El piano de Begonya tornarà a sonar este dissabte amb un concert d’Aedea Cambra\nLa pianista Natalia Bort i la soprano Marian Torres estrenaran el cicle ‘Recuperació del Patrimoni Musical’ este dissabte 14 de gener a les 19.30 h en el Teatre Begonya\nLa formació musical Aedea Cambra estrenarà esta temporada el piano de Begonya amb el concert Torna-m'ho a dir… a les 19.30 h en el Teatre Begonya del Port de Sagunt. El nou cicle ‘Recuperació del Patrimoni Musical’ començarà este dissabte amb un concert gratuït per part de la pianista Natalia Bort i la soprano Marian Torres.\nEste esdeveniment forma part d'una sèrie de concerts gratuïts per a posar en valor el piano de Begonya, patrimoni cultural de la ciutat. Tots ells estan organitzats per la delegació de Cultura en col·laboració amb l'Associació d'Antics Alumnes del Col·legi de Begonya. Amb el hashtag #PIANOBEGONYA pretenen fer una aposta per la recuperació del patrimoni musical.\nEl piano de Begoña és històric per al municipi, ja que data de 1878 i va pertànyer a la regente María Cristina. Posteriorment un navili va naufragar en les costes llevantines i el piano va ser rescatat i adquirit per la direcció d'Alts Forns. La ubicació triada per a este llavors va ser el col·legi Mª Inmaculada del Port de Sagunt i, anys després, se situaria en el col·legi La nostra Senyora de Begonya.\nEl regidor de Cultura, José Manuel Tarazona, destaca que esta iniciativa El regidor de Cultura, José Manuel Tarazona, destaca que esta iniciativa “la recolzem des de la delegació de Cultura per a donar a conèixer el nostre patrimoni musical i donar-li un ús a l'històric piano, al mateix temps que donem a conèixer l'obra de magnífics intèrprets, tant de la ciutat com de fora”. A més, Tarazona assegura que esta iniciativa “va a tenir continuïtat amb diversos concerts de molt bona qualitat en el Teatre de Begonya”. Per descomptat, donar les gràcies a l'Associació d'Antics Alumnes del Col·legi de Begonya per conservar aquest piano que, possiblement, siga el millor de la comarca. Almenys del municipi segur”.\nEl programa del concert, dividit en dues parts, comptarà amb peces com a Cançons Populars de F. Obradors (Del cabello más sutil, Chiquita la novia…) Poesies de T. Catasús d'E. Toldrà (Abril, Maig), Set Cançons Populars de M. Falla (Asturiana, Nana) o La teua pupil·la és blava de J. Turina. També interpretaran Toreador de F. Poulenc, de F. Poulenc, Les filles de Cadix de L. Delibes, Chanson andalouse de J. Massenet i Madrid de P. Viardot.\nAedea Cambra comença la seua marxa l'any 2014 amb la intenció d'acostar la música clàssica a un públic majoritari. En el seu primer projecte anomenat “Torna-m'ho a dir…” la música espanyola del segle XIX i XX és el nexe d'unió entre la cançó de concert i la chanson. Compositors com Massenet, Delibes o Viardot es van sentir atrets per la música racial d’Obradors, Falla o Turina i per la música més mediterrània de compositors com Toldrà.\nCançons populars (1941)………F. Obradors (1897-1945)\nSet cançons populars (1914) ……M. Falla (1876-1946)\n“La teua pupil·la és blava” (1933) …………………J. Turina (1882-1949)


Comerciants del passeig de Gràcia volen càmeres i agents de seguretat privada\nPublicat 11/7/2019 18:38:44CET\nAPG i Barcelona Oberta demanen mesures al nou Govern municipal i a Batlle\nL'associació Amics del Passeig de Gràcia (APG) ha demanat aquest dijous reobrir la comissaria dels Mossos d'Esquadra de la plaça Catalunya i reforçar la vigilància al passeig amb càmeres i agents privats de seguretat.\nJuntament amb Barcelona Oberta, ha donat la benvinguda al càrrec a qui serà tinent d'alcalde de Seguretat, Albert Batlle, i el president de l'APG, Lluís Sans, ha demanat que "els nous representants municipals no tornin a cometre els errors del passat".\nHa demanat "mesures urgents i efectives per recuperar el control de l'espai públic", i ha sostingut que l'augment de la delinqüència està perjudicant veïns i visitants i la imatge internacional de la ciutat, amb un impacte negatiu del qual la ciutat trigarà anys a recuperar-se, segons ell.\nTant l'APG com Barcelona Oberta --que agrupen comerciants, hotelers i restauradors-- han demanat un pla de xoc contra la delinqüència que contempli accions com l'enduriment de les penes per multireincidència en casos de furt.\nPer reduir aquests furts, l'APG planteja col·locar càmeres de vigilància al passeig, i demanen a l'Ajuntament i a la Conselleria d'Interior de la Generalitat autorització per contractar vigilants privats a la via pública, en coordinació amb els Mossos i la Guàrdia Urbana.\nEl president de Barcelona Oberta, Gabriel Jené, ha expressat la seva preocupació per l'"allau de robatoris amb força als comerços en zones cèntriques", davant dels quals ha demanat actuacions policials contundents.


Plataforma d'AMPA's Ripollet: 2016\nNo ens serveixen les excuses\nDes de la PAR (Plataforma Ampas Ripollet) volem expressar i mostrar el nostre malestar e indignació al llegir l’entrevista a la Sra. Carme Vigués (directora de Serveis Territorials de Sabadell).\nPer qualsevol mare o pare que portem anys implicats en la lluita per demanar el 4t Institut a Ripollet, les paraules d’aquesta senyora confirmen el que portem anys denunciant: no hi ha hagut cap previsió ni cap planificació seriosa durant aquests darrers anys. Ensenyament està deixant caure l’educació pública a Ripollet, la volen deixar al mínim exigible, sense importar-li que som un dels pobles amb una major dificultat socioeconòmica de la comarca. Ens sentim menyspreats i humiliats, es burla de nosaltres.\nEns menysprea quan diu que Can Mas ja no es pot ampliar i no ens explica llavors com s’ho farà aquest centre per assolir l’augment d’alumnes que se li en ve al damunt, quan actualment ja és un centre, tant a ESO com a batxillerat, totalment desbordat. O quan ens parla de les actuacions a fer, quan només han presentat uns plànols, sense un pla econòmic detallat ni una planificació temporal acurada. Per cert, a la directora se li oblida dir que les modificacions del Palau Ausit havien de ser realitzades fora del curs i s’han hagut de fer durant el curs, amb evidents problemes pels alumnes. Tampoc esmenta que gran part de les modificacions que han fet eren reivindicacions ja fetes en anys anteriors per la manca de manteniment als nostres vells centres.\nEns humilia quan diu que ara ja no tenim temps per construir un nou edifici, quan l’ajuntament va cedir els terrenys per la seva construcció el 2010, i les famílies portem des del 2012 demanant-lo al seu Departament i exigint una planificació acurada.\nEns humilia profundament, molt profundament, quan diu que mentre en aquests anys nosaltres fèiem la nostra revindicació del 4art institut per donar cabuda a la gran demanda de places públiques a secundària, ells donaven una nova línia concertada “perquè és una continuïtat dels seus propis alumnes, per donar la possibilitat a les famílies de seguir optant per la concertada”. Sra. Vigués… si aquestes famílies ja tenien plaça assegurada a un altre centre concertat-religiós!!. Si el augment i posterior demanda de places a Ripollet era a la pública no a la concertada!!! O potser vol dir que aquests fills si tenen dret a tenir continuïtat al seu mateix centre i no els nens dels centres públics?\nEs burla de nosaltres perquè no ens ofereixen cap solució que tracti als nostres fills i filles, no només a partir d’un criteri quantitatiu, sinó qualitatiu. De quina manera si no ho hem d’interpretar quan s’eliminen aules específiques (com de tecnologia, dibuix, música…) o espais comuns, per fer aules ordinàries?. Es això al que es refereix quan diu que “confonem qualitat amb espai”?. A més la Sra. Vigués traspassa la responsabilitat de la inoperància i incompetència del seu departament als mestres i directors, com si ells no tinguessin prou amb la pujada de ràtios, manca de substitucions i tot un munt de problemes que han hagut d’assolir per les retallades d’aquests anys i que dificulten la seva feina i l’organització i gestió dels centres.\nPerò es que la Sra. Vigués també menteix. Menteix al mateix titular quan diu “Està descartat fer un nou institut perquè quedaria buit en cinc anys”: com és possible que quedi buit al cap de cinc anys si ja tenim 9 promocions complertes a més de 7 línies addicionals (“bolets”) esperant passar als instituts?. Aquests nens existeixen, ja els tenim aquí, no són de cap estudi demogràfic!!\nPerò, que es pot esperar d’una persona que sembla que doni per bons els resultats educatius de Ripollet quan som el poble amb el percentatge més gran de repetidors durant l’ESO del Vallés Occidental? (només superats per Badia). Que es pot esperar si sembla que ja li està bé que l’escola d’adults estigui totalment desbordada, quan només ens supera en nombre d’alumnes poblacions com Sabadell o Terrassa?\nUna persona que no dóna resposta a que aquest any s’hagi duplicat el nombre de famílies que portaran als seus fills i filles a altres centres fora del poble. Sap perquè els porten fora Sra. Vigués? Perquè el Departament i la Generalitat no han fet la seva feina i no han donat resposta a les necessitats de Ripollet.\nDes de la PAR pensem que no ens hem de conformar amb les excuses i mentides que ens donen. Simplement volem una educació pública millor que l’actual i no pitjor com ens està proposant la Sr. Vigués i el seu departament. És per tot això que animem a les famílies de Ripollet a mostrar el nostre malestar i continuar demanant i exigint el millor pel futur del nostre poble.\nPlataforma d’AMPA de Ripollet\nPublicat per plataformaampasripollet a 17:57 Cap comentari:\nStop a la massificació als instituts\nDes de la Plataforma d’AMPA’s públiques de Ripollet, encetem aquest mes de febrer, una ronda de xerrades per les diferents escoles públiques de Ripollet.\nL’ objectiu d’aquestes xerrades és donar a conèixer la greu situació de la secundària al nostre municipi i com les famílies tenim molt a dir i a fer per defensar l’educació pública del poble.\nDes de la Plataforma estem convençuts que aquesta defensa precisa del suport de tota la comunitat educativa (alumnes, pares i mares, professors i professores, administració...). Va ser amb aquest suport i un esperit lluitador, que al nostre poble es va aconseguir la creació de l’ institut Can Mas.\nAra, volem encarar amb coratge i mobilitzar-nos per allò que creiem just, bàsic i necessari al nostre municipi. Ripollet necessita una secundària de qualitat, sense massificacions. No volem que amunteguin els nostres joves en centres desbordats on els nostres mestres i directors hagin de fer la seva feina en unes condicions deplorables. Volem que aquests joves estiguin en unes condicions dignes, motivats per l’ aprenentatge, on se’ls ensenyi a pensar i a créixer.\nEs per tot això, que si ens mobilitzem i unim les nostres veus, tindrem més opcions per pactar amb els departaments educatius.\nLes xerrades seran obertes a tothom. Us hi esperem!!\nPLATAFORMA AMPAS RIPOLLET – Febrer 2016\nPublicat per plataformaampasripollet a 14:04 Cap comentari:


