícia, de la decisió?\n- Què en penseu de les centrals nuclears?\n- Són realment necessàries?\n- Què penseu del nostre consum energètic?\n- I altra qüestió adjacent: Zapatero va prometre tancar totes les centrals nuclears abans de la fi de la legislatura. Menuda hipocresia si recolça i ratifica la decisió.\n#2 08-06-2009 10:30:28\nRe: 10 anys més de merda nuclear (Garonya)\nd'aquest tema no en sé gaire però un company va fer el treball de recerca sobre això, bé sobre l'energia nuclear aplicada a la medicina, i en aquest camp pot arribar a ser molt útil. Ara bé, no sé fins a quin punt aquest benefici pot contrarrestar els efectes que té sobre la natura... no podria situar-me ben bé.\n#3 29-06-2009 14:59:33\njo, sincerament, crec que l'energia nuclear es una opció més, contamina menys que les termiques i totes les que utilitzem ara, l'únic que s'ha de saber que fer amb els residus... pero nose, no la veig tant dolenta si es fa ben fet...\nesclar que jo defenso a mort l'energia solar, eolica i mareomotriu, amunt les energies renovablees!! evolucionem d'una vegada, i deixem les merdes fossils! ^.^\nDona'm força per cridar: que no soc d'aquí, tampoc soc d'allà, soc part de l'Oceà!\n#4 29-06-2009 15:06:45\nJo ho he estat estudiant aquest any així per sobre\ni vaig anar a un parc eòlic... i vaig quedar-me impressionant amb el pes de tot i les mesures.\nperò bé, referent al tema, suposo q sera un bon benefici, com diu gina xd...\nel q pasa ke klar fa anys el tiraven al mar, amb botelles o algo aixi... bé, nose =S\nel què importa, es q no contamini la terra x)\n#5 07-03-2010 00:47:56\nA on serà la llibertat?\nL' invent màxim d' aquesta vida, seria trobar coses bones i sanes per substituir les dolentes i les que fan mal.\nFa dies, vaig veure un reportatge sobre nens mal formats per culpa de la Central de Xernovil, els pobres nens, petien abandonaments en basures, on si no eren salvats per monges que cuidaven, morien, aixi de clar i català.\nQue trist, oi?\n#6 07-03-2010 10:09:50\nRealment l'accident de Xernòvil fou degut a que la central estava feta una merda, realment, amb un manteniment que donava pena i, clar, en una de les proves el nucli fèu pum.\nTeòricament a l'Estat Espanyol no hi ha central que no complisca les mesures mínimes de seguretat que es van incomplir a Xernòvil, però amb l'afició que hi tenen a fer cagades...un dia es trobarem fins al cul d'urani.


Obres de millora a la xarxa d'aigua en un carrer del centre de Vielha\nActualitzada 20/10/2018 a les 08:15\nRenoven les canonades de Montcorbison\n© Les obres que es porten a terme al carrer Montcorbison.\nL’ajuntament de Vielha ha començat els treballs de substitució de les conduccions d’aigua al carrer Montcorbison. L’actuació s’ha dut a terme perquè moltes canonades havien quedat obsoletes i era necessari substituir-les. Aquesta actuació estava inclosa en la segona modificació del pressupost d’aquest any amb una partida valorada en 109.069 euros. Els treballs es prolongaran durant diverses setmanes i s’han començat per la part alta de la via.\n“Des de l’ajuntament es vol oferir un millor servei als veïns i millorar aquestes instal·lacions per readaptar-les”, assenyala l’alcalde de Vielha, Juan Antonio Serrano. “La pujada del cànon de sanejament s’ha degut, en gran part, a l’execució d’aquestes actuacions de millora.”


Què és l'autisme? Quins símptomes presenta?\nautisme la garriga és un projecte creat per a que la persona greument afectada pel trastorn de l’espectre autista (TEA) pugui desenvolupar la seva pròpia vida com qualsevol de nosaltres.\nEl centre de tota l’activitat és la persona amb TEA, tot gira entorn les seves necessitats. És un món dissenyat a la seva mida, on troba la seva llar, la seva feina i on gaudeix del seu temps lliure. Tot està pensat perquè se senti comprès, valorat, respectat en la seva individualitat i exigit en la mesura de les seves possibilitats.\nOferim un servei de diagnòstic, seguiment i consultoria per a les famílies afectades. Aquest servei, està integrat a la xarxa pública del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya com a programa de valoració d’autisme i psicosis infantils (UVAPI).\nLlar Cau Blanc i Llar Cottet\nLa seva finalitat és oferir tractaments específics de llarga durada, facilitar les avaluacions diagnòstiques i oferir un servei de residència, tant permanent com temporal, d’acord amb les necessitats de les persones ateses i de les seves famílies.\nEl servei de residències disposa de 43 places concertades pel Departament de Benestar Social i Família de la Generalitat de Catalunya.\nautisme la garriga rep el suport econòmic de diferents entitats, institucions, empreses i particulars que, amb les seves donacions, col·laboren a fer possible el nostre projecte\nEl “Ministerio de Educación y Formación Profesional” ha obert la convocatòria per a demanar ajuts, pel curs 2022-23, per a persones que presenten una necessitat específica de rebre recolzament educatiu…\nAquesta setmana, un grup de nois/es d’Autisme la Garriga amb els seus professionals es van desplaçar de nou a l’Auditori der Granollers per gaudir d’un matí de música. L’activitat, com…\nAhir, un grup de 6 nois i noies d’autisme la garriga amb els seus professionals es van desplaçar a l’Auditori der Granollers per gaudir d’un matí de música. L’activitat es…\nL’autisme (TEA) és un trastorn del neurodesenvolupament d’inici precoç i caràcter crònic, que afecta una de cada 100 persones. Els nivells d’afectació són molt variats i l’evolució està molt condicionada…\nEl 2 d’abril es celebra el Dia Mundial de Conscienciació sobre l’Autisme i, des d’autisme la garriga i la Federació Autisme Catalunya ens adherim, com cada any, als actes que es duen a terme des d’Autismo España i Autism…\nEl passat dimarts 29 de Març l’Institut Antoni Pous i Argila va organitzar la 6ª Jornada de portes obertes a les empreses i entitats. Al matí la realitzaven els cicles…\nEl proppassat 20 de març es va projectar al cinema Alhambra de la Garriga la pel·lícula Valentina del director Chelo Laureiro. L’argument de la pel·lícula es basa en Valentina. Ella…\nSota el lema “Al cotxe! I sobre rodes”, i sumant-nos al moviment global GivingTuesday, en el que es promou el dia mundial dedicat a donar i col·laborar amb causes socials, la Fundació…\nAquest any, la il·lustradora Elena Val ens ha cedit diverses il·lustracions perquè puguin ser impreses en el paper reciclat que elaboren les persones amb autisme que viuen i treballen a la xarxa…\nSota el lema “Al cotxe! I sobre rodes”, i sumant-nos al moviment global Giving Tuesday, en el que es promou el dia mundial dedicat a donar i col·laborar amb causes…\nSegona edició 2020: Alumnat amb Trastorn de l’Espectre Autista\nDegut a la gran demanda de l’edició del juny d’aquest curs on-line, enguany oferim una segona edició el 6 de juliol a tots els professionals que no es varen poder…\nEl dia 8 de juny comença una nova edició del curs “Alumnat amb Trastorn de l’Espectre Autista: bases teòriques i estratègies d’intervenció en el context escolar” pretén: Proporcionar al professorat…


