L'aportació de sorra a la barra de l'Illa de Buda ja minimitza les inundacions\nEls operaris i una de les màquines que transporta la sorra a la platja del Migjorn durant els treballs de reforç de la barra de l'Illa de Buda | acn\nL'aportació de sorra a la barra de l'Illa de Buda ja minimitza les inundacions en els últims temporals\nLa reparació imprevista d'un gorg retarda quinze dies el final de l'obra\ndimarts, 17 de desembre 2019 - 13:13h\nEl subdelegat del govern espanyol a Tarragona, el cap provincial de Costa i l'alcalde de Sant Jaume d'Enveja. | ACN\nLa direcció general de Costa i Mar del Ministeri per a la Transició Ecològica treballa des del setembre a la zona del Migjorn i l'Illa de Buda, a Sant Jaume d'Enveja, al Montsià, per pal·liar el trencament de la barra del front costaner d'aquesta zona per evitar que entri l'aigua de mar. Abans de Nadal, quinze dies més tard del previst inicialment, s'acabaran els treballs amb l'aportació de 26.000 metres cúbics de sorra. Les obres s'han fet enmig d'altres temporals i ha calgut tapar un gorg que es va obrir quan l'execució de l'obra estava a la meitat. Tot i això, com ha destacat l'alcalde de Sant Jaume, Joan Castor, els efectes d'aquest reforç de la barra ja s'han notat en les zones on ja s'havia aportat sorra.\nGairebé 1 MEUR per reparar els efectes de les llevantades\nEl subdelegat del govern espanyol a Tarragona, Joan Sabaté, el cap provincial de Costa i Mar, Antoni Espanya, els alcaldes de Sant Jaume d'Enveja i Alcanar, Joan Castor i Joan Roig, han visitat les obres ha visitat les obres d'emergència que s'han portat a terme a dos punts de la costa de les Terres de l'Ebre, per pal·liar els efectes dels temporals del setembre passat.\nAmb una inversió de 440.000 euros, 260.000 a Sant Jaume i 180.000 a Alcanar, s'ha reparat els efectes de les llevantades en aquests dos punts de la costa ebrenca. En l'obra de l'Illa de Buda, per evitar l'entrada d'aigua de mar, s'estan aportant 26.000 metres cúbics de sorra per restituir al litoral. La sorra es diposita a l'extrem nord de l'Illa de Buda, per augmentar la cota del cordó litoral que es va trencar.\nA Alcanar s'ha treballat a les zones erosionades dels penya-segats amb el sanejament i arranjament de talussos i la millora de les baranes de protecció. S'han excavat les zones erosionades que presentaven un alt risc d'enfonsament i s'ha format un talús amb pedra d'Ulldecona, amb un peu d'escullera.\nEls treballs en els dos casos van començar la primera setmana de novembre i s'acabaran aquest mes de desembre. En el cas de l'Illa de Buda, i havent de contrarestar els efectes d'altres temporals que s'han produït, l'obra s'ha retardat quinze dies. Com ha explicat el cap de Costa i Mar, Antoni Espanya, ha calgut tapar un gorg que es va obrir durant l'última llevantada però un cop reparat, es completarà l'aportació de sorra.\n«És l'actuació més important històricament per protegir la barra de sorra que separa el calaix de l'Illa de Buda amb la mar. Les llevantades tendeixen darrerament a trencar aquesta barra fruit dels efectes del canvi climàtic i l'augment del nivell del mar que exigeix una actuació transportant sorra des de la platja del Serrallo, a quatre quilòmetres, fins a Migjorn», ha explicat el subdelegat. Amb l'augment de la cota de la barra de sorra, s'evita l'entrada d'aigua marina. «La intrusió salina té efectes mediambientals greus per a la fauna i per a la flora», ha afegit.\nEl trencament de la barra es produeix també per l'augment del nivell del mar dins de la llacuna. «Aquesta aportació de sorra possiblement necessitarà amb el pas dels anys manteniment però impedeix que la barra es trenqui perquè està dèbil. En principi, és una prova pilot i un assaig però crec que s'està valorant positivament també per les persones afectades, i amb el pas del temps notarem els efectes de l'increment de la cota de barra i els propers temporals ho podrem comprovar», ha apuntat l'alcalde de Sant Jaume.\nEn l'última d'aquestes llevantades, la zona del Migjorn es va inundar, quan els treballs estaven a la meitat, però dins de l'Illa de Buda ja es va poder notar que on s'havia dipositat la sorra el mar no havia entrat. «Quan l'aportació de sorra es pugui completar serà un fre a la regressió que el mar fa a la barra. La pujada del nivell del mar veurem com gestionar-la però estic convençut que en l'obra acabada l'última trencada no s'hauria produït», ha apuntat Castor.\nEls munts de sorra que s'aporten per reforçar la barra de l'Illa de Buda. | acn\n"❗ L'oposició de les entitats de la Terra Alta frena dos dels nous parcs eòlics" "❗ Els pobles de l'Ebre que tindran una subvenció per la dinamització territoriat"\nEbre Govern espanyol Baix Ebre Montsià medi ambient


Condemna a l’Hospital de Mataró per un retard en el diagnòstic d’una hemorràgia cerebral | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nCondemna a l’Hospital de Mataró per un retard en el diagnòstic d’una hemorràgia cerebral\nEl centre va trigar cinc dies a detectar el dany neurològic d’una dona gran, que va morir\nL'Hospital de Mataró, en una imatge d'arxiu. Albert Garcia\nL’Hospital de Mataró haurà d’indemnitzar amb 64.707,35 euros la família d’una dona gran per un retard en el diagnòstic d’una hemorràgia cerebral. Els facultatius van trigar cinc dies a detectar el dany neurològic en la dona, de 90 anys, que va morir una setmana després de la primera assistència domiciliària que li van donar els serveis d’urgències.\nSegons consta en la sentència d’un jutjat de Barcelona, el 10 de juliol del 2014, la família va avisar els serveis d’urgències perquè la dona presentava febre i dolor cervical. El metge que la va atendre li va diagnosticar infecció d’orina i cervicàlgia i li va administrar paracetamol i antibiòtic. No obstant això, l’endemà, la pacient va empitjorar i va ser traslladada a urgències de l’Hospital de Mataró, on van constatar que presentava mal estat general i somnolència, per la qual cosa van decidir ingressar-la amb un diagnòstic d’intoxicació digitàlica (una complicació derivada del consum de digoxina, un fàrmac per tractar afeccions cardíaques).\nL’endemà passat del seu trasllat a planta, la dona va deixar de respondre a estímuls verbals i dolorosos, segons consta en l’escrit del jutge, i els metges van començar a pautar-li mesures pal·liatives. El dia 14, la doctora que li va passar visita va demanar una consulta al servei de neurologia, que li va realitzar un TAC en el qual es va constatar que la pacient presentava un hematoma cerebral. La dona va morir el 18 de juliol.\n“És indiscutible que el diagnòstic inicial és molt rellevant atès que els símptomes neurològics que presentava la pacient haurien d’haver conduït a un examen neurològic més profund i a la pràctica d’un TAC”, dictamina la jutgessa en la sentència judicial. La magistrada sosté que “no va ser fins al dia 15 quan es va acordar la realització d’un TAC que s’hauria d’haver fet el primer dia i hauria permès l’adopció de les mesures adequades com la suspensió de l’administració d’anticoagulants”.\nLa sentència conclou que “sí que ha existit una actuació negligent perquè no es van posar a disposició de la pacient tots els mitjans necessaris per aconseguir un diagnòstic correcte, un TAC sense cap perill des de l’ingrés, que això ha suposat un retard en el diagnòstic i que tal retard ha impedit un tractament correcte per a la pacient”. Amb tot, malgrat que els advocats de Grup Médico-Legal de Barcelona que van defensar la família van exigir una indemnització de 86.276,47 euros, la jutgessa ha rebaixat la pena perquè “en cap cas pot parlar-se d’una garantia de certa supervivència, atenent a l’edat de la pacient i als seus antecedents mèdics” i tampoc queda acreditat “que la simple retirada de la medicació anticoagulant hauria estat suficient per resoldre el problema de l’hemorràgia”.