Les cinc novetats de Google que no coneixies - Diari de Girona\nLa plataforma ofereix trucs i dreceres que ajuden a gaudir dels seus serveis amb més comoditat\nrc / agències 25.01.2020 | 22:05\nDescobreix les últimes novetats de Google | Shutterstock\nDescobreix les últimes novetats de Google\nGoogle és el cercador més utilitzat del planeta, milions d'usuaris es descarreguen cada dia les seves aplicacions i cada vegada són més els que s'han comprat el seu telèfon intel·ligent. No obstant això, la seva contínua labor de millores i actualitzacions fan que molts no coneguin alguns trucs i dreceres que permeten utilitzar els serveis de Google amb més comoditat. A continuació, et presentem algunes de les últimes novetats de Google que potser no havies descobert:\nIcones de pàgina per a identificar millor els resultats\nGoogle ha començat a introduir una actualització de disseny en el seu cercador homònim on a partir d'ara mostra icones de petita grandària damunt dels resultats de les pàgines web per reconèixer la procedència de les pàgines, així com una marca en negreta per identificar els anuncis.\nLast year, our search results on mobile gained a new look. That's now rolling out to desktop results this week, presenting site domain names and brand icons prominently, along with a bolded "Ad" label for ads. Here's a mockup: pic.twitter.com/aM9UAbSKtv\nAquesta funció es troba present tant en la versió de web del cercador de Google com en la seva aplicació per a dispositius mòbils Android i ha estat confirmada pel responsable de seguretat de cerques de Google, Danny Sullivan, que assegura que "ajuda als qui busquen a entendre millor d'on prové la informació, filtrar resultats més ràpidament i dedicir què explorar".\nUtilitzar els iPhone i iPad com a claus de seguretat física\nEl cercador més gran d'internet ha instaurat una nova funció en els mecanismes d'autenticació dels seus comptes que permet que els seus usuaris utilitzin dispositius mòbils d'Apple com els telèfons iPhone i les tauletes iPad com a claus de seguretat física per a accedir als seus comptes.\nAquesta funció, que ja estava disponible en mòbils Android des de juny de l'any passat, fa ús de l'autenticació en dos passos, i funciona a través de l'aplicació Smart Lock per a iOS.\nA través de la identificació de doble factor, els usuaris poden accedir als seus comptes de Google utilitzant els mecanismes d'identificació dels dispositius mòbils amb sistema iOS a través de l'Enclavament de Seguretat desenvolupat per Apple, que Google defineix com una "clau de seguretat integrada".\nLabs, que permet que els usuaris provin funcions experimentals\nGoogle ha començat a provar una nova secció anomenada 'Labs' en la qual l'usuari pot provar funcions i aplicacions experimentals.\nGoogle Labs, la web en la qual la companyia mostrava els prototips d'aquells productes que estaven en desenvolupament perquè els usuaris poguessin provar-los, es va tancar definitivament al juliol de 2011.\nNo obstant això, 9to5Google va informar a principis de 2019 sobre la possible "resurrecció" d'aquesta secció que apareixia en la beta de la versió 9.21 de Google.\nServeis de gestió de llistes i notes de l'Assistent\nEl gegant estatunidenc facilita l'organització de les tasques per fer amb la integració de serveis com Google Keep, Any.do, AnyList o Bring! en el seu Assistent, la qual cosa permetrà crear i gestionar llistes mitjançant comandaments de veu.L'usuari pot connectar l'Assistent amb el servei de llistes i notes que prefereixi, des de l'apartat de 'Serveis' en la Configuració, on trobarà l'opció 'Notes i Llistes'.Poden emprar-se en qualsevol dispositiu amb suport de l'Assistent, tant 'telèfons intel·ligents' com altaveus o pantalles intel·ligents, i suporta la interacció amb comandaments de veu.\nMode de astrofotografía en els Píxel\nLa manera de astofotografía en els Píxel permet fotografiar les estrelles en el cel nocturn amb nitidesa.\nEn aquesta mena de fotografies és important que entri la major llum possible perquè la imatge no tingui soroll i per això s'augmenta el temps d'exposició, és a dir, el temps per a capturar la llum. No obstant això, si l'exposició és molt llarga, el moviment en l'escena fotografiada o la inestabilitat de la càmera pot fer que la fotografia surti borrosa.\nPer a evitar això, el mode astrofotografía en els Píxel divideix l'exposició en una seqüència de diversos fotogrames amb menys temps d'exposició i, com a conseqüència, menys moviment en l'escena fotografiada.Els fotogrames poden estar borrosos de manera individual, però en unir-los la imatge es veu "molt més clara", explica Google.\nLlista de reproducció de notícies feta a mida\nAquesta nova eina denominada 'Your News Update' permet a l'usuari escoltar una 'playlist' de notícies creada específicament per a ell en el moment, basant-se en els seus interessos, lloc en què es troba, historial i tot tipus d'informació emmagatzemada sobre ell en el seu compte.\nPer a activar aquesta nova funció l'usuari ha d'acudir al seu perfil en el seu compte dins d'ajustos, a la pestanya 'Tu', a Notícies i prémer sobre 'Your News Update'. Una vegada ho faci, només haurà de dir a l'Assistent a través del seu dispositiu mòbil o altaveu intel·ligent 'Hola Google, reprodueix-me les notícies', i Google començarà a reproduir aquesta 'playlist' de notícies curtes.


La Falla Carraixet presenta aquest dissabte a la seua comissió per a 2020 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nLa Falla Carraixet presenta aquest dissabte a la seua comissió per a 2020\nLa Falla Carraixet presenta aquest…\nLes presentacions dels màxims representants de les cinc comissions falleres de Bétera continuen. La penúltima comissió en presentar-se serà la Falla Carraixet aquest dissabte, 1 de febrer. A un dia d’un dels moments més esperats per a aquesta comissió formada per 48 fallers infantils i 112 adults, betera.com parla amb els Presidents i Falleres Majors d’aquesta falla per conéixer-los de més a prop i saber tots els detalls per a demà.\nValeriano Moreno i López, President del Carraixet\nValeriano Moreno i López fa 28 anys que és faller de la Falla Carraixet, formant part d’aquesta comissió des del primer any que va fundar-se.\nEl mes d’abril de 2018 es va estrenar com a President de la comissió. Ell era el Vicepresident amb l’anterior President, José María Ros i Ros, i al deixar-se aquest la presidència tots els directius van optar per continuar preparant la festa i fer un pas endavant. Va ser així com Valeriano va decidir presentar la seua candidatura com a President. Cal recordar que, en la Falla Carraixet hi ha eleccions a President cada dos anys i sempre s’obri el termini per a possibles candidats.\nSegons ens conta el mateix Valeriano, l’experiència en aquest segon any està sent molt positiva “perquè ja la gaudeixes més que el primer any, més controlat tot i amb l’equip de directius la veritat que està sent una experiència molt positiva”.\nEn aquest sentit, li vol donar les gràcies a la seua comissió per confiar en ell i a tota la seua directiva, donat que al final són tots una gran família. Com no, també té unes boniques i emotives per a la seua dona i les seues filles per estar donant-li gran suport en tot, des de les reunions, els actes i fins a encarregar-se que sempre ho tinga tot a punt per a qualsevol acte.\nEls preparatius per a la presentació de demà estan tots controlats i els nervis comencen a sorgir, “però això és una cosa que sempre es té”, segons ens comunica el President d’aquesta falla.\nVale, com el coneixen afectuosament els seus amics i família, ens parla també dels altres màxims representants de la Falla Carraixet per a 2020. “Álvaro és un crack de xiquet, extravertit, inquiet. Segur que no ens avorrirem amb ell”, indica.\nD’altra banda, “Érika és un amor. És com de la meua sang, ja que l’he vist créixer. És seria, amable i molt divertida”, comenta.\nAixí mateix, menciona que “Julia és un encant. També és especial. L’he vist nàixer i créixer en aquesta comissió. És un terratrémol, inquieta, alegre, però responsable”.\nFinalment, Valeriano sols desitja que totes les falleres i faller gaudisquen al màxim de cada acte i moment “perquè el temps passa volant i és molt bonic viure totes les experiències junts”. Per concloure, ens transmet aquestes paraules “Que visquen les falles, que visca Bétera i, per descomptat, la Falla Carraixet“.\nJulia Garrido i Montagut, Fallera Major del Carraixet\nJulia Garrido i Montagut és fallera de la Falla Carraixet de naixement. Per tant, fa 23 anys que forma part d’aquesta família.\nAquesta jove va ser Fallera Major Infantil d’aquesta comissió dos anys consecutius, en 2008 i 2009. En aquest sentit, ens confessa que recorda amb molta estima aquells dos anys perquè els va viure amb molta il·lusió.\nQuant a diferències de ser Fallera Major Infantil i Major ens declara que, “com anècdota us contaria que no trobe massa. Dins d’una comissió que m’ha vist créixer, que pràcticament m’ha criat, no puc sentir-me major. Per a mi és com si fora encara aquella xiqueta a qui tots cuidaven i em costa veurem com a la màxima representant de la comissió.\nD’altra banda, no dubta ni un segon en dir-nos que formava part dels seus somnis representar a la seua falla com a Fallera Major. “Cert és que no esperava que fora tan prompte, però vaig fer una promesa a la meua xiqueta, a Érika, i quan em va dir que anava a ser fallera major infantil per a l’any 2020 no vaig poder negar-me. Havíem de ser falleres majors juntes”, puntualitza.\nCal recordar que, a diferència de la resta, Júlia hi ha sigut primer Fallera Major de tota Bétera que de la seua comissió. “Sí, vaig ser Fallera Major del poble en l’any 2017. Encara és molt prompte per a trobar diferències, ja que no ha començat el meu regnat, No obstant això, estic segura que serà diferent i especial”, comenta.\n“Ser Fallera Major del poble és el més gran que li pot passar a una fallera. El que viu una Fallera Major del poble, no tota fallera té el privilegi de poder viure-ho. Però ser Fallera Major de la teua falla, eixa falla que com et deia bans t’ha vist créixer, no té preu. La il·lusió tal vegada siga més gran perquè estàs rodejada dels teus”, afegeix.\nAixí mateix, Júlia ens explica de manera molt sincera que no ha sigut fàcil afrontar aquest càrrec enguany. “Fa a penes un mes que va faltar el meu iaio i, tant jo com la meua família, no hem pogut prestar-li l’atenció suficient al càrrec, als preparatius i tot el que aquest citat càrrec comporta”, declara.\n“Crec que la paraula que millor et contestaria a la pregunta de com em sent és: ORGULLOSA. No pel simple fet de representar a la meua falla, sinó simplement per formar part d’aquesta”, prossegueix en un altre ordre de coses.\nQuant als nervis que té a hores d’ara, menciona que “els nervis de cara a la presentació estan controlats. Una vegada arribe el dia no sé què passarà, però si alguna cosa he aprés de les experiències com a fallera major del poble és que els nervis sols fan que et perdes moltes de les coses que passen al teu voltant en dies com aquests. Per tant hem d’intentar controlar-los”, matissa.\nDels altres tres representants, confessa que sols pot dir coses bones d’ells. “Valeriano és una d’aquestes tantes persones que m’ha vist créixer a la falla. Amb ell és quan em sent una xiqueta i sé que ell em veu així, encara que ja no siga aquella xiqueta a qui tots agafaven al braç” detalla.\n“Álvaro em farà volar algun dia. És un xiquet que necessites tindre prop i que resulta impossible no voler. Té un punt xulet i una miqueta de mal geni, però no et trobaràs a persona més noble en el camí que aquest xiquet”, explica amb molta estima.\n“I d’Érika, que et puc dir d’Érika… Amb Érika passa al revés. Jo he sigut la que l’ha vist créixer en aquesta falla. L’estime com si fora la meua germaneta menuda. Erika és vergonyosa al principi, però quan se solta tal vegada siga capaç de fer-me volar més que Álvaro. Afectuosa com ningú, no hi ha dia que jo entre a la falla i el primer que em trobe és una abraçada d’Érika i espere que per molts anys que passen i molt major que es faça això no canvie mai”, indica.\nAra, Júlia també desitja que tota la comissió gaudisca amb ella d’aquest regnat.\nÁlvaro Amposta i Pons ,President Infantil del Carraixet\nÁlvaro Amposta i Pons té 13 anys i fa 7 anys que és faller de la Falla Carraixet. Aquest jove tenia molta il·lusió de ser el representant de les falleretes i fallerets de la seua comissió, però va ser una sorpresa perquè no sabia si l’havien presentat com possible candidat. “Estic molt feliç de poder representar a totes les xiquetes i xiquets de la meua falla. Espere estar a l’altura”, indica Álvaro.\nPer a ell, els seus pares són un gran suport i se sent afortunat. “Vull donar-los les gràcies per tots els esforços i tot el que fan per mi. Sobretot, agrair-los la il·lusió i alegria que em provoquen cada dia”, confessa.\nPer a ell també suposa bastant responsabilitat el fet de ser President Infantil, ja que totes les setmanes hi ha algun acte. “A més, cal dir que em costa estar quietet“, indica de manera molt simpàtica.\nAixí, declara que afronta aquesta etapa amb molta il·lusió i amb expectatives molt bones per com anirà tot. També comenta que té uns pocs nervis de cara a la presentació, ja que està un poc ansiós. I és que Álvaro està molt content de compartir el seu càrrec amb Erika, Júlia i Valeriano. “Estic molt a gust amb ells. Em ric i divertisc molt amb els tres, sobretot amb la meua companya Érika. La relació amb tots és molt bona”, comenta.\nD’altra banda, espera que tota la comissió disfrute al màxim de les pròximes Falles 2020 al costat d’ell. A més, recomana a tots els fallers que, si tenen l’oportunitat de viure el somni de representar a la comissió que no la deixen passar. “És un any inoblidable”, afegeix.\nPer finalitzar, Àlvaro remarca que està molt agraït a la Falla Carraixet per confiar amb ell per a aquest càrrec i espera poder representar-los com mereixen. “Mai oblidaré aquest any faller”, destaca.\nÉrika Poveda i Domínguez, Fallera Major Infantil del Carraixet\nÉrika Poveda i Domínguez té ara 10 anys, va nàixer l’any 2009 i fa onze anys que pertany a la comissió del Carraixet. “Abans de nàixer ja era fallera. El meu avi va ser uns dels fundadors de la falla i tota la meua família pertany a la comissió”, ens explica.\nSer Fallera Major Infantil de la seua falla era part dels seus somnis. “He vist a moltes amigues gaudir i aquest any vaig decidir fer realitat el meu somni. Els ho vaig demanar als meus pares i ells no ho dubtaren. Tenen molta il·lusió que siga Fallera Major Infantil de la nostra falla”, declara Érika amb molta simpatia.\nAquesta xiqueta és conscient de la gran responsabilitat i el temps que ocupa aquest càrrec, però confessa estar molt alegre de fer aquest càrrec. “Als meus familiars els diria que moltes gràcies per ajudar-me en tot. Us vull molt”, matissa. I és que Érika no pot negar estar molt contenta i orgullosa de representar a la seua comissió,\nD’altra banda, també explica que està molt emocionada i nerviosa de cara a la presentació d’aquest dissabte i les pròximes falles.\nLes boniques paraules per als seus companys de somni tampoc li falten. “Álvaro, el meu President Infantil, és molt divertit. Segur que amb ell no m’avorriré. Julia, Fallera Major, es pot confiar amb ella, ja que ha complit la seua promesa de ser Fallera Major amb mi. Des de xicoteta Julia sempre a estat al meu costat, la vull molt. I Valeriano, el President, el considere com de la família. Per a mi és el meu oncle. Vale, em dona bons consells, l’estime molt i sé que amb ell m’ho passaré genial”, detalla amb molta estima Érika.\n“Espere ser una bona representant. Tindran a la seua Fallera Major Infantil per a tot el que vulguen. Que gaudisquen de les Falles 2020 i espere que siguen unes falles inoblidables per a totes i tots” remarca aquesta xiqueta amb alegria.\n“A més, vull afegir que desitge que el poble de Bétera gaudisca de les falles 2020. Les portes del meu casal estaran obertes per a tothom. Visca Bétera, visca les falles i visca la Falla Carraixet“, puntualitza.


