Atropellament massiu a Castelldefels Platja - Pàgina 18 - Transport.cat\nHora i data actual: Dimarts 20/10/2020 13:36\nEntrada Autor: Khirareg » Dimecres 22/06/2011 8:29\nRealment és necessari tot aquest rebombori?\nSincerament si algú baixa a les vies infringint les normes i es atropellat la família no hauria de tenir dret a reclamar, és més, a mi em faria vergonya.\nPosem un exemple: T'endinses en una estació elèctrica per agafar una drecera, fent cas omís a les senyals que has vist i com és d'esperar acabes fregit al tocar alguna estructura conductora.\nSi decideixes jugar-te la vida és el teu problema i no de l'estat.\nReclamen que no tenen suport de cap associació, jo pregunto: existeix alguna associació de víctimes d'atropellaments de tren?\nEntrada Autor: metring » Dijous 23/06/2011 1:28\nA veure si no és de ser...\nMireu vídeo a l'enllaç: http://videos.lavanguardia.com/20110622 ... gedia.html\nSiguen cruzando las vías un año después de la tragedia\nVecinos de Castelledefls alertan de que hay mucha gente que todavía cruza las vías de la estación a pesar de la tragedia del pasado año en la que murieron 12 personas y otras muchas resultaron heridas - Albert Domènech\nEntrada Autor: twipsy » Dijous 23/06/2011 18:35\ni no nomes a Castelldefels. acaba de sortir fa uns minuts a España Directo un reportatge gravat aquest mateix mati a Garraf on sortia gent creuant les vies per estalviar-se anar cap al pas soterrat. algunes d'aquestes persones entrevistades per el reporter coneixen a gent que hi era a Castelldefels-platja la nit de l'atropellament. aixo fa entendre que la gent no canviara mai\nEntrada Autor: Miquel » Dissabte 25/06/2011 9:44\nL'advocat dels familiars de les víctimes de l'accident mortal de Castelldefels de la revetlla de 2010, Andreu van den Eynde, ha assegurat, en declaracions a "El matí de Catalunya Ràdio", que hi ha hagut pressions polítiques en aquest cas. Van Den Eynde ha indicat que certes actuacions no s'entenen sense influències exteriors.\nVan Den Eynde posa com a exemple el fet que s'hagi declarat nul·la la investigació dels fets. Segons l'advocat, aquesta decisió denota que "s'ha fet una investigació diferent del que és normal".\nEl defensor dels familiars recorda que ha estat l'Audiència de Barcelona qui ha invalidat la investigació i que va dir "que no es pot investigar d'aquesta forma, en secret. Per Van Den Eynde, "si algú investiga en secret i arxiva en secret, segurament la finalitat podria estar influïda per factors externs".\nL'advocat s'ha felicitat que el 14 de juliol el jutge hagi cridat a declarar un grup de testimonis. En aquest sentit, ha lamentat que no hagi imputat el maquinista del tren, que declararà en qualitat de testimoni.\nLa nit de revetlla de Sant Joan de l'any passat 12 persones van morir a Castelldefels envestides per un tren quan creuaven les vies per anar cap a una festa a la platja. Per recordar les víctimes, aquest dijous els seus familiars han fet una ofrena floral davant de l'estació i una missa.\nLes famílies han volgut denunciar que s'han sentit abandonades per la Generalitat, Renfe i les ambaixades i consolats dels seus països d'origen.\nLes famílies aplaudeixen que aquest any s'hagi ampliat el dispositiu policial i de seguretat a l'estació. Diuen que si hi hagués sigut l'any passat, s'hagués evitat la tragèdia. També confien que la justícia acabi establint que no tota la culpa va ser de les persones mortes que van creuar la via.\nTotalment indignat, no hi haurà cap informatiu que informi que l'únic que volen són €€.\nEspero que la justícia, no arribi "amb retard i bruta" i acabi amb aquesta broma aviat. Tires la pedra a la finestra, la trenques, i part de la culpa és de la finestra que era dèbil...\nEn fi, som com som....\nEntrada Autor: Guigui » Dilluns 27/06/2011 12:42\nLes famílies aplaudeixen que aquest any s'hagi ampliat el dispositiu policial i de seguretat a l'estació. Diuen que si hi hagués sigut l'any passat, s'hagués evitat la tragèdia.\nSi l'any passat hi hagués hagut un mínim de seny i disciplina, aquella desgràcia no hauria passat. I punt.\nEntrada Autor: josep_serre » Dilluns 27/06/2011 12:59\nEn canvi no haguessin aplaudit si els haguessin fotut cops de porra fins al carnet d'identitat o millor dit al NIE que és el que possiblement hagués evitat la tragèida, malgrat que les famílies sembla que reclamin això.\nEntrada Autor: metring » Dimarts 12/07/2011 22:05\nAixò és de bojos. Tot per no reconèixer qui va tenir la culpa...\nhttp://www.20minutos.es/noticia/1108851 ... elldefels/\nLas familias de las víctimas de Castelldefels quieren imputar a 15 directivos de Renfe y Adif\nEn el atropello ferroviario de Castelldefels (Barcelona), ocurrido en junio del año pasado, murieron doce personas.\nLas familias quieren que el juez impute por homicidio al director de Rodalies en Barcelona, Miguel Ángel Remacha, y a otros 14 directivos de Renfe y Adif.\nLas familias de las víctimas del mortal atropello ferroviario de Castelldefels (Barcelona), ocurrido en junio del año pasado, quieren que el juez impute por homicidio imprudente al director de Rodalies en Barcelona, Miguel Ángel Remacha, y a otros catorce directivos de Renfe y Adif.\nLa imputación de tales personas resulta ineludible Así figura en el escrito de la acusación particular que será presentado ante el juez en los próximos días. El texto señala que hay elementos suficientes para la imputación de estos quince responsables de Renfe y Adif porque las operadoras ferroviarias "no podían desatender sus obligaciones de garantía de la seguridad de los viajeros" al concurrir una situación de "riesgo previsible".\nPor parte de Renfe, la acusación particular pide la imputación del director de Rodalies en Barcelona, Miguel Ángel Remacha, y de otros seis directivos: el director general de viajeros, el director general de seguridad, el director general de seguridad en la circulación, el director de protección civil, el director de operaciones y el director de explotación.\nAdemás, las familias de las víctimas también piden que se impute a ocho directivos de Adif, como el director general de seguridad, el director de seguridad en la circulación, el director de protección civil y seguridad, el director general de explotación de infraestructura, el director de seguridad y recursos humanos, el director de estaciones de viajeros, el director de servicios logísticos y el director de seguridad de explotación.\n"La imputación de tales personas resulta ineludible, pues todos ellos tienen responsabilidades de diseño de procesos y protocolos de seguridad y su coordinación, implementación, análisis y evaluación, independientemente de que puedan existir delegaciones y compartimentaciones de responsabilidades que en un futuro aconsejen el sobreseimiento de las actuaciones respecto de ellos", remarca el escrito.\nSegún el texto, la falta de previsión de los responsables de Renfe y Adif incrementó la situación de riesgo en la estación de Castelldefels-Platja, donde doce personas -siete ecuatorianos, dos colombianos, dos bolivianos y un rumano- murieron arrolladas por un tren al cruzar las vías cuando iban a celebrar la verbena de Sant Joan del pasado año.\nEntrada Autor: albert28 » Dimarts 12/07/2011 22:47\nAixò és de Juzgado de Guardia. Però on vivim. Per culpa d'impaciència i imprudència volen imputar a aquestes persones, ens trobem bojos o que?\nEntrada Autor: Guigui » Dimarts 12/07/2011 22:49\nÉs a dir, que ens estan dient que és de sentit comú que Renfe i Adif estableixin una sèrie de mesures perquè la gent més curta de gambals no faci animalades, però que no és de sentit comú utilitzar el pas subterrani quan n'hi ha, que per alguna cosa deu ser.\nTots plegats queden retratats. I espero que el jutge els foti una bona botifarra.\nEntrada Autor: BRILL 18 » Dimecres 13/07/2011 14:25\nNo si encara tindran rao, pobrets, no vull fer cap comentari fora de to, pero de debo que es per omplir un avio ja m'enteneu\nEntrada Autor: victorcasta » Dimecres 13/07/2011 14:41\nSi creuen que l'estat és el responsable subsidiari, haurien d'imputar també en Joaquim Nadal, en José Montilla, en José Blanco i en José Luis Rodríguez Zapatero. Però no s'han atrevit perquè si no cantaria massa.\nEntrada Autor: Gat_l-h » Dijous 14/07/2011 11:43\nQuan l'Estat enc controla en queixem, i de seguida surt gent a queixar-se de comportaments eixistes. En canvi, quan l'Estat deixa certes coses al sentit comú de la gent, la culpa és de l'Estat per no haver estat prou controlador.\nNo se on llegia que certa persona va demandar a l'administració per no haver posat una barana en un precipici d'una muntanya i va guanyar el cas.\nSi jo fos maquinista de Renfe i declaren culpable el conductor per fer la seva feina, em negaria a conduir cap tren fins que no posin un cordó de guardies de seguretat a totes les andanes 24 hores al dia. Es més, hauriem de deixar de conduir qualsevol vehicle, ja que qualsevol brètol por creuar el carrer amb semàfor en vermell i acusar-nos de no haver pres les mesures adients per protegir als curts de gambals.\nL'altra opció passa per porhibir les festes i qualsevol acte potencialment perillós, per tant, podrien demanar que a partir d'ara, si no es va acompanyat d'un agent de seguretat que en tot moment et digui per on pors i per no pots anar, no es pugui ni anar a pixar.\nEl que sobren són advocats disposats a vendre's l'ànima al diable per guanyar calers.\nEntrada Autor: metring » Dijous 14/07/2011 11:53\nhttp://www.lamalla.cat/infolocal/area_b ... ?id=474963\nEl jutge pren declaració a 5 nous testimonis de l'accident de Castelldefels\nLes famílies de les víctimes asseguren que van travessar les vies per la situació "d'abarrotament" i "d'histèria col·lectiva"\nEl titular del jutjat número 1 de Gavà pren aquest dijous declaració a cinc nous testimonis de l'atropellament de tren de Castelldefels, que la revetlla de Sant Joan de l'any passat va causar la mort de 12 persones, segons han explicat fonts de les famílies de les víctimes.\n"Els nous testimonis també es van veure implicats en l'accident, i el que pretenem és demostrar que no hi havia cap tipus d'indicacions o il·luminació i que les andanes i els trens estaven tan abarrotats que era impossible moure's amb normalitat", assegura l'advocat de les famílies de les víctimes, Andreu Van den Eynde. Van den Eynde confia que "quedi clar que les víctimes no van travessar perquè sí, sinó perquè no podien fer res més, es van veure empeses per una allau, enmig d'una autèntica situació d'histèria col·lectiva".\nEntre els testimonis que declararan davant del jutge hi ha una passatgera "que va caure a la via empesa per la multitud" i "familiars i amics de les víctimes mortals".\nEntrada Autor: Guigui » Dijous 14/07/2011 12:19\nCordeu-vos els cinturons, que ara vindrà el Dragon Khan de les excuses impossibles.\nEntrada Autor: jaezcurra » Dijous 14/07/2011 14:02\nhttp://www.elperiodico.cat/ca/noticias/ ... ls-1079069\nVAN MORIR 12 PERSONES\nDeclaren davant el jutge els dos conductors de tren de l'accident de la nit de Sant Joan a Castelldefels\nL'advocat de les víctimes defensa que es va produir "una situació d'histèria col·lectiva i que l'estació no reunia les condicions mínimes de seguretat"\nDijous, 14 de juliol del 2011 - 13:10h. EFE / Gavà\nLa titular del jutjat número 1 de Gavà pren declaració als dos conductors dels trens implicats en l'accident que va tenir lloc la nit de Sant Joan de l'any passat a l'estació de Castelldefels, on van morir atropellades 12 persones.\nA més dels maquinistes dels trens implicats (el de Rodalies en què viatjaven les víctimes i l'Alaris que les va atropellar quan creuaven les vies), durant el matí també declararan veïns de la zona del baixador de Castelldefels, testimonis presencials, alguns dels quals van resultar ferits en l'accident, i els agents de policia que van intervenir en el sinistre.\nEntre les persones citades a declarar hi ha cinc nous testimonis presencials que es van veure afectats per l'accident.\nL'advocat de les famílies de les víctimes mortals, Andreu Van donin Eyden, ha explicat aquest dijous que pretenen demostrar que es va produir "una situació d'histèria col·lectiva i que l'estació no reunia les condicions mínimes de seguretat".\nL'advocat ha recordat que "la jutge encara no ha escoltat la versió de les persones que van viure el sinistre, l'aglomeració que hi havia a les vies i la situació descontrolada que hi havia a l'estació".\nVan den Eyden ha lamentat que "no hi hagués seguretat, il·luminació ni informació a l'estació, que s'havia remodelat feia poc".\nEntrada Autor: albert28 » Dijous 14/07/2011 14:20\nPerò què tenen a veure els pobres maquinistes:\n- El de Rodalies quina culpa té. Va deixar la gent i s'anava a seguir la ruta. Què va fer de dolent, arrivar massa d'hora i tenia que arrivar més tard per a que no coincidís amb l'Alaris?\n- El de l'Alaris anava a la seva velocitat i sempre ha passat per l'estació a aquella velocitat i no sé si han hagut molts atropellaments en aquella estació. No si al final tindrà culpa per passar per aquella zona.\nPer cert, la majoria, o quasi tots, els atropellaments que hi ha són per imprudències de la gent per passar per on no toca i mai Renfe ni Adif ha pagat indemnitzacions.\nalbert28 l’ha editat per darrera vegada el dia: Dijous 14/07/2011 14:25, en total s’ha editat 1 vegada.\nEntrada Autor: victorcasta » Dijous 14/07/2011 14:23\nalbert28 ha escrit: Però què tenen a veure els pobres maquinistes:\nEren testimonis, i van en qualitat de tals.\nEntrada Autor: albert28 » Dijous 14/07/2011 14:26\nPerò què diran, el que ja van dir?\nEntrada Autor: victorcasta » Dijous 14/07/2011 14:33\nSí. Perquè s'ha hagut de reobrir la causa com va ordenar el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.\nEntrada Autor: Guigui » Dijous 14/07/2011 14:39\nQuan no hi ha cap polític emmerdat pel mig, masteguen judicialment un tema força clar fins a l'extenuació. En canvi, a ningú competent li ha rotat d'anar al fons de les moltes i llargues ombres que hi ha sobre el cas de l'accident del metro de València, fa cinc anys.\nSi Montesquieu aixequés el cap...