l'home cactus: de març 2012\nDisc del mes, març 2012\nMishima han tornat a fer diana. El seu sisè àlbum (el quart cantat en català) continua la línia ascendent que va començar amb Set tota la vida (2007) i va continuar amb Ordre i aventura (2010).\nL'amor feliç és un disc que s'articula al voltant d'una cançó, "No existeix l'amor feliç" (una versió d'"Il n'y a pas d'amour hereux", de George Brassens, que el grup barceloní ja tocava en directe a la seva última gira). El tema de l'amor és el fil que uneix les dotze cançons del disc, amb un recorregut que arrenca amb els cinc minuts i mig de "La vella ferida" ("I quan he vist la cicatriu, / que de tan oberta tot l'univers s'hi abocava, / he entès que aquesta vegada / no podria escapar-me") i acaba amb "Ningú m'espera", passant per Brassens però també pel poeta en llengua alemanya Rainer Maria Rilke (1875-1926), de qui musiquen un fragment d'un poema traduït per Joan Vinyoli.\nDavid Carabén continua escrivint unes lletres que poden arribar a tenir molts significats: "Amb les interpretacions de les cançons em passa això, que van canviant; durant un temps penso que diuen una cosa, i després una altra. Crec que quan escrius una bona cançó, no resols mai el tema sobre el que tracta; captures l'enigma, el dilema, el misteri. A mi m'interessa aquest tipus de composició”, afirma el cantant i compositor de Mishima a Indiespot, en un reportatge en què ell mateix dóna les claus per entendre cadascuna de les cançons del disc.\nL'amor feliç tot just es va publicar abans-d'ahir, i caldrà escoltar-lo i tornar-lo a escoltar per anar descobrint poc a poc els seus encants, com acostuma a passar amb els discos de Mishima. En aquest primer contacte, de totes maneres, ja m'ha semblat un disc molt ric i interessant. Ja podeu escoltar-lo a Spotify.\nLoveless Unbeliever, el debut en llarga durada de The School, va ser un dels discos que més ens va agradar del 2010. És per això que celebrem la publicació d'un nou disc de la banda gal·lesa, un EP amb quatre cançons que ha de precedir un nou àlbum, Reading Too Much Into Things Like Everything, que esperem per al mes de maig. Mentre l'esperem, però, podem anar assaborint aquestes quatre delicioses cançons, dues de pròpies ("Never Thought I'd See The Day" i "Where Does Your Heart Belong?") i dues versions ("When He Kisses Me" de Jonathan Richman i "I Wouldn't Know What To Do" de The Honeydrips). Aquí teniu el videoclip de la cançó que dóna títol a aquest EP: "Never Thought I'd See The Day".\nPublicat per Toni Hernàndez a 19:00 Cap comentari:\nA punt de treure el nou disc (L'amor feliç es publica aquest dimarts 27 de març), Mishima presenten un nou videoclip, "L'última ressaca". El director, Luis Cerveró, torna a fer tota una obra d'art a partir d'una cançó del grup liderat per David Carabén, com ja havia fet abans amb "Un tros de fang", "Tot torna a començar" i "Guspira, estel o carícia".\nPublicat per Toni Hernàndez a 11:31 1 comentari:\nQue quedi clar: vaig anar a veure en John Cale per la meva profunda admiració per l'obra de The Velvet Undergound, la banda que a mitjans dels anys 60 John Cale va formar amb Lou Reed, Sterling Morrison i Maureen Tucker. Havia vist en Lou Reed en directe l'any 92, al Palau de la Música, però no havia vist mai en John Cale dalt d'un escenari. He de dir també que, amb els anys, m'he fet un tip d'escoltar els discos de la Velvet, però que en comparació he escoltat molt poc els àlbums de Lou Reed i de John Cale en solitari. De fet, en la meva col·lecció de discos només n'hi ha dos d'en Cale: el genial Paris 1919 (1973) i el doble cd Seducing Down The Door (1994), una antologia de l'obra del músic gal·lès que comprèn el període que va dels anys 1970 al 1990. Ahir anava al concert, doncs, amb la il·lusió d'escoltar potser "Venus in Furs" o "Waiting for the Man", potser "Andalucia" o "Hanky Panky Nohow", o potser aquella versió del "Pablo Picasso" de Jonathan Richman que ja forma part del repertori clàssic de Cale.\nLa realitat va ser tota una altra. Cale va basar el concert en el seu material més nou ("a new song" van ser les paraules que més va repetir en les petites pauses del concert). Així, va interpretar cançons com "Catastrofuk", "Whaddya Mean By That?", "Cry", "Hey Ray", "Praetorian Underground" o "Perfection", algunes de les quals trobem en els seu recent EP Extra Playful, combinades amb alguna incursió puntual al passat ("Captain Hook" o "Satellite Walk"). Això sí, Cale va estar excel·lentment acompanyat dalt de l'escenari: Dustin Boyer a la guitarra, Michael Jerome a la bateria i Joey Maramba al baix. Junts ens van oferir un recital de gran volada.\nAl final, però, em va quedar un regust agredolç. Just en acabar el concert, vaig tenir l'oportunitat de donar un cop d'ull al tracklist que Cale tenia al costat del seu teclat electrònic, un tracklist que el roadie no va permetre que m'endugués de record. Hi havia previst uns bisos amb quatre o cinc cançons, una de les quals apareixia com a "Pablo" ("Pablo Picasso", amb tota seguretat). Però no hi va haver bisos! Que potser el públic de Barcelona no vam estar a l'altura de les circumstàncies?\nPublicat per Toni Hernàndez a 0:06 Cap comentari:\nL'última pel·lícula de Lars Von Trier és una de les meves preferides del 2011. Ja l'he vista un parell de cops i segur que hi tornaré. La part que més em fascina de la pel·lícula és el pròleg (sense treure mèrits, però, a l'última escena), aquells vuit minuts de poesia cinematogràfica amb música de Wagner. L'he trobat a YouTube i no em canso de veure'l.\nPublicat per Toni Hernàndez a 19:56 Cap comentari:\nLa banda liderada per Manu Ferrón i J (Los Planetas) va presentar ahir a la sala Apolo de Barcelona el seu nou disc, El eje de la Tierra. Un disc amb què es demostra que Grupo de Expertos Solynieve és molt més que un divertimento de Jota. Dalt de l'escenari, el grup va mostrar una alegria, a base de mirades de complicitat, alguna abraçada i somriures a dojo, que es va encomanar entre un públic molt predisposat a gaudir ja des de l'arrencada del concert amb "La nueva reconquista de Graná". Les cançons del nou disc ("Perros muertos", "Por qué no te largas de aquí", "Pequeños" o "Dime") van alternar amb les del seu anterior Alegato meridional ("El sur, el mediodía y la libertad", "Se ve que hay calidad" o "Claro y meridiano"), les de l'EP Antiguo y nuevo ("Con quien yo he sido" o "No vuelvo a quedar contigo") i versions de The Byrds i Kevin Ayers.\n"Claro y meridiano" va ser una de les cançons que més va encendre el públic, sobretot a partir d'aquells versos que diuen "puedes estar segura que no te miento / te lo digo rojo como un pimiento". Una altra de les més celebrades va ser "Dime". I els bisos finals van ser de traca i mocador, amb "Yo, misionero de Dios" ("a medida que va creciendo el tema nosotros nos vamos haciendo más pequeños", he llegit, en un bloc, a propòsit d'aquesta cançó) i "La reina de Inglaterra"; en aquesta última, Jota, en el seu més pur estil, va aparèixer, sense la guitarra que havia dut durant tot el concert, amb la banda ja tocant, va cantar amb aquella indolència que el caracteritza i va abandonar l'escenari deixant-hi els altres cinc músics rematant la feina. Esplèndid.\nPublicat per Toni Hernàndez a 12:30 1 comentari:\nEl eje de la tierra, el segon disc del Grupo de Expertos Solynieve (un dels projectes paral·lels de Jota de Los Planetas) és un dels discos més interessants que ens ha donat, de moment, aquest 2012. La banda ha iniciat una gira per presentar-lo que tindrà una parada a Barcelona aquest divendres, dia 9 de març, a la sala Apolo. Segur que serà un plaer poder escoltar en directe cançons tan meravelloses com "La nueva reconquista de Graná", "¿Por qué no te largas de aquí?", "Tú, misionero de Dios" o aquesta que us deixo aquí, "Dime".\nEtiquetes de comentaris: cançons, concerts, discos


Àudios de la secció Investigació a la carta - Popap\nInvestigació a la carta\nEns poden arribar virus per DM?\nMarta Cristià avui ha respost la consulta d'un oient sobre un possible cas de "phishing" a través dels missatges directes de Twitter. Per fer-ho ha parlat amb Enric Luján, membre de Críptica.\nLa sigla CP amaga pornografia infantil a la xarxa?\nAvui hem estrenat la secció "Investigació a la carta", on la Marta Cristià intenta respondre totes les preguntes que ens fan els oients. Avui hem respost a la Laura, d'Arenys, que ens preguntava per les paraules "CP" o "Caldo de Pollo" i la pornografia infantil que s'amaga a internet.


El comediant Jón Gnarr pren possessió de la batllia de Reykjavik - VilaWeb\nEl comediant Jón Gnarr pren possessió de la batllia de Reykjavik\nVa guanyar les eleccions de la capital islandesa amb el partit El Millor i promeses 'sorprenents'\nEl conegut comediant islandès Jón Gnarr va fer ahir el seu discurs d'acceptació del càrrec de burgmestre de la capital d'Islàndia, Reykjavik. Gnarr va guanyar les eleccions a final de maig passat després d'una carrera meteòrica del partit fundat sis mesos abans amb el nom del Millor (Besti Flokkurinn). Entre les propostes electorals del partit hi havia canviar l'aeroport per Disneylàndia, donar tovalloles gratis a les piscines o comprar un nou ós polar per al zoo. Però el nou burgmestre -el quart en quatre anys- ha volgut calmar els ciutadans dient que el seu és 'el millor partit. Si no ho fos, l'haurien anomenat el Pitjor o el Dolent. Però jo mai treballaria en un partit així.'\nAprofitant la crisi econòmica i institucional del país, el partit va fer campanya usant la cançó de Tina Turner 'Simply the Best' i va obtenir el 34,7% dels vots. Això significa sis escons dels catorze de la batllia per a un partit que es declara anarco-surrealista. El segon partit amb més vots va ser el tradicional Partit de la Independència, que va obtenir el 33,6% dels vots.\nEl Partit el Millor va formar coalició amb el partit Demòcrata-Social, de centre-esquerra. Amb tot, Gnarr va assumir el càrrec de batlle la setmana passada amb la voluntat de servir en un mandat de quatre anys. El nou govern de la capital islandesa ja ha garantit la gratuïtat dels menors de divuit anys a totes les piscines, i els seus plans inclouen convertir Reykjavik, una ciutat amb ple subministrament d'energia geotèrmica, en un paradís dels cotxes elèctrics.\nUna altra política és possible (de vegades)\nUn partit creat fa sis mesos, el Millor (Besti Flokkurinn), va guanyar diumenge les eleccions municipals a la capital d'Islàndia, Reykjavik. Aprofitant la crisi econòmica i institucional del país, el partit ha fet campanya usant la cançó de Tina Turner 'Simply the Best' i ha obtingut el 34,7% dels vots.