Grau mitjà. Estudiar a Catalunya. Generalitat de Catalunya\nformatius específics Estudis estrangers Tots els estudis Inici > Estudis > Ensenyaments esportius > Cicles > Grau mitjà Grau mitjà Atletisme Basquetbol Busseig esportiu Esgrima Espeleologia Esports d...\nGrau mitjà de Producció agroecològica. Producció agroalimentària ecològica (PAE). Generalitat de Catalunya\nEstadístiques i Observatori PAE Setmana Bio Producció agroalimentària ecològica > Formació > Cicles formatius > Grau mitjà de Producció agroecològica Grau mitjà de Producció agroecològica Descripció Aquests...\nGrau mitjà. Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació\nrelacionats Tràmits: Preinscripció als cicles de grau mitjà de formació professional. Obre en una nova finestra. Cicles formatius de grau superior Cursos de formació...\nGrau mitjà d'Emergències i Protecció Civil. Institut de Seguretat Pública de\ndel Departament d'Educació de la Generalitat, imparteix el cicle formatiu de grau mitjà (CFGM) d'Emergències i Protecció Civil. Amb aquests estudis es...\nformatius específics Estudis estrangers Tots els estudis Inici > Estudis > Formació professional > Cicles > Grau mitjà Grau mitjà Activitats físiques i esportives Administració i gestió Agrària...\nCicles de grau mitjà. Estudiar a Catalunya. Generalitat de Catalunya\nTots els estudis Inici > Estudis > Arts plàstiques i disseny > Cicles > Cicles de grau mitjà Cicles de grau mitjà Art floral Arts aplicades a la...\nSaltar al contingut principal El Departament d'Educació convoca la prova d'accés a cicles formatius de grau mitjà per a les persones que...\nEnsenyaments esportius. Grau mitjà (prova general). Departament d'Educació\nSaltar al contingut principal El Departament d'Educació convoca la prova d’accés de caràcter general als cicles de grau mitjà d'ensenyaments esportius...\nConservatoris de grau mitjà/professional de música. Departament d'Educació\nSaltar al contingut principal Curs 2007-2008 Centres, professors i alumnes [47,89 kB ] Centres, professors i alumnes [26,5 kB ] Centres, professors i...


Alternativa Ecologista d'Artesa de Lleida: Esterilitzar o no esterilitzar, aquesta és la qüestió.\nEsterilitzar o no esterilitzar, aquesta és la qüestió.\nSegons la Fundació Affinity, el primer motiu de l'abandonament d'animals és l'embaràs no desitjat. Quan algú em pregunta si esterilitzar o no la seva mascota la meva resposta és clara: si l'estimes ho faràs. A més a més, a la persona que es planteja fer criar el seu gos/ssa els demano que abans de fer-ho visitin la gossera més pròxima i es plantegin si fa falta portar més animals al món quan milers d'animals, tant de raça com creuats, estan tancats en una gàbia on viuran la resta de la seva vida o seran sacrificats.\nLes primeres fotos són de la Tina, una bóxer que vam trobar ara fa un any abandonada amb 8 cadells. La pobra va arribar esquelètica tot i que a poc a poc es va anar recuperant. La Tina potser va ser abandonada pels seus amos quan aquests van veure que estava embarassada, no hagués estat més fàcil esterilitzar-la des del primer moment?\nAlgunes raons per les quals la esterilització és la millor opció:\n1. En un món ideal cada cadell tindria una bona casa i un bon amo que ho cuidés bé durant tota la seva vida. Però això no existeix. Milers de gossos són abandonats cada any i la majoria d'aquests gossos i cadells acaben morint-se per diverses raons. El nombre de cases responsables que volen adoptar un gos o un gat són molt poques comparat amb el nombre d'animals que necessiten, una casa a on anar, per això si deixes criar a la teva gossa estàs incrementant un poc més aquesta gran desproporció que ja existeix ara.\n2. Per moltes precaucions que prenguis, si la teva gossa està en zel intentarà escapar-se obeint als seus instints i els mascles intentaran accedir a la teva gossa per a muntar-la. Si la teva gossa queda embarassada, tu seràs el responsable de cuidar-la, mantenir-la, dur-la al veterinari si té problemes, implicant amb el cost que això comporta. Quan tingui els cadells, tu seràs el responsable de trobar-los bones cases, amb amos responsables que els cuidin bé durant tota la vida. AIXÒ NO ÉS FÀCIL!.\n3. Una gossa té el zel aproximadament dues vegades a l'any. El zel dura 4 setmanes, durant les quals la haurà de mantenir fora de l'abast dels mascles. Una gata entrarà en zel diverses vegades durant la primavera induïda per la presència de mascles sense castrar i durant el temps que estigui en zel maullarà sovint i estarà molt nerviosa i intentarà escapar-se per anar a buscar als mascles.\n4. Una gossa/gata esterilitzada:\nNo sofrirà els efectes frustrants i estressants d'estar en zel.\nTindrà menys possibilitat de sofrir càncer de mama.\nMai sofrirà una infecció de matriu, tan comuna en gosses majors.\nNo experimentarà embarassos psicològics.\nEls embarassos psicològics són deguts a una malaltia hormonal de l'animal i, contràriament al que es creia en el passat, el seu tractament és la esterilització com més aviat millor de l'animal, si no la femella desenvoluparà tumors mamàris i/o infeccions de matriu.\n5. Un gos/gat castrat:\nMai es barallarà amb uns altres a causa de la presència en la zona d'una gossa/gata en zel. Per tant no serà necessari anar al veterinari per a tractar-li infeccions transmeses pels altres animals.\nMai s'escaparà a la recerca de gosses/gates en zel i per tant mai seran atropellats per automòbils o es perdran.\nTindrà menys possibilitat de sofrir problemes de pròstata quan sigui major.\nSerà més sociable i tranquil, perdent aquesta ànsia de trencar la porta per a escapar-se o de barallar-se amb uns altres de la seva mateixa espècie del sexe oposat.\n6. Un gos/gat o gossa/gata esterilitzada mai agafarà sobrepes si no es sobrealimenta i se li dóna l'exercici que necessita.\n7. La esterilització d'un gos/a o gat/a és una operació de rutina. Es realitza sota els efectes de l'anestèsia, per això no és una operació dolorosa. El post-operatori és curt i senzill.\n8. El fet d'esterilitzar no canviarà la personalitat de l'animal. Un gat seguirà caçant ratolins tan bé com abans, ja que caçar és un comportament totalment distint del comportament sexual. Un gos serà tan actiu com era abans, ja que la personalitat d'un gos no està relacionada amb el nivell de les seves hormones.\n9. Molta gent pensa que una gossa o gata ha de criar al menys un cop per ser un animal sà. La ciencia ha demostrat que això no es cert ni en humàns ni en animals sinò tot el contrari, els animals que han viscut durant més temps han estat els que mai han parit cap camada de cadells o gatets.\nArticle de Neus Izquierdo Figarola, revista Bú Bup nº 27 (març-abril 2002 pàg. 40)\nUn altre exemple de la conseqüència de no esterilitzar és el Tigre. Aquest va ser recollit per l'Ajuntament de Montoliu quan només era un bebé. Va ser criat per unes voluntàries amb biberó i quan ja va poder menjar sol va entrar al refugi. El ser germanet Blacki aviat va trobar una família meravellosa però ell va anar creixent sense trobar algú que el volgués adoptar. Ara el Tigre ja és gran i per ell el refugi s'ha convertit en la seva llar ja que és el millor que fins ara ha conegut, tot i que no perdem l'esperança de trobar-li una llar. Per evitar que hi hagi més Tigres pel món, bebés abandonats que creixen en una protectora, el Tigre ja està esterilitzat.\nPublicado por Alternativa Ecologista d'Artesa de Lleida en 12:32\nEtiquetas: Escrits sobre el món dels peluts, Sabies què...?\nLes darreres adopcions\nEsterilitzar o no esterilitzar, aquesta és la qües...\nQuè es pot fer per evitar la pèrdua d'un animal?\nSOS pel Pinto\nNotícies de la YUCA


Els jugadors del Barça feliciten Ansu Fati pel seu doblet contra el Vila real | Europa Press\nEl Barça de Ronald Koeman no podria haver començat amb millors sensacions (4-0). Només 44 dies després del desastre de Lisboa, el conjunt blaugrana ha debutat a la Lliga Santander 2020/21 amb energies renovades, una posada en escena d’allò més convincent i, sobretot, moltes ganes de deixar enrere i rebel·lar-se contra el seu passat recent. Els culers han destrossat el Vila-real al Camp Nou per donar el tret de sortida a la seva participació en la competició domèstica i deixar ben clar a la seva afició que no es volen permetre una temporada de transició. És massa d’hora i és molt important no crear falses expectatives. Cal vèncer i convèncer setmana rere setmana. Però, com a mínim, la primera prova de foc del curs s’ha superat amb nota.\nDe noi a hereu\nAnsu Fati ha estat el principal beneït culpable d’encarregar una dosi d’il·lusió per al barcelonisme. El jove extrem de 17 anys, que aquesta nit ha estrenat dorsal del primer equip, ha completat una primera meitat espectacular: ha fet dos gols, el primer després d’una gran assistència de Jordi Alba i el segon culminant una conducció llarga i potent de Philippe Coutinho, i ha forçat un penal que s’ha encarregat de transformar Leo Messi. Més enllà del seu rendiment a l’àrea del Vila-real, la perla de la Masia ha exhibit personalitat i desimboltura i ha assumit sense cap mena de problema el pas endavant que se li demana a tots els futbolistes joves que pretenen assolir un lloc en l’onze titular del Barça. Si res no canvia, Ansu Fati serà una peça important del projecte de Koeman. És un escollit. Ja no vol ser el noi. Vol ser l’hereu.\nCol·lectivament, la versió blaugrana ha estat certament prometedora. El 4-2-3-1 ha funcionat a la perfecció, la pressió després de pèrdua ha estat ferotge i el ritme de joc ha estat molt elevat. Els jugadors han tingut paciència quan no han trobat espais en l’atac posicional i han sabut aprofitar els espais que o bé han generat a través de la circulació de la pilota o bé s’han trobat en alguna transició ofensiva. La poca aportació de Griezmann, que ha tornat a tenir moltes dificultats per entrar en joc, ha estat un dels únics aspectes negatius dels primers 45 minuts. D’altra banda, Jordi Alba, molt participatiu, ha ofert una versió tan sorprenent com interessant, mentre que Neto ha estat poc exigit sota pals i no ha comès cap error en la sortida de pilota. Coutinho, De Jong i Lenglet no han estat perfectes, però sí que han millorat el rendiment que havien ofert fins ara. El Barça només ha inclòs quatre canvis respecte a l’alineació que va sucumbir contra el Bayern, però la imatge ha canviat radicalment. Ara cal, és clar, donar-li continuïtat.\nMessi recupera el somriure\nEl Vila-real, que ha arribat al Camp Nou amb l’objectiu d’aprofitar la incertesa culer per endur-se algun punt cap a casa, no ha sabut contrarestar la bona posada en escena del seu rival. Unai Emery ha tornat a engreixar la seva mala ratxa a l’estadi del Barça: ha perdut els catorze partits que hi ha disputat. L’equip castellonenc s’ha vist atropellat i la seva pólvora ofensiva –amb futbolistes com Gerard Moreno, Paco Alcácer, Dani Parejo, Pervis Estupiñán, Samuel Chukwueze…– ha estat mullada. El doblet inicial d’Ansu Fati ha destarotat tots els plans del conjunt valencià i, per acabar-ho d’adobar, després ha aparegut Leo Messi, el millor jugador del món, per dictar sentència. L’argentí, que ha viscut un estiu d’allò més complicat entre el 2-8, l’intent d’adeu frustrat i el traspàs del seu fidel amic Luis Suárez a l’Atlètic de Madrid, ha sentenciat el matx abans del descans. No ha perdonat el penal que ha provocat Fati i, uns minuts després, ha fet la centrada que ha forçat el gol en pròpia de Pau Torres. No ha estat tan inspirat com sempre, però ha recuperat el somriure. I això, com no podria ser d’una altra forma, sempre és una molt bona notícia.\nA la represa, el ritme del duel ha baixat. El Barça ha continuat defensant molt bé, però ha atacat amb menys insistència. La feina ja estava feta i l’equip ha afluixat en verticalitat, però no en concentració ni actitud. El Vila-real no ha pogut retallar distàncies i Koeman s’ha permès el luxe de donar minuts a jugadors joves com Pedri o Trincao i de fer debutar Pjanic. Dembélé també ha sortit des de la banqueta, encara que no s’ha fet notar massa sobre la gespa. En general, l’aportació de tots els suplents ha estat més aviat circumstancial, encara que s’han pogut veure diversos detalls interessants, sobretot dels dos primers. Leo Messi, persistent, ha obligat Sergio Asenjo a fer un parell de bones aturades per evitar una golejada més voluminosa. Amb tot, el nou Barça s’ha estrenat amb molt bones sensacions i ha iniciat la Lliga amb un triomf il·lusionant que li ha permès començar a deixar enrere la desastrosa temporada passada.


