FINCAS VAN CAMP Peñíscola - habitaclia.com\nFINCAS VAN CAMP és una agència immobiliària especialitzada en el sector immobiliari a Peñíscola. Amb una gran cartera immobiliària a Castellón, FINCAS VAN CAMP és una empresa amb una sòlida implantació en el mercat immobiliari a Peñíscola.\nApartament en Avenida polonia. Apartamento con 2 habitaciones amueblado con parking, calefacció\nVeure mapa 59m2 - 2 habitacions - 1.525 € /m2 Apartament en venda a peñiscola amb 2 dormitoris, 1 bany, cuina, saló, àmplia terrassa, amb vistes fabuloses al mar i al castell...\nApartament en Euromar. Apartamento con 2 habitaciones amueblado con ascensor, calefacci\nVeure mapa 82m2 - 2 habitacions - 1.317 € /m2 Apartament en venda a peñiscola. amb 2 dormitoris, 2 banys completament reformat, cuina, saló, terrassa amb vistes laterals al m...\nCasa adossada en Saborija 1. Casa adosada amueblada\nVeure mapa 47m2 - 1 habitació - 1.021 € /m2 Adossat en venda a peníscola. d´1 dormitori, 1 bany, cuina, saló, terrassa, jardí privat, l´habitatge es ven moblat i equipat d´...\nOportunitat 47.999 € Avisa´m si baixa\nApartament en Jamaica 7. Apartamento con 3 habitaciones amueblado con parking, calefacció\nVeure mapa 70m2 - 3 habitacions - 1.414 € /m2 Apartament en venda, amb 3 dormitoris, 1 bany, cuina independent, saló, terrassa, jardí privat, pàrquing i vistes al mar, per 99...\nCasa aparellada en Calle número treinta y ocho e seis. Casa pareada con 2 habitaciones amueblada con parking y vistas a\nVeure mapa 58m2 - 2 habitacions - 2.155 € /m2 Adosado en venta en peñiscola, con 2 dormitorios, 1 baño, cocina, salón, 2 terrazas, la vivienda se vende amueblada y equipada d...\nXalet en Camino cervera. Chalet con 4 habitaciones con parking, aire acondicionado, vista\nVeure mapa 140m2 - 4 habitacions - 1.250 € /m2 Xalet en venda a peníscola. amb 4 dormitoris, 2 banys, cuina, saló, 3 terrasses, solàrium la cuina està completament equipada. a...\nXalet en Calle residencial san antonio. Chalet con 3 habitaciones con piscina, calefacción, aire acondic\nVeure mapa 140m2 - 3 habitacions - 1.421 € /m2 Xalet en venda a peníscola. amb 3 dormitoris, 2 banys, cuina independent, saló, 2 terrasses, jardí, piscina privada, a 1 km m de...\nCasa aparellada en Calle costa rica. Casa pareada con 2 habitaciones amueblada con parking, calefacci\nVeure mapa 140m2 - 2 habitacions - 1.050 € /m2 Xalet adossat en venda a peníscola, de 2 dormitoris, 1 bany, 1 bany auxiliar, cuina, saló, 2 terrasses jardí privat, pàrquing pr...\nApartament en Avenida del papa luna 28. Apartamento con 2 habitaciones amueblado con ascensor, parking y\nVeure mapa 90m2 - 2 habitacions - 2.222 € /m2 Apartament en venda a primera línia de platja. de 2 dormitoris, 1 bany, cuina, saló, terrassa de més de 20 m, amb vistes fabulos...\nApartament en Avenida valencia. Apartamento con 2 habitaciones amueblado con piscina y calefacci\nVeure mapa 68m2 - 2 habitacions - 1.956 € /m2 Apartamento en venta en peñiscola, de 2 dormitorios, 1 baño, cocina, salón, terraza, a tan solo, 50 m de la playa, con parking c...\nPis en Avenida valencia 113. Piso con 2 habitaciones amueblado con piscina\nVeure mapa 75m2 - 2 habitacions - 1.973 € /m2 Adossat en venda a peníscola. de 2 dormitoris, 1 bany, cuina, saló, terrassa, pàrquing comunitari, piscina, la vivenda es ven mo...\nCasa adossada en Avenida ermita san antonio 24. Casa adosada con 3 habitaciones amueblada con parking, piscina,\nVeure mapa 140m2 - 3 habitacions - 1.357 € /m2 Xalet adossat en venda a peníscola. amb vistes fabuloses a tota penyiscola, mar, castell, port, etc. amb 3 dormitoris, 2 banys, ...\nApartament en Calle paraguay. Apartamento con 2 habitaciones amueblado con ascensor, parking y\nVeure mapa 60m2 - 2 habitacions - 2.250 € /m2 Apartamento en venta, entre mar y montaña, en peñiscola.en la zona de cerromar, con 2 dormitorios, 1 baño, cocina, salón, t...\nXalet en Avenida de los naranjos. Chalet con 5 habitaciones amueblado con parking, calefacción, vi\nVeure mapa 140m2 - 5 habitacions - 1.343 € /m2 Xalet en venda a peníscola, de 5 dormitoris, 2 banys, cuina independent, terrassa, amb vistes al mar. jardí privat, garatge, tra...\nTipus d´immoble: Tots els tipus Terreny i Solar Habitatges Aparcament Poblacions Totes les poblacions BenicarlóCáligCervera del MaestrePeñíscola Districtes tots els districtes Zones totes les zones Mar ChicaPuebloCentro-Casco AntiguoCosta SurLa VoltaLas Atalayas-Urmi-Cerro MarLlandellsPlaya Norte totes les zones Mar ChicaPuebloCentro-Casco AntiguoCosta SurLa VoltaLas Atalayas-Urmi-Cerro MarLlandellsPlaya Norte\nhabitaclia.com > FINCAS VAN CAMP


Gabriel Rufián (ERC) obre campanya carregant contra el PSOE: "Sánchez no té principis"\nPublicat 31/10/2019 21:00:38CET\nPere Aragonès apel·la a repetir la victòria i augura que Sánchez "fracassarà a Catalunya"\nEl candidat d'ERC a les eleccions generals, Gabriel Rufián, ha començat aquest dijous la campanya electoral del 10N carregant contra el PSOE i ha demanat derrotar-lo per obligar els socialistes a dialogar amb l'independentisme: "(Pedro) Sánchez no té principis".\n"La bona notícia és que, quan tens davant algú que no té principis, si perd i és feble, s'assenta i parla", ha defensat en l'acte d'inici de campanya, en el Sant Andreu Teatre de Barcelona.\nRufián ha insistit que, si el PSOE aconsegueix un bon resultat, pactarà amb PP i Cs, i ha alertat de les conseqüències d'aquest pacte: "Regressió de drets civils, socials i nacionals. Votar ERC és d'emergència social, civil i nacional aquest 10N".\nEl cap de llista dels republicans ha cridat tots els demòcrates a votar per la sentència de l'1-O, l'empresonament dels joves d'Altsasu i els cops de porra policials de les últimes setmanes --ha dit--, entre altres fets de què acusa l'Estat: "Contra la seva venjança, la nostra victòria".\nEQUIPARAR PSOE I PP\nEl vicepresident de la Generalitat i coordinador nacional del partit, Pere Aragonès, ha reivindicat que ERC surt en aquesta campanya a repetir la seva victòria de les generals del 28 d'abril: "Qui fracassarà a Catalunya el 10N és Pedro Sánchez. Perquè ERC tornarem a guanyar les eleccions. L'independentisme tornarà a guanyar les eleccions".\nTambé ha intervingut el president del Parlament, Roger Torrent, que ha assegurat que no hi ha cap diferència entre PSOE i PP, i ha apel·lat a una victòria de l'independentisme com la millor resposta a la sentència del Tribunal Suprem: "L'independentisme té, més que mai, l'obligació de guanyar aquestes eleccions".


Més que un menjador per a gent gran - El Gerió Digital\nMés que un menjador per a gent gran\nUna quarantena d'avis de Girona comparteixen taula i tertúlia cada dia per evitar la soledat i menjar equilibradament\nDivendres, 21 de novembre de 2014 10:45h\nUsuaris al menjador de Santa Eugènia © ACN\nParelles que no creuaven una paraula mentre dinaven. Dones que viuen soles i no cuinen per mandra de fer-ho només per a elles. Homes vidus que no tenen mà per als fogons. O, simplement, persones grans que busquen companyia.\nTots aquests perfils conflueixen cada dia al menjador per a gent gran de Santa Eugènia, un projecte impulsat per l'ajuntament que busca que els avis comparteixin taula i tertúlia per evitar la soledat i garantir-los una dieta equilibrada. Des de fa any i mig, una quarantena d'avis comparteixen taula i tertúlia i ja s'han fet amics. Al servei hi pot accedir qualsevol persona major de 60 anys i sigui de Girona. El preu és de 3 euros i el dinar el serveix la Fundació Ramon Noguera.\nEl servei de menjador per a la gent gran de Santa Eugènia combina dos objectiu: és un espai relacional per assegurar companyia a la gent gran però també garanteix que segueixin una dieta equilibrada. El menjador està situat a l'edifici que l'ajuntament va construir a l'espai de l'antic mercat - a la plaça Leonor Joher- i que concentra serveis adreçats a la gent gran, com el casal del barri.\nCom que l'edifici havia de ser un centre de dia, ja comptava amb un espai de cuina-office i, a petició dels usuaris del casal, l'ajuntament es va decidir a posar en marxa un menjador per a gent gran. El servei, que va arrencar el maig del 2013, té un funcionament particular ja que no és un menjador social entès com un espai per garantir l'alimentació a les persones sense recursos que venen derivades dels serveis socials. En el cas de Santa Eugènia, el servei s'obre a tots els usuaris amb l'únic requisit que tinguin més de 60 anys i estigui jubilats (si es donen casos de persones amb dependència és a partir de 55) i que visquin a Girona.\nEls usuaris paguen 3 euros per dinar i cada dia la Fundació Ramon Noguera envia els menús llestos per a ser servits. El preu real del menjar és de 6,54 euros i l'ajuntament assumeix la diferència. També s'ofereix l'opció d'anar a dinar i endur-se preparat el sopar (tot per 5 euros) però només dos usuaris fan aquesta petició, ja que la majoria van al menjador pel fet de relacionar-se amb la resta.\nDe mitjana, diàriament s'atenen unes 32 persones i moltes són usuàries fixes. Durant el 2013 (el servei arrenca al maig) es van atendre 117 persones i es van servir 2.688 àpats. En el que portem de 2014, el nombre d'usuaris ha crescut fins a les 173 persones i ja s'han servit 4.531 àpats, la gran majoria dinars.\nUn espai de tertúlia i converses\nEl dinar se serveix a dos quarts de dues i, puntualment, els usuaris ocupen les cadires del menjador, que té una capacitat per a 40 persones. Tot i que no hi ha llocs fixes i sempre poden venir nous usuaris, molta gent ja té per costum asseure's allà mateix i compartir taula amb els mateixos companys.\nAquest és el cas del matrimoni format per l'Antònia Medina i en Josep Ferrés. Ells tenen 70 i 73 anys i estan bé de salut com per cuinar a casa però reconeixen que anant al menjador han fet amics i s'ho passen bé. "A casa estàvem sols i dinàvem quasi sense parlar i aquí estem amb més gent i ens ho passem la mar de bé", reconeix l'Antònia. El seu marit està d'acord amb ella, i apunta que abans es passaven l'hora de dinar "plantats davant la tele". Tots dos destaquen que el menjar és bo, que el servei és de qualitat i que han fet amics gràcies a que un dia es van animar a provar d'anar-hi. "Molts restaurants de dos i tres estrelles no tenen ni el servei ni la qualitat que tenim aquí", assegura l'Antònia.\nAl seu costat seu l'Eduard Herrero, de 72 anys i també veí del barri. Reconeix que l'ambient és molt bo i que està molt content de ser usuari. Ell sempre dinava a casa amb la dona però des de que ella va patir un ictus va deixar de cuinar. Ara van al menjador perquè assegura que ell és "un bon menjador però un mal cuiner". "Abans dinàvem a casa però ara aquí estem tant o millor que abans, havíem de recórrer a una assistència i aquest servei és fantàstic", remarca.\nA la mateixa taula també comparteixen diàriament converses i històries amb la Rosa Nierga, de 79 anys i que viu sola. Explica que abans sempre anava a comprar per fer-se el dinar però que acabava comprant massa cosa que al final se li feia malbé i sempre acabava menjant el mateix. "Era una despesa horrorosa i ara aquí m'asseguro que dino bé i després tenint qualsevol cosa per esmorzar i sopar ja ho tens fet", destaca la Rosa, que diu cofoia que gràcies al menjador ha fet amics. "Fa molts dies que anem tots junts, ens expliquem coses i riem, ens ho passem bé", explica.\nLa responsable del servei, Lourdes Delgado, apunta que la iniciativa ha aconseguit l'objectiu que s'havien plantejat en posar-la en marxa: que el menjador fos un lloc per evitar la soledat de la gent gran i també que els assegurés una bona alimentació. Delgado ha destacat que han fet enquestes entre els usuaris i tots destaquen sobretot el bon servei que se'ls dóna, la qualitat del menjar i que ja no se senten sols a l'hora de dinar.\nEl fet que el menjador estigui situat al mateix edifici que el casal de la gent gran fa que "es retroalimentin" i que, alguns usuaris del casal, ara ho siguin també del menjador i a l'inrevés.\nUn segon menjador al Barri Vell\nDesprés del bon funcionament d'aquesta experiència, l'Ajuntament de Girona ja projecta un segon menjador de les mateixes característiques al Barri Vell. Concretament, estarà ubicat a l'antiga central del Molí, al carrer Santa Clara, on estan pendents de fer obres per fer-hi el centre per a la gent gran.\nEl regidor de Serveis Socials, Eduard Berloso, ha explicat que aquest segon menjador tindrà més capacitat i que arribarà a les 70 places. La idea és que ja comenci a funcionar el primer trimestre del 2016.