Pilates de butxaca III\nPublicat el 14 Març 2019 per espaipilates\nSeguim amb la sèrie de Pilates de Butxaca! Si fa un temps us recomanavem uns exercicis per fer en qualsevol moment del dia amb el Pilates de butxaca I, i després vam seguir amb els exercicis per reforçar tot el cos usant totes les extremitats amb la cadira de Pilates amb Pilates de butxaca III, avui us presentem una sèrie inicial per fer amb el Reformer.\nSHORT SPINE MESSAGE\nPULLING STRAPS I\nConeixes la Maite Cobo?\nPublicat el 26 febrer 2019 per espaipilates\nSeguim amb les entrevistes als professionals d’Espai Pilates. Aquest cop és el moment de conversar amb la Maite Cobo.\nPer què Pilates? Què t’atreu?\nVinc del món de la dansa i he vist moltes lesions. Em va començar a atreure la idea de corregir aquests errors i ensenyar a la gent a evitar lesionas a través d’una bona higiene postural. Quan vaig descobrir el Pilates vaig veure que m’aportava tot això.\nOn has aprés a fer Pilates?\nQuan feia dansa vaig començar a aprendre mat Pilates. Però on realment m’he format per ser instructora ha estat a l’escola Xtensal Training in Wellness\nJo ho definiria amb una sola paraula: salut. M’ajuda a trobar-me a mi mateixa i a sentir-me integrada de ment, esperit i cos.\nM’ha ensenyat a ser més humana gràcies a què aprés a empatitzar més amb tot tipus de gent.\nA més de Pilates m’agrada… divertir-me, sortir amb els amics, viatjar.\nLa última pel·lícula que he vist… no tinc massa temps per anar al cine, però tinc en ment veure Green Book\nL’últim llibre… El Petit Príncep\nUna cançó… Three little birds de Bob Marley\nUn paisatge… un capvespre en una platja del Carib amb palmeres.\nPilates amb màquines o terra?\nPublicat el 20 febrer 2019 per espaipilates\nSovint, a l’hora de començar a practicar pilates ens preguntem si és millor fer-ne amb màquines o terra. De fet, hem de partir de la base que el mètode és el mateix i va ser dissenyat per practicar-ho en un conjunt, ja que el terra i els aparells es complementen, perquè es treballa tot el cos, reforçant els músculs dèbils i augmentant la força i la flexibilitat.\nÉs ideal treballar amb màquines i també a terra perquè, d’aquesta manera, si hi ha un exercici de terra que ens costa més, podem entrenar-lo amb el reformer o el cadillach i viceversa.\nTampoc és cert que primer has de fer terra i després màquines, sinó que la base és el terra i el reformer i, a partir d’aquí, anem evolucionant i incorporant la resta d’aparells.\nÉs cert que, per amb persones grans o gent amb lesions especifiques, és millor començar treballant amb el reformer perquè ofereix unes característiques que ens ajuden, com que, al ser un sistema de politges tancat, la càrrega que ens arriba queda dividida per la meitat i això ens facilita els exercicis.\nMalauradament, el reformer és un aparell de cost elevat i per aquest motiu molts centres i gimnasos només ofereixen el Mat Pilates, el Pilates de Terra, que es pot practicar amb una simple colxoneta.\nA Espai Pilates comptem amb reformers, ideal per a fer classes personalitzades, en parelles i en trios.\nQuines són les màquines per fer pilates?\nEl Reformer – l’aparell més versàtil, al tenir un sistema de resistència es pot adaptar a tots els nivells.\nEl Cadillac – Aparell que serveix sobretot per treballar les necessitats individuals de cada client.\nEl barril i la cadira – són aparells més petits que complementen els exercicis de pilates\nA més d’aquests aparells també hi ha accessoris com el circle magic, les pilotes, les peses, etc.\nPublicat el 13 febrer 2019 per espaipilates


Álvarez de Toledo torna a Catalunya després del 28-A\nÁlvarez de Toledo torna a Catalunya després del 28-A: «No desistirem»\nLa diputada popular considera que la presa de possessió dels presos el dimarts vinent és «un espectacle denigrant»\nper Redacció divendres, 17 de maig 2019 - 10:31h\nCayetana Álvarez de Toledo en un acte de campanya | CatalunyaDiari.cat\nDesprés de la caiguda del Partit Popular el 28-A, Álvarez de Toledo torna a Catalunya junt amb la cap de llista del mateix partit a les eleccions europees, Dolors Montserrat. Amb els pitjors resultats de la història del PP a unes generals, Álvarez de Toledo subratlla que «no desistirem i no farem cap pas enrere» i que, amb les dificultats, «ens fem forts». Durant els pròxims dies, la diputada assistirà a diferents actes per donar suport als alcaldes populars, tal com ha fet a Rubí amb Juan José Giner.\nEl 28-A el Partit Popular va caure de sis a un diputat per Catalunya\nAmb el cop baix de passar de sis diputats al Congrés a només un, Álvarez de Toledo serà a Catalunya en els actes de campanya i al·lega que «el PP està acostumat a lliurar batalles difícils, però tenim coratge per afrontar aquestes situacions». De moment, encara no se sap quan tindrà lloc l'acte per donar suport a l'alcaldable del PP per Barcelona, Josep Bou, tot i que s'espera la seva assistència.\nPel que fa a la campanya del candidat a l'alcaldia de Madrid, José Luís Martínez-Almeida, sí que s'ha celebrat un acte en què hi ha assistit Álvarez de Toledo. Poc abans de tornar a Catalunya, va tenir lloc un esmorzar informatiu on la diputada popular ha definit a Manuela Carmena, actual alcaldessa de Madrid, com una «àvia entranyable» que pretén «fer créixer la política del rancor disfressada de causes morals». Considera que a les municipals de Madrid hi ha molt en joc i que, fins i tot, «ens hi juguem la salut democràtica d'Espanya».\nLa candidata popular afirma que la legislatura s'engegarà «debilitada»\nÁlvarez de Toledo manté un discurs ferm contra l'independentisme i aprofita per lamentar la presa de possessió dels presos de l'acta de diputat el dimarts vinent, ja que ho considera «un espectacle denigrant». Afegeix que «mai haurien hagut de ser candidats, ens hauríem estalviat l'espectacle de la setmana que ve» i que, a causa dels diputats presos, la legislatura s'engegarà «debilitada».\nConsidera que, l'acte de constitució de la legislatura, hauria de ser «una jornada de celebració» i que no ho serà per la situació que es viurà amb l'arribada des de la presó dels diputats presos, a qui ha denominat com a «colpistes». Tot i això, no ha confirmat si el Partit Popular organitzarà cap acte de protesta en contra la possessió de les actes de diputats dels presos.\nLa diputada carrega també contra Iceta, proposat per Sánchez com a president del Senat, per haver «defensat l'indult pels colpistes i avalar un fantasmagòric dret a l'autodeterminació». Assegura que el veto dels independentistes és la resposta a una estratègia «immoral i ineficaç» del PSC per reconciliar-se amb els nacionalistes i fer un intent de diàleg.\nÁlvarez de Toledo: «Iceta ha utilitzat la paraula diàleg com a propaganda»\nIceta vetat pels grups independentistes | CEDIDA\nSegons Álvarez de Toledo, «Iceta ha utilitzat la paraula diàleg com a propaganda, però és una paraula buida de sentit perquè el nacionalisme el que busca és xantatge».A més, titlla les polítiques de distensió com a «ineficaces» i el concepte de 'diàleg' com a «eufemisme de cessió» davant del moviment independentista. Assumeix que el fracàs d'Iceta com a president del Senat es deu al fet que hagi «avalat l'autodeterminació» i per «trencar el bloc constitucional».\nD'aquesta manera, la diputada destaca que el Partit Popular es troba en un context complicat de cara les eleccions municipals a Catalunya i crida a «la tenacitat, les conviccions, el coratge i la perseverança». Dolors Montserrat, la candidata a les europees, per la seva banda, manté que «Europa ha de ser incansable en la defensa dels valors comuns, que el nacionalisme vulnera, com són la democràcia i l'estat de dret». Amb l'objectiu de millorar els resultats del PP el 26-M, Álvarez de Toledo vaticina que «és un combat llarg que donarem» i que es mantindran ferms.\nEleccions PP Miquel Iceta