S’amplien els dies i els restaurants participants a les X Jornades Gastronòmiques del Pop\nLa Diada del Pop, que es celebrarà el 4 de juny, canvia l’emplaçament al Bosquet del Llastres i oferirà fins a 5.250 degustacions\nEl 10è aniversari de les Jornades Gastronòmiques del Pop de Mont-roig i Miami Platja arriba amb nombroses novetats. La primera és que s’amplia una setmana la durada de les jornades, que es celebraran del 5 al 23 de juny. També creix el nombre de restaurants participants que incorporaran a les seves cartes i menús plats amb el pop com a ingredient protagonista.\nUna altra de les novetats importants és el canvi d’emplaçament de la Diada del Pop, l’acte gastronòmic per exceŀlència que serveix per iniciar les jornades i que cada any aplega a milers de persones. Aquesta desena edició, que es celebrarà el diumenge 4 de juny, s’ubicarà al Bosquet del Llastres, la zona d’ombra natural de la pineda de la Punta del Riu de Miami Platja. A més es batrà rècord de degustacions a la venta amb un total de 5.250.\nLa jornada gastronòmica de diumenge que començarà a les 11.30h servirà per fer un tastet de les propostes culinàries dels 14 restaurants participants. Durant la diada, que es preveu que torni a ser un èxit de participació, s’oferiran 2 degustacions a 3 € o bé 8 degustacions a 10€ (el tiquet inclou: degustació i el seu corresponent maridatge). A més, durant la diada es duran a terme activitats pels més petits i un concurs d’Instagram. També hi haurà un servei d’autobús gratuït entre Mont-roig i Miami Platja.\nDurant les Jornades Gastronòmiques, per tal de gaudir del pop i de l’art de cuinar-lo, torna la Tapa Pop, en què els restaurants participants ofereixen el plat de pop en format “tapa” i una beguda al preu de 2,5 €. A més, tots aquells que omplin les butlletes corresponents optaran al sorteig de diversos premis.\nConsulta els restaurants participants i les seves propostes gastronòmiques aquí


el bloc de francesc matas salla: Laura Riera\nAnónimo 28/8/10 14:12\nLa Laura Riera té tot el dret a ser ben rebuda a casa seva, pels seus familiars i amics. A trobar feina i refer la seva vida.\nA un delinqüent no se li pot fer un homenatge públic. I l'Audiència Nacional aplicant les normes de l'Estat ha arribat a aquesta conclusió i no s'ha equivocat.\nI no és una qüestió de dretes o d'esquerres. L'Audiència també hauria de prohibir un acte d'homentage a un delinqüent relacionat amb l'extrema dreta. O no relacionat en res que tingui a veure amb política.\nfrancesc matas salla 29/8/10 0:01\nL'Audiència Nacional és un Tribunal d'excepció, rèmora amarga hereva d'èpoques dictatorials que s'hauria de disoldre.\nÉs un dret inalienable democràtic poder rebre i festejar a lluitadores com la Laura.\nNo és pas cap delinqüent, malgrat la comdemna judicial, és una lluitadora egarense.


Beach Club Costa Daurada | Infinitum\nBenvingut al Beach Club de la Costa Daurada.\nSentiu l’estiu amb els cinc sentits\nUn oasi davant del mar us està esperant\nCelebreu els moments que ens dona la vida en un entorn privilegiat. Contempleu l'horitzó des de les piscines infinity, protegiu-vos del sol a les cabanes de la Zona Signe, somrieu veient com juguen els nens i gaudiu a la terrassa del nostre lounge i restaurants.\nDiferents zones pel teu benestar\nUn espai reservat per a adults amb servei de cocteleria a l'hamaca. Una experiència selecta on regna la tranquil·litat.\nAquí, els nens s'ho passaran d'allò més bé amb les piscines de profunditat progressiva.\nRelaxeu-vos contemplant com el cel i el Mediterrani s'uneixen des de les nostres piscines sense vores a primera línia.\nGaudiu des de l'aigua d'un bon bany de sol, acompanyats del vostre llibre favorit i la brisa suau entre els pins.\nAquest estiu descobreix el nou espai PURA\nUna escapada relaxant, un lloc de serenitat, una ment i un cos sans...\nGaudiu de les set piscines del Beach Club sempre que vulgueu, durant el període estival, en un entorn únic amb vistes al mar i envoltats de vegetació. Pregunteu pels avantatges exclusius només per als nostres socis!\nUna experiència gastronòmica oberta al mar\nL'espai més espectacular d’INFINITUM. Una taula amb propostes informals i per compartir on el producte fresc i local és el protagonista absolut. Descobriu com els ingredients slow food de la zona eleven el sabor excepcional de cada plat.\nVeure la carta Reservar\nGaudeix de la gastronomia deliciosa i saludable del restaurant PURA amb una oferta de poke bowls, focaccias, dipeos i amanides\nGaudiu amb familiars i amics d'una proposta gastronòmica saludable, tant si és per a un refrigeri, com per a un aperitiu o un dinar, en aquest espai reservat a clients del Beach Club.\nDeixeu-vos sorprendre per les propostes originals del nostre expert cocteler o gaudiu del vostre clàssic favorit amb la millor companyia.\nAquest estiu regala INFINITUM Beach Club\nAquest estiu regala la tranquil·litat del mediterrani a INFINITUM Beach Club, un oasi davant del mar, amb una oferta gastronòmica única.\nAl restaurant Flamma i al Beach Club, podreu organitzar el vostre esdeveniment privat amb tot el que necessiteu.\nAniversaris per a adults o nens, celebracions o aniversaris.


Voluntariat: Amics del moviment “Quart Món” a Catalunya » educaccio.cat\nEstàs a:Inici»EDUCACIÓ»Voluntariat: Amics del moviment “Quart Món” a Catalunya\nVoluntariat: Amics del moviment “Quart Món” a Catalunya\nBy Fundesplai on\t 18 de gener de 2018 0 Comentaris\nQuart Món som una entitat de voluntariat sense ànim de lucre que acompanya famílies d’origen galaicoportuguès en el seu procés d’inclusió social. Som una entitat que existeix des de l’any 1997. Estem constituïts legalment com a associació i registrats al Cens d’Entitats de Voluntariat de la Generalitat.\nLa nostra tasca es va iniciar en detectar les necessitats derivades de l’exclusió social que patia un grup de famílies que vivia en caravanes i camions als carrers de Barcelona i Badalona.\nTots aquests anys hem pogut dur a terme una gran quantitat d’activitats enfocades a la inclusió social gràcies a la tasca de les persones voluntàries que conformen l’entitat i que s’impliquen en la millora de la qualitat de vida de les famílies.\nEls objectius principals de Quart Món són:\n• Trencar el cercle d’exclusió de les famílies galaicoportugueses i convertir-les en protagonistes del seu procés d’inclusió.\n• Fer visible la realitat de les famílies en els àmbits social i polític per fomentar el compromís i la solidaritat.\nAquests objectius es treballen a través de l’acompanyament i d’activitats lúdiques i formatives que demanden les famílies i que s’adrecen tant a infants i joves com a pares i a mares.\nEn l’actualitat, tenim dos grups d’estudi assistit per a nens i nenes d’entre 5 i 16 anys, dos grups de lleure per a infants en edats compreses entre els 6 i els 12 anys i un grup de lleure per a joves (a partir dels 13 anys).\n• Estudi assistit: al barri del Clot i a la rambla Prim\n• Esplais: al barri del Clot i a Torre Baró\n• Persones – majors d’edat – motivades per acompanyar infants i joves en activitats formatives i de lleure.\n• Compromís d’un dia a la setmana (o quinzenalment en el cas dels esplais) i durant tot el curs escolar.\n• Disposició a assistir a les reunions trimestrals de formació i avaluació que es duen a terme en finalitzar cada trimestre escolar.\n• ESTUDI ASSISTIT: dilluns, dimarts, dimecres, dijous o divendres de 16:30 a 18:45.\n• ESPLAIS: dissabtes alterns de 10 a 13:30\nPer a més informació ens podeu escriure o visitar la nostra web\nEntrada anteriorOpinió: L’educació a la comarca del Baix Llobregat\nEntrada següent La Federación de Enseñanza de CCOO lluita perquè les oposicions que es convocaran el 2018 permetin una reducció real de la temporalitat\nEtiquetes: EDUCACIÓ INCLUSIVA, POLÍTICA EDUCATIVA\nLink de la imatge: https://educaccio.cat/wp-content/uploads/2018/01/logofonsblanc.png