LA MÀ ESQUERRA: Ve un tren, l'agafo?\nVe un tren, l'agafo?\nDilluns passat parlava d'emprendre i del que em semblava que significava per mi aquest terme. Efectivament, en la “5ena. Jornada d'Emprenedoria” organitzada per la Cambra de Comerç de Terrassa i Comarca, ESADE i l'Ajuntament de Sant Cugat es van confirmar les meves afirmacions. L'emprenedoria no és només engegar un negoci sinó a més que aquest respongui a una necessitat que avui no està coberta, una innovació. I les persones convidades a explicar les seves experiències vitals eren exemples de projectes d'emprenedoria d'èxit en diversos camps, des de la del botiguer que ha fet marca“pernilera” fins la molt interessant iniciativa col·laborativa d'emprenedoria amb objectius socials i ambientals.\nDeia en l'anterior article, que va rebre un bon grapat de visites per cert, que “a la nostra ciutat hi ha molt buits per omplir”, com en moltes altres afegeixo. Concreto més en aquest article per tal de rebre els vostres comentaris, suggeriments, idees i, sobretot, recolzament.... o no.\nA Sant Cugat avui hi ha una TV, una ràdio (que s'ha convertit amb una important inversió en una productora multimèdia), un Diari setmanal en paper, una revista setmanal gratuïta i dos portals informatius digitals. En tots els casos estic parlant de formats informatius genèrics. En una ciutat de 85 mil habitants penso que és suficient però que hi ha marge per més mitjans. I més quan un dels dos portals digitals és el públic i l'altre és el complement de la publicació en paper del Diari de Sant Cugat i el TOT Sant Cugat, totes elles publicacions amb una trajectòria històrica i un seguiment important.\nfoto el·laboració pròpia\nUs preguntareu doncs què és el que faig jo per aquí el mig... doncs bé, fa uns mesos via Linkedin es va posar en contacte amb mi l'editor d'una incipient xarxa de portals informatius locals digitals per explicar-me el seu projecte. El seu primer objectiu era Sant Cugat i em proposava si jo volia fer-me càrrec del projecte a la nostra ciutat. Uau! Explicar el que passa a la meva ciutat des de l'altra banda! Quina il·lusió! La veritat és que em fa joia el repte. Informar per empoderar seria l'objectiu del meu projecte personal. Perquè la fórmula del projecte empresarial és via franquícia donada la capacitat econòmica que tenen i la voluntat que cadascun dels nodes d'aquesta xarxa sigui en sí mateix un projecte empresarial viu. Que qui el lideri s'ho faci seu, que el defensi i el visqui en el dia a dia.\nEus aquí on estic ara. El pla d'empresa està fet, cal fer-ho a més per la inversió inicial. L'espai mediàtic definit: una informació alternativa, més humana, més profunda, que no es quedi amb la primera mirada de la notícia sinó que vagi un pas més enllà, que doni veu “als que avui no en tenen”, un espai de comunicació de baix a dalt, on l'opinió no sigui monopoli de la gent de sempre, que expliqui històries de gent corrent que cada dia construeixen històries heroiques a la nostra ciutat, que faci també servei públic i promogui ciutadania activa. Un mitjà viu en les xarxes socials que comunica però que interactua. No només que doni sinó que rebi. En tots els camps, en la cultura, en l'esport, en la política, en l'educació, etc.\nCom us podeu imaginar això ha de donar per menjar. Poca cosa més però. Què us sembla?, dóna la nostra ciutat per un mitjà nou d'aquestes característiques? Creieu que fa falta? En un moment com el que estem penseu que serà molt difícil trobar gent que recolzi el projecte? Els que teniu petits comerços, empreses, professionals liberals,... donareu un cop de mà a aquest nou mitjà?. No us talleu i feu-me arribar els vostres comentaris. Fer un estudi de mercat com cal costa molts diners però avui sabem que cada dia visiten cugat.cat més de 1.000 persones, com en el cas del TOT Sant Cugat digital. Mireu si hi ha marge perquè la informació local engresqui a més santcugatenc/ques! I més tenint en compte que la nostra ciutat és de les ciutats on l'us d'internet i les noves tecnologies te un percentatge més alt d'entre les ciutats del nostre país.\nEtiquetes: actualitat, comunicació, economia, feina, mitjans, premsa, sant cugat\nPersonalment em sembla un projecte engrescador i interessant. Els Sant Cugatencs som seguidors fidels i habituals dels nostres mitjans locals, però son tots de la "mateixa corda" . Estaría bé diversitat i amplitud de mimres, per tant crec que si hi hauria lloc per una proposta d'aquest tipus. Si et puc donar un cop de ma filosòfic o ajudant-te en algo compta-hi.\nPrimer de tot Ofelia, gràcies pel comentari. Més d'un centenar de persones han llegit aquest article però cap d'elles m'han deixat aquí - si per altres vies - els seus comentaris. La gent és molt reservada!. En segon lloc gràcies pels teus ànims! energia positiva!!! i, en tercer lloc, veig que conflueixes amb mi en que cal un projecte comunicatiu alternatiu al existent avui a la ciutat. Ni millor ni pitjor, diferent. A veure si me'n surto i, efectivament, tota ajuda serà benvinguda!!! si pots fer una proposta concreta del tipus d'ajuda que pots oferir serà molt ben rebuda.\nHola Ofèlia, fa un any just, em vas oferir el teu ajut però no el vas concretar. Segueixes oferint-lo? després dels 11 mesos en que hem estat publicant amb el nom de Sant Cugat Informa hauràs vist que comencem un nou projecte. No sé si t'engresca més aquest que iniciarem en poc temps. El 27 el presentarem en públic. No sé qui ets i m'agradaria molt conèixer-te!


Acompanyant a la gent gran en l’ús de les tecnologies – SANTASUSANNA\nMissió, visió, valors i propòsit\nServei de menjador i cafeteria\nServei de transport adaptat\nServeis d’atenció domiciliària (SAD)\nAtenció a la memòria\nAssociació Jardí Santa Susanna\nAcompanyant a la gent gran en l’ús de les tecnologies\nBy Santa Susannaaccess_time4 meses ago\nS’ofereix un nou servei gratuït i individualitzat per ajudar a resoldre dubtes dels aparells tecnològics del col·lectiu de més edat del municipi. L’activitat forma part del programa Gent Gran Activa de l’Ajuntament de Caldes de Montbui que articula la Fundació Santa Susanna.\nAprendre a utilitzar el mòbil, el correu electrònic, el Whatsapp, les videotrucades o iniciar-se en l’ús de les xarxes socials com pot ser crear-se un perfil, com registrar-se a la pàgina web de salut de la Generalitat per demanar cita prèvia, fer una consulta online (e-consulta) o veure el pla de mediació… són algunes de les consultes que es podrien atendre. Es farà de manera gratuïta, individual i personalitzada seguint sempre les mesures de seguretat adaptades a la Covid-19.\nPer fer ús del servei cal concertar cita prèvia a Les Cases dels Mestres o al 93 115 09 47.\nfolder_openTagged in: caldes de montbui, ciutat amiga de la gent gran, gent gran\nWritten by Santa Susanna\nPrevious Post Previous Post Santa Susanna és notícia 2020 10\nNext Post Next Post Acceptem el repte\n1 origen, 3 fundacions\nRep tota la informació a la teva adreça de correu electrònic\nLa teva alta ha estat tramitada. Revisa el correu per tal de confirmar la subscripció\nCoordinació amb entitats\nAquesta web utilitza galetes pròpies i de tercers. Si continues navegant, acceptes l'ús que fem de les cookies, segons descrivim en la nostra política de cookies. D'ACORD MÉS INFORMACIÓ