CineBaix - LA JUNGLA DE ASFALTO\nAny : 1950\nGènere: cinema negre\nGuió: Ben Maddow i John Huston, a partir de la novel·la de W. R. Burnett\nProducció: Arthur Hornblow Jr.\nMuntatge: George Boemler\nDirecció artística: Randall Duell i Cedric Gibbons\nSterling Hayden (Dix Handley),\nLouis Calhern (Alonzo D. �Lon' Emmerich),\nJean Hagen (Doll Conovan),\nJames Whitmore (Gus Minissi),\nSam Jaffe (doctor Erwin Riedenschneider),\nJohn McIntire (comissari de policia Hardy),\nMarilyn Monroe (Angela Phinlay)\nL'exconvicte Dix Hanley recluta una banda d'especialistes per atracar un banc de la ciutat de Nova York. El pla s'estudia amb detall, i participen en l'operació l'especialista alemany en caixes fortes Doc Erwin, el fidel Gus i l'excomissari de policia Hardy, sota les ordres de Dix Hanley, que manté una tortuosa relació amb la bella Doll Conovan, que desconeix les intencions professionals del seu amant. L'atracament es desenvolupa segons les indicacions previstes, però una petita distracció posa la banda al descobert.\nCom a contrapartida a l' american way of life i als productes de Hollywood que l'exaltaven, en la seva majoria superficials, edulcorats, comercials i per descomptat acrítics, el cinema negre va començar a reflectir cert inconformisme present a la societat nord-americana de les dècades dels anys quaranta i cinquanta. Si bé la Segona Guerra Mundial i els seus milions de morts, Hiroshima o Auschwitz van significar cops terribles per a la confiança en el progrés i en la humanitat, el macarthisme , la guerra freda i la intervenció a Corea deixarien en evidència millor que res els draps bruts d'Amèrica del Nord. Va ser llavors que aquestes pel·lícules de caràcter truculent, desmesuradament tètriques i fosques, van revelar els costats ocults del somni americà: la vida en l'hampa, les ments criminals, la brutalitat, la corrupció, la misogínia, l'allunyament i l'individualisme, el cinisme, la traïció, el desencant.\nI aquest darrer aspecte és clau per comprendre l'obra de Huston, que en vida va saber recollir èxits i fracassos, amb superioritat numèrica d'aquests últims. A més de ser director de cinema, va ser boxejador, dramaturg, militar i aviador en la Segona Guerra Mundial, novel·lista, pintor, periodista, cronista judicial, torero, genet, guionista, actor. Va arribar a tinent i formà part de l'exèrcit revolucionari de Pancho Villa, va dirigir una revista de cinema, va fundar un comitè de lluita contra McCarthy i en reiterades ocasions va abusar compulsivament del joc i de l'alcohol. No és estrany que el desencant hagi marcat la seva accidentada vida, i que en el millor de la seva obra es faci present com un estigma personal. Els seus personatges, i en particular els de La jungla de asfalto , comparteixen la seva mirada escèptica i el visible bagatge d'un passat tortuós. [...]\nEn reiterades ocasions Huston va comentar que els elements vertaderament importants a l'hora de filmar una pel·lícula són el guió i el càsting, i que la resta va sorgint sobre la marxa. El fet cert és que en les seves millors pel·lícules, Huston aconsegueix despertar la sensació que cap altre actor podria quadrar millor en el paper que aquell que està en pantalla. Per la seva part, el guió de La jungla de asfalto no només és una excel·lent adaptació en la qual es respecta l'esperit de la novel·la de Burnett (que, val a dir-ho, ha quedat comprensiblement relegada a l'oblit), sinó que, a més, va reordenar-ne alguns trams i va agregar-ne d'altres amb resultats enlluernadors. El desolador desenllaç hustonià és d'una infinita superioritat tràgica, i el rasant pessimisme que traspua la pel·lícula no té cabuda en el llibre original.\nDe la mateixa manera que Dmytryk, Kazan o Dassin, Huston va saber trasplantar a les seves pel·lícules situacions de la vida quotidiana amb admirable destresa de manera aparentment versemblant. A més de cinquanta anys de la seva estrena, avui continua sorprenent aquest realisme singular, i malgrat que se sàpiga que gairebé tots els actors presents en la pel·lícula estan més que morts i enterrats, s'ha de creure, aquests personatges RESPIREN en els fotogrames. S'ha dit que el mèrit correspon al talent de Huston per a la direcció d'actors, però en honor a la veritat val a dir que Huston rares vegades els dirigia, sinó que per contra, els instava que fessin els papers a la seva manera, a la recerca d'actuacions instintives i fidels a ells mateixos. Durant els càstings, apuntava precisament a actors que tinguessin un perfil psicològic similar al dels personatges, i feta l'elecció, els deixava lliures a la seva sort.\nEl resultat va ser exemplar: interpretacions brillants de Louis Calhern, Jean Hagen i James Whitmore, premi al millor actor a Venècia a Sam Jaffe i descobriment de talents notables com els de Marilyn Monroe i Sterling Hayden. Però més impressionant encara, i allò a què Huston aspirava, és la densitat emocional i l'espurna humana continguda en cadascuna de les caracteritzacions, incloses les dels secundaris. No existeixen criminals d'una sola peça a La jungla de asfalto , i quan es coneixen les seves motivacions o les seves debilitats, és difícil no simpatitzar amb ells. En el seu temps la pel·lícula va causar indignació en sectors de la crítica, els quals van considerar de mal gust que es busqués aquesta empatia emocional amb delinqüents. Huston va replicar: "Les persones que consideren immoral el film tenen por del que la pel·lícula desperta en ells. Se senten criminals perquè comprenen l'estat d'ànim i les motivacions dels criminals." 1 [...]\nL'home com un ésser "llançat" a la seva sort en un món absurd i que no té regles, condemnat a construir a cada instant la seva pròpia identitat per mitjà de les seves accions, i aclaparat per l'angoixa en saber-se lliure i únic responsable de la seva essència, són premisses del pensament existencialista, i en especial del de Jean-Paul Sartre. Això està present en les obres més representatives de Huston, confés admirador del filòsof [...].\nLes llibertats personals es troben coartades ja que els protagonistes han decidit internar-se en la jungla de l'asfalt; l'entorn els condueix a cercles viciosos de criminalitat, i les úniques vies d'escapament són la presó o la mort. El que avui es pot veure com un desenllaç un tant moralista i benpensant, s'ha de pensar com el lògic i el pertinent a la seva època. Si algun delinqüent s'hagués sortit amb la seva, la pel·lícula s'hauria catalogat immediatament com a obra maleïda, i no hauria tingut la difusió i la bona rebuda que va tenir. La jungla de asfalto es va convertir en font d'inspiració per a una infinitat de films d'"atracaments perfectes" de qualitat variable, que van conformar tot un subsubgènere dins del subgènere que ja conforma el negre policíac. Entre ells cal destacar com a insuperables The Killing (Kubrick, 1956) o, més propera en el temps, Reservoir Dogs (Tarantino, 1992).\nDiego Faraone - miradas.net