La Directora del Meteocat, Sarai Sarroca, inaugura el cicle sobre el #CanviClimàtic dels #DillunsLlotja - Cambra Reus\nEstic en:Pàgina inicial|Noticies|La Directora del Meteocat, Sarai Sarroca, inaugura el cicle sobre el #CanviClimàtic dels #DillunsLlotja\nLa flixanca Sarai Sarroca Cervelló, directora del Servei Meteorològic de Catalunya, ha estat la convidada avui a la Llotja de Reus al cicle #DillunsLlotja, que organitza la Cambra de Reus, per protagonitzar la conferència oficial del cicle sobre el canvi climàtic 2022.\nEn la seva intervenció, Sarroca ha parlat de la important tasca que realitza el Servei Meteorològic de Catalunya i s’ha atrevit a fer un pronòstic per les pròximes dècades. Segons Sarroca, l’augment previst de la temperatura d’aquí al final de segle provocarà un canvi total al nostre país. “Hi ha opinions més pessimistes i altres de més optimistes, però està clar que el litoral català, per exemple, corre un greu perill de desaparició. Ja hem vist els efectes de les darreres setmanes com el mar està guanyant terreny al Maresme de forma implacable; el delta de l’Ebre i el delta del Tordera estan condemnats a la desaparició, igual que la majoria de les pistes d’esquí del nostre país, bàsicament perquè hi no hi haurà neu”, ha explicat. Segons Sarroca, aquest canvi climàtic va molt lligat al sector agrari i agroalimentari. “Es produirà un canvi en la tipologia dels conreus del nostre país, perquè les temperatures que tindrem creixeran de 2 a 6 graus. A les comarques de Tarragona, l’any 2100, tindrem la temperatura de Còrdova”, ha dit. Per tot això, segons la directora del Meteocat, cal prendre’s de forma molt seriosa la lluita contra el canvi climàtic i la reducció de les emissions.\nSarroca ha recordat i ha posat en valor, en la seva intervenció, la creació del Servei Meteorògic de Catalunya ara fa 101 anys. “El SMC va ser creat per Eduard Fontseré el 1921 principalment per una necessitat dels centres excursionistes de Catalunya que volien saber quin temps faria, sobretot a la muntanya”, ha dit.\nLa directora del Meteocat també ha explicat les tasques que fa habitualment aquest servei públic que dirigeix des de fa uns mesos. “El Servei Meteorològic de Catalunya fa un pronòstic únic i consensuat entre els professionals que hi treballen per unificar la predicció a partir de totes les anàlisis i tots els models que estudia diàriament. A partir d’aquest pronòstic, es fan tots els avisos a través de xarxes socials i protecció civil i es creen productes adaptats a les necessitats de diferents departaments com el cos de Bombers, carreteres, l’ACA o l’IRTA”. Sarroca ha dit que la previsió de la millora en les prediccions és positiva. “A curt termini l’encertem molt. Ara cal millorar una mica la previsió a mitjà termini i llarg termini, que el cert és que evolucionen molt bé”. En aquest sentit, ha recordat que ara mateix la pàgina web del Servei Meteorològic ja fa previsions a tres mesos.\nRespecte als reptes de futur, la metereòloga ha dit que gràcies a una subvenció de 5’7 milions d’euros del Departament d’Acció Climàtica es procedirà a la renovació de la xarxa de radars meteorològics de Catalunya que estan situats a la Panadella, a la serra de Tivissa-Llaberia, Puig d’Anques i Vallirana. Assegura que estan quedant obsolets i tenen molts problemes per les interferències de les xarxes wifi i pels molins eòlics. A més, ha recordat que es continua treballant per millorar la informació meteorològica i la previsió comarca per comarca i ha recordat que és fonamental treballar en la difusió dels avisos a través de la web i els serveis mòbils, perquè “el canvi climàtic provocarà moltes situacions de risc en els propers anys. És un dels reptes pendents que tenim”.\nBy Cambra Reus|2022-04-05T16:51:58+02:00abril 5th, 2022|Noticies|0 Comentaris


La nostra metodologia, detecció de necessitats, disseny de projectes a mida\nCom plantegem les nostres intervencions\nA Eureka Consultores creiem que l'única forma d'arribar al nostre client, aconseguir canvis i que aquests reverteixin en impactes positius per al negoci, és tenir una metodologia molt definida orientada a conèixer i entendre les seves necessitats. D'aquesta manera podrem proposar accions adaptades i molt pràctiques. La nostra metodologia en preparar projectes de consultoria com itineraris o workshops formatius, està basada en:\nDETECCIÓ DE NECESSITATS: en aquesta fase, a través de reunions i/o qüestionaris previs, ens plantegem com a objectiu entendre la situació del client i el seu negoci, les seves necessitats i les seves problemàtiques. Tota la informació que ens sigui facilitada està protegida per contractes de confidencialitat i serà utilitzada en la següent fase per personalitzar totes i cadascuna de les nostres intervencions, ja sigui en projectes de consultoria, assessorament directiu, itinerari formatiu, workshop, o una acció puntual de píndola formativa.\nDISSENY A MIDA: una vegada conclosa la primera fase, utilitzarem tota la informació recopilada per dissenyar el projecte que millor s'ajusti a la necessitat real de l'empresa, combinant si és necessari accions de consultoria i formació. Aquest serà presentat a la Direcció de l'empresa per a la seva aprovació/adaptació i tindran un paper crucial, no solament l'estructura del projecte presentada, sinó el timing i els compromisos a seguir. Després de l'aprovació definitiva, l'equip de treball d'Erueka Consultores assignat al projecte (el qual serà seleccionat sobre la base dels seus coneixements i experiències sectorials) treballarà amb l'empresa per proposar accions, dinàmiques i exercicis que encaixin amb la necessitat a cobrir, la personalitat de l'empresa i els participants. Volem que els nostres clients sentin a cada moment que estem parlant, treballant i proposant solucions exclusives per a ells. Per això posem tanta èmfasi en la personalització.\nEXECUCIÓ DEL PROJECTE I ELABORACIÓ DEL PLA D'ACCIÓ INDIVIDUAL: acabada la preparació i disseny, s'inicia l'execució del projecte seguint els objectius i el timing plantejats. La nostra forma d'enfocar tant projectes de consultoria com de formació, és que basem les nostres intervencions en el desenvolupament de les persones. Acompanyem als participants en totes les fases d'aquest procés de millora i els ajudem perquè identifiquin per ells mateixos els objectius que han d'aconseguir a curt, mitjà i llarg termini. Per a això elaborem, conjuntament amb cadascun, el pla d'acció individual on es veuran reflectits aquests compromisos.\nSEGUIMENT (FOLLOW UP): a Eureka Consultores creiem fermament a plantejar accions de seguiment que assegurin l'operativitat i aplicació dels canvis plantejats, ja siguin canvis estratègics o d'assimilació de coneixements. Aquest seguiment es pot plantejar durant tot el projecte o una vegada finalitzat (aproximadament al cap d'un mes). El consultor tindrà una reunió amb els participants (en grup o individualment) i farà un seguiment de com han aplicat el seu Pla d'Acció. Altres accions de seguiment i validació plantejades poden ser Mistery Guest, enquestes de clima, etc.


Catalunya tornarà a l’Aragó 53 dels 96 objectes d’art de Sixena | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nCatalunya tornarà a l’Aragó 53 dels 96 objectes d’art de Sixena\nEls consellers de cultura de les dues comunitats desbloquegen el conflicte de béns patrimonials que les enfronta des de fa anys\nBarcelona 25 FEB 2016 - 18:28\tCET\nPortalada del monestir de Santa Maria de Sixena, a Osca.\nEls consellers de Cultura de Catalunya, Santi Vila, i la de l'Aragó, Mayte Pérez, han acordat aquest dijous, durant la seva primera trobada, fer un pas de gegant per començar a solucionar els conflictes de béns patrimonials que fa anys que enfronten aquestes dues comunitats veïnes. Després de la reunió han assegurat que han pactat el que semblava impensable fa unes setmanes: que 53 dels objectes del monestir de Sixena, a Osca, que es conserven en el Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC), des que les monges del monestir els hi van dipositar els anys setanta del segle passat, tornin a l'Aragó. Són uns béns que no estan catalogats, i que actualment es conserven als magatzems del MNAC.\nEn una reunió de més de tres hores, a la qual els consellers han anat acompanyats dels seus directors generals de Museus i Arxius, els dos titulars de Cultura també han acordat la creació d'un grup de treball per seguir avançant en la resolució dels fronts oberts; sobretot el conflicte per l'art de la Franja i resoldre l'assumpte de les pintures murals de la sala capitular del també monestir de Sixena, que el MNAC exposa al final del seu recorregut del romànic i que es reclama també des de de l'Aragó.\nEls consellers Vila y Pérez i els seus equips, durant la reunió d'aquest matí.\nLa decisió de tornar les peces s'ha pres poques setmanes després que la mateixa Generalitat recorregués davant del Tribunal Constitucional la sentència d'un jutjat d'Osca que els obligava a retornar-les totes.\nLa resta d'aquestes peces, 44, estan inventariades com a patrimoni cultural aragonès, i també català, i dipositades al Museu Diocseà de Lleida, fet que exigeix "procediments per tornar-les", segons Pérez. Vila, que per la seva banda ha incidit després de la sortida de la reunió, que es tracta d'"objeccions administratives i de tipus legal" que requereixen prendre decisions que no només li corresponen a ell, sinó també a algunes institucions que han d'informar-ne favorablement de forma preceptiva abans de la seva resolució.\nTant Pérez com Vila van destacar la importància d'aquesta jornada, que ha permès començar a desbloquejar un conflicte al qual "mai hauríem d'haver arribat a l'actual situació de conflicte, perquè no només ens uneix el patrimoni, també una responsabilitat i uns vincles socials, ciutadans i culturals que exigeixen que complim amb els nostres responsabilitats i posen a la disposició de la ciutadania aquest patrimoni que és valorat mundialment i que mai s'hauria d'haver judicialitzat". Vila ha qualificat la decisió adoptada de "rellevant", perquè les peces que es van a tornar "són de Sixena i veiem molt bé que estiguin a Sixena". De fet, Vila, en la compareixença que va protagonitzar davant dels partits de l'oposició al Parlament dimarts passat, es va mantenir partidari de deixar en un costat "lectures identitàries" que "distorsionen el patrimoni" i es va mantenir partidari que "no deu haver-hi impediment perquè els béns s'exhibeixin en el seu lloc d'origen o llocs de referència, apel·lant a principis d'il·lustració i ciutadania".


L’ICL Manresa es posa a prova amb una de les revelacions – BAXI Manresa\nInici > Notícies > L’ICL Manresa es posa a prova amb una de les revelacions\na Notícies 20 Octubre 2017\nEls d’Aleix Duran s’enfronten a l’Araberri, que ha fet un bon inici de lliga, aquest diumenge a les 18:00. Hamilton, dubte amb una capsulitis al peu.\nL’ICL Manresa afronta la cinquena jornada de la Lliga LEB Or amb motivació, però també amb precaució, ja que s’enfronta a un dels equips revelació d’aquest inici de temporada. L’equip del Bages té el dubte de Hamilton, que va sofrir una capsulitis a Palència, però sembla que podrà estar disponible.\nEls manresans arriben després d’aconseguir una victòria de mèrit en camp contrari, i repeteixen a domicili, aquesta setmana a Vitòria, davant l’Araberri. Els d’Aleix Duran no tenen al 100% l’ala-pivot Ashley Hamilton, que va patir un cop al meu en el darrer partit. Sembla però que el britànic podrà viatjar.\nPer la seva banda, el conjunt basc, que va ser repescat a principi de temporada per completar els 18 equips després que el Betis es quedés a la Lliga Endesa, està fent un gran inici de temporada, i té el mateix balanç de 3 victòries i 1 derrota. Els vitorians han fet grans fitxatges tot i haver fet l’equip en pocs dies.\nAleix duran deia en la prèvia del partit que «l’equip està pràcticament al complert, tret de Hamilton que es va fer una capsulitis al peu i no ha pogut fer tots els entrenaments; l’equip està amb ganes i energia per afrontar un partit contra un equip que ha fet un bon bàsquet i ha demostrat que pot competir amb tothom; l’Araberri està fent un bàsquet molt seriós i equilibrat; no tenen cap tipus de pressió, són els darrers que han arribat a la lliga».\nAnterior: El Bàsquet Manresa estrenarà el nou himne en un acte a la Plana de l’Om\nSegüent:  EN DIRECTE: SAENZ ORECA Araberri – ICL Manresa


VÍDEO La llevantada enfonsa un vaixell al port de Barcelona | NacióDigital\nVÍDEO La llevantada enfonsa un vaixell al port de Barcelona\nLes onades han passat per sobre del Moll de Xaloc, a la zona del Port Olímpic de la capital catalana\nper NacióDigital , 21 de gener de 2020 a les 15:30 |\nLa llevantada, que ha evolucionat aquest dimarts a un temporal molt intens de pluja, es fa notar amb molta força des de primera hora del matí a Barcelona. La capital catalana no és, en cap cas, una de les zones més afectades, però el fort onatge -d'entre cinc i sis metres- i les ratxes de vent -algunes superiors als 100 km/h- han modificat per complet la imatge del litoral barceloní.\nLa situació als molls de la capital catalana ha estat molt irregular i bastant problemàtica. El Moll de Xaloc, situat a la zona del Port Olímpic, ha estat engolit diverses vegades pel fort onatge que provocava la llevantada. Aquestes onades han acabat passant per sobre del dic i per sobre dels vaixells, arribant a enfonsar-ne un.\nLa zona costera de Barcelona s'ha vist afectada en totes les platges i ports de la capital catalana, obligant a les autoritats dels ports a no deixar que cap persona s'hi acostés, per perill evident que el mar provoqués mal.\nEl temporal arriba a les portes de l'Hospital del Mar\nEn el vídeo que encapçala aquest paràgraf, enregistrat per un periodista de NacióDigital des de l'Hospital del Mar, s'aprecia perfectament com l'aigua del mar ha devorat bona part de la sorra de la platja. El vent fa arribar gotes amb facilitat fins al Passeig Marítim.\nLa llevantada ja es va fer notar ahir a la platja de la Barceloneta.\nImatges del temporal aquest dilluns a la platja de Barcelona. Foto: Georgina Albreda\nProbabilitat d'onades de 2,5 metres a Barcelona Foto: ACN\nVÍDEO S'ensorra part de la paret d'un edifici de la Barceloneta pel temporal\nVÍDEO El mar devora la platja de Barcelona\nBarcelona, Societat, temporal, llevantada, Barcelona, Hospital del Mar, platja, Barceloneta, mar, sorra, Moll de Xaloc


10€ per veure 'La rateta que escombrava l'escaleta', a la Sala Ars - Teatre Barcelona\nFinalitzada: 10€ per veure ‘La rateta que escombrava l’escaleta’, a la Sala Ars\nHi havia una vegada una rateta que escombrava l’escaleta. la rateta era un jove bonica i encantadora, però era d’allò més despistada i li agradava ben poc treballar. Ella encara continuava somiant amb el seu príncep blau, tot i que començava a sentir-se farta d’esperar. Un bon dia, la rateta va trobar un dineret i va comprar un llacet preciós. Ben aviat, comencen a acostar-s’hi pretendents de tota mena, cadascun virtuós d’un estil musical diferent. El gall, el gos, l’ase, la cabra i el gat cantaran i ballaran per a la rateta. Qui serà l’escollit per la protagonista?\nTeatre Barcelona t’ofereix entrades a 10€ per a totes les funcions. Per aprofitar la promoció només has de clicar a ‘COMPRAR ENTRADES’.