El CLAM reconeix Arrels Fundació amb el premi Pere Casaldàliga 2017 | NacióManresa\nEl Festival Internacional de Cinema Social de Catalunya lliurarà el guardó el diumenge 30 d'abril, a les 12 del migdia\nRedacció | 07/04/2017 a les 16:47h\nArxivat a: Municipis, Clam, Arrels, Premi Pere Casaldàliga, cinema, cinema social\nArrels Fundació, premi Pere Casaldàliga 2017 del Clam | Arxiu particular\nLa fundació privada catalana –nascuda l'any 1987- Arrels Fundació ha estat reconeguda amb el premi Pere Casaldàliga a la Solidaritat 2017, segons ha anunciat avui l'organització del Festival Internacional de Cinema Social de Catalunya (CLAM) i promotora d'aquest guardó. Es lliurarà el diumenge 30 d'abril, a les 12 del migdia, a l'Auditori Agustí Soler i Mas de Navarcles.\nEl jurat del premi, després de valorar diverses candidatures, ha decidit atorgar aquest guardó a Arrels Fundació "pel seu treball solidari admirable a favor de les persones sense sostre, víctimes de la marginació, de la desigualtat i de la pobresa".\nEl CLAM valora també el fet que "és una entitat que durant 30 anys està donant suport a persones sense llar, promovent la seva autoestima i confiança i garantint que, quan decideixin sortir del carrer, tinguin cobertes les necessitats bàsiques" així com també per "treballar per sensibilitzar la societat de les causes que provoquen que una persona es quedi al carrer i oferint possibles propostes de millora".\nPer a l'organització, "aquesta tasca solidària d'una fundació formada per una cinquantena de treballadors i gairebé 400 persones voluntàries a favor de la dignitat d'unes 1.900 persones sense sostre responen perfectament al missatge i l'actitud vital que guia l'obra del bisbe Pere Casaldàliga i, per tant, la fa mereixedora del premi que duu el seu nom en aquesta 14a edició".\nArrels és una entitat que des de 1987 es dedica a l'atenció de persones sense llar de la ciutat de Barcelona. Per fer aquesta feina compta amb el treball i el suport de professionals, voluntaris i persones ateses que formen un equip que comparteix un sol crit: Ningú dormint al carrer!\nEls membres d'Arrels són persones que volen que ningú dormi al carrer. Des de 1987 han acompanyat més de 10.000 persones sense llar en el seu camí cap a l'autonomia, oferint allotjament, alimentació i atenció social i sanitària. Compten amb el suport de 54 persones contractades, prop de 400 persones voluntàries i 4.000 donants que fan possible dur a terme diferents programes d'actuació.\nEl seu objectiu és acompanyar i atendre les persones sense llar que es troben en les fases més consolidades d'exclusió perquè tornin a ser el més autònomes possible; sensibilitzar la ciutadania sobre els problemes de la pobresa al nostre entorn; i denunciar situacions injustes i aportar solucions que ajudin a transformar la realitat d'exclusió social.\nL'experiència i el contacte diari amb les persones sense llar ha construït des dels inicis, la seva manera d'atendre les persones i d'afrontar les causes que generen quedar-se sense llar.\n- Abordant situacions però també les causes. Sent al costat de les persones sense llar, promovent la seva autoestima i confiança i garantint que, quan decideixin sortir del carrer, tindran cobertes les necessitats bàsiques. Al mateix temps, treballen per explicar a la societat les causes que provoquen que una persona es quedi al carrer i possibles propostes de millora.\n- Atenent les persones des d'un punt de vista integral, respectant els seus ritmes, sense imposar, fomentant la seva participació i pressa de decisions en el seu procés de millora, i fomentant la reducció de danys. La persona és el centre de qualsevol intervenció.\n- Una entitat on tothom aporta. Les persones sense llar aporten coneixement des de la seva experiència i visió crítica, l'equip de voluntariat permet crear nous vincles amb les persones més vulnerables, i l'equip de treballadors afegeix la perícia tècnica i la continuïtat dels processos.\n- Apostant per la innovació social. Els agrada fixar-se en projectes i iniciatives d'altres països enfocats a les persones sense llar per aprendre noves formes d'actuació i adaptar-les.\n- Sent independents. El fet de comptar amb una base social àmplia que els dóna suport facilita la seva capacitat crítica amb aquelles visions del fenomen sense llar ancorades en el passat i que tendeixen a perpetuar-lo, i els dóna seguretat i llibertat d'actuació.\nDades d'Arrels Fundació a 1 de juny de 2016\nA Barcelona hi ha més de 3.000 persones sense llar, de les quals 419 dormen en solars i fàbriques en desús, 1.907 dormen als albergs i altres recursos públics i privats, i 941 dormen directament al carrer. L'equip de carrer d'Arrels recorre Ciutat Vella, l'Eixample, Gràcia, Sants-Montjuïc, Sant Andreu i Sant Martí.\nEntre les persones sense llar a Barcelona, el 86% són homes i el 14% són dones; la meitat tenen entre 25 i 49 anys. El 66% de les persones són immigrants que procedeixen de 46 països diferents, comunitaris i no comunitaris. De mitjana, les persones entrevistades fa 3 anys i 9 mesos que no tenen una llar estable. De fet, el 70% fa més d'un any que viu al carrer. Segons dades recollides pel Cens de persones que viuen al carrer, en el qual Arrels ha entrevistat 348 persones que dormen als carrers de Barcelona, 1 de cada 5 no es pot fer càrrec de les seves necessitats bàsiques i 3 de cada 4 no tenen cap tipus d'ingrés econòmic. El 19% de les persones entrevistades pateixen una situació de vulnerabilitat elevada; el 50% diu que no disposen de targeta sanitària i el 37% diu haver estat víctima d'agressions físiques i/o verbals.\n14a edició del Premi Pere Casaldàliga a la Solidaritat


El Nucli Antic d'Olot tindrà una nova plaça al solar de Can Sau - Garrotxa Digital\nEl Nucli Antic d’Olot tindrà una nova plaça al solar de Can Sau\nOlot - Publicat a les 14.30\nComentaris tancats a El Nucli Antic d’Olot tindrà una nova plaça al solar de Can Sau\nEl Nucli Antic d’Olot tindrà molt aviat una nova plaça. La primera de les accions validades com a prioritàries al PIAM del barri vell consistirà en adequar el solar de Can Sau, al costat de l’església del Tura. Ja s’ha presentat el projecte del nou espai que preveu integrar els contraforts que ara queden al descobert en una sèrie de voltes.\nUna de les preocupacions que van expressar els veïns durant el procés del Pla Integral d’Accions de Millora del Nucli Antic d’Olot va ser la necessitat de dignificar el solar que va deixar l’enderroc de Can Sau, al costat de l’església del Tura. Les obres de millora d’aquest sector són la primera de les tres accions que l’Ajuntament emprendrà al Nucli Antic en el marc del PIAM aquest 2018.\nEstanis Vayreda, Regidor Nucli Antic Olot: “Es tardarà uns anys a construir algun edifici, com a mínim intentem dignificar aquest espai i que no quedi abandonat, amb aquells contraforts o parets, evitant que es vegin molt deixades. Amb aquesta voluntat, es recupera un lloc que es podrà utilitzar i que s’integra en l’entorn del Carrer del Tura”.\nEl despatx olotí UnParelld’Arquitectes, d’Eduard Callís i Guillem Moliner, està elaborant el projecte de la nova plaça, del qual ja es coneixen els primers detalls. En primer lloc, la intervenció es centra en integrar els contraforts que actualment queden a la vista.\nEstanis Vayreda, Regidor Nucli Antic Olot: “Consisteix en mantenir aquests contraforts que hi ha en les parets, completant-los i després es cobreixen amb unes voltes entre cada un d’ells. Per tant, es formen unes tres capelles que així ens permet mantenir els contraforts de manera dissimulada”.\nLa placeta es pavimentarà, es millorarà la il·luminació nocturna i s’hi instal·laran uns graons perquè s’hi puguin fer actuacions de petit format.\nEl Consell de Barri del Nucli Antic ja ha validat la proposta i, un cop enllestit el projecte la previsió és que les obres s’iniciïn després de l’estiu. Tenen un pressupost de 20.000 euros, dels 150.000 que es destinaran enguany al PIAM del Nucli Antic.\nLa Garrotxa és exemple d’un projecte internacional que vol promoure poblacions més col·laboratives i sostenibles\nSegons dades del Departament de Salut, a la Garrotxa s’han confirmat 599 casos de COVID-19 des de l’inici de la pandèmia. Segons les darreres xifres de l’Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries, la taxa crua de positius indica que 10 de cada 1.000…\nAvui entra en vigor la nova tarifa elèctrica, que revoluciona el sistema de facturació de la llum perquè es pagarà el quilovat segons el preu que l’hi assigna cada hora el mercat majorista. La nova lectura afectarà als clients de les grans distribuïdores…\nLes cases rurals poden rebre turistes de la mateixa regió sanitària dins la fase 1 de desescalada. Les 90 que formen part de l'associació Garrotxa Rural estan a punt per fer-ho, però només una ha tingut reserves aquest cap de setmana: el Mas Guitart de la…\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, anuncia que a el Govern començarà a reparar el ferm del vial Sant Jordi en les properes setmanes\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila ha anunciat que en les properes setmanes es repararà el vial Sant Jordi, malmès pel constant trànsit de camions procedent o que circulen en direcció al túnel de Bracons. El Conseller ho ha anunciat durant…