Centre d'Assessorament i Investigació d'Educació Viva (CAIEV) | Curs monogràfic educació artística 2020-21\nA l’àrea d’educació artística sovint no se li atorga la importància que li correspon en el desenvolupament integral dels infants i se li dedica poc temps a l’escola.\nDes de l’educació viva es planteja la importància de contribuir al desenvolupament del llenguatge artístic dels infants propiciant vivències i experiències estimulants i enriquidores que contribueixin a fer créixer les seves capacitats i habilitats, i respectin el ritme i la idiosincràsia de cada nen.\nTinguin una visió general dels objectius de l’àrea i dels aspectes prioritaris a tenir en compte per afavorir la creativitat i la imaginació dels infants.\nConeguin recursos i estratègies que els faciliti el disseny d’activitats.\nSiguin conscients de la importància de desenvolupar processos de treball que incloguin diverses activitats i tinguin un enfocament competencial.\nAprenguin a utilitzar materials de manera creativa i innovadora.\nEixamplin el seu coneixement sobre art en general i sobre art contemporani en particular i coneguin algunes tendències i artistes.\nPosin en pràctica processos artístics i experimentin en primera persona algunes propostes.\nGaudeixin de l’experiència de crear i compartir amb altres companys i s’enriqueixin amb l’intercanvi d’idees i propostes.\nComparteixin vivències i emocions.\nEl currículum de visual i plàstica. Dimensions de l’àrea, continguts i competències bàsiques.\nMetodologia de planificació. El treball a partir de 5 macro-conceptes: observació, reflexió i diàleg, experimentació, creació i avaluació.\nPunts de partida per desenvolupar propostes. Possibilitats i alternatives.\nLa importància del procés versus el resultat.\nCreativitat i imaginació. Llibertat.\nArt i artistes. Inspiracions, models i referents.\nElements bàsics del llenguatge visual: Línia, color, forma, textura, espai i composició. El treball en dues i tres dimensions.\nMaterials i procediments artístics convencionals i contemporanis.\nEl llenguatge plàstic en altres àrees de coneixement. Connexions i relacions\nOrganització d’aula i dinàmiques de grup.\n1a sessió: Enfocament del bloc de visual i plàstica\nObjectius i criteris d’avaluació.\nDimensions, continguts i competències.\nConceptes propi de l’àrea 2d i 3d\nEspais de dinamització\n2a sessió: punts de partida i connexions\nMetodologia de planificació. Expansió i concreció.\nRecorreguts i processos. Establiment de connexions\nEnunciats i propostes. Respostes infinites.\n3a sessió: art i artistes, referents\nArt i artistes. Referents i estímuls.\nAcostament a l’art contemporani. Emoció, concepte i tècnica.\nArtistes i obres (concepte/ material/ tipologies d’obra i formats artístics: collage, assemblatge, instal·lacions, performances, ambients, etc.)\n4a sessió: materials i procediments I\nMaterials artístics convencionals i no convencionals. Usos i possibilitats.\nCaracterístiques tècniques i procediments artístics.\nExplorar i crear.\n5a sessió: materials i procediments II\nMaterials artístics inespecífics. Aspectes conceptuals i atribucions de significat.\nCaracterístiques tècniques i procediments artístics\nEl Caiev, com cada any, presentarà el Curs Monogràfic d’Educació Artística al Departament d’Educació com a formació permanent del professorat per al curs 2020 21. El Departament ha atorgat sempre en el passat, un certificat de 30 hores per a les persones que siguin mestres, llicenciats amb la capacitació pedagògica, o bé, tècnics d’infantil de grau superior, i que tinguin un perfil actiu al Departament (ATRI).\nLa formadora del curs és la Marta Berrocal. Podeu trobar una breu descripció del perfil de cada formador aquí: Formadors del CAIEV\nEl dia 1 d’Abril. Inclou dues sessions i l’import és de 110€\n2.Inscripció al Curs Monogràfic Educació Artística


Còmic Ciutat de Vidre - ProductesdelaTerra.CAT\nInici Llibres>Còmic>Còmic Ciutat de Vidre\nCòmic Ciutat de Vidre\nLlibre "Ciutat de Vidre"\nAngle Editorial /ISBN: 978-84-96970-19-9 / Col·lecció: Narratives, 39 / 4,5 x 23 cm./ Rústica / 152 pàgines\nLa novel·la gràfica Ciutat de vidre, de Paul Auster, apareix per primera vegada en llengua catalana.\nAngle Editorial publica en català una obra de culte, la millor adaptació gràfica d'una de les millors novel·les de Paul Auster.\nLa novel·la gràfica Ciutat de vidre és considerada un dels millors cent còmics del segle XX, un llibre de culte. La trama flueix entorn la figura de Quinn, en altres temps poeta i ara, després de la mort de la seva esposa i el seu fill, escriptor de novel·la negra. Immers en la solitud en una ciutat bulliciosa, la


Publicat 11/5/2020 13:28:59 +02:00CET\nEl còmic i actor nord-americà Jerry Stiller s'ha mort aquest dilluns als 92 anys. Ha estat el seu fill, el també actor Ben Stiller, qui ha confirmat la notícia a través de les xarxes socials i ha anunciat que s'ha produït per causes naturals.\n"M'entristeix anunciar que el meu pare, Jerry Stiller, s'ha mort per causes naturals. Va ser un gran pare i avi, i un marit consagrat a la seva dona Anne durant 62 anys. Se'l trobarà molt a faltar. T'estimo pare", ha dit el protagonista de 'Zoolander', 'La vida secreta de Walter Mitty' o 'Algo passa con Mary'.\nNascut a Brooklyn (Nova York) el 8 de juny del 1927, Jerry Stiller va servir en l'Èxèrcit dels Estats Units durant la Segona Guerra Mundial. Després de la guerra va començar a actuar en el teatre, abans d'emprendre la seva carrera com a comediant amb la seva esposa Anne Meara.\nA més dels escenaris, també va actuar en cinema i televisió, on un dels seus papers més recordats va ser el de Frank, el pare de George Costanza, en la sitcom 'Seinfeld'. També va aparéixer amb el seu fill a 'Zoolander' i 'Matrimoni compulsiu', i va actuar en comèdies com 'Comiat de solter', 'El reporter' o 'Hairspray'.


Newsletter Corporatiu de l'IGOP #14\nPresentaciÃ³ Projecte europeu P2P Value al CCCB\nEl projecte [web]\nPrograma Acte IGOPnet\nEns plau convidar-vos a participar a la presentaciÃ³ del projecte P2Pvalue (#p2pvalue) el 22 de gener de 2014 a lâ€™auditori del CCCB (Centre de Cultura ContemporÃ nia de Barcelona), de 18 a 21 de la tarda, amb un â€œmeet upâ€ posterior al Bar del CCCB.\nP2Pvalue Ã©s un projecte europeu del que IGOPnet (Ã rea sobre Internet, polÃtica i commons a lâ€™IGOP) Ã©s el partner portant endavant la recerca empÃrica al voltant de les preguntes: Com funciona el valor en les formes organitzatives emergents? Quines condicions afavoreixen la producciÃ³ colâ€¢laborativa en xarxa? QuÃ¨ distingeix el procomÃº de les organitzacions jerÃ rquiques i mercantils tradicionals?.\nDins el mateix mitjÃ de comunicaciÃ³ (elDiario.es) s'ha publicat l'article:\nInvestigaciÃ³n ciudadana (I): Construyendo herramientas de saber al alcance de tod@s / Mayo Fuster - ES\nParticipaciÃ³ ciutadana en l'Ã mbit local sota els efectes de la Crisi.\nSeminari a lâ€™entorn dels projectes de recerca TRANSGOB i DEMOC, impusats per lâ€™IGOP. A cÃ rrec dels equips de recerca, dirigits per Ismael Blanco i Marc ParÃ©s respectivament.\nActivitat: Seminari obert\nDia: 20 gener 2014\n10-11 gener de 2014\nIXÃ¨ FÃ²rum d'EducaciÃ³: InnovaciÃ³ i Treball en Xarxa\nAmb un gran Ã¨xit de participaciÃ³ es va celebrar al rectorat de la UAB el IXÃ¨ FÃ²rum d'EducaciÃ³ coorganitzat per l'IGOP i l'ICE de la UAB. En el mateix es va debatre al voltant de temes com la ConstrucciÃ³ d'entorns innovadors, els nous escenaris i requeriments per a l'educaciÃ³ i els seus professionals o el lideratge dels centres educatius avui.\nPodeu trobar-ne un bon resum al segÃ¼ent enllaÃ§ d'un dels ponents: IX FÃ²rum.\nConferÃ¨ncia "Just Do it Differently" a cÃ rrec del Dr. Jonathan Davies (De Montfort University, Regne Unit)\nEl passat dijous el professor Jonathan Davies (De Montfort University, Regne Unit) va impartir la conferÃ¨ncia "Just Do it Differently? Everyday making, Marxism and the struggle against neoliberalism". El professor Davies va contraposar dues grans estratÃ¨gies de confrontaciÃ³ amb el neoliberalisme, una centrada en "l'aquÃ i l'ara" i l'altra de carÃ cter sistÃ¨mic, insistint en la necessitat de combinar ambdues perspectives. El professor Davies Ã©s membre de l'equip del projecte TRANSGOB, liderat per l'IGOP, amb participaciÃ³ d'investigadors de diferents universitats espanyoles i britÃ niques, i finanÃ§at pel Ministeri d'Economia en el marc del Pla Nacional de R+D.\nTrobada internacional en el marc del projecte Transgob\nDiferents representants dels equips participants es reuniren el 10 de gener a l'IGOP per concretar un seguit d'aspectes metodolÃ²gics del projecte. TRANSGOB Ã©s una recerca que es pregunta per les transformacions de la governanÃ§a urbana a Espanya i el Regne Unit en el context de la crisi, posant l'accent en el pes dels mecanismes de participaciÃ³ ciutadana com a espai de gestiÃ³ del conflicte socio-polÃtic en aquest context.\nEstarter empren el vol\nDesprÃ©s de mesos de feina finalment s'ha iniciat el programa d'emprenedoria colÂ·laborativa estArter. Tots els participants varen rebre el seu "passaport de viatge" que els acompanyarÃ fins al 23 de maig.\nEns visita la PAH per parlar d'organitzaciÃ³\nEn el marc del programa estÃ rter ens varen visitar Ada Colau i LucÃa Martin, co-fundadores de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca per parlar-nos de l'experiÃ¨ncia organitzativa en la PAH des de la seva fundaciÃ³....\nPots veure el vÃdeo de la seva intervenciÃ³ a: Ens visita la PAH (Video)\nRepensant el Concepte de Treball [+ info]\nUs presentem un projecte finanÃ§at amb un Recercaixa, que estudia les â€œTipologies dâ€™ocupaciÃ³ per a joves amb risc en el sector de lâ€™economia socialâ€.\nEns hem proposat investigar un terreny poc explorat a Catalunya, fent un Ã¨mfasi especial en els nous filons dâ€™ocupaciÃ³ i els sectors emergents que es detecten en el sector de lâ€™economia social.\nLa setmana del 13 al 17 de gener nomÃ©s obrim de tardes i el divendres estarÃ tancat.\nAjuts per donar suport a les activitats dels grups de recerca (SGR 2014)\nL'objecte de la convocatÃ²ria Ã©s donar suport als grups de recerca de Catalunya que treballen en les diferents Ã rees cientÃfiques, per tal de reconÃ¨ixer i promoure la recerca de qualitat, la transferÃ¨ncia de coneixement i la internacionalitzaciÃ³ de les seves activitats cientÃfiques.\nData lÃmit de la convocatÃ²ria: 2 de febrer | + INFO\nBeques "La Caixa" per a estudis de Doctorat a Universitats Espanyoles\nConvocatÃ²ria de Ayudas para la formaciÃ³n de profesorado universitario de los subprogramas de FormaciÃ³n y de Movilidad dentro del Programa Estatal de PromociÃ³n del Talento y su Empleabilidad, en el marco del Plan Estatal de InvestigaciÃ³n CientÃfica y TÃ©cnica y de InnovaciÃ³n 2013-2016 en I+D+i (FPU 2013) .\nData lÃmit de la convocatÃ²ria: 24 de febrer | + INFO