Acreditació del nivell B2 | UIC Barcelona\nAcreditació del nivell B2\nCampus, Facultats i Instituts\nPersonal de la Universitat contractat\nDr. Valentí Fuster i Dr. Joaquín Navarro-Valls (2010)\nDr Pierpaolo Donati (2017)\nPla de llengües 2019-2023\nUsuaris UIC Barcelona\nCursos específics per al PAS i el PDI\nTraducció i revisió\nRecursos disponibles a la Biblioteca\nRecursos lingüístics multilingües\nSuport a l'autoaprenentatge\nCertificats propis UIC Barcelona\nInternacionalització i acollida sociocultural\nWorld Pàdel UIC Barcelona\nMicrogimnàstica i reeducació postural\nJornada a la neu\nConcurs fotogràfic "La Primavera"\nTallers d’Escriptura Creativa\nCelebració de Nadal amb alumnes\nConcert del grup del cor de gòspel\nScennic - Curs d'arts escèniques\nUIC-Up Armemos Lío\nBenvingut/da al sistema universitari\nOficina de Cooperació i desenvolupament sostenible\nMàsters i postgraus en sostenibilitat\nTaller Transversal de Sostenibilitat\n12è Taller Transversal\nRevistes i Blocs\nS’ha aprovat la moratòria de 4 anys en l’aplicació del requisit d’acreditar el nivell B2 en una tercera llengua. Per tant, l’alumnat que comenci els estudis de grau a partir del curs 2018-2019 estarà obligat a acreditar el nivell B2 abans de finalitzar els estudis a UIC Barcelona.\nLa Llei 2/2014, del 27 de gener, de mesures fiscals, administratives, financeres i del sector públic establia el requisit legal que tothom que iniciés els estudis universitaris de grau en una universitat catalana a partir del curs 2014-2015 havia d’acreditar el nivell B2 d’una tercera llengua (alemany, anglès, francès o italià) per obtenir el títol de graduat.\nEl Parlament de Catalunya ha aprovat per unanimitat la Llei 1/2018, del 8 de maig, de modificació de la Llei 2/2014, de manera que l’acreditació dels coneixements d’una tercera llengua serà un requisit per als estudiants que iniciïn els estudis el curs 2018-2019 i no per als estudiants que es graduen el curs 2017-2018.\nMalgrat aquesta moratòria legal que afecta els actuals estudiants, UIC Barcelona continuarà animant tot l’alumnat perquè acrediti el coneixement d’un tercer idioma i continuarà prenent mesures per incentivar aquesta acreditació.\nPer tant, aquesta moratòria de 4 anys implica que:\nEls alumnes que van començar el grau entre els cursos 2014-2015 i 2017-2018 (ambdós inclosos) es podran graduar sense certificar un B2. Tot i així, a UIC Barcelona es continuarà demanant un nivell B2 abans de finalitzar els estudis de grau, que es reconeixerà en el SET. A la Universitat considerem que, en l’actual context internacional, és necessari tenir un nivell mínim en una tercera llengua per tal que l’alumnat estigui ben preparat per respondre a la seva realitat professional.\nEls alumnes que certifiquin un B2 rebran un reconeixement al Suplement Europeu al Títol (SET).\nEn general, per als alumnes que comencin el grau a partir del curs 2018-2019 serà obligatori certificar un B2 abans de graduar-se.\nEl nou text de l'article, després de la modificació de la Llei 2/2014 és el següent:\nEls estudiants que iniciïn els estudis universitaris de grau en una universitat catalana el curs 2018-2019 i posteriors han d’acreditar, en acabar els estudis, el coneixement d’una llengua estrangera d’entre les establertes en les proves per a l’accés a la universitat (PAU), amb un nivell equivalent al B2 del Marc europeu comú de referència per a les llengües (MECR) del Consell d’Europa.\nL'acreditació a què fa referència l'apartat 1 es pot obtenir per mitjà dels certificats acreditatius de coneixements d'idiomes que tinguin reconeguda l'equivalència amb el Marc europeu comú de referència. El departament competent en matèria d'universitats, per mitjà del Consell Interuniversitari de Catalunya, ha de vetllar pel desenvolupament d'aquest procediment.\nAjuts i beques per acreditar el B2\nL’Agència de Gestió d’Ajuts Universitaris i de Recerca (AGAUR), per mitjà del Programa Parla3, concedeix ajuts als estudiants que hagin iniciat per primera vegada estudis universitaris de grau en una universitat catalana a partir del curs 2014-2015 i que hagin assolit un nivell de coneixements de llengües B1, B2.1 o B2.2 del Marc europeu comú de referència per a les llengües (MECR), mitjançant els cursos oferts per les universitats catalanes, l’Escola Oficial d’Idiomes (EOI) o l’Institut Obert de Catalunya (IOC).\nPer sol·licitar l’ajut caldrà dirigir-se a l’Agència de Gestió d’Ajuts Universitaris i de Recerca (AGAUR).\nQuè vol dir un nivell B2?\nEl Marc europeu comú de referència per a les llengües (MECR) estableix uns criteris c-omuns a tot Europa que defineixen les competències comunicatives en una llengua determinada. Un nivell B2 indica que l’usuari té un domini funcional limitat en una llengua, i que pot desenvolupar-se de manera eficaç en situacions quotidianes.\nQuantes hores d’estudi fan falta per arribar a un nivell B2?\nHem de tenir en compte que aprendre una llengua és qüestió de temps i esforç. El MECR no defineix només els nivells de competència, sinó que, a més, determina les hores d’estudi que es necessiten, aproximadament, per obtenir cada nivell.\nA1 90-100 hores\nA2 180-200 hores\nB1 350400 hores\nB2 500-600 hores\nC1 700-800 hores\nC2 1.000-1.200 hores\nÉs a dir, si tens un nivell A2, s’entén que has dedicat entre 180 i 200 hores a l’estudi de la llengua i que et falten unes 200 hores per assolir el nivell B1. Per arribar a un nivell B2, segons el MECR, et calen unes 600 hores d’estudi.\nCom puc saber quin és el meu nivell actual?\nL’Institute for Multilingualism de UIC Barcelona ofereix una prova diagnòstica gratuïta en línia, i assessorament personalitzat. Per concertar una entrevista amb un professor del departament, cal que enviïs un correu a multiling@uic.cat.\nProva diagnòstica d’anglès\nProva diagnòstica en altres llengües\nQuins estudiants han d’acreditar el nivell B2 d’una tercera llengua?\nSegons l’article 211 de la Llei 1/2018, del 8 de maig, de modificació de la Llei 2/2014, tothom que hagi iniciat els estudis universitaris de grau en una universitat catalana a partir del curs 2018-2019 i següents. La Llei 1/2018 ha establert una moratòria del requisit d’acreditació de 4 anys. Per tant, només estaran obligats a acreditar el B2 els alumnes que comencin els estudis de grau a partir del curs 2018-2019.\nPer què i quan cal acreditar el nivell B2 de coneixements d’una tercera llengua?\nCal acreditar-lo per obtenir el títol de graduat, però no cal esperar a haver aprovat tots els ECTS del grau. Tan bon punt es disposi de l’acreditació es pot presentar al centre d’estudis perquè aquesta acreditació consti a l’expedient.\nQuè passa si he aprovat tots els ECTS d’un grau i no tinc encara l’acreditació del nivell B2 d’una tercera llengua?\nNo es podrà demanar el títol oficial de grau fins que no es presenti l’acreditació del nivell B2.\nQuins idiomes es poden acreditar?\nEls idiomes que es poden acreditar són els establerts en les proves d’accés a la universitat (PAU). Actualment són: anglès, francès, alemany i italià.\nCom puc acreditar el nivell B2?\nAmb la superació d’una prova comuna a tot el sistema universitari de Catalunya (prova CLUC, que es pot fer a UIC Barcelona) o amb la presentació d’un certificat acreditatiu de coneixements d’idiomes de nivell B2 o superior.\nQuins certificats de coneixements d’idiomes s’admeten per acreditar el nivell B2?\nEls certificats, títols i diplomes que tenen reconeguda l’equivalència amb el MECR i que consten a la taula que es pot consultar al web de l’Institute for Multilingualism.\nCertificats reconeguts de terceres llengües\nCal matricular-se de crèdits d’idiomes per tal d’acreditar el nivell B2?\nNomés cal matricular-se de crèdits d’idiomes si estan inclosos en el pla docent del grau. Si no és així, només es demana una acreditació oficial del nivell B2 mitjançant una de les dues vies indicades (la superació d’una prova a la mateixa universitat o la presentació d’un certificat acreditatiu).\nSi per obtenir l’acreditació faig cursos de llengües estrangeres, aquests cursos es consideraran assignatures optatives i els resultats obtinguts s’incorporaran a l’expedient acadèmic?\nA l’expedient acadèmic només hi poden constar les qualificacions de les assignatures que formen part del pla d’estudis. Tot i això, l’acreditació del nivell B2 d’una tercera llengua apareixerà en el Suplement Europeu al Títol (SET).\nTinc una titulació o un certificat que considero suficient perquè se’m reconegui el nivell B2, però no n’estic segur. On puc adreçar-me per resoldre el dubte?\nA la teva facultat o a l’Institute for Multilingualism de UIC Barcelona, que trametrà la documentació pertinent o la consulta a la Comissió d’Assessorament per a l’Acreditació de Nivells de Competències en Llengües Estrangeres.\nSi el grau que estic cursant és en anglès, he d’acreditar igualment el nivell B2 per obtenir el títol de grau?\nSí, cal acreditar el nivell B2.\nSi sóc un estudiant estranger nadiu de llengua anglesa, francesa, etc., he d’acreditar el nivell B2?\nNo l’has d’acreditar si has obtingut el títol de batxillerat al teu país i en aquesta llengua com a llengua vehicular.\nSi no sóc estudiant estranger nadiu però he estudiat en una escola estrangera, he d’acreditar el nivell B2 d’una tercera llengua?\nNo l’has d’acreditar si has obtingut el títol de batxillerat en una escola estrangera acreditada, sigui de l’Estat espanyol o d’altres països.\nCaduca el certificat de nivell B2?\nNo, no caduca, llevat que en el mateix document acreditatiu s’hi especifiqui un període de vigència.\nHe acabat el meu primer grau universitari i he acreditat el nivell B2, i ara vull cursar una segona titulació universitària. He de tornar a acreditar coneixements de nivell B2 per obtenir aquest segon títol de grau?\nNo, en una segona titulació universitària, i si ja s’ha acreditat en l’obtenció del títol corresponent a la primera, no cal tornar a acreditar coneixements de nivell B2.


▷ ⭐Definició de perforant⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de perforant\nDefinició de perforant\nara pots veure La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula perforant, en aquesta web de rectificacions ortogràfiques pots descobrir com es pot utilitzar en un context real aquest mot i fer servir un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que trobaràs aquí a més veuràs la seva Definició perquè et sigui molt més simple entendre què significa perforant.\n¿Cóm es diu perforant en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice perforant en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en castellà perforant has de saber que la seva traducció és perforant pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar perforant\nSabata de pell nobuk impermeable, folre transpirable «Absorbir», sola de goma nitrílica, antilliscant ENV 13287: 2000, antiestàtic, resistent a la calor per contacte, capdavantera d’acer i làmina anti-perforant L-Protection.\nDisposa de làmina anti-perforant i plantilla anti-suor.\nEls seus interessos en Cirurgia reconstructiva inclouen la reconstrucció mamària autòloga utilitzant la transferència de teixit lliure com perforant epigàstrica inferior profunda (DIEP) reconstrucció de l’aleta, la reconstrucció de la paret abdominal i de contorn corporal […] […] després de la pèrdua de pes massiva.\nAgafeu cada suport de […] la paret superior a la barra superior usant un cargol acte perforant.\nScrigno garanteix que la xapa de les seves […] premarcs per a interiors no patirà mai problemes […] de corrosió perforant al llarg de […] tota la vida de l’article.\nUn intèrpret perforant ha de suportar el […] xoc de la perforació a través de blindatge.\n(V) S’eliminen la Munició Perforant amb Punta AP APC, la Munició Perforant d’Alta Velocitat HVAP i la Munició Perforant amb Carcassa desprendible […] traçadora […] APDS-T; per ser projectils de nucli massís, d’efectes perforants purs, que no presenten riscos d’esdevenir en REG ja que, per no tenir càrrega explosiva sinó càrrega propulsora només (que són pólvores tribásicas), només poden transformar-se en munició abandonada\nPosi i fixi […] la barra superior davantera usant (1) cargol acte perforant a cada cantonada com s’indica.\nEn general, els símbols amb els que es marca la munició donen informació sobre el maneig adequat de la munició que es tracti (per exemple, durant el seu transport, emmagatzematge i utilització) o sobre el seu tipus […] (per exemple , d’alta potència explosiva, […] incendiària, perforant) o bé sobre […] determinades normes internacionals relatives […] a dimensions totals, funcionament i eficàcia de la munició.\nAquesta nova línia està elaborada amb materials d’última generació i de primera qualitat, com poden ser lo sens, reixetes o serratges nobuckados hidrofugats, etc. Els […] models d’aquesta gamma incorporen una […] plantilla tèxtil anti-perforant, que fa que […] les sabates siguin lleugers, flexibles, confortables […] i aïllats tèrmicament, i el folre Poro-max que desenvolupa propietats d’absorció a la humitat, tractament antibacterià i antimicrobià «, declara Miracles Gámez, directiva de la signatura de calçat.\n(Vi) Es manté en el quadre, contràriament al criteri seguit en el paràgraf anterior, la Munició Perforant amb Carcassa desprendible i Aletes Estabilitzadores traçadora APFSDS-T (Tipus «fletxa) ja que, si bé també tenen nucli dur, alguns països la utilitzen amb un nucli penetrador d’urani empobrit, pel que la seva ocupació genera residus perillosos, […] […] especialment després de conflictes.\nLa puntera és de PVC, […] resistent a forces de fins a 200 J, mentre que la plantilla tèxtil anti-perforant està fabricada amb pell flor hidrofugada de primera qualitat, certificada […] en la categoria S3.\nLa major part de les armes disparen la seva munició perforant més comú, generalment AP (C) i en pocs casos munició HEAT.\nFabricada amb PVC, […] incorpora sola de PVC nitrílica, de carro armat, capdavantera i làmina anti-perforant.\nCARGOL DE […] PUNTA AGUDA AUTO-perforant\nExemples: munició d’alta potència explosiva, […] […] munició HEAT (d’alta potència explosiva antitanc), munició plàstica d’alta potència explosiva, munició de fragmentació, munició il·luminadora, munició perforant.\nBota de pell engamuzada amb Airnet, folre transpirable «Airnet», sola de poliuretà ENV 13287: 2000, antiestàtic, anti-calor, capdavantera d’acer i làmina anti-perforant L-Protection.\nEn el sistema no-perforant R.M.A., QuickSeam R.M.A. Strips (cintes Autoadhesives R.M.A.) es fixen mecànicament utilitzant barres d’ancoratge […] o plaques i cargols.\nUn altre producte que prima l’estètica esportiva, conjugada en aspectes com l’empenya en pell camussa, amb detalls en […] […] Seny, reforç de PU a la puntera, farcits indeformables, materials de primera qualitat, nova sola en poliuretà bidensitat amb gran adherència sobre superfícies difícils, etc. També incorpora làmina anti-perforant i plantilla anti-suor.\nEl tipus de la ferida, […] saber quin és punyent o perforant, no semblava influir […] en l’efectivitat de l’antibiòtic profilàctic.\nConnecteu un […] muntant del panell n. ° 72V al marc superior extern i agafeu amb un cargol acte perforant, usant les dimensions proveïdes en la il·lustració «A».\nDurant la Guerra del Golf de 1991, Estats Units i Gran Bretanya van introduir munició perforant elaborada a partir d’urani reduït, un residu radioactiu i tòxic produït mitjançant l’enriquiment de […] […] combustible nuclear. al-Shaickly va especificar que «més de 350 tones d’urani reduït van contaminar el material i el sòl en els camps de batalla de Kuwait i el sud de l’Iraq».\npolzades; […] instrument de mà, dissenyat per tallar o apunyalar o ser llançat; incloent, però no limitat a un punyal, punxó; navalla bowie, espasa o llança) un club (qualsevol instrument que es dissenyi específicament, fet o adaptat per tal de causar una seriosa lesió o mort sorprenent a una persona amb els instrument, Black Jack, nightstick, mace, tomahawk, etc.) o 1 arma enlistada com a arma prohibida (arma explosiva, metralladora, arma de foc curt-barril, silenciador arma de foc, Navaixes, ganivets, artells, munició perforant de blindatge, arma químic de dispositiu que dispensa o arma de tancament)\nSola de poliuretà […] bidensitat i làmina anti-perforant.\nExemples de reconstrucció amb penjoll lliure són el procediment de penjoll DIEP (sigla en anglès per a penjoll […] perforador epigàstric inferior profund) i […] S-GAP (sigla en anglès per a penjoll perforant de l’artèria glútia superior) .\nNo obstant això, excepte per […] les dures aletes davanteres de la tortuga llaüt, la perforació prèvia no es requereix normalment a causa del disseny auto-perforant de la marca.\nEstan dissenyats per produir un […] efecte de raig perforant de gran potència.