Primer Concurs de curtmetratges “Lo curt és breu” | Turisme Verges\nPrimer Concurs de curtmetratges “Lo curt és breu”\n12 Juliol, 2018 · by turismeverges\t· in Cultura, Fira i Festes, la Placeta, Música, Teatre, vespres sota el campanar.\t·\nDiumenge 5 d’agost, a les 9 del vespre a la Placeta\nLa prova consisteix en crear un curtmetratge d’una durada màxima de 2 minuts. La temàtica del curt és de lliure elecció i hi hauran d’aparèixer tres elements que us proporcionarem en el moment que vingueu a recollir el full d’inici d’inscripció. A partir d’aquest moment es donarà la prova per iniciada i disposareu fins a les 12:00 a.m. del diumenge 5 per entregar els curts.\nEls curts es projectaran el mateix dia 5 d’Agost a la placeta de Verges a dins el marc de la gala temàtica que us tenim preparada. La gala s’iniciarà a les 20:00 del vespre.\nEls medis permesos per a la gravació seran oberts, tant es poden utilitzar telèfons mòbils, càmeres reflex, vídeo càmeres, etc..) l’únic requisit indispensable que serà comprovat durant l’entrega del curt serà que sigui amb format mp4 i amb una resolució de 1920×1080.\nLes inscripcions s’hauran de realitzar a través de la pàgina web del concurs o en el moment que es munti la parada. L’horari de recollida de les bases serà del divendres de 18:00 a les 20:00 hores i el dissabte 10:00 a 12:00.\nA les 12:00 hores del dissabte es donarà per iniciat el concurs.\nMés informació, bases de participació, formulari d’inscripció a http://www.locurtesbreu.cat\nEtiquetes: concurs, concurs de curtmetratges, la placeta, lo curt és breu, Verges, vespres sota el campanar\n← Cinema a la fresca – Dijous 19 de juliol


LASANYA DE BRÒQUIL I AMETLLES\n1 de plaques de lasaña fàcil El Pavo\n30 de mantega per a fondre\n70 d'ametlles filetejades crues\n5 de nata líquida\n1 de llet\n160 de crema de formatge\n600 de bròquil\n1 de sèsam\nCom fer LASANYA DE BRÒQUIL I AMETLLES\nHidratar les plaques de lasanya fàcil El pavo seguint les instruccions de l'envàs. Rentar el bròquil a sota el raig d'aigua i tallar les branques eliminant els troncs. Coure'l en una cistella al vapor fins que estiguin al dente. Deixar refredar i picar. Pelar i premsar l'all. Sofregir-lo en una paella amb oli i saltar-hi una mica el bròquil.\nTorrar les ametlles i el sèsam en una paella amb una cullerada de mantega fins que comencin a agafar color. Afegir-hi un pessic de sal. Barrejar en un potet la crema de formatge i la nata, batre amb força amb unes varilles metàl.liques i posar-la al foc. Afegir-hi la llet a poc a poc. Escalfar la crema i afegir-hi les ametlles i el sèsam i mantenir-ho a foc suau fins que comenci a espessir. Rectificar de sal i retirar del foc.\nCobrir una safata de forn amb una placa de lasanya fàcil El Pavo, tallar-la o doblegar-la per ajustar-la a la mida del motllo i pinzellar-la amb mantega semilíquida. Farcir-la amb el bròquil i alternar una altra capa de crema i formatge, separar amb una altra placa de lasanya i continuar així fins acabar els ingredients. Pintar la superfície amb una mica de mantega i posar-la al forn pre-escalfat a 180ºC. Coure fins que es dauri una mica. Finalment, escampar-hi per sobre llavors de sèsam.\nCREMA DE BROQUIL I AMETLLES\nSopa d'ametlles amb sorbet\nPA DE PESSIC DE CANYELLA AMB AMETLLES CRUES\nLLENGUADO EN SALSA D'AMETLLES A L'AROMA DE ROMANÍ I FARIGOLA.\nSÍPIA I ROSSELLONES EN SALSA D'AMETLLES


PODRANEA RICASOLIANA – ARBRES I PALMÀCIES DEL MEDITERRANI\nPublicat per arbresmediterrani on 6 Juny, 2019 26 Juny, 2019\nNom comú: bignònia rosa, bignònia de flor rosa, arbust de Pandora\nFamília: bignoniàcies (Bignoniaceae)\nEtimologia: Podranea, el nom del gènere és un anagrama (mateixes lletres en diferent ordre) convertint-se en Pandorea, un gènere estretament lligat al primer. L’epítet Ricasoleana és en honor al botànic i polític italià Vicenzo Ricasoli (1814-1891).\nDescripció: planta enfiladissa, molt vigorosa, amb tiges lignificades i volubles que s’arquegen, sense circells, de creixement ràpid i que poden arribar als 10 metres d’altura. Fulles oposades, imparipinnades, amb 5-11 folíols de lanceolats a el·líptics, de marge dentat, de color verd fosc brillant, de 2-7 per 1-3 centímetres o una mica més. Flors grans, nombroses, acampanades, d’uns 7 centímetres, de color rosa amb nervis porpra, acabada amb un llavi superior dividit en dos lòbuls. Apareixen en amples panícules terminals, multiflorals, situades a l’extrem dels nous brots. Floreix durant l’estiu i la tardor. Fruit en càpsula amb llavors alades.\nHàbitat: vol una exposició a ple sol o a mitja ombra. Suporta gelades de fins a -5 °C i tolera altes temperatures en estar ben desenvolupada. En climes temperats pot fer més d’una florida i és perennifoli, però a climes més freds es torna caducifòlia. Un hivern molt fred pot arribar a gelar la planta, però amb la pujada de temperatures de la primavera rebrotarà de soca-rel. No és massa exigent respecte al sòl sempre que sigui ric en matèria orgànica i ben drenant. És resistent al vent i a la sequera. Cal regar regular moderadament a l’estiu i escassament a l’hivern. Cada 3-4 anys cal realitzar una poda severa tallant per sobre del segon nus de les branques principals, però a més a més una poda més lleugera al final de l’hivern hi afavorirà la floració. Haurem de lligar la planta, ja que no puja per si sola, després costa de controlar, ja que, com ja hem dit, és molt vigorosa.\nMultiplicació: per llavors, esqueixos o murgó (o capficament). La varietat més utilitzada és Contessa Sara.\nUtilitats: enfiladissa molt interessant pel seu ràpid creixement i magnífica floració, que cobrirà i donarà color a murs, pèrgoles i tanques, etc. En ser una planta lleugera, grimparà molt alt, caient després en cascada.\nEntrada prèvia ALOE VERA\nEntrada següent LICUALA GRANDIS