La professora Carolina López, comissària del festival internacional ANIMARIO | Blog CITM UPC\n16/11/2021 by CITM\nCarolina López és professora, investigadora, coordinadora de Comunitat i Trajectòria i responsable d’Igualtat del CITM, a més d’una de les especialistes més respectades del món de l’animació. Des de la seva creació, ara fa 4 anys, és la comissària d’ANIMARIO, el Festival Internacional d’Animació Contemporània de Madrid, celebrat del 10 al 14 de novembre.\nLa programació del festival ANIMARIO 2021 ha reunit en un mateix cartell propostes de creadors novells, al costat de peces d’artistes amb una trajectòria consolidada, mostrant que tècniques animades analògiques com el dibuix o l’stop motion poden conviure, perfectament, amb les tecnologies d’última generació. Tot, sota el mateix paraigües: el de l’animació com a eina de creació i expressió personal.\nEl festival ANIMARIO, organitzat per Cineteca Madrid i Matadero Madrid, espais de l’Àrea de Cultura, Turisme i Esport de l’Ajuntament de Madrid, juntament amb el centre comercial Plaza Río 2 com a col·laborador principal, ha entregat els premis de la seva quarta edició amb un acte clausurat amb la projecció de l’esperada pel·lícula Belle, una joia del cine d’animació firmada pel japonès Mamoru Hosoda.\nEl Premi ANIMARIO al Millor Curtmetratge Internacional, amb una dotació de 5.000 €, ha estat per a Bestia, del xilè Hugo Covarrubias. El curtmetratge, de 16 minuts de duració, està inspirat en fets reals i reflecteix la vida d’una agent de la policia secreta en la dictadura militar en Xile.\nA més, el jurat, compost per la realitzadora txeca Michaela Pavlátová, l’animador i dissenyador Geoffroy de Crécy i l’animador, dibuixant i comunicador Paulo Mosca, ha donat una Menció Especial com diploma a Easter Eggs, de Nicolás Keppens (Bèlgica), un treball sobre dos amics que veuen una oportunitat en atrapar els ocells exòtics d’una gàbia d’un restaurant xinès.\nEl Premi ANIMARIO–Plaza Río 2 a la Producció d’Animació, dotat amb 18.000 €, ha estat per a Todo está perdido, de Carla Pereira i Juanfran Jacinto, un projecte de sèrie que sorgeix de les pàgines còmiques del mateix títol, escrites per Paco Alcázar. Es tracta d’un projecte d’animació per a adults en fase de producció que s’estrenarà en l’edició de l’any vinent. El jurat, format per l’animador i realitzador Rodrigo Blaas, el cineasta Alejandro Salgado i la productora Chelo Loureiro ha destacat l’alta qualitat del projecte i l’originalitat en el guió i el disseny de producció de l’obra guanyadora.\nANIMARIO continua a Filmin\nEl Festival, que va començar el passat 10 de novembre, continua ara amb l’extensió de la seva programació a través de la plataforma Filmin. Amb aquesta fórmula híbrida, l’esdeveniment amplifica el seu públic, oferint l’oportunitat de gaudir de les pel·lícules, primer en pantalla gran i ara des de casa, des del dilluns 15 fins al 21 de novembre.\nD’aquesta manera, els subscriptors de Filmin podran gaudir també de la Secció de Curtmetratges a competició, així com de la selecció de curtmetratges de la sessió especial dedicada a la cineasta Michaela Pavlátová, el recorregut que es farà per les obres de la prestigiosa escola Film and TV School of the Academy of Performing Arts (FAMU) de Praga i la programació infantil ‘Pequeños descubrimientos’, dissenyada per gaudir en família.\nANIMARIO a Filmin\nCategories Animació Digital Tags Carolina López, Festival ANIMARIO Post navigation\nLaia Oliveras i Daniel Sánchez, guanyadors de la Beca CITM a l’excel·lència acadèmica\nEl CITM s’acomiada del professor Toni Bover amb la projecció d’un documental sobre la seva trajectòria


Històries del transport per carretera de Catalunya: Joguines: record d'infantesa.\nL'home sempre ha fruït amb jocs de tota mena. Des de l'antiguitat, les descobertes d'estris als jaciments arqueològics testimonien el gaudi i plaer pel joc. Una de les manifestacions del joc practicat pels infants és de reproduir el món dels adults amb joguines que el representen. D'aquestes joguines, al segle XX, és remarcable els vehicles que circulen per les ciutats i carreteres.\nAvui us presentem tres menes de joguines de vehicles, fabricades amb materials diferents, i que reflecteixen tres èpoques clarament diferenciades. Aquestes joguines han estat fabricades majorment a Ibi, municipi de la Foia de Castalla, a la comarca de l'Alcoià, conegut arreu per concentrar una important indústria de joguines.\nDurant els anys 1940 i començaments de la dècada del 1950, les joguines eren principalment de fusta, una matèria primera que era a l'abast dels fabricants. La primera joguina és un camió de fusta de bombers, procedent de la col·lecció d'en Lluís Cona i Bertran, de Cubelles (Garraf). Sens dubte, el seu valor en justifica una restauració acurada:\nCrec que és remarcable la imaginació i capacitat del fabricant d'aquesta joguina. Amb els magres mitjans disponibles, assoleix un camió d'un gran detallisme i atractiu:\nUna altre joguina d'aquests anys, igualment procedent d'en Lluís Cona, és aquest camió de morro construït de fusta, de grans dimensions, i amb un estat de conservació excel·lent. Crida l'atenció la combinació de colors:\nDetall de la porta de la caixa, que s'obre i tanca:\nA la segona meitat dels anys 1950, i especialment durant la dècada dels anys 1960, s'imposen les joguines de llauna. Són els anys daurats de la indústria d'Ibi amb marques molt estimades com Paya i Rico, per esmentar-ne les principals i més conegudes. Les joguines d'Ibi van omplir d'alegria els infants nascuts en els anys 1960 i 1970, uns anys d'una gran natalitat.\nLa primera joguina de llauna és aquest autocar que fabricava la casa Rico. També procedeix de la col·lecció d'en Lluís Cona. La seva estètica és pròpia i característica de començaments dels anys 1960, amb les formes arrodonides, grans superfícies exteriors i embellidors recarregats:\nUna altre joguina d'aquells anys és aquest Pegaso Z-207 "Barajas" amb un bolquet que bascula. La reproducció d'aquest camió, com era habitual aleshores, és una mica matussera i tosca:\nAquest Seat 600 A, amb els intermitents superiors, també va ser una joguina molt popular aquells anys:\nUna joguina prou curiosa. Un Porsche adscrit al servei urgent. Molta imaginació del fabricant i un profund sentit pel negoci:\nUn autocar de ferro, reproducció d'una joguina antiga:\nA la dècada del 1970, marcats per la transició democràtica, hem seleccionat dos Pegasos, el camió més popular d'aquells anys a les carreteres espanyoles. El primer és un Pegaso del fabricant Mira, una marca molt estimada pel meu bon amic Jordi Núñez, de l'Arboç:\nAquest altre, és un Pegaso de Rico. Conservo el record del 6 de gener del 1977 quan els Reis Mags van portar-me aquest camió a casa de la meva àvia. No m'ho creia pas. El soroll, els llums, circulant amunt i avall per la casa encatifada. Aquell camió es va perdre. Al cap d'uns anys, me'n van regalar un altre per iniciativa del meu germà Marc:\nCrec tanmateix que en matèria de joguines i, més concretament, en la reproducció de vehicles a escala, els anglesos hi reïxen. Tal vegada és pel delit que professen per les coses antigues. Aquests camions anglesos, reproduccions de joguines antigues, els he comprat a Hamleys, a Londres:\nI aquests camions els vaig comprar a una parada del mercat de Portobello, també a Londres:\nAquesta petita selecció de les joguines que il·lustra aquesta crònica, de ben segur que ha omplert de felicitat molts infants arreu del món, aquells que hem tingut la immensa sort de poder gaudir-ne. I per això, crec que n'hem d'estar profundament agraïts.\nEtiquetes de comentaris: Bedford, Camió Pegaso Z-207 Barajas, ERF, Hamleys. Lluís Cona Bertran, Ibi, Joguina, Jordi Núñez Bertran, Leyland, Pegaso Mira, Pegaso Rico, Portobello Londres, Scammell, Seat 600 Paya


S'instal·len uns vinils a l'edifici de vidre de la Imperial Tarraco, per evitar que els ocells hi xoquin\nAquest matí s'han instal·lat els vinils als balcons del número 2 de la plaça Imperial Tarraco.\nDurant aquest últim any, gairebé 800 aus han mort després de topar amb l’edifici, a causa de l’efecte mirall que produeix els vidres de la façana\nActualitzada 06/07/2016 a les 13:47\nUn edifici amb la façana de vidre que reflecteix els arbres es converteix en una trampa mortal pels ocells. Però des d’avui la història ha canviat. O això s’espera. L’Ajuntament de Tarragona, amb la col·laboració de l’Institut Català d’Ornitologia, ha decidit instal·lar uns vinils al segon i tercer pis del número 2 de la plaça Imperial Tarraco, per evitar que els ocells es xoquin contra els vidres. Avui al matí, els veïns estaven satisfets amb la nova mesura: «Per fi no trobarem més ocells morts», deien.\nDurant aquest últim any, gairebé 800 aus han mort després de xocar amb l’edifici, segons dades de l’Institut Català d’Ornitologia. Com que la façana produeix un efecte mirall amb els arbres de la plaça, els ocells es pensen que la zona boscosa continua i s’hi encasten. Una il·lusió òptica, que acaba amb més d’una desena d’aus mortes al dia. «A primera hora del matí passa la brigada a recollir tots els ocells morts. Tot i així, cada dia, quan arribo a les nou del matí, he de recollir 4 o 5 cadàvers i dipositar-los a una caixa que l’Ajuntament va instal·lar a la zona», explica Bhatti, el propietari del restaurant de la plaça Imperial Tarraco.\nEn un primer moment, l’Ajuntament va decidir posar com a mesura una barrera de llum infrarroja, que cubria la façana i evitava la confusió. També es va parlar d’uns altaveus dissuasius, que emeten un so estrident i allunya als ocells de la zona. Finalment, l’Ajuntament s’ha decantat per la instal·lació d’uns vinils a la segona i tercera planta dels balcons de l’edifici envidriat.\nLa negociació amb els veïns ha estat complicada, ja que no es volia trencar amb l’estètica de la façana. «Després de moltes converses i de convèncer als veïns, hem trobat la solució necessària per evitar que morin els ocells», explicava Ivana Martínez, consellera de Medi Ambient. La iniciativa ha tingut un cost de 3.000 euros per l’Ajuntament.\nLa major part de les espècies que topen contra l’edifici són aus insectívores, una espècie protegida. «És per això que era imprescindible actuar», explica la consellera. Els ocells més afectats han estat el Tallarol de casquet i la Boscarla de canyar.


Som els teus Experts en Ciberseguretat - Merlos\nPer a entendre la importància de la seguretat, cal incorporar-la\nUna seguretat informàtica eficaç es compon de:\nT’ajudem a prevenir i planificar el protocol d’actuació davant possibles intents d’atac a la seguretat de les teves dades i informació.\nInclou: tallafocs, detecció i prevenció d’atacs informàtics, antivirus i anti spam, sistemes de detecció i prevenció d’intrusos, etc.\nCÒPIES DE SEGURETAT LOCALS I CLOUD\nLes còpies de seguretat són virtuals (i obligatòries segons a actual RGPD) per a qualsevol empresa a l’hora de mantenir les seves dades i informació fora de perill davant un possible atac.\nVols que la teva empresa estigui protegida?\nConfia en el nostre mètode:\nRealitzem una anàlisi interna de l’empresa, gestionem els incidents i l’inventari d’arxius i categorització d’aquests.\nDissenyem un pla sobre la base dels actius i categorització, definint els possibles incidents i la política i protocol de seguretat.\nDefinirem l’abast, valorant tant l’àmbit organitzatiu com tecnològic de la teva empresa.\nQue avantatges aporta la seguretat informàtica local i perimetral?\nEl cloud computing és una tecnologia avançada referent a la prestació de serveis allotjats a través d’Internet. Aquesta tecnologia permet als usuaris accedir de manera remota des de qualsevol lloc i dispositiu amb connexió a un ampli ventall de solucions, aplicacions informàtiques i dades, tot això emmagatzemat en el núvol.\nDisposem d’un equip multidisciplinari expert en diverses tecnologies per a donar respostes eficaces i presentar-se en la seva empresa en cas que es requereixi.\nAuditories de control per a adaptar la teva empresa a la normativa ISO 27001 i planificació de tasques per a executar el pla específic de seguretat.\nRansomeware – Cryptolockers: arreglem tots els teus arxius danyats després d’un atac en temps rècord i a un preu assequible.


Llibres recomanats per ampliar els horitzons de la lectura\nLa Biblioteca Central de Gandia presenta interessants novetats\nEl proper mes d’octubre començarà una nova campanya del Club de Lectura que organitza la Biblioteca Central. En esta ocasió, seran diverses persones representants de la societat gandiana qui “recomanaran” el llibre mensual i participaran en la xerrada debat posterior. “Hem volgut obrir el Club a la societat”, ha manifestat Toni Ordiñana, Coordinador de les Biblioteques Municipals de la ciutat. “La idea és ben senzilla però atractiva: convidem a alguns ciutadans i ciutadanes a que ens recomanen un llibre, del seu gust, i, després, els lectors que ho desitgen comparteixen la impressió que els ha causat la seua lectura”.\nAixí, la periodista Marina Vallès, Maria Josep Martí (Presidenta de la Junta Major de Setmana Santa), Josep Lloret (President de la Federació de Falles), Xaro Garcia (gerent de la Fundació Espurna), l’escultor Joan Barrates, el metge Pascual Molina, el cuiner Ricard Camarena i l’actor i director de teatre Ximo Vidal, participaran en este edició.\nDes de les Biblioteques hem volgut “agrair públicament la seua col·laboració, que prestigia esta activitat alhora que intenta continuar obrint les portes de les biblioteques a la societat i, ara, ens permet conéixer els gustos d’alguns ciutadans reconeguts professionalment o per la seua tasca social”.\nLectura i tecnología agafades de la mà\nAltra de les novetats d’esta temporada serà que les lectures es faran mitjançant els e-readers que disposa la Biblioteca. Això ens permetrà d’anar usant i difonent una tecnologia present a les biblioteques i cada vegada amb una major presència a la nostra societat.\nEl Club de Lectura es desenvoluparà des d’octubre fins a maig i cal una inscripció gratuïta prèvia a la pròpia Biblioteca Central de Gandia.