L'Esbart Verdaguer neix arran de la iniciativa d'unes quantes persones que havien convergit en la Comissió Abad Oliva i a Miramar (Miramar nèix el juny de 1945 volent ser una mena d'Ateneu Enciclopèdic Popular per a joves entre 20 i 30 anys). Aquest embrió el podem datar l'any 1940. No és però fins l'any 1947 que es pot identificar l'Esbart Verdaguer com a tal.\nEn aquella època (... 1940...) els orfeons, esbarts, centres excursionistes i colles sardanistes eren els puntals de la resistencia cultural a casa nostra. A través del folklore el sentit de pertinença feia enaltir l'esperit dels seus membres, sovint aixoplugats, en moltíssims cassos, per institucions d'esglèsia.\nQuan Josep Benet i Morell (Cervera 14 d'abril de 1920 - Sant Cugat del Vallès març de 2008) torna del servei militar porta una idea de catalanitat per a l'entitat on recentment acaba d'entrar (Casal Catòlic de Sant Andreu) i funda l'Esbart Iuventus amb un grup de dansaires.\nEl prolegomen del futur Esbart Verdaguer cal trobar-lo en l'encontre de Josep Benet i Manuel Cubeles i Solé (Barcelona, 25 de desembre del 1920 - La Garriga, 19 de desembre del 2017) en la cruïlla d'Acció Catòlica Espanyola conduits per Pere Tarrés i Claret. Allí, Benet proposa a Cubeles, malferit en combat en una cama, autodidacte, afeccionat total a les danses del país, que fes de director coreogràfic de l'Esbart Iuventus.\nCubeles havia començat les seves passes dins el món del folklore al bressol de l'Esbart Folklore de Catalunya.\nL'Esbart Iuventus passa l'any 1943 al Centre Cultural de la Creu Roja, com a secció de "Danzas Folklóricas". Josep Benet que havia començat a actuar políticament a la Universitat va veure palesa la significació de la repressió desencadenada el 1939 en contra del projecte de la Universitat Autònoma, amb el detall del procés de depuració del professorat. Es fa evident quina universitat va quedar el 1939. Benet deixa l'esbart en mans del seu amic Manuel Cubeles, tot mantenint la relació. S'incorporen nous elements a l'esbart com el dansaire Oriol Pascual i el músic Lluís Moreno i Pallí; tenint freqüents actuacions durant l'any 1945; això va fer que li reportés entitat i rodatge.\nL'octubre de 1945 l'Esbart Iuventus va fer la primera actuació al Palau de la Música Catalana dirigint la cobla el mestre Francesc Pujol, director de l'Orfeó Català.\nAbans d'acabar l'any l'Esbart Iuventus va canviar el seu estatge social al Centre Parroquial de Santa Madrona al barri del Poble-sec que estava en mans de Mn. Amadeu Oller, Joan Antoni Ivern i Manuel Ibàñez Escofet. Prenent l'esbart la seva primera titularitat "Institució Folklòrica Verdaguer". El nom del poeta tenia en aquells moments una forta càrrega simbòlica. Aquests van actuar, amb un programa de danses, just després del canvi de la seu social al Foment de les Arts Decoratives. El secretari d'aquesta darrera entitat, Josep Mainar i Pons s'incorporà immediatament a l'equip directiu de l'esbart. Després van venir altres actuacions al London Club -entitat recreativa de la colonia britànica i espai profusament aprofitat pel catalanisme cultural- i a la Unió Excursionista de Catalunya. També van fer diversos desplaçaments a comarques.\nÉs en aquesta etapa de Santa Madrona que s'acaba de perfilar un vigorós equip directiu que estima el projecte engegat. Josep Benet incorporà a l'Institució Folklòrica Verdaguer Alexandre Cirici Pellicer i Jaume Picas provinent tots dos de Miramar.\nMentre es preparaven els actes d'Entronització de la Mare de Déu d'acord amb la Comissió Abat Oliva, de la qual era secretari d'organització Josep Benet, l'Institució Folklòrica Verdaguer feia divuit actuacions en comarques que van reafirmar la seva salud i despertaren entusiasme entre tot el públic.\nAquest projecte calia dotar-lo de mitjans i una base legal. Els mitjans van venir del mecenatge de Felix i Salvador Millet i legalment l'entitat queda registrada com "Esbart Verdaguer", d'utilitat pública, el mes de maig de 1947, just després de les Festes d'Entronització de la Mare de Déu de Montserrat. Aquest va ser el salt definitiu: el reconeixement de l'abat Escarré, de Fèlix Millet i del president de l'Orfeó Català Joaquim Renart que posà el Palau a la seva disposició.\nEsbart Verdaguer. Al centre de la fotografia Lluís Moreno i Pallí (director musical) i Manuel Cubeles i Soler (coreograf).\nMembres dansaires de Esbart Verdaguer. Temporada ?.\nEsbart Verdaguer a la Bassílica de Montserrat per la Festa d'Entronització de la Mare de Déu. Any 1947.\nDansaires de l'Esbart Verdaguer a Montserrat. Festa d'Entronització de la Mare de Déu. Any 1947.\nDansaires de l'Esbart Verdaguer a Montserrat. Festa d'Entronització de la Mare de Déu. Any 1947. Anna Garcés i Salvador Melo.\nPrograma de mà de l'Esbart Verdaguer. Palau de la Música Catalana. 30 de novembre de 1947.\nLa primera junta directiva de l'Esbart Verdaguer la van formar: Salvador Millet (president), Josep Ferrer Bonsoms (vice-president), Josep Benet (vocal), Manuel Cubeles (vocal) Alexandre Cirici (vocal), Jaume Picas (vocal) i Oriol Pascual (vocal) i prop de quatre-mil socis. L'autoritat va vetar Josep Mainar i Pons, ex-funcionari de la Generalitat. La presentació oficial va fer-se el 18 d'abril de 1948. L'esbart es va presentar en format d'espectacle.\nRecital de dansa de l'Esbart Verdaguer al Palau de la Música. 18 d'abril de 1948.\nPrograma de mà del recital de dansa, Festival de Primavera, ofert per l'Esbart Sant Martí (fundat l'any 1947) i l'Esbart Verdaguer.\nEl mes de juliol de 1948 l'esbar viatja a València. Anada que correspongué amb l'estada que la Coral Polifònica Valentina havia fet a Barcelona l'any anterior amb motiu de les festes del nou tron.\nL'Esbart Verdaguer a València. Juliol de 1948.\nCartell del recital al Palau de la Música. 18 d'abril de 1948.\nD'esquerra a dreta: Rosó Cardona, Anna Garcés, Aureli Capmany i Judit Tulla. 24 d'abril de 1949.\nPortada del Diario de Barcelona del dijous 28 d'abril de 1949.\nPrograma de mà de l'actuació de l'Esbart Verdaguer per la inauguració del nou curs del Foment de les Arts Decoratives al que Josep Mainar i Pons hi estava vinculat. Any 1949.\nCartell del recital al Palau de la Música. 19 de novembre de 1949.\nEulàlia Blassi, Salvador Melo i Joan Clossa.\nDansaire de l'Esbart Verdaguer. Salvador Melo que posteriorment dirigiria altres esbarts. (Fotografia arxiu Anna Garcés)\nBalladors de l'Esbart Verdaguer.\nDes de la seva arrancada l'any 1947, l'Esbart Verdaguer es va saber envoltar de personalitats vinculades al mon de la dansa, el teatre, l'art, la música i la política, això i la plena dedicació va fer que en poc temps s'introduïs en cercles prou influents dins l'àmbit de les arts escèniques, actuant en teatres de prestigi de tot Catalunya...\nPrograma de mà de l'Esbart Verdaguer al Palau de la Música Catalana. Gener de 1950.\nL'Esbart Verdaguer representant La Moixiganga en el Palau de la Música. 15 de gener de 1950.\nEsbart Verdaguer. Actuació de l'esbart a l'Ametlla del Vallès. 18 d'abril de 1950.\nActuació de l'Esbart Verdaguer. Retalls de diari de l'Aplec Pascual a l'Ametlla del Vallès.\nPrograma de mà de l'Esbart Verdaguer al Centre Social de Terrassa. Festa major de Terrassa. Era costum de l'esbart anotar en els programes una amplia llegenda dels balls i danses tradicionals, de les noves coreografies i dels balls i danses tradicionals coreografiats de nou per Manuel Cubeles, els quals anomenava suite o variacions.\nCatalunya vivia moments de repressió on les activitats de cultura catalana estaven censurades i les entitats que en podien fer havien d'estar totalment controlades pel règim franquista.\nMoltes manifestacions públiques com ballades de sardanes, ballets, etc acabaven amb persecucions pels carrers per part de la policía a cavall i a cop de porra.\nEls mecenes Fèlix Millet, Alexandre Cirici i Josep Benet, s'associen per a fer un acte d'autoafirmació catalanista através del gènere més inesperat: el cinema d'animació.\nJosep Benet des d' "Estel·la Films" va decidir tirar endavant la producció de la pel·lícula animada "La Ventafocs". Una creació catalanista per refer el país després dels estralls de la guerra i durant els anys de la posguerra.\nLa pel·lícula posava de relleu la tradició artística catalana introduïnt elements, arquitectònics, pictorics, socials i també danses folklòriques ballades per l'Esbart Verdaguer. No es pretenia imitar a Walt Disney (Walter Elias Disney) en la pel·lícula quedava reflectit el país i la seva societat...\nEstel·la Films fa l'adaptació de la Ventafocs l'any 1950, el mateix any que Walt Disney fa la seva versió del mateix conte i no accepta competències ni tant sols amb el títol.\nA l'Espanya dels 50 únicament estaven permesos els noms en castellà: en aquest cas havia dèsser "La Cenicienta". El nom de "La Ventafocs" no estava permès perquè era il·legal.\nEl títol que es va acordar va ser "Erase una vez" exhibint-se a la Bienal de Venecia.\nEsbart Verdaguer ballant la Tirotitaina per a la pel·lícula "Erase una vez" : Carme Barcelo, Judith Tulla, Salvador Melo, Rosó Cardona, S Maqueda, Oriol Pascual. Any 1950.\nPrograma de mà del Festival de Quaresma al Casino del Comerç. Esbart Verdaguer. 4 de març de 1951.\nActuació de l'Esbart Verdaguer per les festes de Sant Josep a Vilassar de Mar. Era costum de l'esbart anotar en els programes una amplia llegenda dels balls i danses tradicionals, de les noves coreografies i dels balls i danses tradicionals coreografiats de nou per Manuel Cubeles, els quals anomenava suite o variacions. Dilluns 19 de març de 1951.\nPrograma de mà dels recital de primavera de l'Esbart Verdaguer. 8 d'abril de 1951.\nPrograma de mà del festival de dansa realitzat al Palau de la Música per la Mutua Industrial i Comercial de Barcelona. 3 de juny de 1951.\nPrograma de mà del recital de dansa ofert per l'Esbart Antoni Botey i l'Esbart verdaguer al Teatre Victoria. 10 de juny de 1951.\nPrograma de mà del recital de dansa de l'Esbart Verdaguer al Centro Nacional. 26 d'agost de 1951.\nRecital de dansa realitzat per l'Esbart Verdaguer a la festa major de Tiana. 14 de setembre de 1951.\nManuel Cubeles i Solé, soci fundador de l'Obra del Ballet Popular, no es cansa de fer propostes per a difondre la dansa.\nL'Obra del Ballet Popular organitza el Primer Aplec d'Esbarts a Arenys de Mar, embrió del que seria posteriorment el tradicional Aplec d'Esbarts a Montserrat i que segueix organitzant en l'actualitat aquesta entitat. L'Esbart Verdaguer hi participa pel vincle d'amistat que hi havia entre Cubeles i l'Esbart Maragall d'Arenys de Mar. D'aquesta amistat sortirien moltes més actuacions de l'esbart per la comarca del Maresme.\nPrograma de mà del I Aplec d'Esbarts fet l'any 1951.\nDiari "Solidaridad Nacional" . 11 de novembre de 1951.\nPrograma de mà del recital de danses de l'Esbart Verdaguer al Teatre Monumental de Mataró. 11 de novembre de 1951.\nL'Esbart Verdaguer cedeix el seu vestuari perquè l'Esbart Segrià representi el seu primer recital de danses a la festa major d'Albesa. Any 1951.\nPalau de la Música. Recital de tardor de l'Esbart Verdaguer. 18 de novembre de 1951.\nPrograma de mà del recital de dansa realitzat per l'Esbart Verdaguer al Palau de la Música el 6 de gener de 1952.\nEl 21 d'abril de 1952 l'Esbart Verdaguer feia l'actuació número 125 des de la seva creació.\nPrograma de mà del recital de dansa de l'Esbart Verdaguer. 21 d'abril de 1952.\nL'any 1952 l'esbart actua al Teatre Maria Guerrero de Madrid.\nDiari "Arriba". El 30 d'abril de 1952 l'Esbart Verdaguer balla al Teatre María Guerrero de Madrid.\nPrograma de mà del festival de Reis de l'Esbart Verdaguer de l'any 1953.\nl'Esbart Verdaguer al Liceu de Barcelona. Any 1953.\nActuació de l'Esbart Verdaguer al Teatre Kursaal de Manresa per les festes de Sant Tomas. Any 1953.\nDiari de Barcelona. Dijous 25 d'agost de 1955.\nEsbart Verdaguer al Poble Espanyol de Barcelona. D'esquenes, el seu director/coreògraf Manuel Cubeles i Soler.\nL'Esbart Verdaguer balla a la Plaça del Rei per les festes de La Mercè de Barcelona. Any 1955.\nL'any 1955 l'Esbart Verdaguer passa la direcció coreogràfica a Salvador Melo que sustituirà a Manuel Cubeles i Soler.\nPrograma de mà dels actes culturals i festius que va organitzar la ONCE per Santa Llúcia en els qual hi va participar l'Esbart Verdaguer. Desembre de 1955.\nL'Esbart Verdaguer balla a la Plaça del Rei per les festes de La Mercè de Barcelona. Any 1956.\nPrograma de mà del recital de danses ofert per l'Esbart Verdaguer davant la Catedral de Barcelona per les festes de La Mercè de l'any 1956. Organitzava l'Obra del Ballet Popular.\nFestival de dansa a càrrec de l'Esbart Verdaguer i la Coral Sant Jordi pel 42è aniversari de l'Agrupació Cultural i Folklòrica Barcelonesa. Col·lecció Martorell-Solanic. Palau de la Música.\nPrograma de mà del Festival de Reis de l'Esbart Verdaguer de l'any 1957.\nPrograma de mà del recital de primavera de l'Esbart Verdaguer.\nPrograma de mà de l'Esbart Verdaguer. Teatre Romea. 9 i 10 d'abril de 1963.\nL'Esbart Verdaguer va participar en el Xè Festival de la Dansa Catalana-Homenatge a Aureli Capmany, centenari del seu naixement. Diumenge 17 de novembre de 1968.\nPrograma de mà del recital de danses efectuat per l'Esbart Verdaguer pel IV Congrés Nacional d'Arxius i V Congrés Nacional de Biblioteques. Col·lecció Martorell-Solanic, UB.\nAntics dansaires de l'Esbart Verdaguer. Al centre assegut Lluís Moreno i Pallí.\nFons documental familiar d'Ana Garcés.\nArxiu Martorell-Solanic UB.\n[…] 1950 a 1959: L’Esbart Serra d’Or néix el mes d’abril de 1956 a la Congregació Mariana de l’Ateneu Montserrat, al carrer Torre Damians número 6 de la ciutat de Barcelona. En son fundadors Antoni Ferris i Vicenç Ferris, Antoni Espinal i el director de l’Ateneu, el prvre. Ramon Reguant. N’Antoni Espinal fou el primer president. El seu primer i únic mestre, Jordi Castellana i Prat. Antic dansaire de l’Esbart Verdaguer. […]\nSant Martí de l’Ateneu Torrellenc, Esbart Dansaire\n[…] L'esbart es va fundar el primer diumenge del mes de maig de l'any 1966 sota la direcció del mestre Jordi Castellana exdansaire de l'Esbart Verdaguer […]