La llibertat d'expressió, els periodistes i el diari Zaman\nPer saber que hi hauria eleccions, no calia una bola de vidre\nUna setmana de consultes del Rei, sense canvi de postures\n'La Diada és nostra', una frase molt semblant a la de Fraga\nEl president Torra vol passar a la història com sigui\nEl president Quim Torra va a Madrid i "triomfa"\nLa societat està evolucionant d'una manera vertiginosa: noves tecnologies, més descobriments, ¿millor vida? per a alguns. En canvi les llibertats no només van a pas de tortuga, sinó que els passa com als crancs, van cap enrere i cada vegada n'hi ha menys. Les llibertats col·lectives han anat minvant proporcionalment a les lleis que han anat creixent per tallar-les. El mateix passa amb les llibertats individuals, cada vegada hi ha menys a favor de les col·lectives ... O això diuen.\nAixí podríem anar enumerant .... Però avui vull centrar-me i parlar del greu perill en què es troba la llibertat d'expressió i la professió de periodista.\nDes de fa temps i, més ara amb tantes lleis que fan els governs que no accepten les crítiques, l'estan acorralant de tal manera que aquesta pot acabar en "una gàbia" entre barrots i els periodistes, "expulsats" dels seus treballs, marginats o aniquilats en més d'un cas.\nDeia el gran Perich amb el seu particular sentit de l'humor que "gràcies a la llibertat d'expressió avui ja és possible dir que un governant és un inútil sense que ens passi res. Al governant tampoc".\nFa dos dies, a Turquia, el govern islamista d'Erdogan, intervenia per la força al diari de més tirada del país, Zaman, pel simple fet de ser crític amb ell i el seu govern ... Els treballadors del rotatiu i ciutadans anònims van sortir al carrer per defensar la llibertat d'expressió del medi i la continuïtat de la línia editorial, però les forces de seguretat, van repel·lir amb duresa els manifestants ... al dia següent, els interventors enviats pel govern es van fer càrrec de la línia editorial de Zaman. El canvi va ser del cent per cent: parlar bé del president i el seu equip i silenciar totes aquelles notícies que els perjudiquin... aquesta és la democràcia d'Erdogan? A la primera ocasió ha utilitzat la mordassa, la força i la por per fer callar les veus crítiques contra un govern dictatorial i abusiu.\nEls periodistes, el dia abans de perdre el control del diari, van publicar un nombre amb la portada tota en negre, amb un titular a tota pàgina en què es podia llegir "Suspesa la Constitució", seguit de l'article 30 de la Carta Magna turca , el qual estableix que "cap empresa o equip de premsa pot ser confiscat o impedida la seva operació" encara que hagi estat "utilitzada per cometre un crim".\nErdogan i el seu govern s'han saltat a la torera la Constitució ... i tot el que faci falta. La força de les armes, que no la de la raó pot silenciar les veus crítiques dels mitjans. Però mentre hagin periodistes decidits a seguir comptant, per la qual mitjans que sigui, les barbaritats dels dirigents, la informació seguirà arribant a la ciutadania, perquè la formació i la informació fan més lliures als pobles.\nMentre això succeeix, la UE mira a una altra banda, és com si no hagués passat res. Aquest gest de ceguesa dels mandataris europeus està estretament lligat a les negociacions que mantenen amb Erdogan pel control dels refugiats que uns i altres estan tracten com animals. La UE ha de pensar que "la llibertat existeix tan sols en la terra dels somnis". Així ens va a tots...\nA la llista de Reporters Sense Fronteres, Turquia es troba en el lloc 149 de 180 països, pel que fa al respecte a la llibertat d'expressió. La xifra és prou significativa per no fer més comentaris. La situació econòmica, la pressió i la por estan fent efecte en una professió que cada dia es torna més servil i es autocensura a si mateixa. "Aquells que cedirien la llibertat essencial per adquirir una petita seguretat temporal, no mereixen ni llibertat ni seguretat", deia Benjamin Franklin.\nPer contra, hi ha una altra part de la professió que són periodistes de raça, que no tenen por d'expressar i explicar el que veuen, en països perillosos i que solen pagar un preu molt alt: la seva pròpia mort. Són els servidors de la veritat i la llibertat i només es deuen a la ciutadania que vol conèixer sense filtres el que realment passa al seu territori o d'altres. Aquests periodistes que lluiten cada dia a les trinxeres d'arreu del món per informar rebutgen "el dret de lliure expressió quan ningú contradiu al govern, la llibertat de premsa quan ningú està disposat a formular les preguntes importants, el dret de reunió quan no hi ha protesta, el sufragi universal quan vota menys de la meitat de l'electorat, la separació de l'Església i l'Estat quan no es repara regularment el mur que els separa [...] els drets i les llibertats o s'usen o es perden".\nPare nostre que esteu en el cel\nComunicació indígena i els seus desafiaments\nEl judici que mai no comença a Andorra


Visita del vicepresident rus | FCBarcelona.cat\nVisita del vicepresident rus\nEl vicepresident de la Federació Russa, Alexander Zhukov, ha visitat aquest dijous al matí les instal•lacions del FC Barcelona, acompanyat pel president Joan Laporta.\nUna delegació del govern rus, encapçalada pel vicepresident de la Federació Russa, Alexander Zhukov, ha aprofitat l’estada a la Ciutat Comtal per visitar les instal•lacions del FC Barcelona. Zhukov, gran aficionat al futbol, s’ha confessat seguidor del Barça, a qui considera el seu segon equip després de l’Spartak de Moscou.\nInteressat pel model de gestió\nEl vicepresident rus ha manifestat el seu interès per conèixer de primera mà el model de gestió del FC Barcelona com a entitat esportiva de repercussió mundial, però també per la seva implicació social, a través de la Fundació, per entendre el sentit del ‘Més que un club’.\nMarcar un gol a l’Estadi\nDesprés d’una reunió breu a les Llotges Noves del Camp Nou, la delegació russa, acompanyada pel president del FC Barcelona i els vicepresidents Alfons Godall i Rafael Yuste, han baixat a la gespa del Camp Nou, on han fet un intercanvi de regals. Admirat per la magnitud de l’estadi, Zhukov no s’ha pogut resistir de demanar una pilota, i ha fet uns xuts a porta des del punt de penal.\nTot seguit, els visitants s’han dirigit al camp de la Masia, per veure uns minuts de l’entrenament del primer equip.\nLa visita al Museu del FC Barcelona ha posat punt i final a la visita de la delegació russa.\nA més del viceprimer ministre rus, la delegació ha estat formada, entre d’altres, per l’ambaixador de la Federació Russa a Espanya, Alexander Kuznetsov, el delegat comercial de la Federació Russa a Espanya, Alexey Rubinchik, i el cònsol general de la Federació Russa a Barcelona, Igor Akhanov.


Lemon Radio: L'Equip\nPresentador i Director del programa Lemon Radio a Ona de Sants.\nHistòric de Col·laboradors:\nJoan Ballart (locutor a la segona temporada a Ona de Sants i col·laboracions puntuals)\nFran Boluña (col·laboracions puntuals)\nOriol Daviu (primera temporada a Ona de Sants i 3r i 14è programa de la 2na temporada)\nAnna Pou (1r i 14è programa 2na temporada)\nMaria Cabré (4rt i 15è, 19è programa 2na temporada)\nClara Conill (8è programa 2na temporada)\nBernat Escarrè (14è programa 2na temporada)\nSunna Brun (21è programa 2na temporada)\nHelena Andres (primers programes)\nMarina Bartolome (primers programes)\nPersonatges segona temporada:\nAvi Mil·lenavi (interpretat per: Daniel Testar)\nTé 2600 anys, primer habitant de Sants i coneixedor de grans coneixements.\nPresenta LA SELECCIÓ DE L'AVI MIL·LENAVI amb la música amb més ritme! Se sent un "sex bomb" i la seva frase preferida és "show must go on".\nLa Peixetera (interpretat per: Daniel Testar)\nValenciana Popular. No en sap de música però l'escolta atentament. Té una peixateria al Mercat de La Bonanova. Està enamorada de l'Elvis Pelvis, personatge que va marxar a Holanda quan es va acabar Generació Tri-Ni. Ha protagonitzat un duet musical amb l'Avi Mil·lenavi cantant "la tortura".\nAnton Tomàs (interpretat per: Daniel Testar)\nUn noi poc viu amb una veu molt greu. No surt sovint, i quan surt no aporta massa res.\nLocutor cubà de ràdioFM (interpretat per: Daniel Testar)\nUn DJ que mai s'adona que està a Ona de Sants i va a la seva presentant les cançons anunciant-ho com si estigués a ràdioFM. La seva cançó preferida és "don't stop the party - pitbull".\nEl Juanjo (interpretat per: Joan Ballart)\nPersonatge aparentment "garrulo" però molt coneixedor de la vida i sobretot de la Rumba de tot tipus. Li encanta aquest estil musical. La seva dona viu a Austràlia cosa que fa que sàpiga l'anglès a la perfecció.\nJuaquín Sabrina (interpretat per: Joan Ballart)\nCantautor desafortunat amb la veu molt ronca que beu per oblidar que canta malament. A vegades ens l'hem trobat dormint a l'estudi de Ona de Sants-Montjuïc. Aporta bastant poc al programa.