Un informe del 1985 ja alertava que l'abocador no es podia posar a Cruïlles - Diari de Girona\nUn informe del 1985 ja alertava que l'abocador no es podia posar a Cruïlles\nUn enginyer que ha elaborat un estudi no ha pogut accedir al detall dels tipus de residus dipositats a Vacamorta\njosep callol | cruïlles 19.01.2016 | 07:20\nL´abocador de Vacamorta, a Cruïlles. aniol resclosa\nLa història de l'abocador de Vacamorta de Cruïlles és plena d'incògnites que mai tindran explicació i que sempre quedaran en el terreny de l'especulació. Una d'elles és per què la Generalitat i l'empresa Recuperació de Pedreres S.L. van optar per instal·lar-lo en un lloc on tothom sabia que no era l'adequat. A menys que algun dels responsables polítics de l'època opti per parlar algun dia -si és que algun dia s'obre un procés penal-, mai se sabrà per què es va escollir aquell lloc, a poca distància de nuclis habitats i a tocar de l'immens paratge de les Gavarres.\nEl que no podran al·legar mai aquells responsables polítics i empresarials és que no tenien informacions que apuntaven que aquell lloc no era l'adequat. L'any 1985, un dictamen hidrogeològic elaborat pel Consorci d'Aigües de la Costa Brava ja desaconsellava la instal·lació d'un dipòsit a Vacamorta "pel greu risc de contaminació de les aigües subterrànies". Poc després que el Tribunal Suprem es posicionés en contra de l'abocador i donés validesa a l'ordre de tancament de la instal·lació, les entitats ecologistes que havien lluitat des dels inicis de tot el procés, encapçalades per la Plataforma Antiabocador (PAAC), van encarregar un informe que avaluava les possibilitats de buidatge de Vacamorta.\nEl treball el va fer l'enginyer tècnic agrícola i biòleg Ferran Pauné, que ha treballat al Departament de Química Ambiental del Consell Superior d'Investigacions Científiques (CESIC) i com a consultor ambiental durant 24 anys. És en aquest informe, finalitzat l'octubre de 2014, on es fa referència a l'antic dictamen del Consorci de la Costa Brava i es recull textualment algunes de les afirmacions que s'hi fan. El Consorci desconsella l'equipament d'acumulació de residus per la necessitat d'aigua potable per als habitants de la zona i recomana "evitar qualsevol abocament atès que podria contaminar les aigües subterrànies a causa de la permeabilitat dels aqüífers". El Consorci considerava imprescindible "la completa impermeabilització del sòl", en cas que es decidís emplaçar-hi un abocador.\nL'estudi elaborat per Ferran Pauné el 2014 recull que a aquest problema inicial del terreny s'hi afegeix "una inadequada o insuficient impermeabilització per part del gestor" i afegeix que les proves que s'han realitzat a l'abocador ja en funcionament "mostren que no es compleixen els requisits d'impermeabilitat del vas, segons el decret 1/1997". Segons Pauné, "es constata la contaminació de l'aqüífer per residus tòxics".\nPerò aquest no és l'únic problema amb el qual topa l'enginyer quan es disposa a realitzar el treball encarregat pels ecologistes. Un dels més importants és l'ocultació de dades que, segons la llei, són públiques. Pauné destaca, just a l'inici de l'informe, que "es desconeix de forma detallada la tipologia i quantitats de residus dipositats a l'abocador, ja que no s'ha pogut disposar d'aquestes dades" i insta l'Agència de Residus de Catalunya, depenent de la Generelalitat, i l'empresa Recuperació de Pedreres a proporcionar "les dades del llibre de registre" a qui ho sol·liciti.\nUna de les dades que es recull i que també s'havia plantejat com un greu problema quan es va projectar la instal·lació d'aquesta infraestructura a Vacamorta és la proximitat amb els nuclis habitats, especialment pel que fa a la qualitat de l'aire. Es refereix a un informe que el 2005 va fer la Direcció General de Qualitat Ambiental que, si bé tots els components estudiats estan per sota del que marquen les normatives, no s'analitzen "altres gasos propis d'abocadors". Aquest document de 2005, elaborat per la Generalitat, conclou que "malgrat no superar els límits legislats, es detecta una contribució de l'abocador en la qualitat de l'aire", cosa que porta Pauné a corroborar que la distància amb el nucli habitat de Puigventós, situat a 452 i 572 metres de distància de l'abocador, "és insuficient per garantir el benestar i la salut humanes".\nPel que fa als terrenys, l'informe de 2014 també conclou que es podria "classificar com a sòl contaminat d'acord amb la documentació oficial de la Comissió Europa". El principal problema en aquest aspecte és, precisament, el mateix que existeix en els aqüífers: la deficient impermeabilització.\nEl principal objectiu de l'informe és determinar si es pot complir la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (avalada pel Suprem) que ordena el buidatge i restauració dels terrenys de Vacamorta. La Generalitat, amb posterioritat a aquest estudi, s'ha mostrat totalment contrària a buidar la instal·lació, al·legant els elevats costos "ambientals i socials", sense oblidar els econòmics.\nL'enginyer tècnic agrícola contractat per les entitats ecologistes no és de la mateixa opinió. Ferran Pauné, assegura que "la solució de buidatge de l'abocador sembla la més adequada i viable", sempre d'acord amb les dades de les quals disposa, "les característiques del lloc, les seves deficiències de gestió, els usos urbanístics i el cost d'eficiència". En el capítol de conclusions, l'informe assegura que "els contaminats abocats no estan adequadament confinats, per la qual cosa s'escapen i es dispersen a l'exterior del recinte, contaminant sòl, aigua i atmosfera".


El Consell Social de la UA reconeix la implicació universitària de Casa Mediterrani i l'ocupabilitat a Grup Verne. Actualitat Universitària\nEl Consell Social de la UA reconeix..rrani i l'ocupabilitat a Grup Verne\nEl Consell Social de la UA reconeix la implicació universitària de Casa Mediterrani i l'ocupabilitat a Grup Verne\nEl Consell Social de la Universitat d’Alacant ha reconegut en l’edició de 2019 Casa Mediterrani amb el Premi a la Implicació Universitària, i el Grup Verne amb el guardó a l’Ocupabilitat.\nVerne Group és un hòlding d’empreses, establit a Alacant i líder en el sector de les telecomunicacions i soluciones TIC, que compta amb més de set-cents empleats a la Comunitat Valenciana, quatre-cents dels quals a la ciutat d’Alacant. Entre els seus èxits destaca ser una referència nacional en el desplegament de connectivitat a través de fibra òptica i haver dotat de wifi i ciberseguretat l’esdeveniment Alacant Port d’Eixida de la Volvo Ocean Race 2017. A més, està vinculat al Parc Científic d’Alacant.\nPer la seua part, Casa Mediterrani rep el premi a la implicació amb la Universitat d’Alacant, amb qui col·labora en diverses accions. Concretament, des del curs 2017-2018 patrocina el màster d’Anàlisi i Gestió d’Ecosistemes Mediterranis.\nCreada el 2009, aquesta institució és un consorci públic promogut pel Ministeri d’Afers Exteriors i de Cooperació i l’Agència Espanyola de Cooperació Internacional per al Desenvolupament, amb la col·laboració de la Generalitat Valenciana i els ajuntaments d’Alacant i Benidorm. Està regida per un Consell Rector i una Direcció General.\nEntre les seues finalitats té la realització d’activitats i projectes que contribuïsquen a un coneixement i un desenvolupament més profunds de les relacions dels països riberencs del Mediterrani i impulsar les relacions institucionals i externes del consorci en els àmbits polítics, institucionals, socials, culturals i científics.\nEls Premis 2019 del Consell Social de la Universitat d’Alacant es lliuraran el 4 d’abril en la seu de l’Oficina de Propietat Intel·lectual de la Unió Europea amb seu a Alacant, l’EUIPO.\nEl Consell Social té encomanada la missió d’actuar com a impulsor de la participació de la societat en la Universitat, exercint com a element d’interrelació entre totes dues, operant d’interlocutors i traslladant, entre tots dos àmbits, les expectatives respectives, necessitats i demandes. Per tant, aquests premis tenen com a objectiu reconèixer els agents socials que s’han distingit per la seua implicació i col·laboració amb la Universitat d’Alacant, però també aposten pel reconeixement a estudiants, investigadors, professorat i diplomats que han destacat en els respectius àmbits i trajectòries.


Dmitry Loskov: carrera d'un jugador de futbol rus | Notícies digerir\nDmitry Loskov (foto a sota) és un ex futbolista professional soviètic i rus que va exercir de migcampista, actualment entrenador al Lokomotiv de Moscou. Durant la seva carrera professional, va jugar per a clubs com Metalist Kurgan, Rostselmash, Lokomotiv Moscow i Saturn Ramenskoye. En el període del 2000 al 2006 va jugar a la selecció nacional de Rússia. Membre del Campionat Europeu 2004. El major èxit es va assolir durant les actuacions per a la “locomotora” de Moscou, on durant molt temps va ser el capità de l’equip. Com a part del “ferrocarril” es va convertir en dos cops campió de la Premier League russa, va rebre dues vegades el premi del millor golejador de la Premier League i quatre vegades va ser reconegut com el millor assistent. L’any 2007 va rebre el premi “Locomotora d’home i de vapor”, que s’atorga als millors jugadors “Loco”. És mestre d’esports de la Federació Russa.\nDmitry Loskov va néixer el 12 de febrer de 1874 a Kurgan, URSS. Va créixer i es va formar en una família esportiva, el seu pare era el director d’un dels gimnasos de la Barrow. Quan Dmitry era al tercer grau, va rebre una ferida greu: una fractura oberta de la seva cama inferior. Va caminar amb els nois a prop del gronxador, del qual el noi va caure i va volar cap a Dmitry, ferint la cama dreta. Durant tot l’any, Loskov va ser tractat a la clínica d’ortopèdia i traumatologia Kurgan (actualment és l’OMC “RTC”). Després de la recuperació, va resultar que la cama dreta de Dmitry es feia uns centímetres més curta que l’esquerra. Tot i el dolor i les molèsties, el noi va començar a jugar a futbol. Del 1983 al 1989, va estudiar a l’Escola Esportiva Infantil i Juvenil núm. 3 de la ciutat de Kurgan, parlant per equips juvenils. El seu primer entrenador va ser Mikhail Frantsevich Guzel. Dmitry era un jugador molt talentós, perquè podia jugar en qualsevol posició. Als quinze anys, va començar a jugar a l’escola d’esports juvenils-3 sota la tutela de l’entrenador honrat de l’URSS Alexander Grigorievich Siyanov. Aquí Dmitry Loskov es va arrelar a l’equip com a migcampista.\nL’inici d’una carrera professional de futbol\nEl 1990 va ingressar a un internat esportiu a Rostov-on-Don. Aquesta tria d’un jove jugador de futbol es va deure al fet que el seu propi oncle vivia a aquesta ciutat. Demostrant bones habilitats futbolístiques, Dmitry Loskov va cridar l’atenció dels entrenadors de diversos clubs del país. El 1991 es va incorporar a la llista del club Rostselmash (actualment es diu Rostov) i ja a la temporada de debut va participar en dos partits. La temporada següent, Dmitry ja va jugar al campionat rus, ja que la Unió Soviètica es va ensorrar, va debutar el 2 de juliol de 1991 en el partit contra Kuban. En total, Rostselmash va passar quatre temporades jugant 125 partits oficials (26 gols).\nCarrera professional a Lokomotiv\nEl 1996, Dmitry Loskov es va convertir en un jugador del “ferrocarril”. Va debutar aquí el 16 de març de 1997 en un partit contra Kaliningrad Baltika. En aquest club va obtenir un gran èxit. Durant deu temporades, Dmitry va ser un jugador de la plantilla principal, convertint-se en dues vegades guanyador del Campionat de Rússia, tres vegades guanyador de la Copa i la Supercopa de Rússia, així com el propietari de la Copa de Campions de la Commonwealth. Durant deu temporades al “vermell verd”, Dmitry Loskov va celebrar 370 partits oficials i es va convertir en l’autor de 124 gols. Aquí es va convertir en el màxim golejador del campionat rus i va ser reconegut quatre vegades com el millor despatxador de la temporada.\nTransició a Ramensky “Saturn”\nEl juliol de 2007, Loskov es va incorporar a Ramensky Saturn, signant un contracte per tres anys. El primer partit es va celebrar contra l’equip de Luch-Energia. En total, va passar quatre temporades al club, participant en 57 partits, per als quals va marcar 7 gols.\nRetorn al “ferrocarril” de Moscou\nL’estiu de 2010, Dmitry Loskov va tornar a Lokomotiv, on posteriorment va realitzar quatre temporades més. Durant aquest temps, el migcampista va guanyar la Copa de Rússia la temporada 2016/17. Les dues darreres temporades gairebé no van jugar al campionat a causa de lesions perllongades. El febrer de 2017 va celebrar un partit de comiat contra Orenburg, en què va dirigir el seu equip amb un braçalet de capità. Després d’haver completat la seva carrera, Loskov es va quedar a Loko, on es va convertir en entrenador.\nVida personal: Dmitry Loskov i el seu fill\nDmitry es va casar dues vegades, des del seu primer matrimoni té un fill, Anton, que va néixer el 28 de gener del 2003. Hi ha molta informació als mitjans que el fill d’un famós jugador de futbol va seguir al pas del seu pare: juga al sistema juvenil de Lokomotiv. A més de formar-se, l’Anton és aficionat al futbol cibernètic. Gràcies a la sèrie de simulacions FIFA, el noi va adquirir un coneixement enciclopèdic del futbol europeu.\nAnna Chicherova: biografia, vida personal, èxits