Quan els clubs de futbol truquen a casa als seus socis més veterans (Toni Padilla)\nDiferents equips cuiden els seus aficionats més fidels aquests dies\n6 min. Barcelona 07/04/2020 14:36\n651x366 David López durant una videotrucada amb el soci número 1 de l'Espanyol / RCD ESPANYOL David López durant una videotrucada amb el soci número 1 de l'Espanyol / RCD ESPANYOL\nDavid López, un dels capitans de l'Espanyol, va trucar per telèfon al soci número 1 del club blanc-i-blau, Guillermo Casal. La trucada formava part d'una iniciativa de l'entitat per interessar-se pels seus socis més veterans, però David López es va trobar amb una sorpresa. Casal, enlloc d'explicar-li al futbolista com es trobava, només volia saber quin era l'estat de salut dels futbolistes, conscient que alguns havien passat el coronavirus. Fins a tres vegades el capità va preguntar-li a Casal per la seva salut, però ell sempre girava la pregunta per saber com estaven els encarregats de defensar el club que ha seguit tota la vida. Casal, pare del jugador de tenis Sergio Casal, medallista olímpic amb una plata el 1988 formant parella amb Emilio Sánchez Vicario, va acabar emocionat amb el detall del club. "Aquests dies cal estar atent a la gent gran i un gest com aquest pot ajudar. No ens costa res", diuen des de el club.\n📲 ¡ @David_Lopez6 conversa telefónicamente con Guillermo Casal, socio número 1 del @RCDEspanyol!\n¡Los pericos, nos apoyamos! 💪 #RCDE | #PericosDesdeCasa pic.twitter.com/JqW7oebHeg\n— RCD Espanyol de Barcelona (#PericosDesdeCasa 🐦🏠) (@RCDEspanyol) April 5, 2020\nTambé el Barça treballa pels seus socis veterans. El club ha signat un acord amb la Creu Roja per poder atendre les principals necessitats dels socis i sòcies de més edat del club blaugrana. La iniciativa serà dedicada a aquells majors de 80 anys que el club hagi detectat que necessitin algun tipus de suport a casa per cobrir les necessitats bàsiques com poden ser les alimentàries, mèdiques o altres requeriments urgents.\nJugadors al telèfon\nLa iniciativa de recordar-se dels socis més fidels aquests dies de confinament ha nascut a Itàlia, on el covid-19 ha colpejat abans. El Bolonya, un dels clubs amb més història i una gran massa social, tot i que fa anys que no guanya res, va demanar als jugadors de la seva plantilla si volien dedicar estones a trucar socis que viuen sols, especialment gent gran. S'hi van sumar uns quants, alguns d'ells prou famosos, com Andrea Poli. El director esportiu, l'exjugador del València Marco Di Vaio, també va trucar a uns quants socis. Aquests dies Di Vaio ha explicat a la premsa que algun dels aficionats, agraint la trucada, també ha aprofitat per fer-li retrets sobre fitxatges que no han funcionat. Un dels que s'hi va sumar des de el començament és el porter brasiler Angelo Da Costa. "Aquesta no ha estat una temporada com les altres per a nosaltres, perquè vam tenir primer el cas del nostre míster", explica en referència al serbi Sinisa Mihajlovic, que lluita contra una leucèmia. La imatge dels jugadors cantant sota la finestra de l'hospital on estava ingressat Mihajlovic després de guanyar un partit fora de casa va emocionar l'afició del club, que ara ha vist un nou detall dels seus jugadors. "Com que tinc família al Brasil, potser m'ha afectat més estar a casa tanta estona. Per això vaig decidir trucar i he recordat als socis que poden tornar-me la trucada, ara que tenen el meu telèfon, per parlar quan se sentin sols". Alguns ho han fet. "Ja tinc ganes de poder veure'ls a l'estadi cara a cara", explica el porter.\n651x366 Angelo da Costa, porter del Bolonya / BOLOGNA CALCIO Angelo da Costa, porter del Bolonya / BOLOGNA CALCIO\nDe mica en mica, aquesta iniciativa s'ha anat estenent per altres clubs, com el Deportivo de la Corunya, on s'han dedicat a trucar aquests dies als 100 socis més veterans per saber com es troben. "El meu avi, que té més de 90 anys, avui estava tan orgullós de la trucada que emocionava", explica el periodista Dani Méndez. L'etern rival del Dépor, el Celta, ha fet el mateix. El soci Santiago Montenegro ha explicat: "El meu pare viu sol amb 81 anys. És el soci número 19 del Celta. Li van trucar del club per saber com estava i pocs minuts després li va trucar Hugo Mallo. Van estar una bona estona parlant", deia en referència a un dels capitans de l'equip.\nPaquets per als socis veterans\nNovament a Itàlia, un dels clubs que ha decidit utilitzar el seu paper en la comunitat per ajudar és el Roma. A part de penjar cada dia a les xarxes socials imatges d'aficionats del club que lluiten contra el covid-10 en hospitals o ambulàncies, convidaran professionals de la sanitat a un partit a l'estadi un cop es puguin jugar amb espectadors, i la fundació del club ha iniciat una campanya per enviar paquets amb productes de primera necessitat, com aliments, mascaretes, guants o sabó de mans a tots els seus socis que tenen més de 75 anys. I, de regal, han afegit a les capses una bufanda, una samarreta signada i una ampolla de cervesa.\n651x366 Sor Maria, una aficionada de la Roma / AS ROMA Sor Maria, una aficionada de la Roma / AS ROMA\nEls packs també s'envien a hospitals i centres de gent gran. En un d'ells, Casal Bertone, una de les monges que hi treballa va emocionar-se tant que va plorar. Amb 94 anys, Sor Maria Caldironi va explicar a la premsa que la coneixen com "Maria la romanista" perquè es permet el luxe de dir paraulotes quan l'equip perd. "Després em confesso", va dir fent broma, contenta pel detall del club que estima. A més, el Roma ha obert un centre d'atenció telefònica per als seus socis de més de 60 anys on poden trucar si tenen problemes per comprar aliments. El club els posa en contacte amb empreses i voluntaris per trobar solucions.\n➡ https://t.co/3yZL7GuG0y #BetisEnCasa #EsteVirusLoParamosUnidos pic.twitter.com/j48A9Kcyj2\nAl Betis de trucades als socis de més de 70 anys fa una setmana que en fan. Les fan directius, com vicepresidents o el director esportiu Alexis Trujillo, per saber si els fidels aficionats tenen algun problema. "Si descobreixen que un dels nostres socis té un problema, el cas es trasllada a la fundació per buscar solucions", diuen des del departament de premsa. També truca als seus socis veterans l'Athletic Club de Bilbao. Cada dia directius i treballadors dediquen una hora a trucar, seguint un llistat. "Ens hem trobat que molts dels socis diuen que l'únic problema que tenen és no saber si es podrà jugar la final de copa contra la Reial Societat", expliquen a Bilbao, i admeten que també han trobat històries tristes, com ara socis malalts o que han perdut familiars. "Tots agraeixen molt la trucada. Ens ha emocionat el fet que quan els dius que truquen de l'Athletic es posen en alerta pensant que ha passat alguna cosa dolenta al club. I quan els dius que els truques per saber com estan, s'emocionen".


La «revolució literària i artística» del Modernisme català, a debat en una jornada d'estudi en línia - Actualitat - Institut Ramon Llull – Llengua i cultura catalanes\nLa «revolució literària i artística» del Modernisme català, a debat en una jornada d'estudi en línia\nConeixement. En línia, 31/03/2022\nLes universitats de Picardia Jules Verne, Rennes 2 i de la Sorbonne oraganitzen una jornada d’estudi en línia a l’entorn del Modernisme, titulada El modernisme català, una revolució literària i artística? La sessió se celebra el 31 de març i comptarà amb la intervenció de professors de diverses universitats catalanes.\nEl Modernisme català és un corrent artístic i polític que es va desenvolupar a Catalunya a finals del segle XIX i començament del segle XX, conegut arreu del món per l'èxit internacional en l'àmbit de l'arquitectura i, en especial, per la figura d'Antoni Gaudí. Més enllà de l’arquitectura, però, el corrent va tenir un efecte molt notable sobre la resta de les arts i la literatura, i aquest aspecte és el que es desvelarà en la jornada d’estudi interuniversitària que se celebrarà en línia el 31 de març.\nLes universitats Picardia Jules Verne, Rennes 2 i la Sorbonne ofereixen classes de llengua i cultura catalanes gràcies a la col·laboració de l'Institut Ramon Llull, cosa que els permet proposar un ensenyament de qualitat i l'accés a una xarxa important d’especialistes. Els lectors de català d’aquestes universitats (Adrià Ballonga Montoliu i Mireia Sánchez Molas, de la Sorbonne, Xavier Vigara, de Rennes 2 i Marta Anton Martí, de Jules Verne) són els impulsors de la jornada i actuaran com a moderadors de les sessions. Els conferenciants venen de diverses universitats catalanes i franceses.\nLa jornada d’estudi es divideix en dues sessions en català, la primera sobre literatura i la segona sobre art.\n14h: Presetació de la jornada per Philippe Reynes (professor a la Universitat de Picardia Jules Verne)\n14: 15h - 15:45h: Sessió 1: Modernisme i literatura\nMargarita Casacuberta (Professora a la Universitat de Girona): “Modernisme i modernism, i el teatre de Rusiñol”\nMiquel M. Gibert (Professor a la Universitat Pompeu Fabra, Barcelona): “Entre naturalisme i modernisme: l'estètica teatral finisecular (1879-1906).”\n16.00 h – 17.30 h: Sessió 2: Modernisme i art\nTeresa Montserrat Sala (Universitatr de Barcelona i GRACMON): “Gaudí i la natura”\nJosep Pinyol (Professor a l’Ecole Centrale de Nantes): “Iconografia de les il·lustracions de premsa a l'entresegle barceloní (XIX i XX).”\nLes inscripcions es fan enviant un mail a una d’aquestes dues adreces:


Tota l’activitat tancarà a les 00:30h i les reunions podran ser de màxim 10 persones - Ràdio Palafolls\nInici » Tota l’activitat tancarà a les 00:30h i les reunions podran ser de màxim 10 persones\nMarc Ferri , juliol 13, 2021\t / 132 0\nAixí ho va anunciar el Govern català ahir a la tarda, fent marxa enrere en la flexibilització de mesures de les últimes setmanes. L’augment sobtat de contagis de Covid-19 ha obligat a l’executiu català a anunciar noves restriccions, que podrien entrar en vigor entre avui i demà, ja que en alguns casos es necessita l’aval del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.\nSegons les noves mesures, a partir d’ara totes les activitats hauran de finalitzar a dos quarts d’1 de la matinada, i les trobades socials es limiten a un màxim de 10 persones, tant en l’àmbit públic o privat ni tampoc en interiors ni exteriors.\nLa limitació horària afecta també a la restauració, que a les 00:30h haurà d’haver abaixat la persiana i també haurà d’haver finalitzat el repartiment a domicili.\nEls actes culturals ja no podran fer-se a peu dret, sinó que hauran de ser tots amb públic assegut, i a banda dels límits d’aforament s’haurà de comptar amb un espai de 2,5 metres quadrats per persona, acabant també a dos quarts d’1 de la matinada.\nTambé es prohibeix menjar ni beure en grup a la via pública, exceptuant els àpats en el marc d’activitats escolars.\nDurant la compareixença ahir del Govern es va recomanar als ajuntaments que limitin l’accés a parcs, platges i altres espais públics exteriors entre dos quarts d’1 de la matinada i les 6 del matí.\nCan Batlle ajorna les sortides a Port Aventura i Water World\nVivelles explica la Guerra de Successió a PLF amb un passejada