About: Revolta dels angelets de la terra\nLa Resisència del Rosselló a incorporar-se a França\nEn Guàrdia 213 - Els angelets de la terra\nEls Angelets de la Terra és el nom que reberen els pagesos del comtat de Rosselló que van aixecar-se contra l'ocupació francesa de la Catalunya Nord, episodi que es coneix com a Revolta dels Angelets. El detonant de la revolta fou una insurrecció de la pagesia nord-catalana entre els anys 1667 i 1675 en contra de la gabella de la sal (un impost sobre la sal imposat pels francesos el 1661). Aquest fet, contrari a les constitucions catalanes tradicionals als comtats de Rosselló i Cerdanya, provocà la revolta dels Angelets, la qual es va estendre sobretot al Vallespir, però també es féu sentir al Conflent i el Rosselló. (ca)\nEls Angelets de la Terra és el nom que reberen els pagesos del comtat de Rosselló que van aixecar-se contra l'ocupació francesa de la Catalunya Nord, episodi que es coneix com a Revolta dels Angelets. El detonant de la revolta fou una insurrecció de la pagesia nord-catalana entre els anys 1667 i 1675 en contra de la gabella de la sal (un impost sobre la sal imposat pels francesos el 1661). (ca)\nRevolta dels angelets de la terra (ca)\nfreebase:Revolta dels angelets de la terra


La Cursa de Muntanya de Paüls presenta novetats | Atletisme Català\nInici General La Cursa de Muntanya de Paüls presenta novetats\nLa Cursa de Muntanya de Paüls presenta novetats\nEl diumenge 29 de maig es disputarà la cinquena edició de la Cursa de Muntanya de Paüls, segona prova del Circuit Català de Curses de Muntanya de la Federació d´Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC), organitzada per la UEC Tortosa. Aquest any la cita, que normalment se celebrava al setembre, variarà el seu recorregut. Un cop més el Parc Natural dels Ports serà l´escenari d´aquesta cursa, que tindrà un recorregut d´uns 25 quilòmetres i que transita en més d´un 85% per corriols de muntanya amb un desnivell acumulat de més de 2.000 metres. | Es tracta d´un itinerari gratificant i alhora exigent. Pendents pronunciats, barrancs, colls, cims i forts descensos són alguns dels elements que trobaran els corredors, a més d´alguna sorpresa. Aquest any, com a novetat, a part del canvi de data (abans es feia al mes de setembre) s´ha canviat sensiblement el recorregut, que seguirà el següent itinerari: plaça Major de Paüls, cementiri, GR7, Bc de les Fonts, font del Montsagre d´Horta, coll d´Atans, coll de la Gilaberta, Punta de l´Aigua, Vacarissal, coll de l´Avenc, coll de Joan Gran, Pinar Ample, Pla de l´Hedra, camí Ral, cementiri i plaça (sense la baixada dels dos darrers anys). Podran prendre part en aquesta cursa diferents categories: júnior (per a menors de 18 anys), sènior (entre 18 i 50 anys) i màster (a partir dels 50 anys). Totes les persones que estiguin interessades en formalitzar la inscripció poden enviar la butlleta corresponent al número de fax de la Unió Excursionista de Catalunya Tortosa: 977-443271, juntament amb el justificant de l´ingrés i de la llicència federativa. L´import de la inscripció es de 12 euros fins el 25/05/05, a partir d´aquesta data serà de 15 euros. Els que no disposin d´alguna de la llicències tindrà d´abonar 4 euros per la llicència temporal de la FEEC. El socis de UEC Tortosa, tindran un descompte de 4 euros. El pagament de la inscripció es realitzarà per ingrés o transferència al c/c de Caixa del Penedès 2081-0297-23-0000008397. El Lliurament dels pitralls es farà de les es 8:00 h. a les 9:00 h. a la Plaça Major. La reunió informativa (briefing) serà a les 9:00 h i la sortida a les 9:30 h. de la plaça Major de Paüls. L´arribada serà al mateix lloc. El tancament del control d´arribada serà a les 14:30 h (5 hores després de la sortida). Com ja ha passat en les anteriors edicions, els membres de la Unió Excursionistes de Catalunya de Tortosa esperen que es registri una bona participació en aquesta activitat, que normalment permet gaudir de paratges de gran bellesa que impressionen a tots els participants.


Les naus engoleixen el torrent de Coanegra\nEls propietaris del polígon denuncien la junta de compensació per no haver fet la canalització\nAina Vives | 06 octubre 2000\nEl torrent Coanegra es va estrenyent de manera alarmant al pas pel polígon industrial de Marratxí. L'atapeïda vegetació i també les noves construccions se n'han anat apropiant el llit. I és que com explica Vicenç Sastre, veí de Pòrtol i membre del GOB, «per construir les naus industrials han anat guanyat terreny al torrent, afegint escombraries i tomant els talussos, i tot per aconseguir dos o tres metres més». Les inundacions són ara el resultat d'aquestes apropiacions indegudes de sòl.\nAmb les plogudes de la setmana passada, algunes naus quedaren negades. L'empleat de Tasmar, una de les empreses que patí les conseqüències del desbordament del torrent, explicava que l'aigua els bota per damunt del mur de contenció i, després, part d'aquest cedí i es negà bona part del magatzem. Els propietaris de les naus dels polígon de Marratxí, encara que reconeixen que algunes empreses guanyaren terreny al torrent per poder disposar d'uns quants metres de més, culpen de tot el desgavell la junta de compensació.\nSegons explicà el president de la comunitat de propietaris del polígon, Lluís Seda, la junta de compensació es va constituir per acabar de dotar de serveis el polígon de Marratxí i també per executar les obres de canalització del torrent i després poder-lo entregar a l'Ajuntament. «Ara han passat 17, 18 o 15 anys i la junta de compensació, en la qual figura com a director Pere Cotoner i Cotoner, ha decidit deixar de pagar la llum. De fet fa dos dies que no la paguen. Ens han dit que es declaren insolvents. I ara ens trobam que el torrent encara no està canalitzat i, és clar, en aquest estat l'Ajuntamnt no vol rebre la urbanització».\nDavant d'aquest fet, la comunitat de propietaris del polígon industrial de Marratxí ha interposat una denúncia al Jutjat de Guàrdia per un presumpte «delicte de coaccions contra Pere Cotoner i Cotoner».