Mudances digitals – Miquel Serrabassa\nFoto: lgvir a Flickr\nAquest cap de setmana hem estat, al Grup Nació Digital, de “mudances digitals”. Un canvi de domicili (per entendre’ns, entre un estudi i un pis gran del mateix edifici) que no ha tingut grans incidències; però si que s’havia de seguir per si un cas.\nAl final, això d’estar tot el cap de setmana davant de l’ordinador ha donat els seus fruits: no m’agradaria pas estar-hi cada cap de setmana; però hem arribat a dilluns al matí amb tots els diaris del Grup funcionant en el nou servidor i sense massa problemes, fora d’alguna contrasenya de correu que calia canviar, i d’algun detall d’última hora.\nI, a més, no hem hagut de “tancar” els diaris: els lectors no hauran notat que es feia el canvi, excepte per petits “detalls” que es podien detectar a simple vista als diaris, i que ens servien per poder veure ràpidament si el canvi estava enllestit o no.\nEn qualsevol cas, ja podem passar pàgina. Els bits i bytes del nou servidor ja ens han donat la benvinguda i ara ens preparen l’esmorzar.\nMentre ho fan, aprofito per agraïr a Saül Gordillo la cita de l’article d’aquest cap de setmana a Nació Digital. (enllaç).


La Quimeta presenta la nova col·lecció de treballs a la Cambra de Comerç – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nBy Paul Marca|2012-07-31T02:44:48+02:0031 de juliol de 2012|Sense categoria|0 Comentaris\nAcotxades en plàstics de petites bombolles han dormit, serenes, les obres que la Quimeta ha amanit amb delicadesa. Ja amb les mans netes de fang, els dits alliberats dels pigments, el forn del jardí refredat, les fantasies romàntiques emmarcades i el trajecte marcat en seu mapa vital amb l’itinerari estiuenc que ha de transportar-les fins la Cambra de Comerç de Sant Feliu.\nLes obres de la ceramista arriben de nit, sense fer soroll, deixant que la banda sonora la posin les veïnes parades de la Festa Major, mudades amb les rialles dels infants mentre entren de puntetes a la preciosa casa modernista que abraça el Passeig del Mar i la Rambla del Portalet.\nAllí, des de l’1 fins el 31 d’agost, podem admirar com s’alliberen paisatges, dames de vestits blancs en bicicletes, barques solitàries, llunes enfilades, gira-sols, mimoses, orquídies, capvespres i l’obra més important: de la dama del fang amb el seu somriure honest, el seu fil de veu atenuat, el seu anar i venir empès per la il·lusió de qui gaudeix d’una permanent adolescència.\nTothom està convidat a una copa de cava el proper dimecres, 1 d’agost, a les 7 de la tarda en el decurs de la inauguració on es podrà contemplar la nova col·lecció d’obres i brindar en presència de la nostra estimada artista, la qual també ha dipositat, a la nova botiga de l’Oficina de Turisme del Monestir, el seu llibre, les noves postals i un punt de llibre.