9 de Setembre de 2015 /0 Comments/in Energía, Sector energètic /by manifesta\nEolicCat- Associació Eòlica de Catalunya ha demanat avui als representants polítics presents a la jornada “Catalunya, cap a l’autosuficiència energètica: objectius 2020. El paper de l’energia eòlica” la reactivació del sector eòlic habilitant noves zones d’implantació i agilitant la tramitació de projectes, per tal de complir amb els objectius climàtics i energètics de la Unió Europea i el PECAC 2012-2020 i activar les economies locals.\nEn concret, EolicCat ha dissenyat un full de ruta per reactivar el sector i poder competir a les futures subhastes previstes pel Ministeri d’Indústria, Energia i Turisme (MINETUR), que passa per desenvolupar les següents accions:\nModificar el mapa d’implantació eòlica per tal d’habilitar zones de més de 3.200 hores equivalents. En el nou escenari competitiu, el recurs eòlic disponible —xifrat en un mínim de 3.200 hores en la primera convocatòria de la subhasta del Ministeri— és el paràmetre clau per fer viable un parc eòlic. A Catalunya, però, un 80% del territori amb aquest nivell de recurs eòlic està localitzat en zones vermelles (prohibides), segons el mapa d’implantació actual, que data del 2002. És necessari revisar les restriccions d’aquest mapa per obrir noves zones d’implantació eòlica i així ser competitius a les subhastes previstes, tot garantint la compatibilitat ambiental dels parcs eòlics.\nEndegar una modificació de la legislació que permeti desenvolupar nous projectes de parcs eòlics de més de 10 MW sense necessitat de sotmetre’ls a concurs ni de determinar amb anterioritat Zones de Desenvolupament Prioritari, esquema que s’ha seguit fins ara i que s’ha demostrat ineficient. A més, cal agilitar el tràmit i el temps necessari per la obtenció dels permisos. La nova legislació ha de simplificar i unificar-ne el procés de tramitació per tal de poder accedir a les futures subhastes.\nFinalitzar la tramitació d’aquells projectes que els promotors considerin viables i que actualment es troben en fase de tramitació.\nCoordinar amb REE la planificació de la connexió dels objectius de potència eòlica que determini el Govern de Catalunya per als anys 2020 i 2030 (disponibilitat de capacitat d’evacuació a les xarxes de transport i/o distribució).\nPer tal de desenvolupar aquestes accions, la patronal eòlica catalana proposa la creació d’una comissió de treball conjunta entre Eoliccat i l’Administració així com d’un nou càrrec que agiliti la tramitació dels parcs eòlics, la creació de nous protocols d’actuació per tal de resoldre traves administratives i la imposició de “tempos” a acomplir pels funcionaris per tal d’impulsar la tramitació.\nAquest full de ruta es recull en l’informe “Oportunitats per a Catalunya d’un major desenvolupament i òptima implantació de l’energia eòlica en l’horitzó de l’any 2020”, presentat aquest matí per EolicCat en el decurs de la jornada que ha comptat amb la participació dels màxims representants empresarials del sector i de les forces polítiques que es presenten a les properes eleccions al Parlament de Catalunya.\nPer tal d’assolir els objectius climàtics i energètics de la Unió Europea per al 2020, a Espanya cal posar en servei entre 4.533 i 6.473 MW nous de capacitat de generació eòlica. En aquest context, el desenvolupament actual de l’energia eòlica a Catalunya és del tot insuficient per assolir tant aquests objectius com els de penetració d’electricitat renovable en el sistema elèctric de Catalunya previstos al PECAC 2012 – 2020. A més, la legislació catalana actual no permet la tramitació de nous parcs eòlics de més de 10 MW i les restriccions ambientals no permeten accedir a les zones d’alt potencial eòlic, amb les que es podria competir quan s’iniciïn les subhastes anunciades pel MINETUR.\nPer això, EolicCat demana a la Generalitat de Catalunya que creï les condicions per ampliar la capacitat de generació eòlica a Catalunya en l’equivalent, com a mínim, al 20% de la nova potència eòlica que l’Estat espanyol preveu serà necessari posar en servei abans de l’any 2020. Aquest objectiu equival aproximadament al pes que, en el conjunt de l’Estat el 2014, han tingut tant l’economia catalana —un 18,9% del PIB total— com el consum d’electricitat de Catalunya —un 18,8% del total, segons l’ICAEN—.\nLa reactivació del sector, una oportunitat\nL’energia eòlica és la tecnologia més desenvolupada de les energies renovables, juga un paper rellevant en el subministrament elèctric arreu del món, a Espanya i Catalunya, així com en la descarbonització del sector elèctric, un factor fonamental en la lluita contra el canvi climàtic. A més, actualment és competitiva econòmicament en relació amb les altres energies i contribueix fortament en l’activació de les economies locals, per la inversió en el territori i la generació de llocs de treball.\nEn aquest sentit, el Consell Mundial de l’Energia Eòlica (GWEC en les sigles en anglès) estima en l’infome Global Wind Energy Outlook 2014 que l’any 2030 l’eòlica subministraria entre el 17-19% de la demanda elèctrica mundial, creant més de dos milions de nous llocs de treball i reduint les emissions de CO2 en més de 3.000 milions de tones cada any. La penetració de l’energia eòlica en la cobertura de la demanda elèctrica global suposaria entre el 25 i el 30% el 2050. En el cas de l’Estat, l’any 2014 l’eòlica va ser la segona tecnologia en el sistema elèctric a l’Estat espanyol, amb una producció de 51 TWh i una cobertura de la demanda elèctrica del 20,4%.\nTags: energia, eòlica, mapa eòlic, tramitació\nMés de 25 organitzacions del sector energètic de tota Espanya rebutgen el... Calen 6.000 MW de capacitat de generació eòlica a Catalunya per assolir els...