La Seu ciutat d'Alacant acull la presentació del documental "L'home més perillós d'Europa, Otto Skorzeny a Espanya". Actualitat Universitària\nLa Seu ciutat d'Alacant acull la pr.. d'Europa, Otto Skorzeny a Espanya"\nLa Seu ciutat d'Alacant acull la presentació del documental "L'home més perillós d'Europa, Otto Skorzeny a Espanya"\nAlacant, 14 de febrer de 2020\nDilluns que ve, 17 de febrer, a les 19.30 hores, tindrà lloc a la seu de la Universitat d'Alacant (c/ Sant Ferran, 40) la presentació i projecció del documental L'home més perillós d'Europa, Otto Skorzeny a Espanya. L'acte comptarà amb l'assistència dels directors del documental, Pedro Echave i Pablo Azorín Williams, i serà presentat pel catedràtic de la Universitat d'Alacant Juan Antonio Ríos Carratalá. Després de la projecció hi haurà un col·loqui.\nEl documental L'home més perillós d'Europa Otto Skorzeny, a Espanya és fruit d'una intensa labor investigadora duta a terme pels seus creadors sobre la vida i les activitats a Espanya d'un dels personatges més carismàtics de la Segona Guerra Mundial: el tinent coronel de les Waffen SS Otto Skorzeny, l'home d'acció favorit d'Adolf Hitler. Aquesta investigació els ha portat als Estats Units, Àustria, Israel, Madrid, Barcelona i Mallorca, per a conformar un trepidant relat històric. Pedro Echave i Pablo Azorín Williams han tingut accés a l'arxiu privat d'Otto Skorzeny, als seus documents, pel·lícules de 8mm i fotografies inèdites, així com a documents desclassificats de la CIA i l'FBI. Aquesta documentació mostra que el soldat predilecte de Hitler es va moure com a peix en l'aigua a Espanya, on va residir entre Madrid i Mallorca. Confident i agent irregular de la CIA i el Mossad, home de negocis polifacètic, traficant d'armes, representant de la indústria metal·lúrgica alemanya a Espanya, assessor dels presidents Nasser i Domingo Perón i sospitós de col·laborar en l'assassinat del president John F. Kennedy.\nAquesta obra audiovisual ha sigut produïda per Quindrop Producciones Audiovisuales, coproduïda per Ràdio Televisió Espanyola i l'Ens Públic de Radiotelevisió de les Illes Balears, finançada per l'Institut de Crèdit Oficial i amb el suport del Departament de Cultura, Patrimoni i Política Lingüística i la Conselleria de Presència, Cultura i Igualtat i l'Institut d'Estudis Baleàrics.


Especialista en història i religions, el seu últim llibre recull la saviesa de les dones místiques\n6 min. Barcelona 16/02/2020 21:46\n260x366 Un retrat de Mirabai Starr, que és especialista en història i religions. / MIRABAISTARR.COM Un retrat de Mirabai Starr, que és especialista en història i religions. / MIRABAISTARR.COM\nEl 2001, el mateix dia que Mirabai Starr publicava el seu primer llibre, una traducció de Sant Joan de la Creu sota el títol Dark night of the soul [La nit fosca de l’ànima], la seva filla Jenny, de catorze anys, va morir en un accident de cotxe. No era la primera vegada que Starr, professora de filosofia i religions del món a la Universitat de Nou Mèxic, havia d’entomar el cantó més dur i desolador de la vida sense, per això, deixar de banda la fascinació, la reverència i l’amor profund amb el que tot ho mira.\nNascuda a Nova York el 1961 en el bell mig de la contracultura, en una comunitat que valorava la saviesa dels diferents camins espirituals i en rebutjava els dogmes, de ben jove va patir els abusos continuats d’un fals guia espiritual. “Vaig trigar anys de la meva vida adulta a superar-ho i per això he donat suport a dones i nenes que necessitaven reclamar la sobirania dels seus cossos. Curar-me del maltractament sexual va implicar recuperar la santedat del cos i deixar enrere la fantasia que la vida espiritual consisteix en transcendir el cos i, en conseqüència, que el meu cos fos vulnerable als abusos”, explica a Misericordia salvaje. La sabiduría de las místicas (Kairós), la traducció al castellà del seu últim llibre, que arriba ara a les llibreries.\nConsidera un terreny fèrtil per al seu camí espiritual la terrible pèrdua de la filla i l’experiència traumàtica que va patir de jove. Quan el foc crema necessitem aigua, joc de contraris. Només la llum apaga la foscor. Potser aquesta és la lògica que mou Starr a sentir-se partícip d’un món que va més enllà del món, d’una realitat que supera qualsevol intent d’emmarcar-la i, menys encara, de manipular-la segons els desitjos del moment. Per a les místiques, aquelles dones de tots els temps per a les quals aquesta professora i traductora sent una profunda admiració, la vida contemplativa no consisteix tant en transcendir les il·lusions de l’existència mundana o assolir un estat de perfecta equanimitat, sinó, com ella mateixa explica, en “estar plenament present, en la mesura que es pugui, davant de les realitats de l’experiència humana”.\nUna de les claus per assolir l’equilibri que mostra Starr és no aferrar-se a una creença que ens desconnecta de nosaltres mateixos. “Quan les ideologies religioses i les pràctiques espirituals comencen a apartar-nos de la vida en lloc de connectar-nos amb el centre de nosaltres mateixes, ha arribat el moment d’estar disposades a deixar-les anar i a no tenir cap pressa per substituir-les. Al contrari, podem canviar el nostre punt d’atenció i tornar a dipositar-lo en allò normal i corrent, i beneir-lo amb el do de la nostra atenció plena. I veuràs, admirada, que desborda de llum sagrada”.\nA més de publicar diverses traduccions a l’anglès de literatura mística, com la ja citada de Sant Joan de la Creu, o algunes obres de Teresa d’Àvila i Hildegarda de Bingen, per les quals ha rebut un gran reconeixement, és autora de diferents obres d’assaig, com la dedicada al diàleg entre les tres religions abrahàmiques ( God of love: A guide to the heart of judaism, christianity and islam ) o el llibre on parla d’aquesta necessitat de transformació vital després de la desolació i la pèrdua de la filla ( Caravan of no despair: A memoir of loss and transformation ).\nEn el seu últim llibre, i l’únic publicat a casa nostra, Misericordia salvaje, Starr vol oferir el bo i millor del que ha après de dones sàvies del passat i del present barrejat amb anècdotes i reflexions personals. “Si com a dona t’has vist exclosa de les institucions religioses establertes però t’has sentit il·luminada amb la poesia de Matilde de Magdeburg o de Rabi’a de Bàssora, si trobes tanta saviesa en l’Alcorà com en el Tao Te Ching, aquest viatge resseguint les petjades de les místiques és el teu viatge”, explica l’autora, a qui no interessa gaire el canvi que, a poc a poc, viuen les institucions religioses tradicionals amb la incorporació de dones en càrrecs importants dels quals fins ara estaven excloses. “No es tracta d’irrompre en les religions dominades per l’home i recuperar el que considerem que és nostre per dret. La majoria de nosaltres no tenim cap desig de cobrir-nos amb el mantell del rei. Abans voldríem desfer-nos d’aquests vestits i anar despullades, substituir la corona de joies per una de margarides. Ara bé, això no vol dir que considerem la religió una pèrdua de temps. Tot al contrari! Malgrat que ens inspira desconfiança la jerarquia religiosa i ens sentim alienades pels dogmes, ens atrau profundament l’essència dels camins sapiencials d’aquest món, i descobrim el gust d’aquest elixir en els ensenyaments dels místics (sobretot de les místiques) de totes les tradicions espirituals”, afirma.\nTot i que escriu principalment de dones i de religions, Starr vol aclarir que les categories tradicionals per definir aquests àmbits han deixat de ser útils: “Veig la sexualitat d’una manera molt semblant a com veig la religió. Molts i moltes ens situem en un ventall sexual que sempre flueix. El moviment contemporani interespiritual també és la resposta natural a la diversitat d’expressions humanes del fet sagrat. Tancar-nos en una identitat sexual binària o en una tribu religiosa exclusiva ja no ens sembla una posició vàlida a la majoria”. Així mateix, “la saviesa indígena, la psicologia moderna i l’experiència que han viscut la majoria dels éssers humans ens han demostrat que en la nostra psique hi ha elements masculins i femenins i que la proporció varia segons l’etapa de la nostra vida i en funció de com vagin canviant les circumstàncies”.\nDe la mateixa manera que hi ha joies en les grans tradicions espirituals del món que val la pena conservar, argumenta l’autora, hi ha un “elixir guaridor en l’experiència femenina” ignorat o marginat que cal recuperar: “Pel seu èmfasi en el valor de les relacions, els sentiments i l’empoderament mutu per sobre de l’èxit individual i dels arguments empírics, crec en l’energiafemenina com a font de sanació”.