Els rostres de la pobresa i de l’exclusió social hui en dia: sobrevivint amb dignitat?\nCadascú arriba a la situació de pobresa i/o exclusió social des de diferents causes i processos, però tots es troben sense un sistema de protecció social que els protegisca. Vegem uns quants dels casos que formen part d’aquests rostres i que ens permeten comprendre la situació.\nJoan (45 anys) i Maria (43 anys), amb dos fills de 15 i 13 anys, amb estudis secundaris i vides laborals de 20 anys, en fa 5 que es van quedar sense faena, han esgotat totes les prestacions per desocupació i subsidis. Acudeixen als Serveis Socials, els ajuden amb els pagaments d’urgència i els tramiten la Renda Garantida de Ciutadania, fa més d’un any que esperen que algú els diga alguna cosa sobre aquesta prestació, i això que els van dir que era una ajuda específicament per a persones com ells. Esperen els 440 €, aproximadament, amb candeletes. Mentre esperen, van al banc d’aliments, a algun menjador social… i pensen “Tan poc valem per a aquesta societat? Que jo no sé comprar els aliments, com he fet tota la vida, que me’ls han de donar taxats? Que ja no sabem cuinar?\nRemedios (34 anys), amb tres fills a càrrec seu de 13, 9 i 3 anys, sense estudis, viu a casa de la família on hi ha 10 membres en 70 metres, viu en un barri que va fer la Generalitat durant els anys 80 i 90, amuntegada; la seua vida ha estat marcada per les faenes de subsistència (recollida de ferralla, venda en mercats), les ajudes socials (Emergència, Renda Garantida,…), va a Càritas; tota la seua família i els seus veïns viuen així, li agradaria que els fills visqueren d’una altra manera, però no aspira a res, només a sobreviure. El fill gran, José, té problemes en l’escola, hi va de vegades i d’altres no; la filla Melanie hi acudeix regularment i el menut, Ángel, va a l’escola infantil. Als fills els han tramitat menjadors per a l’estiu, ella va al de La Caridad, cada membre de la família a un de diferent. També espera els 440 € i no en trau l’entrellat, perquè de vegades li ingressen els diners de colp i d’altres s’està sis mesos sense cobrar-los. Li van dir que signara uns papers, que participaria en un pla d’inserció (mesures per a millorar, formar-se, trobar faena, etc.), però mai no li han telefonat per a res. Signa els papers cada vegada que la citen. La treballadora social li diu que no disposen de personal per al pla d’inserció, que signe i avant. La mateixa treballadora social li diu que tot és una contradicció, fins i tot “mentida”, no sap quan li pagaran, que l’avise ella i que del pla se n’oblide. Per a Remedios tot és normal perquè sempre ha viscut així, fins i tot sa mare li diu que podria ser pitjor, que abans vivien en una barraca, sense res.\nXavier (58 anys), amb estudis universitaris, tota la vida treballant; fa 5 anys que s’ha quedat sense faena, ha acabat totes les prestacions, tots els subsidis i tots els estalvis. No té família ni sap a qui recórrer. Ha cobrat el PREPARA (400 €), però continua sense trobar faena. Massa gran, massa format, massa…; torna a anar al SERVEF al PREPARA i li diuen que no pot cobrar-lo més, ja l’ha cobrat una vegada. Va d’un lloc a un altre buscant ajudes, aliments, sovint li diuen que no hi té dret perquè no té fills a càrrec seu i el seu perfil no s’hi ajusta. Va demanar la Renda Garantida i fa 8 mesos que l’espera. Ja no sap on anar, ni què pot fer, malgrat que ha treballat tota la vida, ja no té el perfil per a res, sovint pensa que s’han oblidat d’ell.\nMohamed (20 anys) va arribar a Espanya des del Marroc amb 14 anys; després d’una travessia molt llarga de por i violència el van ingressar en un centre de protecció a València. L’han ajudat amb l’idioma, va poder fer un curs de formació en fusteria i llavors estava convençut que la seua vida havia canviat, estava a gust i, per fi, les coses anaven bé. Quan va fer 18 anys li van dir que havia de deixar el centre i es va poder estar uns quants mesos en un pis d’una associació que, finalment, van tancar, segons li van dir, perquè la Generalitat no ajudava a mantenir-lo. Ara alterna temporades al carrer, als albergs, etc. Ven “xocolate” i sobreviu. La policia ja l’ha detingut unes quantes vegades i li han denegat la renovació del permís de residència. L’ONG que l’ajuda hi ha recorregut en contra en el jutjat i continua esperant, malgrat que, de vegades, pensa que amb aquest permís o sense la seua vida canviarà ben poc.\nManuela (75 anys) viu sola en un quart pis sense ascensor, només percep la pensió no contributiva (367,90 €); amb això ha de pagar-ho tot i encara sort que l’habitatge el va adquirir quan era jove. A l’hivern no encén l’estufa i a l’estiu no té aire condicionat, la seua comunitat està formada per gent gran, tots amb recursos ben escassos, i no poden sufragar la despesa que comportaria posar-hi ascensor. S’ha acostumat a no eixir de casa, una vegada al mes un fill li va a comprar i, si ha d’anar a cal metge, ve, l’ajuda i la hi acompanya. La soledat és el seu dia a dia. Ha demanat l’ingrés en una residència; almenys tindrà companyia, s’alimentarà correctament i no passarà fred, però li han dit que, com que no és dependent, no és urgent, i no se sap quan s’hi resoldrà, pot tardar anys.\nSón diferents rostres de la pobresa i de l’exclusió social a la Comunitat Valenciana: persones amb la vida resolta que actualment han quedat fora del sistema, d’altres que han viscut en l’exclusió social generació rere generació; n’hi ha que el perfil s’ajusta a no se sap què, d’altres que al cap d’un temps d’intervenció social se les ha deixades a la seua “sort”.\nEl perfil de les persones en exclusió social és plural; des d’una mirada més sociològica, l’Informe sobre exclusió i desenvolupament social a la Comunitat Valenciana de la Fundació FOESSA (2014) assenyala que els sustentadors de les llars en exclusió social a la Comunitat Valenciana són, principalment, homes, però tenint present al mateix temps que el 37% són dones, i que tenen una mitjana de 48 anys, sensiblement inferior a la de la resta de la societat a la Comunitat Valenciana. Són de nacionalitat espanyola majoritàriament, tot i que s’hi observa també una sobrerepresentació de sustentadors de nacionalitat estrangera no comunitària o de la UE-12 ampliació. Generalment, presenten nivells d’estudis mitjans-baixos; hi destaca també el pes dels que sí que tenen estudis del tipus Batxiller, BUP, FP o estudis superiors que estan en situació d’exclusió social (el 19,3%). Com és lògic en el context de crisi d’ocupació, la majoria dels sustentadors exclosos estan en situació de desocupació (el 52%). I el 21% sí que treballava, sense que el fet de tenir una faena haja estat suficient per a millorar substancialment la seua situació social.\nAquest informe assenyala que l’absència d’ingressos per rendes de treball els caracteritza en el 38% dels casos, en què els membres només han percebut ingressos de protecció social; un 70% es caracteritzen perquè són llars pobres (un 28% de pobresa moderada i un 42% de severa). Hi ha una baixa intensitat laboral en els seus membres (el 57%). Hi sobreïxen les llars estrangeres comunitàries o originàries de països de la UE-12 ampliació (el 20,4% envers el 8,6% en total a la Comunitat Valenciana). Moltes d’aquestes llars se situen en barris degradats o marginals i en municipis de més de 100.000 habitants.\nD’altra banda, a partir dels informes es detecta que hi ha situacions, com ara la nacionalitat diferent de la UE-15, la desocupació de llarga durada i l’ètnia gitana, entre les quals el risc d’exclusió és notablement superior a la mitjana, ja que duplica la taxa d’exclusió social entre la població de la Comunitat Valenciana. Al mateix temps, les persones amb una ocupació irregular (63%), les llars monoparentals ampliades (57%), les llars dels barris degradats o marginals (60%) i les llars amb persones amb discapacitat i amb menors de 18 anys (55% respectivament) completen el perfil de famílies amb més risc d’exclusió social entre les llars de la Comunitat Valenciana.\nDesigualtat, pobresa: creixen o decreixen?\nLa pobresa, la vulnerabilitat i l’exclusió social és conseqüència del creixement gegantí de les desigualtats de renda, de riquesa, territorials i de poder. S’oblida que en les nostres societats sempre hi ha una distribució desigual del poder entre classes, entre grups socials, entre gèneres, generacions i territoris. Sovint, i cruelment, se’n fan lectures interessades que “culpabilitzen” les persones de la seua pobresa i de la situació d’exclusió social, “no en va fer prou, no ha sabut esforçar-s’hi, és que l’ajuden i no ho aprofita”. Aquesta distribució desigual es pot incrementar o descendir, es pot agreujar o disminuir significativament, és a dir, depén del conflicte social i del poder entre els sectors socials bàsics.\nLa conseqüència de tot això no és cap altra que, d’una banda, el creixement enorme de la riquesa en una minoria cada vegada amb més poder i influència política; de l’altra, el creixement generalitzat de la precarietat, la inseguretat social i la pobresa, tant absoluta com relativa. A això s’afig una economia que creix poc i malament, i amb un deute públic que ja supera el PIB. El procés és, almenys, curiós: es continuen abaixant els impostos per als rics, fet que agreuja la crisi fiscal de l’Estat que, d’una manera o d’una altra, l’obliga a emetre un deute públic que els rics acaben comprant, de manera que es deixa les arques de l’Estat sota el seu control. De fet, l’Informe mundial de la riquesa publicat per la consultora Capgemini per al 2015 revela que la millora del PIB va fer elevar l’any passat el nombre de milionaris espanyols a 195.000, fet que comporta un increment del 8,4% respecte del 2014. Es tracta de l’increment més alt registrat a Europa en el mateix període, per damunt del d’altres països comparables, com ara els Països Baixos (7,9%), França (5,9%) i Alemanya (5,6%). El nombre de les grans fortunes a Espanya continua creixent i arriba a un creixement del 50% des de l’any 2008, considerat com el de l’inici de la crisi a Espanya i en què hi havien 127.000 milionaris.\nIldefonso Marqués Perales, professor de la Universitat de Sevilla, demostra en els seus treballs d’investigació sobre la mobilitat social a Espanya que està parada des de la dècada dels 90, els extrems no atrauen i, de fet, els joves espanyols disposen hui en dia de menys possibilitats que els pares per a escalar socialment. L’autor conclou que les “profundes transformacions” sectorials i econòmiques a Espanya no han comportat una veritable “oportunitat” de classe. D’altra banda, la crisi ha provocat una certa involució, perquè moltes persones són expulsades del mercat de treball i d’altres s’hi incorporen en condicions molt adverses.\nEl 2014, l’Enquesta de Condicions de Vida presentava una taxa de persones en situació de risc de pobresa o d’exclusió social a la Comunitat Valenciana del 34,7% (més de 1.700.000), 14,2 punts per damunt de la que s’hi donava el 2007, mesurada d’acord amb la metodologia AROPE (Estratègia 2020).\nEn l’informe Recuperació? Enfocament agregat envers enfocament de la privació. Anàlisi i perspectives de la Comunitat Valenciana 2015 fet per l’Observatori d’Investigació sobre Pobresa i Exclusió a la Comunitat Valenciana, es compara la taxa de risc de pobresa de la C. Valenciana amb el conjunt de les comunitats autònomes. En aquest sentit, trobem que la taxa de risc de pobresa entre les diferents comunitats presenta una gran variació. Navarra comptabilitza la dada més reduïda i se situa en el 9.41%, mentre que en l’altre extrem hi ha la Regió de Múrcia, on de cada 100 persones 41 estan, segons aquesta mesura, en risc de pobresa. La C. Valenciana se situa lleugerament per damunt de la mitjana per a Espanya, en concret la taxa és del 22,7%, mentre que a l’Estat arriba al 21,96.\nEn aquest mateix informe s’analitza que la població valenciana, des de la crisi, disposa de menys ingressos i la població pobra és encara més pobra, és a dir, la pobresa ha augmentat i s’ha intensificat. La RUC (renda per unitat de consum) ens informa de la renda mitjana de què disposen les llars tenint-ne en compte la dimensió i la composició; en termes nominals ha passat de 18.899 euros a 14.023, això és, una disminució de l’11,8%. I en termes reals la renda ha passat de 16.618 euros a 13.516, de manera que es comptabilitza una reducció del 18,6%.\nEl mateix informe indica que, per al col·lectiu jove, és a dir, les persones entre 16 i 29 anys, la caiguda ha estat més abrupta; en el principi del període comptabilitzava 16.618 euros, un 4,5% més que la població en general, mentre que el 2013 havia abaixat fins als 14.023 euros i se situava un 3,6% per davall. Considerant la inflació, la RUC real ha passat dels 16.532 euros als 11.841, una reducció del 28% enfront de la disminució del 18,6% de la població general. Com que el 70% de les rendes de les llars provenen de les rendes laborals, l’impacte diferencial de la crisi sobre la renda dels joves es deu a la destrucció d’ocupació més alta que ha patit el col·lectiu i a les pitjors condicions salarials.\nPrecisament en el col·lectiu dels més grans de 65 anys la intensitat de reducció de renda ha estat més baixa; en termes reals han perdut un 12%, molt lluny del 28% dels joves. La crisi econòmica ha reduït de manera significativa la renda mitjana dels valencians i de les valencianes, encara que l’impacte ha estat molt diferent en funció del col·lectiu analitzat. De fet, la incidència de la pobresa en els joves ha passat de registrar uns valors semblants al de la població general el 2008 (entorn del 20%) a escalar fins a un preocupant 31,45%, que supera en gairebé 9 punts percentuals la incidència per al conjunt de la població. No sols pràcticament un de cada tres joves està en risc de pobresa, sinó que també, malgrat la rellevant caiguda del llindar de pobresa, els que són pobres ho són molt més encara, ja que la intensitat de la pobresa pràcticament es dobla i es passa del 6,62% a un agut 12,22%.\nSi aprofundim encara més un dels col·lectius especialment vulnerables, hi ha l’Informe sobre pobresa infantil i exclusió social a Espanya de l’organització Save the Children del 2014, en què es reflecteix que la pobresa infantil és del 30,5%, és a dir, 2.540.763 xiquets i xiquetes viuen en llars amb ingressos que se situen per davall del llindar de pobresa. Aquests menors viuen en cases amb una renda inferior al 60% de la renda mitjana. I un 15,7% en situació de pobresa severa (1.307.868), i mesurada en termes d’exclusió social a partir de l’AROPE, la xifra és del 35,8% en risc de pobresa o exclusió social (2.982.272). Aquestes dades comporten a la Comunitat Valenciana el 32,3% de pobresa relativa (289.816), el 12,8% de la pobresa severa (114.850) i el 40% (358.906) en risc de pobresa i exclusió social.\nPotser una de les qüestions més significatives és la reproducció social de la pobresa, com s’evidencia en l’informe La transmissió intergeneracional de la pobresa: factors, processos i propostes per a la intervenció de la fundació FOESSA de l’any 2016. Hi ha una forta associació entre les condicions de vida dels pares i els fills. En l’estudi s’identifiquen diversos factors de caràcter estructural que intervenen i actuen en aquesta transmissió de la pobresa, com són el nivell d’estudis, la situació laboral, l’ocupació i la renda.\nS’hi indica que, malgrat que al nostre país s’ha produït una mobilitat educativa ascendent generalitzada com a fruit de la universalització de l’educació, 8 de cada 10 persones amb pares que no es van traure la primària no han aconseguit completar els estudis secundaris.\nLa situació laboral i l’ocupació dels progenitors són factors que, a més d’estar relacionats amb el nivell educatiu que permet exercir unes tasques o unes altres, també estan lligats estretament a l’existència o no d’una font d’ingressos i a la quantitat corresponent. Aquest estatus laboral representa un factor ben clar de transmissió intergeneracional entre pares i fills.\nAixí mateix, s’ha constatat una correlació ben alta entre les dificultats econòmiques a les llars d’origen i el nivell de formació a què s’ha arribat. A mesura que els problemes financers decreixen, augmenta la proporció d’adults amb nivells educatius alts. De fet, els problemes econòmics suposen un fre per a assolir nivells educatius més alts: 4 de cada 10 adults (41%) que han viscut l’adolescència amb problemes econòmics molt freqüents, no han aconseguit acabar l’educació secundària. Aquesta situació només afecta el 8% dels que mai no han tingut dificultats.\nEn síntesi, la pobresa present genera pobresa futura. S’inverteix molt poc en família i infància. La part del PIB que Espanya destina a la infància i a la família és de l’1,3%, enfront del 2,2% de mitjana de la UE-27. La despesa en infància i família representa el 5,3% del total de despesa en protecció social, mentre que en la UE-27 la despesa en infància i família suposa el 7,5%.\nEls serveis socials valencians: sense capacitat ni mitjans\nEl nostre estat social i democràtic de dret es caracteritza per incorporar obligacions que requereixen prestacions positives en garantia dels drets socials, és a dir, en el cas concret que ens ocupa plans, programes i prestacions per a afavorir la inclusió social.\nNo obstant això, els serveis socials valencians, després de més de dues dècades abandonats, despersonalitzats, desordenats, constitueixen, com assenyalen Uceda-Maza i Martínez-Martínez en l’obra coordinada per Joan Romero i Andrés Boix (2015) Democracia desde abajo. Nueva agenda para el gobierno local, l’exemple evident d’inestabilitat i improvisació, i s’hi explica per l’escàs desenvolupament de la normativa planificadora i per l’escassa inversió en aquest desenvolupament, en què ha prevalgut un model assistencial que els gestors actuals hauran de transformar en totes les dimensions: conceptuals, normatives, metodològiques i de participació.\nAquests mateixos autors, en l’informe Recuperació? Enfocament agregat envers enfocament de la privació. Anàlisi i perspectives de la Comunitat Valenciana 2015, posen de manifest el desequilibri que hi ha en els pressupostos de serveis socials respecte d’altres àrees municipals; tan sols el 8% dels professionals van assenyalar que el pressupost era equilibrat. D’altra banda, el 36,6% dels professionals van marcar la poca efectivitat del sistema; si a això afegim la sensació de resposta parcial i de pegat, és a dir, fragmentària, escassa i puntual en les situacions presentades (p. ex. davant d’una carència d’ingressos sostinguda, la resposta habitual és una ajuda d’emergència puntual; davant d’un desnonament, l’ajuda per a pagar-ne un mes, etc.), el percentatge de percepció negativa augmenta fins al 78,6%.\nEls professionals van considerar que la càrrega assistencial ha estat molt superior en els últims anys (89,3%), mentre que els recursos han descendit significativament (67%) i la sensació de frustració dels actors del sistema ha crescut (72,3%).\nÉs un sistema que podria aportar molt en la inclusió social des de la garantia de rendes (renda mínima potent i protectora), des del procés metodològic d’inserció social (acompanyament social) i des d’una acció desenvolupada des de l’ètica i la dignitat amb les persones (superant la noció assistencial).\nAquests anys hem assistit a la generació de respostes a l’exclusió social des de mesures totalment assistencials, com els bancs d’aliments, els menjadors socials d’estiu, el repartiment de menjar, etc., i és molt qüestionable que aquestes mesures siguen útils, necessàries i que, fonamentalment, respecten la dignitat de les persones. Més aïna han estat un pegat del vell sistema de beneficència que va durar a Espanya fins a la instauració dels moderns serveis socials durant els anys 1980.\nEn aquest sentit, l’Associació de Directores i Gerents de Serveis Socials du a terme des de fa anys, amb gran precisió i repercussió, els informes de desenvolupament dels serveis socials, denominats Índex DEC, en què, per a l’any 2015, observem que el desenvolupament dels serveis socials valencians és irrellevant des dels drets reconeguts, l’esforç econòmic i la cobertura. De fet, una de les dades més significatives per a l’any 2014 són les grans diferències en inversió per habitant, des dels 611 € per habitant en serveis socials del País Basc, enfront dels 204 de la C. de Valenciana, és a dir, tres vegades més. Però fins i tot considerant només les comunitats de règim comú, Cantàbria, Extremadura i La Rioja van invertir entre 388 i 389 € per habitant el 2014, gairebé el doble que la C. Valenciana o Múrcia, amb 204 i 225 € per habitant, respectivament.\nUna de les mesures principals per a garantir un mínim d’ingressos a Espanya són les rendes mínimes que a la C. Valenciana adquireix la denominació de renda garantida de ciutadania. En l’informe de l’associació s’evidencia l’escassa rellevància d’aquesta renda a la C. Valenciana; de fet, només un 3,3% (40.283 perceptors i 1.209.368 habitants en risc de pobresa) de la població en risc de pobresa percep la renda, enfront d’un 62,6% del País Basc, o un 22,6% d’Astúries, o un 12,3% de Cantàbria. La quantitat mínima que s’hi abona és de 400 euros, renda que constitueix una de les més baixes de totes les comunitats autònomes. No sols el percentatge de població a què arriba és molt reduït, sinó també una quantitat insuficient perquè els receptors d’aquesta renda puguen fer una vida digna.\nAra és el moment que la Generalitat Valenciana aprove un pla valencià d’inclusió social, ambiciós, efectiu i amb enfocament globalitzador; liderat pel Consell en ple, amb la participació de totes les conselleries i diputacions, perquè la inclusió és responsabilitat de tots. Així mateix, a escala local cada municipi o agrupació, en funció de les dimensions, han d’aprovar el seu pla local d’inclusió social, amb un diagnòstic local i propostes d’acció arrelades al territori i pròximes a les persones. El teixit social representat per les entitats, que moltes voltes han estat els únics que molt meritòriament hi han estat presents, ha d’aportar-hi el seu profund coneixement del tema, la seua capacitat de reacció i comprometre’s en un treball en xarxa amb les administracions públiques.\nHem d’aspirar a una societat caracteritzada per ser inclusiva, en què es reconega que totes les persones tenen el mateix valor i han de participar de manera equitativa en els diferents àmbits: educatiu, econòmic, legal, polític i cultural. Assumir el valor de la diferència, el respecte a la diversitat i disposar de forts mecanismes per a assegurar la garantia dels drets humans, la dignitat i la ciutadania activa de totes les persones, fomentar el diàleg com a element clau per a fer les reformes que necessita l’ineficaç sistema de protecció social actual. Reformes que impliquen a tots i totes, i que demanen consensos difícils en una societat fragmentada i dualitzada.\nCom indiquen els professors Ximo Azagra i Ximo García-Roca en el seu magnífic assaig La sociedad inclusiva. Entre el realismo y la audacia, publicat el 2015, “la part econòmica és també política, i la social és també cultural, i la física és també psíquica, i l’educativa és també sanitària i la local és també global. En definitiva, els problemes socials són problemes espacials, encara que els factors de precarització i d’exclusió social són, en la majoria dels casos, extraterritorials”.\nEn conclusió, al nostre país hi ha un problema, i cada vegada més gran, de distribució de la riquesa, d’increment de la desigualtat social, d’apartar cada vegada més les persones a situacions de vulnerabilitat i d’exclusió social, a més d’un model de protecció social dèbil i ineficaç per a prevenir l’exclusió social i tremendament incapaç de donar suport en els processos d’inclusió social; però també hi ha una oportunitat, la carència d’estructura i de plans efectius permet crear instruments forts i vàlids que respecten la dignitat de les persones.\nFrancesc Uceda és professor del Departament de Treball Social i Serveis Socials i membre de l’Institut Interuniversitari de Desenvolupament Local a la Universitat de València\n S’ha considerat com el sustentador principal la persona que aporta la font principal d'ingressos a la llar, independentment que siga mitjançant la retribució de la seua faena o perquè és titular d'una prestació o un altre tipus de protecció social\n Defineix milionari com la persona amb un patrimoni superior a un milió de dòlars en actius invertibles, exceptuant la residència principal, peces de col·leccionista, béns fungibles i béns de consum durador.\n Es refereix a les dificultats que té una generació que ha viscut els primers anys en una llar en situació de pobresa per a generar un canvi ascendent en l'estatus socioeconòmic amb relació a la generació anterior.