Rucs elèctrics: 2013\nEl Legislador - Miquel de Palol\nUn cometa impactarà contra la Terra i n'esborrarà tot rastre de vida. El legislador s'encarregarà de decidir qui ha de viatjar a l'estació-refugi i salvar-se per poder repoblar el planeta un cop torni a ser habitable. Aquest argument és l'excusa idea per despertar tot un seguit de qüestions filosòfiques, culturals, socials de tota mena.\nGuanyadora del Premi Josep Pla 1997\n- Miquel de Palol a la wikipèdia\n- Pàgina a escriptors.cat\nCritiques i revisions:\n- Crítica al blog de Males herbes\n- Crítica al blog Codonyades\nRetrets i lloances - Orson Scott Card\nAprofitant que Orson Scott Card està de moda per l'estrena de la versió cinematogràfica d'una de les seves novel·les més famoses Ender's Game, recuperem el que fins ara és l'única obra que es pot llegir en català d'aquest prolífic autor estatunidenc.\nRetrets i lloances és un recull de relats editat per Pagès Editors l'any 2002 i conté set contes:\n* Sepulcre de cançons (1981 - A Sepulchre of Songs)\n* Llevat que l'ànima piqui de mans i canti ( 1982 - Clap Hands and Sing)\n* El passejagossos (1989 - Dogwalker)\n* Sonata sense acompanyament (1979 - Unaccompanied Sonata)\n* Ull per ull (1987 - Eye for Eye)\n* L'Ocell cantaire d'en Mikal (1978 - Mikal's Songbird)\n* El Joc de l'Ender (1979 - Ender's Game)\nL'últim relat és el que acabaria donant peu a la novel·la homònima i guanyadora dels premis Nebula (1985) i Hugo (1986). I que ara, 2013, s'ha convertit en pel·lícula.\nUs deixo un parell de ressenyes del llibre:\n* StarkBiblion: La Biblioteca d'un Lletraferit\nLlista amb les millors obres internacionals traduïdes al català.\nTestimoni de Narom - Miquel Barceló i Pedro Jorge Romero\n"Va ser l'última vegada que la vaig veure. Encara en recordo la discussió. Llavors Narom era un planeta amb prou feines habitat, lluny dels afers importants de l'administració central i oblidat per tothom menys per aquells que tenien interès en el seu potencial miner, els seus sorprenents enigmes científics o el dubtós encant de la seva esbojarrada religió local llavors tan desprestigiada. No era, ni de bon tros, el lloc de peregrinació que és avui. Ara tota la humanitat ens mira com si fóssim el centre de l'esperança humana..."\nAixí comença aquesta novel·la guanyadora del Premi Juli Verne de ciència ficció. Escrita a 4 mans entre Miquel Barceló i Pedro Jorge Romero.\n- Miquel Barceló a la wikipèdia.\n- Pedro Jorge Romero a la wikipèdia (Castellà) i blog.\n- El archivo de Nessus (Castellà)\n- SCCFF Butlletí 10 (pdf) - pàgina 9\nRecordeu les col·leccions de cromos? La il·lusió de comprar un nou sobre, els blocs de cromos repetits lligats amb una goma de pollastre, els intercanvis, ...\nIlustrum recupera aquest esperit. Una jove empresa formada per catalans ha creat aquest joc en línia que permet tornar al món de les col·leccions de cromos en versió 2.0. En marxa des del maig de 2011 ha aconseguit milers de jugadors.\nLa diferència entre aquest joc i les clàssiques col·leccions de cromos recau en la manera d'aconseguir els sobres. Aquí no es compren, es guanyen responent preguntes, o Trivies com es diuen en el joc. Aquesta forma de funcionar permet aprendre i demostrar els teus coneixements en els diferents temes de les col·leccions.\nPerò la principal característica d'Ilustrum és que són els propis usuaris qui crea les col·leccions de cromos, les preguntes i qui vota quina col·lecció ha de ser la següent en aparèixer. Això ofereix una amplia varietat temàtica.\nDes d'aquest bloc us recomanem les col·leccions relacionades amb el món de la ciència ficció en català, com no podia ser d'altra manera:\nN'hi ha moltes més, descobrir-les totes al catàleg d'Ilustrum.\nEns veiem a Illustrum!!\nRetorn al Sol - J. M. Francès\nLa Catalunya del futur sobreviu sota la muntanya de Montserrat, en la ciutat-estat Subolesa, fugint de la glaciació del planeta deguda a les bombes de la Segona Guerra Mundial.\nAquesta distòpia del 1936, completa la sèrie dels tres grans clàssics de la ciència ficció catalana, formada per Homes artificials (1912) i L'illa del gran experiment (1927).\n- Josep Maria Francès a la Wikipèdia\n- Breu biografia en pdf\n- Retorn al Sol al web El Biblionauta\nUn rellotger de Barcelona rep la visita d'un home del futur que li anuncia la imminent fi del món. El rellotger intentarà posar-hi remei amb l'ajuda d’Angie. Però quant el seu veí, un fanàtic barcelonista, descobreixi accidentalment que el Barça serà apallissat una setmana després a la final de la Champions i pel Real Madrid, preferirà que el món s'acabi abans de permetre que això passi.\nAquest és l'argument de Tempus fugit, una curiosa comèdia amb tocs de ciència ficció dirigida per Enric Folch i protagonitzada per Xavi Mira, Xavier Bertran, William Miller i Neus Asensi.\nVa inaugurar la secció Audiovisual català en el Festival de Sitges del 2003. També ha guanyat diversos premis, entre ells el Meliès de plata al festival d'Amsterdam i un Golden Gate al festival de San Francisco.\nAquí en trobareu una llista dels més destacats.\nWeb Mallerich Films\nFitxa a TV3\nSuccessimultani - Manuel de Pedrolo\nViatjar al passat, sempre a una data anterior al propi naixement, i mai cap al futur, el futur encara no existeix. Amb aquesta premissa es presenta la història de Successimultani, una sèrie d'embolics personals a la Barcelona dels 50 i 70 amanit amb paradoxes temporals.\n* Manuel de Pedrolo - Wikipedia\n* Crítica al bloc Males Herbes\n* Article reedició de la novel·la al web de la SCCFF (últim article)\nEl festival de cinema per excel·lència de Catalunya és el que cada any es celebra a Sitges. El Festival Internacional de Cinema Fantàstic. Amb més de 40 anys de tradició, aquest festival reuneix les millors estrenes, curtmetratges, documentals i grans clàssics del gènere. A més de la famosa Zombie Walk.\nVa ser el 1968 quan es va organitzar per primera vegada arreu un festival dedicat exclusivament a la temàtica fantàstica. La I Setmana Internacional de Cinema Fantàstic.\nEn tot aquest temps han passat per Sitges les millors pel·lícules de ciència ficció. La majoria s'han pogut veure en aquest festival per primera vegada, algunes no han tornat a la gran pantalla i Sitges ha sigut l'única oportunitat de veure-les en el seu màxim esplendor.\nConsulteu el programa d'aquest any al web oficial\nI si voleu consultar edicions anterior a l'arxiu del web\nUs aconsello revisar els cartells, espectaculars!\nMés fantàstica que de ciència ficció, explica com un independentista irlandès ha de fugir a una illa perduda on les coses no són com haurien de ser. A l'illa, s'haurà d'enfrontar amb l'únic habitant humà, el boig del far, i amb els altres habitants.\nTraduïda a més de 30 llengües, és la novel·la amb més èxit de la literatura catalana dels últims anys.\n* Wikipèdia: Albert Sánchez Piñol\n* Wikipèdia: La pell freda\n* La pell freda a la Biblioteca del Kraken\nCatalan Networks és un grup de tres superherois catalans: Senyera, Almogàver i Casteller. Ells seran els encarregats de salvar Barcelona d'una estranya invasió el dia de Sant Jordi.\nAquesta és la història que s'explica en el webcòmic Quatre Barres. Dani Zarzuelo, DaniZAR, és l'autor d'aquesta història que podem trobar a la xarxa. Cada dimecres i divendres s'actualitza amb una nova pàgina que anirà desvetllant les increïbles aventures d'aquest tres herois.\nRoger Pou es converteix en Senyera quan es posa l'exoesquelet que ha desenvolupat. Amb aquest vestit pot volar, disparar i crear un escut protector. En Pere Torregran és el Casteller, capaç d'augmentar 10 cops el seu volum. I l'Ignasi Fullatallada és posseït per l'esperit de Roger de Flor.\nNoies, no us indigneu encara, l'autor ha confirmat que també hi haurà superheroïnes al llarg de la historieta.\nSeguiu aquest webcòmic a: Catalan Networks\nEl cant de les dunes - Jordi de Manuel\nMnèsia, un llunyà planeta ha estat escollit per convertir-se en una nova colònia humana. Però els seus estranys habitats no ho posaran fàcil. Extraterrestres, clons, robots i les espectaculars dunes d'aquest planeta completen aquesta novel·la curta de Jordi de Manuel.\n* Web de Jordi de Manuel\n* Web de l'autor\n* Biblioteca El Kraken\n* Blog: El fil d'Ariadna\nGaudí de ciència ficció\nAntoni Gaudí és un dels personatges més universals que ha donat Catalunya i un referent indiscutible del modernisme. Les seves obres, com la Sagrada Família o el Park Güell, podrien haver-se considerat de ciència ficció quan els va imaginar.\nPerò no és d'això del que tracta aquest article. Sinó de com obres d'aquest gení català s'han "colat" en sèries i pel·lícules de ciència ficció.\nL'última que hem pogut veure és en l'adaptació cinematogràfica del lllibre World War Z de Max Brooks. En una de les imatges promocionals que circulen per la xarxa podem veure la Sagrada Família després d'un atac zombi. Una escena bastant espectacular\nCartell promocional de la pel·lícula World War Z\nEl 1908 Gaudí va rebre l'encàrrec de dissenyar un hotel gratacels per la ciutat de Nova York. Aquest projecte va quedar-se en el paper i no es va arribar a construir mai.\nHotel Attraction. Font wikipedia\nPerò els esbossos es van conservar i gràcies a un món alternatiu de la sèrie Fringe podeu veure com quedaria aquest hotel al cor de Manhattan. En el capítol de la segona temporada "Over There" el podreu veure.\nI és que el món de la ciència ficció està ple de curiositats.\nMugrons de titani - Salvador Macip i Sebastià Roig\nPersecucions per l'espai profund, monstres mutants, robots megalomaníacs, planetes remots plens de perills inexplicables i algun que altre encontre sexual inesperat. L'acció no para per a la protagonista de l'obra Valentina Gontxarova.\nGuanyadora del premi "La Vall d'Albaida" de literatura eròtica 2005.\n- Salvador Macip:\n* Web oficial: macip.org\n- Sebastià Roig:\n* Web sobre el llibre de Salvador Macip\n* Mugrons de titani a la biblioteca del Kraken\nTot i que pugui sembla estrany, aquesta entrada va dedicada a una cobla. Sí, una cobla de les típiques, de les que toquen sardanes i altres músiques tradicionals catalanes. Però aquesta no és tan típica.\nLa Cobla Contemporània neix el 1995 amb la idea de promocionar joves compositors i fer aportacions noves i diferents al món de la cobla i la música en general. Amb més de 25 discs entre originals i recopilacions vull destacar dos temes que fan que aquesta agrupació musical es mereixi està en el món de la ciència ficció.\nDarth Vader buscant l'arca perduda de Martí Fontclara Palomeras. Combina, a ritme de sardana, la banda sonora de Star Wars i Indiana Jones. El segon tema, del mateix compositor, és Videojoc estiuenc, on sonarà podreu reconèixer la música d'un dels videojocs més famosos de tots els temps, Super Mario Bross.\nPodeu escoltar aquests i altres temes a Spotify :\nTraficant de llegendes - Jordi Font-Agustí\nEn un futur no massa llunyà les multinacionals són es comporten com a senyors feudals. Tot i que Catalunya és independent, els ciutadans són més dependents i vassalls de les firmes comercials. Escriptors, pirates informàtics i agències de seguretat traficaran amb llegendes en aquesta novel·la.\nGuanyadora del Premi UPC 2003.\nPerfil del seu blog: Arte y ferrocarril\nVilaweb : Noticia premi upc 2003\nTraficant de llegendes al blog Dreams of Elvex\nVolem més ciència ficció a TV3\nEn un dels primers articles d'aquest blog repassàvem les sèries de ciència ficció que gràcies a TV3 hem pogut gaudir en la nostra llengua. Clàssics com Star Trek, El Nan Roig o més contemporais com Stargate o Torchwood.\nPerò d'uns mesos ençà, amb la supressió del canal 3xl, els diferents canals de Televisió de Catalunya han quedat orfes de sèries d'aquest gènere. Només el Club Super 3 segueix emetent algunes sèries infantils amb tocs futuristes i Bola de Drac que sempre hi és.\nÉs per això, que seguint un comentari fet en aquest blog pels amics de Còmic-ficció, des de Rucs Elèctrics volem començar aquesta campanya perquè es torni a emetre ciència ficció de qualitat a la nostra televisió.\nSom conscients de les dificultats econòmiques i la situació actual de CCMA. Però creiem que la ciència ficció va més enllà del simple entreteniment. La ciència ficció de qualitat aporta un extra, una mirada crítica a la societat actual, un punt de reflexió sobre el futur. Black Mirror de la britànica Channel 4 o Real Humans de la sueca Sveriges Television són exemples de sèries actuals de gran qualitat sense la necessitat de ser grans superproduccions.\nLa producció pròpia seria una gran opció també. El talent hi és, només cal mirar pel·lícules com Eva o les obres d'escriptors com Manuel de Pedrolo, Albert Sànchez Piñol, Carme Torra i molts més. Us imagineu una sèrie repassant les millors obres fantàstiques catalanes?\nPer tot això us animem a apuntar-vos a aquesta iniciativa.\nDos nois molt joves, l’Alba i en Dídac, són els únics supervivents en un planeta pràcticament destruït. En ells dos s’acaba un món i en comença un de nou, en què hauran de lluitar per preservar el coneixement que els ha deixat el passat i establir les pautes per construir un futur en el qual la humanitat no sigui una amenaça per a si mateixa.\nSens dubte l'obra de referència en la ciència ficció catalana. Lectura recomanada a moltes escoles i una de les novel·les més traduïdes de la nostra literatura.\n- Manuel de Pedrolo - Wikipedia\n- Article d'Antoni Munné Jordà a la biblioteca del Kraken\n- Mecanoscrit del segon origen - Wikipedia\nLa Biblioteca del Kraken compleix 10 anys. Felicitats!!\nI és que amb més de 600 ressenyes dels principals llibres de ciència ficció i fantasia aquest web s'ha convertit en un dels punts de referència pels amanats d'aquests gèneres.\nClassificacions per gènere i sub-gènere, per autor, per puntuació. Les grans sagues i monogràfics dels clàssics internacionals com Asimov, Tolkien i dels grans autors locals com Pedrolo. Còmics, revistes, literatura general...\nPels Rucs Elèctrics, un web impressindible a l'hora de consultar, descobrir nous autors i, com no, confeccionar les llistes.\nUs recomano especialment l'apartat de ciència ficció, la llista dels millors i la llista per autor\nLa tercera invasió\nLa tercera invasió és un relat curt de ciència ficció amb un toc d'humor. Escrit per Pep Homar, membre de la sccff, publica molts dels seus contes i relats al seu blog i al web de relats en catala.\nPublicat en l'edició de tardor 2012 dels butlletins de la sccff, descobriu qui pertorba la tranquil·litat d'aquest poble d'éssers llefiscosos i amb tentacles en aquesta tercera invasió:\nEls premis Ictineu\nL'estiu del 2009 convocat per les Ter-Cat, Tertúlies Catalanes de ciència-ficció, fantasia i terror, veia la llum la primera edició dels premis Ictineu.\nCreats per premiar les obres de gènere fantàstic i amb la idea de recollir les preferències dels lectors i el seu reconeixement cap als escriptors, començaven amb tres categories: millor novel·la en català, millor novel·la traduïda al català i millor conte en català. Posteriorment, en la següent edició, s'afegiria una quarta categoria, la de millor conte traduït al català.\nUn dels atractius del premi és que els lectors són els que proposen els candidats a les diferents categories. Durant la primera fase, qui vulgui pot enviar candidats als premis. D'aquesta manera s'escullen els cinc finalistes per cada secció. Aquestes obres passen a una segona ronda, on són els propis membres de les Ter-Cat i altres associacions convidades que decideixen els guanyadors.\nAquests són els guanyadors de les edicions celebrades.\nMillor novel·la en català: La mutació sentimental - Carme Torras\nMillor novel·la traduïda: Planeta blau - Jeanette Winterson\nMillor conte en català: El gat - Antoni Munné-Jordà\nMillor novel·la en català: Mans lliures - Jordi de Manuel\nMillor novel·la traduïda: Collita negra - Susana Vallejo\nMillor conte en català: Descodificació Aberrant - Sònia Boj\nMillor conte traduït: Un reflexe en la mirada - Susana Vallejo\nMillor novel·la en català: El Joc de Déu - Salvador Macip\nMillor novel·la traduïda: La clau del secret - Susana Vallejo\nMillor conte en català: La poma de l'Edèn - Menut\nMillor conte traduït: Ànimes bessones - Mike Resnick & Lezli Robyn\nMillor novel·la en català: La febre del vapor - Jordi Font-Agustí\nMillor novel·la traduïda: 1Q84 - Haruki Murakami\nMillor conte en català: Entropia minvant - Joaquim Casal\nMillor conte traduït: Reunió de la Mancomunitat de veïns - Néstor Darío Figueiras\nMillor novel·la en català: Sírius 4 - Alfons Mallol\nMillor novel·la traduïda: Tempesta d'espases - George R. R. Martin\nMillor conte en català: El Llac Cheko - Xavier Domínguez\nMillor conte traduït: Els cosins d'en Kallac - Cat Rambo\nMillor novel·la en català: La decisió de Manperel - Jordi de Manel\nMillor novel·la traduïda: El joc d'Ender - Orson Scott Card\nMillor conte en català: La vida e-terna - Carme Torras\nMillor conte traduït: L'escalfabanqueta - Mike Resnick i Lezli Robyn\nMillor novel·la en català: Tenebra - Emili Gil\nMillor novel·la traduïda: The Leftovers - Tom Perrota\nMillor conte en català: Jo, androide - Júlia Sauleda\nMillor conte traduït: Saturn en sol menor - Stephen Kotowych\nMillor novel·la en català: Michelíada - Antoni Monné-Jordà\nMillor novel·la traduïda: Mig Rei - Joe Abercrombie\nMillor conte en català (ex aequo):\nComparitu si us plau - Hugo Camacho (Catarsi#17)\nLlers 1939 - Enric Bassagoda (Catalunya mítica)\nMillor conte traduït: Ensenyant a llegir el Bigfoot - Geoffrey W. Cole (Catarsi#17)\nMillor novel·la en català: Perímetre - Jair Domínguez\nMillor novel·la traduïda: Ready Player One - Ernest Cline\nMillor conte en català: L'indigent - Carme Torras (Deu relats ecofuturistes)\nMillor conte traduït: Vacui Magia - L.S. Johnson (Catarsi#18)\nMillor il·lustració: portada Procés de contradicció suficient per Branca Studio\nMillor novel·la en català: Enxarxats - Carme Torras / Farishta - Marc Pastor (ex aequo)\nMillor novel·la traduïda: Solenoide - Mircea Cărtărescu\nMillor conte en català: Els hostes - Jordi de Manuel (Contes de Terror 1)\nMillor conte traduït: L’exili d’en Barnaby - Mike Resnick (Sistemes Operatius alternatius)\nMillor antologia: Bestiari (Diversios autors) – Edicions SECC\nMillor il·lustració: portada L'enigma Perucho per Gregori Saavedra\nMillor novel·la en català: Jo soc aquell que va matar Franco - Joan-Lluís Lluís\nMillor novel·la traduïda: Els desposseïts - Ursula K. LeGuin\nMillor conte en català: Plàstic - Salvador Macip (Catarsi#22)\nMillor conte traduït: La trinxadora - Stephen King (Torn de Nit)\nMillor antologia: Torn de Nit (Stephen King) - Males Herbes\nMillor il·lustració: portada Freakcions (El Biblionauta) per Carlos Acedo\nPodeu consultar al seu web per comprovar si esteu a temps per votar per la pròxima edició.\nHomes artificials, 100 anys de ciència ficció en català\nMolts mitjans s'han fet ressò recentment de l'efemèride i és que el 2012 va fer 100 anys de la publicació de la primera novel·la de ciència ficció en català. Homes artificials de Frederic Pujulà, publicada originalment per Biblioteca Joventut el 1912.\nLa ciència ficció feia ja uns anys que s'havia posat en marxa. Frankenstein de Mary Shelly (1818), Jules Verne amb De la Terra a la Lluna (1865) o H.G. Wells amb la Màquina del temps (1895), estaven obrint el camí del que seria un nou gènere. Frederic Pujulà escriptor, periodista i gran defensor de l'esperanto va ser l'iniciador de la ciència ficció al nostre país.\nEl misteri de la generació ja no era més un misteri; tenia lloc allí, davant dels nostres ulls; podíem veure'l i observar-lo; podíem seguir-ne les fases pas a pas... Els òvuls s'estengueren com uns llavis petoners envers les espermes, aquestes s’hi aproparen i, com embriagues d'amor s’hi deixaren absorbir i encloure; els tubs capil·lars, en virtut de la teoria del sifó, començaren a transportar la fibrina, la lecitina i el sucre, i..., oh força de la suggestió!, hi hagué un moment que va semblar-nos a tots que el termòstat, les campanes de vidre, els dipòsits de sucs alimentosos, tots els aparells i totes les llurs peces tremolaven de fruïció, frisaven, gaudien de la presència d'aquell acte. Nècia suggestió dels homes, que, malgrat llur ciència, no poden sostreure’s a la idea de la influència del sistema nerviós en tots els actes vitals!... A Homes artificials, Pujulà ens presenta un científic entestat a crear una humanitat nova de superhomes que substitueixi la societat actual, decadent i corrompuda.\nReeditada recentment per Pagès Editors, en podeu llegir les primeres pàgines al seu web, i també comprar tan l'edició en paper com la digital. Si voleu llegir algunes de les revisions del llibre:\n- Des de la Mediterrània\nTestimoni de Narom - Miquel Barceló i Pedro Jorge ...\nHomes artificials, 100 anys de ciència ficció en c...