Els preus baixen tres dècimes al juliol a Girona - Empordà\n13 de agost de 2013\nFixen una inflació anual de l'1,4%\nEls preus baixen tres dècimes al juliol a Girona\nL'IPC de les comarques gironines se situa per sota de la mitjana catalana i espanyola\nJOSEP MOLINA | ACN 18.08.2013 | 12:37\nEls preus van baixar el juliol a Girona tres dècimes en relació amb el juny i van deixar una inflació anual de l'1,4%, cinc punts per sota del juny. Aquesta inflació és la segona més baixa de Catalunya, després de Tarragona, i està set dècimes per sota de la mitjana catalana i quatre per sota de la mitjana de l'Estat, segons l'Institut d'Estadística espanyol. Els motius d'aquesta caiguda s'expliquen per la fi de l'efecte estadístic del copagament farmacèutic que el govern espanyol va aplicar el juliol del 2012 i que per tant estadísticament queda absorbit aquest juliol. Un altre factor que ha ajudat a reduir l'IPC anual ha estat l'electricitat que el juliol del 2012 va pujar més que aquest juliol.\nEn el conjunt de Catalunya, els preus van baixar cinc dècimes el juliol en relació amb el juny i van deixar una inflació anual a Catalunya del 2,1%, cosa que suposa mig punt menys que la taxa anual del 2,6% que es va registrar el juny.\nLa taxa d'inflació catalana del 2,1% que s'ha registrat aquest juliol, cinc dècimes per sota que l'acumulada el juny, és la segona taxa més baixa d'aquest any únicament superada per l'1,8% que es va registrar a l'abril. Aquest 2,1% està tres dècimes per sobre que la inflació anual espanyola.\nEn el conjunt de l'estat espanyol, els preus van baixar també cinc dècimes i van situar la inflació anual en l'1,8%, tres dècimes per sota del registra del mes de juny. El resultat de la inflació a l'Estat coincideix amb les dades d'inflació avançada que va publicar l'Institut Nacional d'Estadística (INE) el 30 de juliol.\nLa inflació subjacent, la que no té en compte els preus més volàtils del petroli i els aliments frescos, ha quedat fixada el juliol en l'1,7%, tres dècimes menys que el juny.\nEls grups de productes que han influït més en la caiguda de la taxa anual de la inflació destaca en primer lloc la cistella de 'medicina' on s'integren els medicaments, afectats des del juliol de l'any passat per l'efecte del copagament farmacèutic que el govern espanyol va posar en marxa el juliol de l'any passat. Aquest efecte estadístic a l'alça ha quedat eliminat aquest juliol i per tant la comparació de preus ja està dins del mateix perímetre.\nAixí, mentre que els preus de productes farmacèutics van pujar el 13,7% el juliol del 2012 en taxa interanual, aquest juliol aquesta taxa ha estat negativa en l'1,2%, gairebé 15 punts per sota que fa un any.\nL'altre cistella que ha impulsat a la baixa la inflació anual ha estat 'l'habitatge' on s'incorporen els preus de les tarifes elèctriques que l'any passat van pujar el juliol un 4% i aquest mes de juliol l'increment ha estat de l'1,2%. En taxa anual, la cistella d'habitatge va registrar el juliol del 2012 un increment del 5,2% i per contra aquest any la taxa anual ha estat tan sols del 0,2%.\nMentre que el mes de juliol els preus de l'electricitat han suposat una ajuda a fer baixar la inflació, a l'agost es produirà un efecte contrari atès que el govern espanyol, després de la reforma del sistema elèctric ha anunciat un increment de la factura de la llum del 3,2% a partir de l'1 d'agost.\nPer últim, la cistella que ha ajudat a fer caure la inflació anual ha estat la del 'transport' on s'imputen els preus dels carburants i lubricants. L'increment de preus del carburant aquest mes de juliol, ha estat menor que el juliol de l'any passat. En concret, la taxa anual de la inflació d'aquesta cistella ha estat de l'1% mentre que el juliol de l'any passat el registre va ser del 3,8%.\nPreus a l'alça\nMentre que la medicina, l'habitatge i el transport han impulsat a la baixa la inflació, les cistelles que han tingut l'efecte contrari i han ajudat a mantenir alta la inflació han estat els aliments i begudes no alcohòliques, que aquest juliol han registrat una taxa anual del 4,3% i el juliol de l'any passat de l'1,8%, i la cistella de begudes alcohòliques i el tabac, que ha escalfat la inflació per l'incement de preus del tabac, per sobre del registra de l'any passat.\nEntre els productes d'aliment frescos destaca l'increment de preus de les patates i dels seus preparats i les fruites fresques.\nEn relació amb el comportament mensual de preus, aquest juliol, com passa cada any, els preus han caigut en relació amb el juny gràcies a l'efecte de la cistella del vestit i el calçat que han començat el període de rebaixes d'estiu, que a Catalunya ha suposat una caiguda del 13,1% dels preus.\nTambé afectada per la campanya de rebaixes, la cistella de utillatge de la llar ha ajudat a baixar els preus, en aquest cas en l'1,1%.\nPròxims efectes estadístics\nAquest juliol ha finalitzat l'efecte estadístic del creixement de preus de la cistella de 'medicina' pel copagament farmacèutic. Els pròxim mesos també tindrà la seva fi l'efecte de la fi de la subvenció del règim de la Seguretat Social a diferents medicaments, l'increment de l'IVA que es va registrar el setembre per decisió del govern de Mariano Rajoy i l'augment de les taxes universitàries de l'octubre de l'any passat.\nQuan finalitzin tots aquests efectes estadístics que influeixen a l'alça en els preus, la inflació es preveu que arribi a final d'any per sota de l'1%, segons indica el quadre macroeconòmic del govern espanyol.