Des dels peus de la Mare de Déu del Mont, a la província de Girona, Liderou produeix i distribueix ous de máxima frescor i qualitat els 365 dies de l'any.\nLa nostra experiència ens avala per a oferir-vos la gamma més completa d’ous de producció alternativa en l’entorn natural privilegiat de les comarques gironines.\nEl nostre centre de producció disposa de les tècniques més modernes i avançades per als controls de qualitat i l’envasat de l’ou.\nEl nostre servei és proper, de la granja al plat, recollint els ous diàriament que l’endemà ja arriben als establiments i fins a les cuines dels consumidors.\nOferim la gamma d’ous més complerta produïda a les comarques gironines. A més de les varietats clàssiques, de pagès i dels ous ecològics, oferim varietats especials gourmet i també d’ous de guatlla.\nLa varietat Liderou “pica a terra” és una gamma exclusiva i innovadora al territori. Les nostres gallines recuperen els seus espais naturals, volant lliurement i utilitzant ponedors per a posar els ous. Apostem pel benestar animal i estem convençuts que aquest es veu reflectit en el sabor i els valors gastronòmics de l’ou.\nPassió per l’avicultura\nLIDEROU col·labora per la innovació\nLIDEROU, S.L. és participant a la comunitat d’INNOÀPAT, una comunitat que pretén augmentar la inversió en R+D i Innovació de les empreses catalanes agroalimentàries com a mesura per millorar la seva competitivitat.\nLIDEROU, S.L. participa en el projecte de recerca, desenvolupament i implementació de nous productes per a la prevenció, noves estratègies vacunals i eines sanitàries per garantir el subministrament de proteïna animal de qualitat, augmentant la rendibilitat, la competitivitat i la seguretat alimentària.\nEn el projecte SMARTPROD dins del WP5 - Noves eines sanitàries, programes de gestió i millores a granja, amb els següents objectius:\nRecerca de la qualitat de l’ou segons l’estirp de la gallina.\nTraçabilitat des de l’origen fins al client final\nInnovació i millora del benestar de la gallina per a una millor qualitat en la producció\nIntroducció del túnel d’assecat per a un millor control i gestió dels residus amb un nou túnel d’assecat de gallinassa i el seu sistema de transport


Calendari laboral - DMV ASSESSORS, S.L.\nA l’hora d’elaborar el calendari laboral de 2021, és possible que el resultat de multiplicar vuit hores diàries per tots els dies laborables de 2021 sigui superior a la jornada anual fixada en el vostre conveni. En aquest cas, ajusteu l’horari de manera que a final d’any els vostres empleats acabin treballant les hores fixades en el conveni:\nPodeu reduir la durada de la jornada diària d’alguns dies. D’aquesta manera, encara que treballin tots els dies laborables, els vostres empleats acabaran duent a terme la jornada anual segons conveni. Per exemple, podeu fer que els divendres d’estiu només es treballi pel matí o podeu reduir uns minuts la jornada de cada dia.\nSi desitgeu que els vostres empleats treballin vuit hores cada dia , també podeu optar per concedir-los alguns dies com a festius. En cas contrari, durant l’any acabaran treballant més hores de les que els pertoca i l’excés seran hores extres.\nEn cas que opteu per aquesta segona mesura, reflectiu els dies en què no s’ha de treballar com a «ajust de calendari». No anoteu aquests dies com a vacances, així evitareu que es consolidin com a tals i es converteixin en un dret adquirit en el futur.\nEl nostre departament laboral us pot ajudar a elaborar el calendari laboral per al 2021


El president del PP català diu que Catalunya no viu una vaga sinó un "sabotatge"\nPublicat 18/10/2019 12:36:05 +02:00CET\nEl president del Partit Popular a Catalunya (PPC), Alejandro Fernández, ha assegurat aquest divendres que Catalunya no viu una jornada de vaga sinó un "sabotatge". A més a més, ha recalcat que s'hauria d'haver activat la llei de seguretat nacional perquè no s'haurien produït aquestes situacions.\n"El llenguatge és molt important. Això no és una vaga i aquí no s'està fent una reivindicació laboral i no té res a veure amb les legítimes aspiracions dels treballadors. De fet, els autèntics sindicats de treballadors no donen suport a aquesta vaga", ha manifestat en una entrevista a Antena 3 que ha recollit Europa Press.\nFernández ha subratllat que a Catalunya s'està vivint un "sabotatge" que està "liderat per un pseudosindicat que està dirigit per un terrorista assassí anomenat Carlos Sastre, que té de vocació generar un autèntic caos".\nPer això, ha insistit que el que s'està produint "no té res a veure amb una vaga" i ha afegit que durant la jornada es poden viure "escenes dantesques" perquè "no és una vaga dirigida a reivindicar drets laborals".\nEl president del PPC ha indicat que el Govern central en funcions que dirigeix Pedro Sánchez hauria d'haver activat la llei de seguretat nacional perquè no s'haurien produït aquestes situacions. A més a més, ha recalcat que "no es pot tallar l'autopista sense cap autorització i s'està permetent alegrement".


40 Aniversari dels Ajuntaments democràtics – La vilavella\n40 Aniversari dels Ajuntaments democràtics\nLa imatge del Patró Sant Sebastià de la Casa Consistorial ha presidit l’acte, el qual ha comptat amb la presència de quasi tots els Alcaldes i Regidors de les diferents Corporacions Municipals, així com els familiars dels dirigents difunts. També han assistit els Jutges de Pau que han acompanyat a les Corporacions en aquests anys.\nL’acte ha estat presentat i dirigit pel periodista i Director del Museu del Carmen d’Onda, Joan Llido, al que volem agraïr la seua participació.\nDesprés del lliurament d’un detall recordatori, l’Alcaldessa Carmen Navarro ha dirigit unes breus paraules a tots els presents.\nL’actual equip de Govern ha preparat un acte molt emotiu per a celebrar els 40 anys de Democràcia que ha finalitzat amb una foto de tots els governants.\nDonem les gràcies a tots els dirigents per la seua labor exercida al llarg d’aquestes legislatures democràtiques en benefici de tots els veïns i veïnes de La Vilavella.\nespa\t2019-10-14T11:03:01+00:00\t14/10/2019|


El Punt de Trobada publicita que tanca el 25 de novembre i la liquidació total - Poble Andorrà\nEl Punt de Trobada publicita que tanca el 25 de novembre i la liquidació total\nEl centre ha anunciat el tancament i tindrà cinc dies més (fins el 30 de novembre) per arranjar l'establiment abans de l'entrega als Mallol\nEl Punt de Trobada tanca portes definitivament el 25 de novembre, segons ha publicat l’establiment en els anuncis que està fent, especialment a Catalunya, per comunicar la liquidació total. La data en què s’ha d’entregar el complex als germans Mallol és el 30 de novembre i l’empresa s’ha donat cinc dies de marge per arranjar el local.\nEn els anuncis es convida els clients a aprofitar “la nostra liquidació total per tancament d’activitat amb preus increïbles” i es destaca que “tenim preus especials per a majoristes”. Conclou dient que “un cop més, abans del tancament total, t’esperem”.\nEls Cachafeiro han hagut de posar en els grans magatzems tota la mercaderia que hi havia emmagatzemada i el volum és tan important que és gairebé impossible que es pugui vendre tot en els quaranta dies que queden d’obertura. Aquest és el motiu pel qual s’opta per permetre, paral·lelament a la liquidació per als clients, compres massives amb descomptes per als majoristes.\nLa intenció era haver pogut estar fins al 28 de febrer i poder fer la temporada d’hivern. La batllia, però no va acceptar la petició dels Cachafeiro i va establir que el termini inicialment marcat, el 30 de novembre, s’havia de mantenir. Tampoc es va tancar un acord amb la família Mallol o Pyrénées per pactar una sortida consensuada, especialment per a la venda dels estocs.\n(vídeo) El PS recorda que "som l'únic país que supera els 1.000 casos per cent mil habitants"