El Castell de la Pobla de Lillet: 2009\nA conseqüencia del desenvolupament que tingué la Pobla en segle XVII, la primitiva capella de sant Antoni Abad, que era inclosa dintre dels murs de la fortalesa de Mataplana, i que només tenia servitud pels familiars i dependents dels nobles cavallers d'aquell títol, es convertí a principis del segle XVIII, amb una més gran i espaiosa església de planta llatina.(S'acaba de construir l'any 1.784).\nL'església parroquial ha sofert moltes transformacions, abans d'arribar a l'avui. En el segle passat estava dedicada a l'advocació de l'Assumpció de la Verge, prova n'és que encara corona l'altar major una imatge representant aquesta advocació.\nAltar major i presbiteri de l'Església de Santa Maria de la Pobla de Lillet.\nPart de l'església, anomenada també santuari, situada al fons de la nau central, on hi ha l'altar major, i és reservada als clergues\nImatge de l'Assumpció de la Verge obra d'en Frederic Marés i donada a la parroquia per la companyia ASLAND.\nCrist en Majestat del Monestir , majestat romànica del segle XII de fusta tallada i policromada.\nCrist Majestat que són santcrists en els quals apareix Crist amb una túnica cenyida, amb expressió d'estar viu i en general amb una corona. Aquest tipus d'iconografia va ser molt comú a la Catalunya romànica.\nInscripció en llatí a la base del semi-absis que corona l'altar.\nCapitells daurats esculpis en estil jònic que rematen les columnes que suporten el semi-absis.\nElement arquitectònic que corona generalment la part superior d'una columna\nUn dels ordres arquitectònics clàssics .\nUn dels dos àngels que flanqueigen la mare de Deu.\nEsperit celestial, missatger de Déu i superior als homes\nDetall del transsepte i la cúpula del absis que allotja l'altar major.\nNau transversal d'una església; creuer\nAquest frontal del presbiteri está decorat amb una serie de relleus fets amb guix policromat, que representan sants, enmarcats amb motllures i ornaments daurats amb pa d'or.\nFull molt prim d'or batut que serveix per a daurar objectes\nEn el cristianisme i en l'islam, Maria (en arameu מרים Maryām, en hebreu מִרְיָם Miryām, en grec Μαριαμ Mariam i en àrab مريم Maryem) coneguda com a Santa Maria, Verge Maria o Maria, mare de Jesús (? - Jerusalem o Efes?, 42 o 45 dC?) fou la mare de Jesús de Natzaret, que d'acord amb la doctrina cristiana, quan el va donar a llum, era la promesa de Josep, i esperaven encara que arribés el temps de les noces per a consumar el matrimoni; és a dir, creuen que Maria era verge quan va donar a llum a Jesús. La majoria dels cristians i musulmans creuen que Maria era verge quan concebé de l'Esperit Sant, per miracle de Déu. Els creients cristians l'acostumen a reconèixer com a Mare de Déu.\nMaria és venerada en la fe cristiana, principalment en l'Església Catòlica Romana i l'Església Ortodoxa. L'àrea d'estudi sobre Maria en la teologia cristiana s'anomena "Mariologia".\nLa majoria, encara que no tots, els historiadors accepten que Jesús de Natzaret va ser un personatge històric, encara que no acceptin les històries miraculoses dels evangelis. Tres dels quatre evangelis canònics esmenten a Maria, així com el llibre dels Fets dels Apòstols. L'evangeli segons Joan no esmenta el seu nom. L'Alcorà també esmenta a Maria, encara que aquest va ser escrit 600 anys després.\nNo obstant això, no hi ha cap referència ni informació verificable a més dels evangelis, sobre l'existència i la vida de Maria. Existeix un evangeli no canònic del segle II sobre la seva infantesa, l'evangeli de Jaume. Gran part de les tradicions catòliques i ortodoxes estan centrades en la figura de Maria, i a traves dels segles s'ha desenvolupat el culte marià basat en la fe, les tradicions dels Pares de l'Església i les seves interpretacions de les Escriptures, principalment de l'Apocalipsi.\nAnagrama de la Verge Maria. Aquest medalló dona l'impressió d'estar inacabat. El pintat de l'anagrama sembla una solució per tapar el vuit destinat a acollir un altre relleu en guix. Una figura culminant de la decoració, tal com es pot deduir de la posició i la mida.\nBaix relleu de pedra, fusta o metall d'una forma rodona o el·líptica, utilitzat com a element decoratiu en arquitectura, especialment en les façanes dels edificis\nMot o frase formats per la transposició de les lletres d'un altre mot o frase\nAssumpció de Maria o de la Verge és la creença, d'acord a la tradició i teologia de l'Església Catòlica, que el cos i ànima de la Mare de Déu van ser duts al cel després d'acabar els seus dies a la terra. Aquest trasllat és cridat Assumptio Beatæ Mariæ Virginis (Assumpció de la Benaventurada Mare de Déu) pels catòlics romans, la doctrina dels quals va ser definida com dogma (veritat de la qual no pot dubtar-se) pel papa Pius XII el 1 de novembre de 1950. L'Església Catòlica ha celebrat aquesta festa en honor de la Mare de Déu, en Orient des del segle VI i a Roma des del segle VII, celebrant-se el 15 d'agost\nAgustí d'Hipona va néixer el 354 a Tagaste (Numídia), actualment Souk Ahras, part d'Algèria. Així doncs, era d'ascendència berber. La seva mare, santa Mònica, era una cristiana devota, i el seu pare, Patrici -mort vers el 424-, era pagà.\nA l'edat d'onze anys, fou enviat a una escola a Madaura, una petita ciutat numídia a unes 19 milles de Tagaste. Allí fou familiaritzat amb l'educació clàssica llatina -retòrica, literatura, etc.-, així com amb les creences paganes i les seves pràctiques. L'any 369 i el 370, es va quedar a casa; durant aquest període va llegir l'Hortensius, un diàleg de Ciceró, que el marcà profundament i li despertà l'interès per la filosofia. Més endavant, Agustí consideraria a Ciceró com una autoritat contra les fal·làcies acadèmiques.\nAls disset anys, gràcies a la generositat d'un conciutadà, Romanius, va poder marxar a Cartago, per prosseguir amb la seva educació en retòrica. Allí queda impressionat per la retòrica i les creences del maniqueisme, de manera que s'hi adhereix, per desgrat de la seva mare, profundament cristiana. En la seva joventut, Agustí viu una vida hedonista, i a Cartago, estableix una relació amb una dona jove, Floria Aemilia, que seria la seva concubina durant més de quinze anys. En aquest període, tenen un fill, Adeodat (Adeodatus). Durant el 373 i 374, Agustí ensenya gramàtica a Tagaste. L'any següent, es trasllada a Cartago per dirigir una escola de retòrica, i s'hi quedaria durant nou anys. Molestat pel comportament dels estudiants de Cartago, el 383 es trasllada a Roma per establir-hi una escola, perquè hi practiquessin els millors i més brillants rètors. Tanmateix, el deceberen les escoles romanes, que considerà apàtiques. Quan arribà el moment de pagar els seus honoraris, els estudiants marxaren. Els amics maniqueus el presentaren al prefecte de la ciutat de Roma, Quint Aureli Simmac, a qui se li havia demanat de recomanar un professor de retòrica per a la cort imperial de Milà.\nAgustí aconsegueix la feina i es trasllada a Milà. En aquesta època, abandona la doctrina maniqueista, en part a causa de la decepció que s'endugué en conèixer un dels teòlegs més importants del moviment, i abraça l'escepticisme acadèmic, lligat al moviment de la Nova Acadèmia. A Milà, la seva mare el pressiona per convertir-se. Els seus estudis en neoplatonisme l'estaven portant en aquesta direcció, així com el consell del seu amic Simplicianus. Tanmateix, qui influïa més sobre Agustí era el bisbe de Milà, Ambròs, mestre de retòrica com Agustí, però amb més edat i més experiència.\nL'estiu de l'any 386, després de llegir sobre la vida de Sant Antoni Abat, que l'inspirà molt, Agustí va tenir una profunda crisi personal i va decidir convertir-se al cristianisme, abandonar la seva feina de rètor i la posició de professor a Milà, abandonar qualsevol idea de matrimoni, i dedicar-se exclusivament a servir a Déu, respectant el celibat. Un punt clau en la seva conversió va ser el fet de sentir la veu d'un nen al seu jardí de Milà que li cantà tolle, lege (aixeca't i llegeix). Va agafar el text més proper a ell, que era l'Epístola als romans de Sant Pau, i la va obrir aleatòriament a 13:13-14, on es diu: "Com escau a ple dia, comportem-nos dignament, sense orgies ni borratxeres, sense luxúries ni disbauxes, sense baralles ni enveges. Revestiu-vos de Jesucrist, el Senyor, i no us preocupeu de satisfer els desigs terrenals."  Agustí detallaria aquesta conversió a les Confessions, que esdevindrien un clàssic no només de teologia cristiana, sinó fins i tot en la història de la literatura universal. Ambrosi va batejar Agustí, juntament amb el seu fill, Adeodat, en la Vigília Pasqual l'any 387, a Milà, i poc després va retornar cap a Àfrica. En el viatge de retorn, la seva mare va morir, i el seu fill després també. Agustí va quedar-se sol, sense família.\nEn arribar a Àfrica va vendre tot el seu patrimoni i va donar els diners als pobres. L'únic que va conservar va ser la casa de la seva família, que va convertir en un centre monàstic per a ell i un grup d'amics. L'any 391 va ser ordenat sacerdot a Hippo Regius (avui Annaba, a Algèria). Va esdevenir un famós predicador; es conserven més de 350 sermons que es creu que són autèntics. Va atacar especialment el maniqueisme, a què abans s'hi havia adherit.\nL'any 396 va passar a ser bisbe coadjutor d'Hipona (assistent amb el dret a successió a la mort del bisbe), i fou bisbe poc després. Mantindria el bisbat fins a la seva mort, el 430. Agustí va treballar incansablement en intentar convèncer la gent d'Hipona, que constituïa un grup divers, tant en races com en religions, i convertir-los a la fe catòlica. Va abandonar el monestir, però va continuar portant una vida monàstica a la residència episcopal.\nPoc abans de la seva mort, l'Àfrica romana va ser envaïda pels vàndals, una tribu amb simpaties per l'arrianisme. La primavera del 430, van arribar a la ciutat d'Hipona i la van assetjar. Agustí va morir durant aquell setge.\nLa tradició diu que el cos d'Agustí va ser traslladat després a Pàvia, on podria romandre-hi fins avui en dia. No obstant això, una altre versió afirma que les seves restes van ser traslladades primer a Càller (Kalares). A la Cripta de Sant'Agostino hi ha una antiga placa de pedra amb una inscripció que indica aquest fet (l'església, que era fora de les muralles, va ser enderrocada al segle XVI i traslladada a l'interior). Des d'aquí, el 725, el cos va ser dut a Pavia.\nSant Gregori I, el Gran (Roma v 540 - Roma 12 de febrer de 604). Fou l'últim Papa de Roma escollit abans de l'edat mitjana.\nEra fill del senador Gordià i de Santa Sílvia. Nomenat pretor de Roma, va deixar el seu càrrec (vers el 575) i distribuí la seva riquesa entre els pobres i es va recloure en un monestir romà. En la seva nova condició el colpí veure con eren venuts joves anglosaxons al mercat d'esclaus, i els va comprar per convertir-los al cristianisme, a fi que fossin els pioners de la cristianització del seu país d'origen.\nFou escollit Papa el 3 de setembre de l'any 590 i fou un gran admnistrador: reformà tots els serveis públics i el ritual i va sistematitzar els cants sagrats, instituint el cant gregorià. Va confirmar l'autoritat civil del Papa: iniciant el poder temporal. Quan va acabar la pesta de Roma se li va aparèixer un àngel sobre la roca que després es va anomenar castell de San Angelo. Es definia servus sevorum Dei. El sistema dogmàtic de l'església moderna està completament desenvolupat en els seus escrits.\nVa morir a Roma el 12 de febrer de l'any 604.\nPau de Tars (originalment Saule de Tars i després Pau), conegut també com Sant Pau l'Apòstol dels Gentils (Tars entre el 7 i 10 - Roma 64 o 67) es considera una figura clau en el desenvolupament, l'evangelisme i la predicació del cristianisme al món conegut de l'imperi romà.\nMolts cristians el consideren un intèrpret important dels ensenyaments de Jesús de Natzaret. Pau és descrit al Nou Testament com un jueu hel·lenitzat i ciutadà romà de Tars, a la regió de Cilícia (avui dia a Turquia), erudit del judaisme de la branca dels fariseus, i perseguidor dels cristians abans de la seva conversió camí de Damasc en la que Pau va sentir la veu de Jesús, i es va convertir al cristianisme. Després de ser acceptat per la resta dels apòstols, va rebre l'encàrrec de predicar l'evangeli als "gentils" (és a dir, els no jueus) de l'imperi romà, portant el missatge del cristianisme a nombroses regions d'Àsia Menor i d'Europa incloent Roma i, segons la tradició, encara que no està escrit a la Bíblia, també a Hispània.\nSe li atribueix l'escriptura de catorze cartes o epístoles, conegudes com Epístoles Paulines que constitueixen el fonament teològic i eclesiològic del Nou Testament i d'orientar definitivament la comunitat religiosa a superar la hipoteca d'un judaisme nacionalista i tancat que n'amenaçava la universalitat. Pau és venerat com a sant per tota la cristiandat. La seva festivitat es cel·lebra el 29 de juny juntament amb la de Sant Pere, mentre que la festivitat de la seva conversió és el 25 de gener.\nA les seves epístoles ens dóna algunes idees de la seva biografia:\nJo mateix sóc israelita, descendent d'Abraham, de la tribu de Benjamí! (Romans 11, 1).\nCircumcidat el dia vuitè, sóc israelita de naixement, de la tribu de Benjamí, hebreu i fill d'hebreus; en l'observança de la Llei, era fariseu. (Filipencs 3, 5).\nJo sóc un jueu de Tars de Cilícia, ciutadà d'una ciutat que no és pas desconeguda. (Fets 21, 39).\nEs creu que va néixer cap a l'any 10 i que possiblement tenia un germà i de ben segur una germana:\nSaludeu Rufus, que ha estat escollit en el Senyor, i la seva mare, que considero també meva. (Romans 16, 13).\nPerò el fill de la germana de Pau es va assabentar de l'emboscada. Anà a la caserna i va entrar-hi per contar-ho a Pau. (Fets 23, 16)\nParlava l'arameu i l'hebreu:\n(...) i llavors Pau els adreçà la paraula en la llengua dels jueus (Fets 21, 40).\nA la seva adolescència, cap els quinze anys, va ser enviat pels seus pares a Jerusalem per arrivar a ser escriba o rabí sota la instrucció del Rabí Gamaliel on destacava d'entre els seus companys: i en la defensa del judaisme sobrepassava molts companys de la meva edat (Gàlates 1, 14). L'expressió als peus de Gamaliel pot ben expressar que Pau va rebre una formació segons els principis de la seva escola, coneguda per ser d'una branca del fariseisme molt oberta.\nJo sóc jueu, nascut a Tars de Cilícia, però educat en aquesta ciutat, instruït als peus de Gamaliel en l'observança estricta de la Llei dels nostres pares, ple de zel per Déu, com n'esteu avui tots vosaltres. (Fets 22, 3).\nAixí doncs era fill de comerciants hebreus i descendent de la tribu de Benjamí, és circumcidat als vuit dies de nèixer, educat segons la llei mosaica i de ben jove és enviat a Jerusalem a l'escola del rabí Gamaliel (Filipencs 3,5), representant de la branca més lliberal dels fariseus, on aprofundeix en l'estudi i història de l'Antic Testament i amb qui també aprèn dialèctica. Es converteix així en un fanàtic activista perseguidor dels primers seguidors de Jesús. Presencia i participa en la mort per lapidació del seu company d'escola Esteve, considerat el primer màrtir cristià.\nA l'any 36, camí de Damasc mentre perseguia cristians per dur-los a Jerusalem per ser jutjats és quan té lloc la seva conversió degut a l'aparició de Crist segons els Fets dels Apòstols: Però mentre feia camí s'esdevingué que, en ser prop de Damasc, de sobte esclatà al seu entorn un fulgor celestial, i caient per terra va sentir una veu que li deia: "Saule, Saule, per què em persegueixes?". Ell respongué: "Qui ets, Senyor?" Li digué: "Jo sóc Jesús, el qui tu persegueixes. Aixeca't, fes cap a la ciutat, i allà et diran el que has de fer. A Damasc s'hi va estar tres dies sense veure-hi i sense menjar ni beure res. A les seves epístoles no parla d'aquest fet, però afirma que perseguia als cristians i que se li aparegué Jesús com a un que neix fora de temps (1 Corintis 15, 8). Recobra inmediatament la vista, es converteix al cristianisme i és batejat per Ananies. Comença a ensenyar i a predicar a les sinagoges de Damasc que Jesús és el Messies que els jueus esperen. Retorna a Jerusalem on Bernabé, antic company d'escola l'espera, i el presenta als apòstols, on continua predicant-hi.\nVa ser l'apòstol que obrí l'Església naixent als "gentils". En aquella època l'ensenyament s'adreçava als jueus per a convertir-los. A ulls dels primers cristians, que encara se sentien jueus, els incircumcisos (els "gentils") eren persones poc freqüentables i inclús considerades impures i per tant el missatge de Crist no semblava adreçat a elles. Segons Lluc, al Concili de Jerusalem aconsegueix convèncer als altres caps de la primera comunitat cristiana que es podia ser batejat (ritu de la purificació) sense haver estat circumcidat prèviament (Fets 21, 15-26). Malgrat això les tensions persistiren amb el corrent encapçalada per Jaume (Gàlates 2, 11-14).\nFou un gran viatger que va fundar i sostenir les primeres esglésies de tot l'est de la conca mediterrània i quan no li era possible visitar les comunitats personalment s'hi comunicava per cartes.\nEl fort compromís amb els gentils i les seves fermes conviccions religioses li van crear enemistats entre certs jueus. Fou arrestat a Jerusalem i a punt de ser linxat, però els seus contactes i el fet de tenir la ciutadania romana el van salvar d'una mort segura. El governador romà l'empresonà durant dos anys a Cesàrea de Palestina. A petició del mateix Pau, va ser enviat per mar cap a Roma per comparèixer davant l'emperador. Una tempesta el desvià a Malta on s'hi va quedar uns mesos, després arribà a Roma on s'hi va instal·lar, primer en llibertat vigilada i després completament lliure. Aquí morí decapitat, molt probablement l'any 67, com a conseqüència de les detencions per l'incendi de Roma a l'any 64, durant el mandat de Neró.\nSegons el Nou Testament, Tomàs (? - Madras, Índia, 72 dC) fou un dels Dotze Apòstols de Jesús de Natzaret.\nSembla que el seu nom era Judes i que tenia un germà bessó, per això l'anomenaven Judes el Bessó (en arameu Yəhudà Te'oma i en grec Ioudas Didymus). D'aquí el nom "Te'oma", en català Tomàs, que significa bessó.\nEn l'Evangeli apòcrif dels Actes de Tomàs (escrit a Síria el segle III) se'l considera un dels quatre germans de Jesús que s'esmenta en l'Evangeli segons Sant Marc 6, 3. Segons l'Església Catòlica, serien cosins de segon grau.\nEl fet més conegut de Tomàs es troba en l'Evangeli segons Sant Joan 20, 24-29, on es nega a admetre la resurrecció de Jesucrist fins que no li pasi els dits a les llagues produïdes per la crucifixió. Es creu que va predicar a Síria, Pàrtia i a l'Índia (segons Eusebi de Cesarea i Efraïm el Siri).\nSegons una tradició del segle II dels Cristians de Sant Tomàs, es creu que l'any 52 va desembarcar a Kodungallur i va fundar les set esglésies i mitja: Kodungallur, Kollam, Niranam, Nilackal, (Chayal), Kokkamangalam, Kottakkayal]] (Paravoor), Palayoor (Chattukulangara) i Thiruvithamkode.\nSegons el Nou Testament, Pere ( en arameu i hebreu kēf i en grec Petros) conegut com Sant Pere (Betsaida, Galilea, ? - Roma, c.64/67) fou un dels Dotze Apòstols de Jesús de Natzaret i es convertí en el primer Cap del Cristianisme.\nOriginari de Betsaida, el seu nom era Simó (en arameu Shim‘on bar Jochanan, en hebreu שמעון בן-יוֹנָה Šim‘ôn ben Jon'ah i en grec Συμεών Symeon). Estava casat i se n'anà a viure a Cafarnaüm, on treballava com a pescador al Llac Tiberíades acompanyat del seu germà Andreu; va ser un dels primers deixebles de Jesús i ho va abandonar tot per seguir el Messies.\nEl més precís sobre la vocació de Sant Pere és l'Evangeli segons Joan (hom pensa que va ser escrit vora l'any 100), que conta com Jesús va ser presentat a Simó pel germà d'aquest, Andreu.\nEn l'Evangeli segons sant Mateu (16:16-18), Crist li va dir: Feliç de tu, Simó, fill de Jonàs: això no t'ho han revelat els homes, sinó el meu Pare del Cel! I jo et dic que tu ets Pere, i sobre aquesta pedra edificaré la meua església. Així doncs Jesús li va donar a Simó el nom de Pere (Cefes, que vol dir pedra). La tradició catòlica li assigna el primer lloc entre els apòstols (en les llistes de Mateu, de Marc i de Lluc, així com en els Fets dels Apòstols, Pere és citat sempre en primer lloc).\nEn ser probablement Joan, amb Andreu, un dels primers deixebles de Jesús, és comprensible que tingui un record personal molt precís d'uns esdeveniments tan importants en la seua existència. Finalment, com que aquest Evangeli ha estat escrit el darrer, aquesta obra no ha pogut pas influenciar els altres tres Evangelis, els escriptors dels quals no van ser testimonis directes de l'escena i per això en donen menys detalls.\nBen sovint és un dels principals actors del Nou Testament:\nArran del procés i de la condemna de Jesús, Pere nega el seu mestre, però serà, juntament amb Joan, un dels primers a admetre la resurrecció i a donar-ne fe.\nA Pere adreçarà Jesús el famós Posa't darrere de mi, Satanàs quan Pere va reprendre Jesús, ja que el veritable deixeble he de seguir les passes del Mestre.\nPere és un dels apòstols de qui més parlen els Evangelis i els Fets dels Apòstols. La darrera part de la seua vida no és relatada als llibres del Nou Testament. Hom li atribueix dues cartes integrades a la Bíblia.\nSegons la tradició catòlica, després d'haver evangelitzat Antioquia, la regió del Pont, Galàcia, Bitínia i Capadòcia, hauria marxat a Roma, n'hauria esdevingut el primer bisbe i hauria mort com a màrtir a l'emplaçament del Vaticà. La seua tomba va ser trobada efectivament per l'arqueòleg Jérôme Carcopino als anys quaranta i pot ser visitada. És considerat un sant, entre d'altres, per l'Església catòlica així com el primer papa.\nSegons la tradició popular, sant Pere seria el guardià de les portes del Paradís, per això se'l representa amb unes claus a la mà.\nSant Ambròs (Ambrosius) fou bisbe de Milà.\nVa néixer probablement a Trèveris, a la província de Germània de la que el seu pare fou prefecte, vers el 340. Mort el pare va anar amb la mare a Roma i va estudiar lleis. Va exercir com advocat a Milà i va guanyar una bona reputació. El 370 mes o menys, fou fet prefecte de les províncies de Ligúria i Emília, la capital de les quals era Milà.\nEn aquell moment la lluita entre catòlics i arrians estava al punt culminant. Des la mort de Auxentius, bisbe de Milà, el 374 la qüestió de la seva successió estava a l'ordre del dia i es demorava pel conflicte entre les dos tendències. Durant les negociacions entre els bàndols un nen va cridar "Ambrosius episcopus" i aquesta frase fou rebuda com un oracle i Ambròs fou elegit bisbe per aclamació i pels dos partits.\nAmbròs no volia acceptar, però ho va haver de fer per mandat de l'Emperador Valentinià I. Fou consagrat vuit dies després perquè en ser elegit era només catecumen i es va haver de batejar. Després de ser elegit va donar totes les propietats de l'Església als pobres i va adoptar una forma de vida ascètica mentre dirigia amb fermesa l'administració pública.\nDos anys després va escriure "De Virginibus" dedicat a la seva germana Marcel·lina. A la controvèrsia amb els arrians es va decantar pels ortodoxes i de fet ja es va fer batejar per un bisbe catòlic ortodox. Va estudiar teologia amb Simplicià, un presbíter romà que després fou el seu successor. Després va escriure els tractats "De Fide" i "De Spiritu Sancto".\nEl 377 Itàlia fou envaïda pels bàrbars i va haver de fugir a Il·líria i després va anar a Roma. Després va tornar a Milà i va exercir com a polític per la cort. Quant va morir Gracià el 383, Magne Màxim va amenaçar Itàlia i Justina, la mare del jove emperador Valentinià II va enviar a Ambròs com ambaixador i va aconseguir parar-lo. El 387 Ambròs va anar a Trèveris en una missió similar amb Màxim però aquesta vegada el va ofendre i va haver de tornar a Itàlia.\nJustina era arriana i es va enfrontar des el 380 amb Ambròs, ja que va nomenar un bisbe arrià per Sirmium. El bisbe milanès va enviar a Sirmium a un bisbe catòlic de nom Anemmius que fou consagrat, i va tornar a Milà on Justina va provar algunes coses contra ell sense èxit. El 382 Pal·ladi i Secundià, dos bisbes arrians, van demanar a Gracià un concili general per decidir, però Ambròs va imposar un sínode d'Itàlia, Il·líria i la Gàl·lia que es va reunir a Aquileia sota la seva presidència, i en el que Paladi i Secundià foren deposats. El 385 i 386 Justina i Ambròs van entrar en enfrontament obert, Justina exigia que al menys una església de Milà fos usada pels arrians i Ambròs va refusar la petició. Justina va intentar ocupar una església (la basílica) per la força, però no va reeixir. El poble es va aixecar. Els soldats imperials van dubtar d'atacar la basílica. La troballa de les relíquies d'uns sants i màrtirs desconeguts, Gervasi i Protasi, va aixecar l'esperit del poble mentre era ridiculitzat pels arrians i la cort, però finalment els imperials van desistir. El mateix any un rescripte imperial assegurava la tolerància a totes les sectes cristianes i la violació d'aquesta tolerància era alta traïció, però cap intent contra Ambròs es va fer.\nDetall amb una voluta del peu d'una de les nervadures que decoren la cúpula del absis.\nDefensa d'obra, ferro o altres materials que es col·loca als balcons, escales, terrats, ponts i qualsevol altre lloc des dels quals hom pot caure o prendre mal i que s'eleva del sòl fins a una alçària tal que la seva vora superior pot servir de passamà o ampit\nEn els teatres, llotja o balcó tot al voltant de la sala que conté una renglera o més d'espectadors\nMotiu ornamental en forma de rosa oberta, format per un botó i les fulles i els pètals al voltant\n07/12/2009 Fotos d'en Ramon Saus Escarré\nTextes extrets de Wikipedia, de l'Enciclopèdia catalana i del llibre d'en Joan Rosiñol i Orriols.\nPublicació en blog per en Josep Recolons\nPublicat per Quimio a 8:05 1 comentari:\nParada i fonda de EL PERIODICO\nPublicat per Quimio a 13:28 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: El Periodico\nPreparació dels diorames\nPublicat per Quimio a 10:04 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: activitats, Festa, pessebres\nEl Castell de La Pobla de Lillet - OFERTA\nPublicat per Quimio a 6:44 Cap comentari:\nL'ermita de Sant Vicenç de Rus\nL'edifici de la Farga\n12710/2009 Josep Recolons\nPublicat per Quimio a 11:51 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ermita, La Farga, restauració\nFesta del bolet 2009\nPublicat per Quimio a 12:28 Cap comentari:\nVistes de la neu des de El Castell de la Pobla de Lillet\nKm 0 Sortida de La Pobla de Lillet\nKm 3 Clot del Moro\nKm 6 Sant Vicenç de Rus\nLa Vall de Lillet\nKm 8 Hotel Les Fonts\nKm 11 Monument al gos d'atura\nKm 14 Sant Joan de Cornudell\nKm 12 Vistes al Pedraforca\nVistes del Catllaràs\nCarretera d'accès al coll\nPuig Llançada, a la seva cara nord hi han les pistes d'esqui de La Molina\nKm 21 Coll de la Creueta\nPrimera instal·lació de La Molina\nKm 26 Arribada a l'àrea del Pla d'Anyella\nSortida del remontador\nFotos Josep Recolons 24/01/2009\nPublicat per Quimio a 9:46 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Alabau, cafeteria, neu