Compromís proposa derogar la reforma de l’article 135 de la CE prioritzant la despesa en els serveis públics fonamentals – Compromís\nCompromís proposa derogar la reforma de l’article 135 de la CE prioritzant la despesa en els serveis públics fonamentals\nEls 19 diputats de Compromís en les Corts han signat la proposició de llei que el diputat del grup parlamentari, Jordi Juan, ha presentat per tal que es derogue la reforma de l’article 135 de la Constitució Espanyola (CE), feta el 2011 pel PSOE i el PP. “L’objectiu de la proposta és acabar amb el marc legal que ha propiciat les polítiques de retallades en els serveis públics”, ha explicat Juan.\nSegons el diputat de Compromís, “amb el pas del anys ha quedat demostrat que la reforma de l’article 135 de la Constitució i la conseqüent llei d’estabilitat pressupostària, lluny de ser un antídot contra la crisi ha portat més empobriment a la població i més patiment, sobretot als col·lectius més vulnerables del sud d’Europa”.\n“I en un context d’emergència social, com el que ens trobem, cal protegir i continuar desenvolupant l’Estat del Benestar. En aquest sentit, l’Acord del Botànic inclou tota una sèrie de propostes que posen al capdavant de l’acció del govern a les persones, i que revertiran les polítiques d’austericidi que tant han afectat al nostre país. Però, la reforma de l’article 135 de la Constitució de l’any 2011 suposa un entrebanc a les polítiques de recuperació social que estan començant a aplicar-se al País Valencià”.\n“Per això, per la importància que té aquesta modificació, raó per la qual tots els diputats i diputades del grup la signem, demanem a les Corts Valencianes que trameten al Congrés dels Diputats la proposta de modificació de l’article 135 de la Constitució. Proposem tornar a la redacció anterior a la reforma de l’article, afegint un tercer punt que estableix la prioritat de la despesa en els serveis públics fonamentals davant qualsevol altre tipus de despesa, tal com ja es va proposar al Congrés dels Diputats en novembre de 2013”.\n“Per evitar les polítiques que sols han beneficiat als bancs i a una xicoteta oligarquia privilegiada, queda més que justificat derogar eixa reforma de l’article 135, impulsada en agost de 2011 pel PP i pel PSOE”, ha conclòs el diputat Jordi Juan.