Crítica de Unholy Savior de Battle Beast (2015) - Satan Arise\n1. Lionheart 4:53\n2. Unholy Savior 5:36\n3. I Want the World... and Everything in It 4:37\n4. Madness 4:01\n5. Sea of Dreams 5:01\n6. Speed and Danger 4:38\n7. Touch in the Night 4:27\n8. The Black Swordsman 1:15\n9. Hero's Quest 2:30\n10. Far Far Away 3:46\n11. Angel Cry 3:33\nVeus: Noora Louhimo\nVeus, guitarra, producció: Anton Kabanen\nGuitarra: Juuso Soinio\nCors i Baix: Eero Sipilä\nBateria: Pyry Vikki\nTeclats, orquestacions, cors, co-producció: Janne Björkroth\nNou treball en estudi d'aquesta banda finlandesa que disc a disc estan creixent significativament i realitzant tours cada vegada més grans.\nSincerament no és d'estranyar seu èxit, atès que tenen diverses bases guanyadores, començant per la seva música que podríem descriure com un Heavy / Power extremadament enganxós, amb un bon ús dels teclats, i recolzant-se en uns excel·lents sols i melodies, però sobretot per la seva vocalista Noora Louhimo, una mala bèstia, amb una grandíssima veu esquinçada i trencadora, que realitza un treball monumental en tots els temes i dota d'una gran personalitat a la música del grup. Sens dubte una de les meves vocalistes favorites a l'actualitat.\nPerò l'important és comentar els onze talls més una versió continguts en aquest magnífic "Unholy Savior" que és summament variat. Des de la inicial i power metalera "LIONHEART" molt rítmica i amb un gran tornada, passant per "Unholy Savior" amb unes excel·lents harmonies de guitarra i uns bons teclats destacant la seva part central.\nLa més rockera "I want The World" molt enganxosa i d'assegurança, una de les que tocaran en directe, altament coreable, però com comento anteriorment, totes les cançons entren a la primera.\nNoora no només esquinça la veu fins a l'impossible, sinó que també pot posar una veu dolça i bonica com en la preciosa balada "Sigui Of Dreams".\nEntre els temes que més m'han sorprès es troba "Touch In The Night" vuitantera al màxim, amb un treball de sintetitzadors força curiós, i de les que no et treuràs del cap en molt temps.\nVolta al power més melòdic i hímnic en la instrumental "Hero's Quest", deixant per al final la més Heavymetalera "Far Far Away" un altre excel·lent exemple de com crear un tema excel·lent i amb un magnífic sol.\nPer cert, finalment i per tancar amb un excel·lent sabor de boca, la bella i segona balada "Angel Cry" on se surt cantant Noora (com en tot el CD la veritat).\nTambé destacar la versió "Push It To The Limit" de clar sabor dels vuitanta sobretot per l'ús dels sintetitzadors. Per descomptat aquest grup pot arribar a ser molt gran ja que ho tenen tot: una de les millors cantants que es poden trobar avui dia al metall, unes composicions a un gran nivell, i una producció a l'alçada d'aquest gran conjunt anomenat Battle Beast.


Muntanya / Viatges: Cementiris 1.\nAbans els nens sovintejàvem els cementiris per aconseguir no sabíem què, allò que ara podem imaginar com llibertat i joc, companyonia, descoberta i quietud temporal. Però potser perquè eren a llocs elevats i assolellats i lluny dels ulls adults. El cementiri de Vic era al nord, fora de la ciutat, dalt d’un turó baix i s’hi pujava per un camí ample vorejat de xipressos. De baix estant del camí es veia la porta negra de ferro forjat emmarcada per les fileres d’arbres i la pedra groga de Folgueroles habitual en les esglésies i cases nobles de la ciutat.\nUn dia, amb un amic que no recordo, ens vam ficar dins d’un enterrament que gairebé no tenia dol, darrera mateix de la sumptuosa carrossa, i vam desfilar pel Passeig i pel carrer de Manlleu per agafar el carrer del Nord i els primers xipressos de la “costa” del cementiri. Els dos cavalls eren lluents i negres com la vestimenta del seguici i duien plumeros negres i daurades corretges a joc amb el carruatge. El record no te sentiments però m’imagino observat i actor d’un fet del que rés sabia perquè la mort m’era desconeguda. Però les rodes ressonen amb força sobre els adoquins. I no era pas un dia boirós com la gent creu que fa sempre a Vic sinó càlid de principi d’estiu perquè no dúiem roba d’abric. La curiositat ens feia insaciables de tot allò que s’esdevenia al nostre món de comarca, potser la mida millor i més humana per créixer. Molts anys després mirava el meu fill quan es quedava immòbil a tocar de qualsevol taula de restaurant, com una estàtua, mirant fixament als comensals. I jo somreia. Ser en els llocs sense consciència és un tresor passatger de la infantesa.\nDes del cementiri es dominava la Plana fins al Montseny, la barrera infranquejable cap al mar blau, i des de la tàpia nord a l’ombra, les muntanyes del Collsacabra i els Pirineus, tant blancs els dies freds i secs. Des del llindar de l’alta portalada, aquella línia subtil que limita els dos mons, es miràvem les amples avingudes, xipre i mausoleus, i la lletjor monotonia de les fileres de nínxols. Era un espai buit i silenciós, groc per la pedra i la sorra dels camins i d’aquest verd fosc pels xipressos. Avui el cementiri és molt cèntric i ha perdut aquella condició d’estar fora de la vila que tot cementiri hauria de mantenir.\nAbans de fer tenir consciència de la mort, jo havia vist al meu avi mort al llit, el farmacèutic de la plaça, i d’adolescent també al seu fill, el meu oncle farmacèutic. Encara adolescent vaig començar a entendre la relació entre la mort i el dolor. Durant pocs anys anàvem al cementiri el Dia de Difunts i aquella consciència va desaparèixer paulatinament del meu món durant anys. Quan va tornar, de la muntanya, ja no va marxar més. I després, com tothom, vaig ser sol·licitat per altres morts familiars i els seus enterraments de fred als peus, olor de cera i silenci. I ara recordo un enterrament vist al cine, en tot comparable al que el meu amic adolescent i jo vam participar. Es pla en picat que mostra tot el seguici caminant mentre un home del darrera amb un transistor a l’orella comenta el partit als qui l’acompanyen. Vet la descoberta de la formalitat social.\nAmb tot això vull dir que el cementiri de Vic no tenia per mi cap atractiu particular i amb el de Collserola van ser els únics que vaig conèixer fins a la segona meitat dels setanta. Un dia d’estiu del 1979, durant una estada a l’estranger amb un amic de militància hippie que el va dur fins a Suècia i que jo havia vaig conegut a les trinxeres de Sant Climent de Sasebas, vaig tenir una nova consciència de la mort. Una dimensió humana i necessària, potser estètica i filosòfica. Rondàvem per la Bretanya amb els seus dòlmens i menhirs, les costes penya segades de granit rosa i les estepes de bruc. Un diumenge boirós i de cel gris, amb les barques varades en baixamar, vam visitar un cementiri que era ple d’hortènsies rosades, sauló i creus de granit. Tenia aquella llum i l’aïllament que només la boira dona quan el sol no és lluny. Hi havia quietud i silenci i una densa atmosfera d’espera, de temps aturat.\nEl segon avís va ser a Paris durant un desembre gris i congelat també dels setanta. Vaig retratar en blanc i negre al cementiri de Montmartre nevat. Jo ja era fotògraf i una d’aquelles imatges ha tingut un paper important a la meva vida, va lligar per sempre cementiris i fotografia.\nEl tercer i definitiu avís va venir de Georges Brassens, de la cançó La ballade des cimétireres, que recrea la vida d’un home que vivia perpètuament obsessionat per posseir una tomba, memorial o làpida, creu o qualsevol altre bé mortuori, a tots i cadascun dels cementiris de Paris. Tot el seu oci transcorria anant de cementiri en cementiri mirant i comprant, però no trobava rés en venda al cementiri de Montparnasse, a quatre pas de sa maison, on va ser enterrat quan va morir. Mai he deixat de sentir agraïment per aquest home discret i incorrecte que va demanar ser enterrat a la platja de Sète per poder mirar i disfrutar sempre més dels cossos mig nusos de les dones i la brisa mediterrània. Encara van passar anys fins que no vaig començar a retratar sistemàticament tots els cementiris que trobava i viatjant.\nAixí doncs, comento algunes fotografies de cementiris que he passejat llargament o, al contrari, que he vist passant amb cotxe i ni tant sols entrar-hi. M’agrada molt visitar i passar temps als cementiris, primer per la pau i l’ordre que tant falta a l’home modern de ciutat, per l’estètica i per la fotografia. Amb el temps he trobat i llegit autors que han escrit i fotografiat sobre el tema i, realment, és un món.\nTornaré al meu tiet farmacèutic, que en vida em va iniciar al món dels bolets i dels fòssils. És plausible que unes poques vivències intenses marquin camins. En les hores immediates a la seva mort jo era a la casa del dol, al costat del taüt contemplant al tiet, potser més prim i sense les seves ulleres de carei negre que eren la seva cara, entre els l’amunt i avall de família i amics, soroll de plats i l remor del rosari. Amb això arriba el meu pare amb una màquina d’afaitar i afaitar al tiet mentre m’explica que els pèls segueixen després de la mort. I així la recordo, a la cara del tiet.\nMuntanyes Akakus, Sàhara libià.\nNo hi ha terra sense cultura. Molts quilòmetres Sàhara endins dormim a la vora d’un cementiri de mitja dotzena de tombes de les que ho ignorem tot. La bellesa del paisatge nu i mineral i el silenci dels deserts les acompanya.\nCementiri de Port Bou.\nPle hivern a l’Empordà on bufa una tramuntana violenta que penetra pels corredors d’aquest cementiri en terrases arrapat al vessant. No hi ha recer mentre contemplem les cabretes a mar obert. Només la imatge és plàcida.\nEl trésor d’Atreu (Argòlida, Peloponès, Grècia).\nSi el contemplem des de la distància suficient per enqüadrar-lo en el paisatge, el trésor d’Atreu, o tomba d’Agamenón, és un túmul de mida discreta totalment cobert per l’herba i les flors de la primavera sempre precoç del Peloponès. La mirada baixa sense entrebancs per la plana d’oliveres fins al blau pur del golf Argòlic. Tot és d’una bellesa radiant. Però quan camines per l’avinguda que mena a l’entrada del túmul, sents damunt les espatlles el pes aclaparador del poder mil·lenari perdut, però la bellesa que va engendrar persisteix.\nDesprés hi entres i la foscor és absoluta. Poc a poc l’iris s’obre i des de la penombra enyores la llum perduda.\nPublicat per Miquel Vilaplana Abadal a 17:08\nbrillant post nanu, m'ha agradat especialment. Ja saps que compartim l'afició per visitar els cementiris i per tant no es estrany que hagi llegit amb atenció cada ratlla del text. Es nota que hi has treballat profundament.\nM'agrada molt la frase "...la sensibilitat de la nostra epoca és filla del romanticisme...". La trobo molt encertada i la guardaré a la memoria.\nBona explicació i bones fotos !\nM'agrada perquè et situes dins del paisatge i dins la VIDA.\nI de passada ens dónes l'oportunitat de reflexionar. GRÀCIES!


'Cocinar con belleza' reflexiona sobre la creació artística en la cuina d'avantguarda de Quique Dacosta La República\n‘Cocinar con belleza’ reflexiona sobre la creació artística en la cuina d’avantguarda de Quique Dacosta\nACN Barcelona.-The Mediapro Studio estrena aquest dimecres al Festival de Sant Sebastià ‘Cocinar con belleza’, una reflexió sobre la creació artística en la cuina d’avantguarda de Quique Dacosta. Creada per […]\nACN Barcelona.-The Mediapro Studio estrena aquest dimecres al Festival de Sant Sebastià ‘Cocinar con belleza’, una reflexió sobre la creació artística en la cuina d’avantguarda de Quique Dacosta. Creada per Toni Segarra i Jorge Martínez, amb la direcció de Sergio Piera i la producció executiva de Laura Fernández Espeso i Bernat Elías, la cinta té la participació de figures destacades del món de la cultura, l’art i la ciència, les quals, a propòsit de les propostes creatives de Dacosta, debaten sobre si la cuina d’autor pot ser elevada a la categoria d’art Hi participen Rosa Regàs, Lluís Pasqual, Vicent Todolí, Luis Feito, Juan Genovés, Ignasi Cambra, Juan Diego Flórez, Javier Gomá, Miguel Adrover, Carlos Fabretti, Sol Picó, Ricardo Pachón, Juan Manuel Castro, Luis Francisco Esplá, Marta Arzak i Luisa Castro. La cinta es projecta dins de la secció Culinary Zinema del certamen.\nThe Mediapro Studio ja es va embarcar en una producció sobre l’univers culinari concebut com a experiència sensorial amb ‘El Somni’, documental del 2013 basat en una proposta de maridatge entre la cuina i les arts, de la mà dels germans Roca i de l’artista Franc Aleu. A través d’un comunicat de Mediapro, el xef Quique Dacosta comenta que ‘Cocinar belleza’ “recull diferents reflexions sobre si la cuina pot ser considerada un art, deixant que l’espectador construeixi la seva pròpia opinió”. El llargmetratge proposa un diàleg estètic entre Dacosta i destacats representants del món de la cultura, l’art, el teatre, el disseny, la neurociència o la música. Reflexionen sobre el concepte de “bellesa” en totes les seves formes.