El meu nom és Ana, nascuda l’any 1981 a Tarragona, sóc ballarina, docent de dansa i moviment, programadora i directora del projecte Evohé de Tarragona (espai de dansa, creació i arts del moviment), fundat l’any 2014 i que va ser guardonat amb el segon premi a la convocatòria dels Premis Empresa Tarragona Smart City 2014.\nM’agrada donar vida al moviment i entenc l’art del moviment i la dansa, així com l’art en general, com una eina indispensable en l’àmbit educatiu i social que sigui capaç de generar preguntes i reflexions, d’afavorir processos d’autoconeixement i consciència col·lectiva i com a objectiu principal, dotar-nos d’espais temporalment autònoms que ens permetin cercar noves maneres de relacionar-nos aixoplugades sota un engranatge diferent del sistema que ens mou, però que no ens commou.\nCrec que el que és realment virtuós en l’art de la dansa i el moviment és ser capaç de despertar una emoció, tant en una mateixa en l’exploració i artesania del propi moviment com, copsar l’atenció d’aquella persona que et mira, d’aquella amb qui comparteixes la teva dansa.\nNo és fàcil caminar per aquesta línia fràgil de la consciència corporal i del fet d’habitar un cos en moviment, però són processos, crec que necessaris, perquè ens obren les portes a un jardí meravellós d’autoconeixement i ens ajuda a entendre millor el món que ens envolta. Avançar cercant l’equilibri a cada pas, ens regala petits assoliments que es transformen en petites llavors de llibertat, una llibertat que germina cada vegada més com l’antídot al bloqueig de la nostra potència interior deixant que l’energia circuli per tots els racons del nostre cos i poder donar vida al moviment.\nFa més de quinze anys que estic endinsada en el món de la pedagogia de la dansa i més enllà de l’estrictament formal, el què realment m’ha fet evolucionar com a ballarina i docent de dansa i moviment, ha estat el meu recorregut vital, sempre alimentat de persones inspiradores que han facilitat la recerca d’un camí singular i propi cap a la meva manera de viure i entendre la dansa i món del moviment. Formacions que han ampliat la meva mirada cap a les arts vives. La meva passió i curiositat envers l’univers del moviment i la creació, m’han acostat a lectures reveladores, a professorat referent i a grans companyes de camí.\nUn camí, en cultiu fins avui dia, que em dóna l’oportunitat de transformar un aprenentatge des del judici, a un aprenentatge basat en la curiositat; de la por a l’error, a la recerca amb errors; de silenciar la vulnerabilitat, a donar-li veu i presència; transitar de l’individual al col·lectiu i d’entendre que des d’un lloc honest, veritable i posant la tècnica al servei de la creativitat, arribem a encarnar el nostre moviment d’una manera singular i delicada.\nSi voleu saber més coses em trobareu a:


TodoRunners Ràdio La Carrera de la Mujer de Barcelona se celebrarà el 17 de novembre per evitar coincidir amb les eleccions generals - TodoRunners Ràdio\nSet 19, 2019 José Luis Robel 10 km, Apùntat, Calendari de curses, Notícies, Populars 0\nLa Carrera de la Mujer de Barcelona se celebrarà el 17 de novembre per evitar coincidir amb les Eleccions Generals del pròxim 10 de novembre, data prevista per l’organització de la cursa. Hi haurà disponibles un total de 36.000 dorsals.\nEl recorregut del moviment rosa a la capital catalana serà el mateix, de 7,5 km, amb sortida des de l’avinguda de Maria Cristina i la meta serà a l’avinguda de Ruis i Taulet. El període d’inscripcions, tant al web www.carreradelamujer.com com a les botigues Oysho, comença el pròxim dimecres 25 de setembre.\n“L’organització de la Carrera de la Mujer de Barcelona vol expressar el seu agraïment pel suport rebut per l’Ajuntament de Barcelona, i especialment per l’Institut Barcelona Esports, per totes les facilitats donades per poder fer el canvi de data i celebrar amb la normalitat més gran la prova.\nCarrera de la Mujer de Barcelona 2019\n10 km, Barcelona, Carrera de la Mujer, Carrera de la Mujer Barcelona\nAlbert Caballero, tertulià renovat per a TodoRunners Ràdio Unos 1.100 triatletas se enfrentarán en el Challenge Madrid 2019\n7.000 mujeres se suman a la Carrera de...