/#051 BASSEGODA I PUIG ESCALERÓ/ · Gas Mountain\nAparquem el cotxe al pàrquing del collet de la Teia a quatre quilòmetres de la població d’Albanyà. Comencem la ruta seguint el GR-11 direcció can Nou, fins a l’indicador per anar a l’ermita de Sant Martí de Corsavell i ens desviem a l’esquerre per una pista de baixada, retornem a la pista principal continuant el corriol un cop pasada l’ermita.\nArribem a la font i masia de can Nou, just darrera agafem el corriol fins al refugi de can Galan, ens desviem per anar a visitar l’ermita de Sant Miquel de Bassegoda.\nTornem al refugi de can Galan i seguim el corriol que puja cap al coll de Bassegoda, abandonem el GR-11 girant a l’esquerra tot pujant al Puig de Bassegoda, una vegada superada la grimpada final equipada amb cadenes.\nEn aquest punt us recomanem utilitzar l’APP Peakslens:\nAPP per situar els pics que tenim al nostre abast i conèixer els seus noms.\nDeixen el puig de Bassegoda desfent el camí fins al coll de Bassegoda, seguim pel camí senyalitzat que ressegueix tota la serra de Corsavell, passant pel puig Escaleró, el puig dels Moros i finalment, l’ermita de Sant Joan de Bossols, on tornem al pàrquing del collet de la Teia.\nUna bonica ruta de 12 quilòmetres, que presenta dificultat si es fa amb el terreny mullat.


El "marujito", una nova espècie de peix blanc | Consumer\nAquesta espècie, originària del sud-oest atlàntic, es caracteritza per una grandària mitjana de ració i uns valors nutricionals similars als del lluç\nL’exposició d’un nou peix en els mostradors de les peixateries pot ser, en ocasions, motiu de desconfiança. No obstant això, darrere del “marujito”, una espècie nova per al consum humà, originària del sud-oest atlàntic -a l’altura de la Patagonia-, s’amaga un peix amb unes qualitats nutricionals molt similars a les d’altres espècies marines considerades com a peix blanc o magre. D’una banda, les qualitats nutricionals relatives a la seva escassa aportació grassa i el seu contingut en proteïnes d’alt valor biològic fan que el marujito pugui valorar-se com una opció més en articular un menú variat i equilibrat. D’altra banda, les anàlisis als quals s’ha sotmès una mostra d’aquesta espècie per garantir la seguretat i higiene alimentària adonen d’una escassa presència de contaminants i paràsits i, per tant, amb el mateix grau de risc que qualsevol varietat de peix de les mateixes característiques.\nReconèixer el marujito\nEl marujito es coneix amb el nom científic de “Patagonotothen ramsayi”, de la Família dels “Nototheniidae”. Segons l’Atles de Sensibilitat Ambiental de la Costa i el Mar Argentí, és una espècie amb un cos robust, lleugerament comprimit i amb escates petites que cobreixen tot el seu cos, a excepció de la zona ocular i del musell. D’igual manera, se li poden distingir dues línies, més o menys intenses, que recorren tots dos laterals des del cap fins a l’aleta cabal.\nLa seva coloració és marró-daurada, més fosca cap al cap i més clara a la regió ventral. Quant a la seva grandària, encara que pot aconseguir 40 cm, els espècimens més habituals ronden de 25 a 30 cm. Respecte a les seves qualitats organolépticas, la seva carn de color blanc és consistent, d’olor suau poca intens i el seu sabor, segons matisos, pot recordar al del lluç, roger o bacallà.\nPer les seves qualitats nutricionals, pot considerar-se com una opció adequada entre unes altres que agrupen als peixos blancs\nEn ser una espècie nova en la seva comercialització per al consum, les taules de composició d’aliments no recullen informació relativa al marujito. No obstant això, per les seves qualitats nutricionals, pot considerar-se com una opció adequada entre unes altres que agrupen als peixos blancs o magres. En un article de 2007 titulat “Nutritional composition and safety of Patagonotothen ramsayi, a discard species from Patagonian Shelf” (Composició nutricional i seguretat del Patagonotothen ramsayi, una espècie rebutjada de la plataforma patagónica), publicat en “l’International Journal of Food Science and Technology”, es realitzen algunes aportacions respecte al seu contingut nutricional:\nLa seva aportació proteïca se situa entorn del 16-19%. Destaca que són proteïnes d’alt valor biològic, és a dir, que contenen en la seva composició tots els aminoàcids considerats essencials.\nL’aportació de greix oscil·la entre el 0,78-1,34%, unes xifres que ho situen entre les espècies de peix magre al no aportar en cap cas més del 2%. Quant al perfil d’aquests greixos, sobresurt el contingut relatiu en àcids grassos poliinsaturados, sobretot docosahexaenoico (del 19% al 42% del total de greixos) i eicosapentaenoico (del 12% al 18%), tots dos omega-3 amb qualitats relacionades amb la salut cardiovascular.\nPodria considerar-se una font apreciable de determinats minerals. Conté quantitats considerables de magnesi, potassi i fòsfor, unes dades que guarden relació amb l’oposat en altres espècies de similars característiques.\nQuant a les vitamines, en l’esmentat article es fa una única al·lusió vinculada a l’aportació significativa de vitamina I, equiparable al detectat en altres espècies de peixos amb més grassa. Aquest contingut sembla no estar afectat per la temporada en la qual es realitzi la captura (relacionada al seu torn amb el cicle vital de l’espècie). Encara que no es fa esment concret a altres vitamines, el contingut en algunes del grup B és també destacat, especialment, B1, B2, B3 i B12.\nSense tenir la dada de les taules de composició d’aliments, però en conèixer-se les quantitats de principis immediats, es pot relacionar el marujito amb una aportació calòrica entre 75 i 80 Kcal per 100 g de producte fresc.\nEn el mateix article, s’esmenta la realització d’anàlisi dels potencials riscos relacionats amb la seguretat alimentària en el consum d’aquesta espècie. D’una banda, s’ha constatat que no hi ha una acumulació significativa de metalls tòxics en la carn dels espècimens analitzats del marujito. D’altra banda, en relació amb la presència de paràsits, especialment d’anisakis , es van detectar mostres de peixos que van evidenciar una infecció per aquests, si ben aquest tipus de colonització es va confirmar sempre en la cavitat abdominal del peix i mai en els paquets musculars.\nDe qualsevol manera, en les flotes pesqueres d’aquest tipus és pràctica obligada, segons les normes establertes, eviscerar les captures recentment obtingudes i transportar-les en condicions de congelació per sota de -30ºC. Aquest procediment elimina el risc que suposa per a la salut pública la intoxicació per anisakis a través del peix. En el punt de venda, el marujito s’exposa sencer, eviscerado i sense el cap ni la cua.\nTRAJECTÒRIA D'UN PEIX DESCONEGUT\nEn menys d’una dècada, el marujito ha passat de ser una espècie desconeguda per complet per al consum humà, a considerar-se un objectiu prioritari per a algunes flotes pesqueres del nostre país. En 2009, el nombre anual de tones capturades de marujito per la flota gallega va superar amb escreix a les de lluç: 57.000 tones enfront de 15.000 de lluç, segons dades del Fish Information & Services (FIS), un lloc web reconegut a tot el món com l’estàndard d’informació de la indústria internacional de la pesca en Internet.\nL’important increment de les captures ha motivat l’interès de l’Associació Nacional d’Armadors de Bucs de Congeladors de Pesca de Lluç (ANAMER) i del FROM (Fons de Regulació i Organització del Mercat dels Productes de la Pesca i Cultius Marins, un organisme adscrit al Ministeri de Medi ambient i Mitjà Rural i Marí) per promocionar la comercialització de marujito entre els consumidors espanyols. D’aquesta forma, s’ha donat motiu a una campanya de presentació que, amb començament al setembre d’aquest any, recorrerà les ciutats de Vigo, Zaragoza, València, Madrid i Barcelona.\nmarujito-ca pescado blanco-ca


Amonherkhepsef - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRamsès II, Nefertari\nMeritamon, Henuttawy , Merenptah, Meryatum , Khaemwese, Ramessu, Ramesses-Meryamun-Nebweben , Pareherwenemef, Bintanath i Nebttaui\nVa néixer abans que el seu pare fos rei i el seu nom abans de ser príncep era Amunherwenemef (Amon és qui té la mà destra).\nFou general en cap i és possible que participés en la batalla de Kadesh (havia de ser molt jove) i a les campanyes posteriors. Dos anys després de Kadesh, Ramsès II va tornar a Canaan amb un exèrcit dividit en dues parts: una dirigida suposadament per Amonherkhepsef, que va dominar les tribus shosu del Negev i la mar Morta i als edomites i es va dirigir a Moab; l'altra part, dirigida pel mateix faraó, va atacar Jerusalem i Jericó i després va entrar també a Moab i es va unir al fill i junts van marxar contra Heshbon i finalment van reconquerir Apa.\nEscena de batalla a Síria\nEntre els seus títols, el de portador del vano de la dreta del rei, hereu i príncep hereu, escrivà reial, generalíssim del rei, fill gran i fill del rei, primer fill del rei, comandant de les tropes del rei, confident eficaç i estimat del rei, cap dels secrets de la casa reial, senyor al càrrec de tota la terra, sem-sacerdot del bon deu, delegat i jutge de les dues terres, controlador de terres llunyanes (molts d'aquest títols resulten l'estela trobada a Qantir o Pi-Ramsès, al delta). Els títols de confident eficaç i estimat del rei i de comandant de les tropes del rei només se sap que els va portar ell; els altres títols foren portats per altres fills.\nApareix a escenes a Abu Simbel, al temple de Seti I a Abidos, al temple de Der, al de Luxor, al Ramesseum i a Wadi al-Sebua. A algunes escenes d'Abu Simbel i a Beit al-Wadi apareix en actes militars. A Karnak apareix portant presoners junt amb altres germans.\nVa morir abans que el seu pare entre els 40 i el 52 anys (probablement sobre els 45, l'any 40è del regnat patern) i probablement fou enterrat a la tomba del seu pare, KV5, a la Vall dels Reis. El successor com a hereu fou el seu germà Ramessu.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Amonherkhepsef\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Amonherkhepsef&oldid=21029833»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 abr 2019 a les 20:25.