Ràdio Valira | Hipèric, el millor tractament natural contra la depressió\n27 de Març de 2019 /a oci /per Informatius Ràdio Valira\nL’herba coneguda com hipèric ha estat emprada des de fa molts anys pels seus diversos beneficis per a l’organisme, però un dels més coneguts, és la seva utilització com a alternativa per combatre la depressió.\nLes propietats medicinals de l’herba Hypericum perforatum, coneguda com a planta o flor de Sant Joan, l’han convertit en una gran opció casolana per combatre diferents patiments. Un dels principals atributs que se li atorga, és el seu rol en l’ansietat i per a la depressió, tenint resultats semblants als medicaments receptats, però sense presentar els efectes secundaris associats als fàrmacs regularment. A més, aquesta planta és reconeguda per la comunitat científica.\nLa depressió és una malaltia molt freqüent, a hores d’ara afecta a tot el món a més de 350 milions de persones, sent un dels més grans patiments actuals de la humanitat. Es caracteritza per profunds sentiments de tristesa, abatiment o malenconia, que intervenen en el dia a dia durant llargs períodes de temps, evitant que es pugui realitzar la rutina de manera normal.\nLa depressió pot tenir conseqüències greus, és per això que ha de tractar a temps. L’hipèric, tot i que és una medicina natural, en aquests casos ha de ser indicat per un especialista, perquè faci un seguiment de la persona, controli les dosis apropiades per a cada individu i el temps de la ingesta.\nQuins són els beneficis de l’hipèric?\nAquesta planta medicinal té compostos com flavonoides, xantonas, floroglucinol i la hipericina, i els seus derivats. Es coneix que aquests ajuden a inhibir alguns enzims, el que ocasionarà l’increment de la serotonina, que en tenir nivells elevats en el cervell beneficia l’estat d’ànim i l’equilibri emocional.\nIgualment, influeixen en la noradrenalina i la dopamina, la primera associada a l’energia i la segona al plaer. El que permet disminuir els símptomes de la depressió i els trastorns de l’ansietat.\nEls grans beneficis de l’hipèric s’han demostrat a través de diferents estudis acreditats, pel que té reconeixement no només com a medicina natural, sinó a més dins de la comunitat mèdica i científica. La planta de Sant Joan té un cost menor que els fàrmacs regulars receptats per a la depressió, i no presenta efectes adversos.\nTot i que és originària d’Europa, actualment es pot trobar a pràcticament qualsevol part del món. Les flors d’aquesta herba són les més emprades de forma medicinal. A més de per a la depressió i ansietat, també és molt usada en tractaments per als hemorroides, mals de cap, patiments de la pell, problemes digestius, i per a dolors musculars, entre altres.\nPer als tractaments, pot usar-se en oli durant processos de cicatrització, i les càpsules i la infusió són recomanades per aprofitar tots els beneficis i propietats, especialment per a l’ansietat i la depressió.\nL’exercici com a alternativa per a la depressió\nPer mitigar i combatre la depressió, també es poden utilitzar altres mètodes naturals que beneficiaran enormement a la persona. Un d’ells, és la pràctica d’algun esport o l’exercici físic regular, que influeixen sobre els aspectes químics de l’organisme i tenen efectes positius en la salut.\nA més, l’activitat física permet l’alliberament de neurotransmissors com la dopamina, melatonina i serotonina, que ajuden a regular les emocions, a equilibrar l’organisme i a normalitzar els patrons de son.\nL’exercici, amb la guia d’un entrenador personal influeix positivament en les persones i permet reduir els símptomes de la depressió. Un programa supervisat, funciona amb una major disciplina i regularitat en la pràctica, així que no només és l’esport, sinó que la forma com es practica, també pot ajudar a alleujar els problemes d’ansietat i depressió.\nEl recomanable és que es desenvolupin programes d’exercicis apropiats per a cada persona, evitant esports que puguin causar alteració o estrès, com els que requereixen molta concentració. Els entrenaments han de fomentar l’esforç, ser motivants i permetre la col·laboració grupal, per potenciar l’efecte terapèutic.\nDroga amb LSD als seus companys de treball perquè “tenien males ener... Álvarez parla de “saturació excepcional” a Urgències


J. Sabater Pi - Pere Tobaruela\nLa diferència és la raó d'existir, que com a humans hauríem de cultivar i desenvolupar; però la diferència també és el motiu de tots els conflictes.\nDurant els darrers cinquanta anys, i a partir del conjunt de dades recollides sobre les capacitats conductuals dels ximpanzés, es pot concretar un etograma de l'espècie, o sigui, es pot elaborar un inventari de pautes fixes de comportament, en seqüències significatives, d'aquest animal. Els estudis pioners en aquest sentit van ser portats a terme pels japonesos Itani i Tokuda l'any 1948. Els al·ludits científics van observar per primer cop la capacitat d'adquirir conductes culturals dels Macaca Fuscata, un primat autòcton del Japó.\nLa constatació d'aquestes primeres observacions es va produir cinc anys més tard. El mes de setembre de 1953 el també japonès Kawamura va veure, a l'illa de Koshima, com la femella de Macaca fuscata F-111, de quinze mesos d'edat, rentava al mar amb les mans algunes de les patates que els havien subministrat. En una altra observació feta al novembre de 1954, es va anotar que el mascle M-10, de dotze mesos, també havia après a rentar les patates.\nEl gener de 1955, el mascle M-12 i la femella F-105, mare de F-111 -que podríem anomenar la descobridora d'aquesta "cul-tura"-, rentaven regularment els tubèrculs. 0 sigui, un any després de la "descoberta" de F-111, quatre individus havien après la tècnica de rentar les patates. El 1957 el nombre va augmentar a quinze; i l'any 1962, amb una po-blació de cinquanta-nou individus, trenta-sis rentaven regularment les patates.\nKawamura va comprovar que la dinàmica d'aquest aprenentatge seguia una línia que s'iniciava en un individu infantil, passava als seus companys de joc de la mateixa edat, després a les seves mares i, en última instància, als mascles adults. El mateix científíc també va obser-var com la femella F-111 recollia grapats de blat de moro barrejat amb sorra, els posava a l'aigua i recollia els grans que suraven. Aquesta habilitat va seguir la línia de difusió "cultural" que acabem de descriure.\nLa investigadora Jane Goodall, al seu torn, va ser la primera a adonar-se que els ximpanzés fabricaven estris. A principis dels anys seixanta, Goodall va descobrir que els ximpanzés que vivien a la vora oriental del llac Tanganika havien desenvolupat una tècnica acurada per construir una mena de bastons molt llargs i prims a base de lianes. Agafaven una liana i la netejaven de tot, traient-li l'escorça i els pecíols. Fet això, esmolaven la punta. Amb aquest estri els ximpanzés aconsegueixen "caçar" tèrmits en els seus propis formiguers.\nAmb paciència i habilitat, un individu introduïa aquest peculiar bastó per un forat de ventilació del formiguer. Mica en mica, fent-lo rotar, el bastó arribava a les cambres interiors, on estaven els tèrmits. Aquests, davant l'amenaça, obrien les seves mandíbules i atacaven l'invasor, agafant-se fortament a ell. Aleshores, el ximpanzé treia l'estri i, abans que es deixés anar, capturava la seva presa.\nEl descobriment de Goodall donà origen a la denominada Termite Tunnel Probing Area. Una segona àrea cultural, descoberta l'any 1966 per un dels autors que subscriu aquestes paraules, Jordi Sabater Pi, a les muntanyes d'Okorobikó de la Guinea Equatorial, és la coneguda pels especialistes com la Termite Mound Digging Area. Els ximpanzés d'aquestes muntanyes fabriquen uns bastons molt regulars, rectes i lleugerament flexibles, d'unes dimensions aproximades de 50 centímetres de longitud i 10 mil·límetres de diàmetre. Amb aquestes eines els animals perforen i excaven els termiters. Un cop hi troben els tèrmits, els agafen amb les mans i se'ls mengen immediatament. L'any 1986, el japonès Sugiyama va descobrir una cultura exactament igual a la descrita a la regió del riu Ntem, al Sud Camerun, a un centenar de quilòmetres a l'est d'Okorobikó.\nUna tercera àrea cultural és l'anomenada científicament Hard Nut Cracking Area, que va ser estudiada originàriament per Strushaker i Rham i que abasta Costa d'Ivori, Senegal i Libèria. Els ximpanzés empren pedres per trencar els fruits, extraordinàriament durs, de la Panda oleosa, Parinarí excelsa i Coula edulis, amb la finalitat de poder consumir les seves respectives llavors. Els fruits són cololocats so-bre una gran pedra que fa les vegades d'enclusa. Els animals, amb una pedra "martell", d'un pes que oscilola entre els 2 i 9 quilograms, trenquen els fruits sense arribar a aixafar-los. S'ha comprovat, a més, que els ximpanzés tenen un sofisticat sistema per mesurar la distància existent entre les pedres i els arbres po-tencialment portadors de fruits. Com a conseqüència, han desenvolupat un mapa mental evolucionat i complex que els permet disposar de les pedres necessàries esmerçant un consum mínim d'energia.\nQuant a la utilització d'estris, d'objectes naturals a manera d'utensilis, podem dir que els ximpanzés són els primats que en fan servir més. Pedres, per aixafar aliments, per trencar closques, per obrir fruits, per fabricar objectes; branques, per examinar de lluny objectes o per fer forats; fulles, per obtenir líquids per empapament, per rentar-se les dents, per rascar-se l'esquena, per protegir-se de la pluja, per utilitzar com a bosses; branques amb fulles per es-pantar insectes; branques amb punxes per intimidar depredadors; bastons per obtenir insectes i invertebrats...\nAquestes conductes reuneixen, en qualsevol cas, els requisits que molts antropòlegs exigeixen per poder considerar-les culturals. Són innovadores, es disseminen a partir d'un nucli inicial, les eines són significativament uniformes, es desenvolupen en el marc d'una veritable tradició cultural, perduren durant diverses generacions, etcètera.\nPlantes medicinals, religió...\nEls ximpanzés també han desenvolupat moltes conductes culturals de tipus social, que sorprenen per la seva extraordinària originali tat. Per exemple, aquests animals tenen un ampli coneixement de les plantes medicinals. Els especialistes afirmen, en aquest sentit, que aquests animals coneixen més d'una cinquantena de plantes amb qualitats curatives. És més, sovint hi ha una gran coincidència entre les plantes medicinals que fan servir els ximpanzés i determinats grups de pobles aborígens, de l'interior del continent africà. El cas és que tenim una espècie animal amb una farmacopea pròpia: amb coneixement de plantes per protegir els intestins dels paràsits, per prevenir afeccions hepàtiques, per pal3liar els dolors menstruals, per facilitar el part... Hi ha alguns individus que es dediquen a "investigar", a buscar plantes medicinals per millorar la qualitat de vida de grup.\nPerò no és tan sols això. Els ximpanzés tenen capacitat comunicativa a nivell emocional; capacitat d'activitat cooperativa per a la caça, per a la distribució d'aliments; capacitat per mantenir relacions familiars estables entre mare, fills i néts; capacitat per mantenir relacions sexuals promíscues, com ara l'incest; capacitat per al coneixement de l'esquema corporal; capacitat estètica...\nI una darrera qüestió. Segons afirma el primatòleg Frans de Waal, els ximpanzés també resen. "Jo mateix he observat -diu l'al·ludit primatòleg- aquests animals quan comencen una curiosa i rítmica dansa ritual de la pluja abans d'una tempesta. Està documentat que és la mateixa dansa que algunes tribus ballen, davant de grans salts d'aigua, amb la finalitat d'adorar la natura. De fet, hi ha primatòlegs que consideren aquesta dansa com l'inici de la religió en el nostre planeta".\nJordi Sabater Pi i Pere Tobaruela: Etologia, cap a la desmitificació de l'home. Publicacions Abadia de Montserrat, B. 2004, pàgs. 59-65