25 febrer 2021 09:19\nLa Plataforma per la Llengua ha obert aquest dimecres el termini per presentar les propostes de candidatures per a la setena edició dels Premis Martí Gasull i Roig, que són els guardons de referència que reconeixen la trajectòria i les accions que han emprès persones i entitats en la defensa i la promoció de la llengua catalana. El guanyador del premi s'escollirà, un any més, per votació popular entre els tres finalistes, proposats pels membres del jurat, de totes les candidatures que s'hi presentin. El Premi Martí Gasull i Roig està dotat amb 3.000 euros i un guardó de reconeixement.\nEl guanyador d'aquesta edició es donarà a conèixer en un acte de lliurament que es farà el dilluns 17 de febrer al Teatre Poliorama de Barcelona. A més del premi per votació popular, per quart any s'atorgarà un Premi Especial del Jurat, de caràcter honorífic, que es concedirà a una persona que s'hagi distingit per alguna actuació especial en la defensa del català durant l'any o bé que tingui una trajectòria acreditada de difusió de la llengua.\nTotes les persones que ho vulguin poden fer una proposta de candidats, que optaran al Premi Martí Gasull i Roig, abans del 12 de desembre. En cada candidatura cal acreditar la trajectòria en favor de la promoció i la defensa de la llengua catalana en qualsevol dels territoris de parla catalana o en l'àmbit internacional, per tal que es pugui determinar la importància i els mèrits que aquella persona o entitat hagi tingut en la promoció del català, i exposar-los a l'hora de les votacions.\nLes propostes es poden fer arribar mitjançant el formulari del web premismartigasull.cat; per correu electrònic a premimartigasull@plataforma-llengua.cat, tot indicant en l'assumpte "Premi Martí Gasull i Roig"; o bé per correu postal, a l'adreça de la Plataforma per la Llengua (carrer de Sant Honorat, 7, Barcelona, 08002).\nEl jurat està format per personalitats de l'àmbit de la cultura, la política i la societat catalanes. En aquesta edició participen com a jurat el president de la Plataforma per la Llengua, Òscar Escuder, la presidenta de l'Acadèmia del Cinema Català, Isona Passola, el periodista de RAC1 Joan Maria Pou, l'escriptor Jaume Cabré, el director d'El Punt Avui, Xevi Xirgo, i la mare de Martí Gasull, Pilar Roig. Enguany s'incorporen a aquest jurat l'exconsellera de Cultura del Govern balear, Fanny Tur, la directora de la Bressola, Eva Bertrana, i l'escriptora Anna Moner.\nTambé forma part del jurat l'expresidenta del Parlament i exmembre de la junta executiva de l'ONG del català, Carme Forcadell, condemnada per la sentència del Procés i estretament vinculada amb la Plataforma per la Llengua. Forcadell rebrà tota la informació i documentació sobre els candidats i emetrà la seva valoració des de la presó de Mas d'Enric.\nNo acabas mai se mala bava que escups continuament, i te repeteixes com s'all o com en Rivera, i ja veus.\nLo que me va sorprende és la dade del nivell d'anglés de les Illes, una terra que viu del turisme ??\nEs clar que si treven el % sumant sa caterva de forasters "monos -lingües", se compren.\nSa Pobla convierte en lenguas oficiales el catalan y el arabe...ya te digo


rellotges gps - Corredors.cat\n12 Jul 2014 17:23\t#1 per gusmen (Visitant)\nDonat que he començat a correr fa pocs mesos no tenia previst comprarme cap rellotge gps fins d'aquí un temps pero me trobat en varies ocasions q el runtastic del mòvil m'ha fallat per molta distancia o directament no ha agafat senyal.\nNo tinc ni idea per on començar aixi que us agrairia si em poguessiu recomanar algun per experiencia propia i q tingues mes o menys les mateixes dades q el.runtastic, endomondo...\nVelicocitat, distancia, calories, vel. /km...\nI sobretot que el gps sigui fiable.\nPrimer any corrent i dessitjant que no sigui l'últim.\n56'03'' 10km Cross Popular de Sants 2014\nProper repte Sub 55'\n12 Jul 2014 17:32\t#2 per pinelli (Associat/da)\nhola gusmen, jo tinc el garmin forerunner 210 amb cinta cardio i em va força be.. tambe tens la opcio del 110 que es una mica inferior.. i mes barat..\n12 Jul 2014 18:33\t#3 per Jorfer (Associat/da)\nDel 310 tothom parla meravelles però ja pica més\n12 Jul 2014 18:49\t#4 per Raf@ (Visitant)\nJo n' he tingut 2.\nUn del Decathlon (keymaze 700), que era una passada les opcions que tenia, massa pel meu gust. L'únic inconvenient es que es un "tocho" al canell. Més indicat per treeking que per còrrer.\nAra m'he passat al Sportwatch de Nike, molt més indicat per nosaltres, mes petit ,lleuger i molt complet a nivell d'opcions.\nPreu oficial 169€, però l'he arribat a veure per internet a 119\n12 Jul 2014 20:30\t#5 per Mattu (Visitant)\nLa opció Nike Sportwatch, si no ets de donar-li molta canya, es molt bona, aixi com la seva evolució (el TomTom Runner i el TomTom Runner Cardio). Son economiques comparats amb el 310 pero amb algunes opcions menys. Tot i aixo, son compatibles amb practicament totes les aplicacions i webs de tracking com Endomondo, Runtastic o Strava.\n15 Jul 2014 16:49\t#6 per gusmen (Visitant)\nEstic mirant amazon i està fotent unes rebaixes molt bones. Fins i tot està per 175 euros el garmin forerunner 310 i preu per preu potser m'animo tot i que a dia d'avui se que és més del que necessito.\nSabeu si quin es el Polar equivalent al forerunner 310?\nA quines webs acostumeu a comprar aquest tipus de material? Jo només conec amazon i està bé de preu però estic obert a d'altres que desconec i milloren el preu.\n15 Jul 2014 17:05\t#7 per nyef (Associat/da)\n20 Ago 2014 23:12\t#8 per Cabrix (Visitant)\nGusmen, no hay Polar equivalente al 310. Podria ser el RC3GPS, por tener el GPS integrado, pero es un poco gremlin : no se puede mojar... :he:\nDe les tres grans (Polar, Suunto, Garmin), la que fa els GPS més fiable és, sense dubte, Garmin. El cardio més fiable és Polar. Jo penso que un Garmin bàsic pot estar bé si no vols molta tela : FR110, FR210...\n21 Ago 2014 09:59\t#9 per carlesg (Visitant)\nJo tinc el Nike Sportwatch. Me'l van regalar pel cumple el passat Abril, i n’estic encantat ( surto a córrer per BCN, no faig muntanya ni triatlons ). M’encanta el disseny i no pesa gaire ( el porto sovint per anar a treballar ) Números grans, que també va bé per els que necessitem ulleres de prop i correm sense. He vist aquest model en alguns canells als atletes del Europeu de Zuric. Sovint en blanc en noies ( com el que fa servir la meva filla ). El meu és en gris/negre, exactament igual al de la foto del campió de Europa Martyn Ronney, guanyador en les curses de 400 i relleus.\n21 Ago 2014 11:13\t#10 per jaume (Visitant)\nAlgú coneix el Runtastic? per preu i prestacions sembla imbatible, però no és submergible.\n25 Oct 2015 22:44\t#11 per gabriel fabregas (Visitant)\nno aconsello els gps decathlon copia forerunner 310xt.Sempre he tingut problemes amb conexio pc.Me l han canviat varies vegades pero sempre sant tornemi,es bloqueja i petava.Per contra la multi configuracio i personalitzacio m agradava molt.\n10 Abr 2016 14:18\t#12 per jramon (Associat/da)\n¿Que penseu del Garmin FR 235?


Una nena de 14 anys guanya 25.000 dòlars per un avanç científic que podria conduir a la cura del covid-19 - Totes Les Novetats\n3M / Discovery Education\nAmb l’impacte de la pandèmia que continua estenent-se per tot arreu, la gent de tot el món espera novetats sobre un possible tractament del virus.\nHi ha bones notícies en aquest sentit, ja que una jove de 14 anys de Texas ha descobert una molècula que es pot unir selectivament a la proteïna punta del SARS-CoV-2.\nLa unió i la inhibició d’aquesta proteïna viral podria aturar l’entrada del virus a la cèl·lula, creant una diana viable de fàrmacs.\nPer al seu avanç, Anika Chebrolu, estudiant de vuitè de primària, ha estat nomenada la guanyadora del 3M Young Scientist Challenge 2020: el primer concurs científic nord-americà de ciències de l'escola mitjana.\nCom a part de la seva investigació, Anika de Frisco va examinar milions de petites molècules per obtenir propietats semblants a medicaments, propietats ADMET i afinitats d’unió contra la proteïna espiga mitjançant nombroses eines de programari.\nEs va escollir l’única molècula amb la millor activitat farmacològica i biològica cap a la proteïna espiga del virus SARS-CoV-2 com a molècula de plom que pot ser un medicament potencial per al tractament eficaç del COVID-19.\nLLEGIR: Els estudiants de secundària de Tennessee recullen màscares de 10.000 cares per a aquells que ho necessiten, compartint consells per a altres joves\nSegons un comunicat , ella i els altres nou finalistes han passat els darrers mesos treballant amb un científic del 3M que va actuar com a mentor i va treballar individualment per transformar una idea de concepte a prototip físic.\nAnika no tenia previst inicialment estudiar un coronavirus. Després d’haver estat afectada per un mal atac de grip l’any passat, en realitat esperava ajudar a trobar una cura per a la grip.\nPerò llavors COVID-19 va arribar al món i va saber exactament en què centrar la seva atenció.\nPel seu treball sobre les proteïnes de punta, Anika ara es pot anomenar orgullosa de si mateixa com la 'jove científica més important d'Amèrica'. A més d’un regal de 25.000 dòlars per la seva obra guardonada, també rebrà un viatge de destinació especial.\nMÉS: La xiqueta de New Mexico guanya 250.000 dòlars en la Fira de Ciències per a Adolescents per inventar eines que poguessin evitar la fam a l'Àfrica\nPer a aquest heroi STEM, però, no es tracta de premis ni de viatges. 'La ciència és la base de la vida i de l'univers sencer i ens queda un llarg camí per entendre-la plenament', va dir Yahoo .\nCOMPROVAR: Els adolescents nigerians-irlandesos desenvolupen una aplicació sobre demència per a les persones que pateixen el bloqueig i els premis It's Won\nI aquest és només el començament del treball COVID-19 d’Anika. Ella va explicar: 'Com desenvoluparé aquesta molècula amb l'ajut de viròlegs i especialistes en desenvolupament de medicaments determinarà l'èxit d'aquests esforços'.\nAquí a GNN, desitgem que l’adolescent de Texas tingui èxit en els seus esforços.\n(VEUREAnika explica la seva fascinant investigació al vídeo següent.)\nCOMPARTEIX la victòria i envia aquesta història als amics a les xarxes socials ...\nAquí teniu l’aspecte d’aquests 20 actors de TGIF\nJilted Bride fa una recepció de 30.000 dòlars a persones sense llar de la ciutat\n14 fotos de tatuatges que us perseguiran per tota la vida\n13 signes de que ets una terrible dona\nKhloé Kardashian passa temps amb l'ex francès Montana\n20 fotos que demostren que Kristen Stewart és tot #GlowedUp