ApO considera que la seva candidatura és representativa de la pluralitat de nuclis del municipi i equilibra renovació i experiència — Ajuntament d'Olèrdola\nApO considera que la seva candidatura és representativa de la pluralitat de nuclis del municipi i equilibra renovació i experiència\nApO considera que la seva candidatura és representativa de la pluralitat de nuclis del municipi i equilibra renovació i experiència Dues de les novetats són Mireia Mancera, en el lloc número 2, i Jordi Catasús, en el 3. Els actuals regidors Juanma Samblás, Anna Boada i Pere Sadurní ocupen del 4t al 6è lloc http://www.olerdola.cat/news/apo-considera-que-la-seva-candidatura-es-representativa-de-la-pluralitat-de-nuclis-del-municipi-i-equilibra-renovacio-i-experiencia http://www.olerdola.cat/news/apo-considera-que-la-seva-candidatura-es-representativa-de-la-pluralitat-de-nuclis-del-municipi-i-equilibra-renovacio-i-experiencia/@@download/image/PresentacióApO2.JPG\nDues de les novetats són Mireia Mancera, en el lloc número 2, i Jordi Catasús, en el 3. Els actuals regidors Juanma Samblás, Anna Boada i Pere Sadurní ocupen del 4t al 6è lloc\nAmb la publicació oficial de les candidatures que concorren a les eleccions municipals, aquesta setmana s’ha desvetllat l’ordre que ocupen els candidats de la llista d’Alternativa per Olèrdola. En posicions capdavanteres, destaquen com a novetat la presència en el lloc número 2 de la llista de Mireia Mancera, veïna de Daltmar i membre del Consell Escolar de l’escola Circell. La tercera posició l’ocupa Jordi Catasús, que torna a estar en la llista d’ApO però en aquesta ocasió en una posició que fa molt probable la seva elecció com a regidor, si tenim present que l’actual grup municipal el formen 6 regidors. Catasús va ser membre fundador del Grup de Joves de Sant Pere Molanta i president de la Societat Principal-Unió. És graller i membre de l’Ateneu Mogenc. Del quart al 6è lloc de la llista trobem a tres regidors de l’actual equip de govern: Juanma Samblás, Anna Boada i Pere Sadurní. La resta de la llista la completen, per ordre fins la onzena posició, Yolanda Peris Garcia, Andrea Serradell, Josep Antoni Bertran Sánchez, Vicente Valderas i Francesc Xavier Arenas.\nLucas Ramírez , candidat a la reelecció, resumia que la llista representa la pluralitat del municipi i equilibra renovació i experiència.(àudio)\nJordi Catasús posa l’accent en què la llista és diversa i recull la realitat plural d’Olèrdola.(àudio)\nLucas Ramírez subratlla que els candidats tenen en comú les ganes de treballar per Olèrdola i de millorar el municipi. Ramírez entén que els debats i la diversitat de posicions que es donen en alguns punts dins d’Alternativa “ens fan créixer com a grup”.(àudio)\nA més dels 11 llocs, la primer llista publicada en el Butlletí Oficial inclou fins a 10 suplents són: Ingrid Gras, Ramon Batlle Cuscó, Marta Terrones, Josep Sesma, Laia Valls, Estílbaliz Leal, Maria Teresa Munné, Maria Mercè Urpí, Míriam Rivas i Arantxa Torres.


LA PARLA D'OLIVA: *andragó\n[andɾaɣó] subst. m. dragó. Rèptil sauri de la família dels gecònids, del gènere Gecko, que té el cap gros, els dits molt eixamplats, el dors grisenc o negrós i la panxa blanquinosa; és tímid i inofensiu, i habita per dins forats de paret i cases velles.\nEx: Matava els *andragons amb el seu rifle de balins.\nETIM.: del llatí dracōne vegeu els comentaris\nHipòtesi: Amb l'afegit de l'article personal en com marca de respecte per tal de conjurar els efectes nocius que li eren atribuïts?\nPublicat per Emili Llorca a 21:09\nEtiquetes de comentaris: LÈXIC, LLETRA E, ZOOLOGIA\nMiquel Boronat Cogollos 31 de maig de 2011, a les 12:51\nÉs molt interessant l'etimologia que doneu, però m'agradaria saber si està documentada o és només una hipòtesi. En tot cas, la pronúncia és «an-», per la qual cosa la forma escrita convé que s'ajuste a eixa pronúncia... Excepte que tingam la intenció que s'escriga i es pronuncie «en-», cosa que no veig quina finalitat podria tindre.\nNoelia 31 de maig de 2011, a les 20:27\nJo la pronuncie en "an", jo dic andragó.\nEmili Llorca 31 de maig de 2011, a les 20:50\nL'afegit en valencià de en-*an- és molt freqüent en valencià als verbs per redundància del pronom adverbial fins al punt d'afixar-lo però no li veiem cap sentit de reforç al mot general dragó. El mateix nom està marcar de connotacions terribles tot i que el portador siga ben poca cosa. A més a més el fàstic ancestral immerescut que genera i les propietats que hom li atribueix –pell verinosa, ser un menjador de roba, avivar les cases amb les niades…– semblen motius suficients per entendre la necessitat de conjurar-lo i alhora de desfer-se`n. Les fabules medievals solen donar tracte d'en i de na als animals temuts i menyspreats. Hem seguit aquesta via per justificar la presència de en-. Tanmateix no coneixem cap document directe que la justifique. L'únic que hem trobat és una referència a u tal En Dragó, ésser humà esmentat a l’apèndix documental de l’obra Pere el Gran: El regnat fins a l'any 1282 de Ferran Soldevila, a la pàg. 90 (Heredibus d'en Dragó).\nMiquel Boronat Cogollos 21 de juny de 2011, a les 14:23\nSobre la grafia encara, permeteu-me, doncs, que vos recomane l'enllaç següent: http://tinyurl.com/42zv3y6.\nHi trobareu referències lèxiques i toponímiques ben solvents referides a l'andragó, que, per la part de la toponímia, segons Coromines, té a vore amb DRACO > al-draqûn > andragó (passant per l'àrab). Sembla que l'origen de la forma que s'ha estés pel sud no té res a vore amb el tractament de respecte.\nEmili Llorca 21 de juny de 2011, a les 16:37\nCert. L'àrab transforma la lateral de l'article determinat en consonant que gemina la consonant inicial del substantiu. Podria ser una dissimilació de ad-draqûn. Caldria trobar-ne documentació. Ho deixem tanmateix com hipòtesi, per ara.


Crear un grup de Facebook ▷ ➡ IK4 ▷ ➡\nCrear un grup de Facebook\nLa xarxa social Facebook té un tret distintiu com són les comunitats. Reuneixen a molts usuaris per interessos comuns. Aquestes pàgines solen estar dedicades a un sol tema que és discutit activament pels membres. El millor és que cada usuari pot crear el seu propi grup amb algun tema específic per trobar nous amics o interlocutors. Aquest article se centrarà en com crear la seva pròpia comunitat.\n1 El pas bàsic per crear un grup\n2 entorns comunitaris\n3 Desenvolupament de el grup\nEl pas bàsic per crear un grup\nEn el pas inicial, has de decidir el tipus de pàgina que vols crear, el tema i el nom. El procés de creació és el següent:\nA la seva pàgina, a la secció "Interessant". premi en "Grups"..\nA la finestra que s'obre, ha de fer clic a "Crear grup"..\nAra has de posar un títol perquè altres usuaris puguin utilitzar la recerca i trobar el teu comunitat. La majoria de les vegades, el nom reflecteix el tema general.\nAra pots convidar a diverses persones alhora. Per a això, introdueixi els seus noms o adreces de correu electrònic en el camp especial.\nA continuació, has de decidir la configuració de la privacitat. Pots fer que la comunitat sigui pública, i en aquest cas tots els usuaris poden veure els missatges i els membres, sense haver de unir-se prèviament. Privat vol dir que només els membres poden veure els missatges i els membres poden comunicar-se. Privat vol dir que has de convidar a la gent al teu grup, ja que no serà visible en la recerca.\nAra pot especificar una icona en miniatura per al seu grup.\nAmb això conclou el pas bàsic de creació. Ara has de establir els detalls de el grup i començar a desenvolupar-lo.\nPerquè la pàgina que has creat funcioni i desenvolupi tot el seu potencial, has de configurar-la correctament.\nAfegeix una descripció. Faci-ho perquè els usuaris entenguin per què es va crear la pàgina. També pot incloure aquí informació sobre els propers esdeveniments o una altra informació.\nEtiquetes. Pots afegir algunes paraules clau perquè la teva comunitat sigui més fàcil de trobar a través de les cerques.\nBandera. En aquesta secció pot proporcionar informació sobre la ubicació d'aquesta comunitat.\nAnar a la secció "Gestió de grups".per a realitzar l'administració.\nEn aquesta secció pot fer un seguiment de les sol·licituds d'entrada, posar una foto principal que destaqui el tema d'aquesta pàgina.\nUn cop configurada, pots començar a desenvolupar la teva comunitat per atraure més i més persones a ella, mentre crees un gran ambient per a les cites i la socialització.\nDesenvolupament de el grup\nHas de ser actiu perquè els usuaris s'uneixin a la teva comunitat pel seu compte. Per a això, pots publicar regularment diversos posts, notícies sobre el tema, fer una llista de correu per als teus amics, convidant-los a unir-se. Pots afegir diverses fotos i vídeos. Ningú li prohibeix publicar enllaços a recursos de tercers. Feu diverses enquestes perquè els usuaris siguin actius i comparteixin les seves opinions.\nAixí s'acaba la creació d'un grup a Facebook. Atrau la gent perquè s'uneixi, publiqui notícies i socialitzi per crear un ambient positiu. Gràcies a les magnífiques característiques de les xarxes socials, podràs trobar nous coneguts i ampliar el teu cercle social.


El Palamós convoca Assemblea Ordinària\nLa Junta Directiva del Palamós ha convocat els socis i sòcies del club a una assemblea general ordinària el proper 26 de juliol.\nL'assemblea es farà a els 20.00 a les instal·lacions de l'estadi municipal i serviran per aprovar el tancament dels comptes del 2017.\nPrecisament la convocatòria d'aquesta assemblea era una de les disputes entre la junta i Junts Pel Degà. El grup opositor considera que aquesta assemblea arriba tard i s'havia d'haver fet al juny.\nMig miler de ciclistes participaran a la VolCAT Costa Brava 2022\nEl Palamós fa el millor inici des de la temporada 1999-2000El Palamós de Joan Màrmol viu en un núvol amb el millor inici de temporada dels darrers 20 anys. El Degà està en un estat de forma envejable i encara el repte d\nLa VolCAT Costa Brava portarà ciclistes BTT de primer nivellCalonge i Sant Antoni serà aquest cap de setmana l'epicentre de la BTT en la primera edició de la Volcat que es celebra a la Costa Brava. Uns 700 ciclistes de 2\nEs planteja dividir l'OK Lliga en dos grups de vuit equips\nDos equips formats per empleats de l’Ajuntament de Palafrugell participen a l’OncotrailDos equips integrats per treballadors de l’Ajuntament participen aquest any a l’Oncotrail. Un total de 16 persones de 9 àrees diferents, entre les que hi ha Esp\nUn Garbí en constant inferioritat s'imposa al Molins de Rei (24-22)Victòria amb èpica del Club Handbol Garbí per 24-22 davant el Molins de Rei. Els palafrugellencs van sobreposar-se a una segona meitat molt complicada en la que\nL'Aro clou la temporada amb una festa de germanor lúdica i esportiva\nPrimera derrota a casa de la temporada (1-2)\nEl Palamós es retroba amb la victòria a Ascó (0-2)Finalment, després de nou jornades sense fer-ho, el Palamós va tornar a guanyar aquest dissabte (0-2) i ho va fer en un dels camps complicats de Tercera , el de


els nostres cinc sostenidors més venuts de tots els temps: el bloc Thirdlove - Bona Educació\nVoleu reposar el calaix del sostenidor? Els nostres 5 best-sellers són un bon lloc per començar i els vots són: aquests són els sostenidors més estimats de tots els temps.\nSostenidors més venuts\n1. El sostenidor de samarretes clàssiques 24/7 . Amb més de 12.000 comentaris de cinc estrelles, aquest és el sostenidor que ho va començar tot. Amb les nostres tasses exclusives d’escuma de memòria, el sostenidor de samarreta clàssic 24/7 s’adapta a la vostra forma única i crea una silueta suau, independentment del que porteu.\n2. El sostenidor 24/7 Perfect Coverage. Les tasses exclusives de 24/7 Perfect Coverage Bra estan dissenyades amb escuma de memòria híbrida que fa doble servei, proporcionant suavitat a l’interior i suport exterior. Les corretges estan folrades amb una escuma de memòria flexible perquè es mantinguin posades i no s’endinsin mai, i el disseny de la part posterior del ballet garanteix que les corretges no rellisquin mai.\n3. El sostenidor sense tirants clàssic 24/7 . Quan les corretges es desenganxen, la prova real d’un sostenidor és si es manté. El 24/7 passa sense tirants amb colors vius, mantenint-se ferm al seu lloc per donar-li suport. Les nostres tasses d’escuma amb memòria exclusiva, disponibles en mides senceres i mitjanes, garanteixen un ajust perfecte i una sensació increïblement còmoda.\n4. El sostenidor clàssic d'encaix 24/7 . Un destacat delicat i preciós que és tan còmode com el nostre sostenidor de samarretes. El balconet de puntes 24/7 , embolcallat amb puntes adornats, està dissenyat amb les nostres tasses exclusives d’escuma de memòria per proporcionar una flexibilitat i una capacitat de vestir inesperades.\n5. El sostenidor 24/7 Lace Perfect Coverage. El nostre sostenidor 24/7 Perfect Coverage Lace proporciona suport sense sacrificar els bonics detalls. Els tocs d’encaix augmenten la coqueta, mentre que les tasses d’escuma amb memòria et mantenen còmode. Un sostenidor per guanyar-guanyar.