«Organitzar-se i mobilitzar-se, quan s'està contra el poder establert, és l'única manera de fer-se escoltar» | NacióGranollers\nper Jaume Ventura, 24 de maig de 2019 a les 14:03 |\nLa candidata de la CUP a Granollers, Raquel Poveda | Jaume Ventura\nLa candidata de la CUP a Granollers a les eleccions d'aquest diumenge, Raquel Poveda, respon les preguntes dels lectors de NacióGranollers.\n-Fa anys que apostem pel model de recollida porta a porta. Treure els contenidors dels carrers acabarà amb les pudors i amb els trastos que es dipositen al seu costat. Cal promoure més la deixalleria i el servei de recollida de mobles i trastos vells.\n- Com creu que es pot resoldre la contaminació generada pel trànsit a la Ronda Sud?\n-Prohibint la circulació de vehicles pesants de pas, alliberant el peatge de l'AP-7 per aquelles que l'utilitzin per connectar el sud i nord de Barcelona, com es fa entre Girona Sud i Girona Nord o entre Torredembarra i Salou (ronda de Tarragona) i sobretot impedint nous creixements i el desplegament d'infraestructures innecessàries al sud de la ciutat, com l'ampliació del Circuit i de la seva activitat, amb una nova pista, un circuit 4x4, un parc temàtic i un nou centre comercial, o l'estadi de futbol a Palou, ja que si aquests projectes s'acaben realitzant la mobilitat en vehicle privat al sud de la ciutat encara serà un problema més gran.\n-Només faltaria. En una societat com la nostra organitzar-se i mobilitzar-se, quan s'està contra el poder establert, és l'única manera de fer-se escoltar. Les reivindicacions i reclamacions del veïnat del sud de la ciutat han posat damunt la taula un problema de salut pública molt important, un problema de contaminació que costa moltes vides cada any. Ara el que és urgent és que Ajuntament, Generalitat i Estat hi posin solucions; un cop solucionat el problema el veïnat podrà deixar de manifestar-se.\n-Quines mesures contemplen pel que fa a la mobilitat a la ciutat?\n-Entre d'altres propostes proposem establir una xarxa pedalable que connecti tots els barris i equipaments, estacions de transport i els municipis veïns. Restringir totalment la circulació de vehicles pesants a la ronda Sud. Establir Àrees d'Emissions Zero entorn de les escoles i l'Hospital General de Granollers. Aturar les infraestructures viàries planificades a la ciutat i el seu entorn i destinar les inversions previstes a la millora del transport públic col·lectiu. Impulsar la connexió ferroviària de Granollers amb Sabadell i Mataró.\n-Mentre sigui el mercat qui imposa el preu del lloguer i no tinguem la capacitat de regular els preus dels lloguers aquest és un assumpte més que complicat. Cal acabar amb l'especulació immobiliària, i aquest és un assumpte que ara per ara està en mans d'unes institucions que es pleguen als interessos del sector immobiliari i de la banca.\n-Dependrà de la nostra capacitat de reivindicació i de la mobilització de la ciutat. L'estació de mercaderies, perilloses hauríem d'afegir, és propietat d'ADIF, del Ministerio de Fomento, i som conscients que no bellugarà un dit fins que els terrenys es revaloritzin i pugui especular amb la seva transacció. Per això insistim que només aconseguirem que es desmantelli aquest perill quan es mobilitzi la gent de la ciutat reclamant-ho i l'Ajuntament ho reclami amb força davant de l'Estat.\n-Un nyap. No entenem per quin motiu s'ha fet en 2 trams i el carril bici no té continuïtat. Pensem que la intervenció s'hauria d'haver fet prioritzant bicis i vianants davant del vehicle privat.\n-Estem a favor de la llibertat d'expressió i de la llibertat de les preses i presos polítics i del retorn de les exiliades i exiliats. També estem a favor que la gent s'organitzi i faci públiques les seves reivindicacions i que les institucions els facin costat. Així que a més d'estar a favor que hi hagi llaços grocs, també pensem que cal que els carrers siguin espais de reivindicació social i nacional.\n-Els pressupostos són la decisió més important que pren l'Ajuntament cada any. Nosaltres estem a favor que siguin cada cop més participatius. També caldria definir les prioritats estratègiques a travès de processos consultius i participatius. Per no allargar-nos més del compte, afegir que considerem que els consells municipals haurien de ser més participatius i vinculants. La participació és un dels puntals del nostre programa pel que si aquest és un punt clau per a vosaltres us convidem a llegir-lo a fons.\n-El problema de l'habitatge és un dels principals reptes, al costat de l'elevada contaminació atmosfèrica i de greus problemes en la mobilitat. La destrucció de llocs de treball en el sector industrial i la precarització del treball en general també provoca un creixement de la pobresa i de l'exclusió a la ciutat, amb unes conseqüències socials que és urgent abordar.\nEleccions municipals 2019, Eleccions municipals Granollers 2019, Política, eleccions municipals 2019, CUP, CUP Granollers, Raquel Poveda, e, eleccions municipals 2019 Granollers


netejadors casolans per a rajoles de rajoles de lavabos i molt més - Neteja | Abril 2021\nLa meva germana i jo sempre fem broma que la nostra mare només utilitzava Comet per netejar totes les superfícies de casa quan érem més joves. (No és completament cert, però semblava que hi havia en aquell moment.) Hi havia una llauna verda d’aquest netejador en pols que es guardava a cada lavabo de la casa.\nQuan va esdevenir la nostra feina netejar la cuina i els banys, puc recordar odiar l’olor del netejador comercial a la llauna verda. És clar, la feina la vaig fer, però em va picar el nas i no ho oblidaré mai.\nCrec que la meva mare el va comprar perquè era econòmic: afegir aigua i matolls. Però puc pensar en un parell més barat manera de netejar superfícies al voltant de casa meva, alhora que es desodoritza amb la meva olor natural preferida alhora. Combino tres ingredients senzills per fer un netejador de rentat suau que sigui perfecte per a diverses superfícies.\nAquest netejador funciona correctament ...\nescorça de sabó a les parets de la dutxa\ngreix i greix\n1 tassa de bicarbonat de soda (per netejar faig servir les coses barates)\n½ tassa de sabó de barra ratllada (faig servir aquesta barra de neteja casolana, o és una bona opció comprada a la botiga)\n15-20 gotes d’oli essencial (que trobeu 100% d’olis essencials purs aquí)\nprocessador d’aliments (en trobeu un de bo aquí)\n1 pot de pinta de boca regular (trobeu-les aquí)\ntapa agitadora de l'ampolla de formatge ratllat vell, o tapa de pot de maó metàl·lic amb forats perforats a la part superior\n1. Remeneu la barra de sabó fins que tingueu aproximadament ½ tassa.\n2. Combina sabó ratllat, bicarbonat i olis essencials que trieu en un processador d'aliments. (Per a aquest netejador m’agrada fer servir llimona, espígol, arbre de te / menta o eucaliptus / llimona, que tenen totes les propietats antibacterianes)\n3. Transferiu-la al pot de vidre i torneu la tapa. Etiqueta el teu gerro i aconsegueix netejar. (Això va ser més ràpid que conduir a la botiga per comprar més Cometes!)\nrecepta fàcil de vestir ranxo sense llet de mantega\nEspolseu sobre superfícies a netejar. Utilitzant una esponja mullada, utilitzeu aquest netejador en superfícies per crear un matolls suaus. Esbandiu bé amb aigua quan la superfície estigui neta.\nPer a què utilitza aquest netejador de fregat?\nreceptes de càmping per menjar net\nfent enllaços de salsitxes per esmorzar


Els pobres necessiten amor! - Diari de Girona\nEls pobres necessiten amor!\nfrancesc pardo 16.11.2019 | 01:29\nEls pobres necessiten amor! Diari de Girona\nAquest diumenge celebrem la tercera Jornada Mundial dels Pobres, instituïda pel papa Francesc.\nCom cada any, el Papa ens fa arribar el seu missatge, en el qual ens convida a ser molt conscients de la realitat dels pobres i de les nostres actituds envers ells.\nEnguany el missatge porta per títol: «L'esperança dels pobres mai no quedarà frustrada». Recull les expressions dels salms 9 i 19, que són d'actualitat i manifesten que la fe, en el cor dels pobres, els retorna l'esperança perduda a causa de la injustícia, el sofriment i la precarietat de la vida.\nTambé el salm 10 es fa la pregunta que s'ha repetit al llarg dels segles fins als nostres dies: Com Déu pot tolerar la situació del pobre i l'arrogància del qui l'oprimeix? Com pot permetre que sigui humiliat, sense intervenir per ajudar-lo? Per què permet que l'opressor tingui una vida feliç quan el seu comportament hauria de ser condemnat precisament per la humiliació del pobre?\nCal notar que aquest salm es va compondre en un moment d'un gran desenvolupament econòmic, que, com sol passar, provoca molts desequilibris socials. Reflecteix la condició dramàtica dels pobres quan es comparava amb la riquesa d'uns pocs privilegiats.\nEn llegir el missatge i contemplar la realitat he constatat novament alguns fets que ens haurien de commoure i fer reaccionar. La crisi econòmica no ha estat obstacle perquè grups de persones s'enriquissin amb desmesura, mentre augmenten els pobres mancats de tot tipus de béns necessaris per a una vida digna, i que a més sovint són marginats, maltractats en la seva dignitat i explotats.\nRecordo un fet de fa uns anys a les portes de l'església on, cada dia, a les hores de les celebracions, hi havia alguns pobres parant la mà. Sovint, amb els fidels, a l'entrar o sortir del temple es parlava «dels nostres pobres». Un dia un d'ells, el més habitual, es dirigeix a nosaltres i ens diu: «No em dic pobre, em dic Joan». Fou per a nosaltres una gran lliçó, perquè reclamava almenys la seva dignitat com a persona.\nEl Papa descriu les nombroses formes d'esclavatge de milions d'homes, dones, joves i infants: famílies que han d'abandonar la seva terra per poder subsistir; [...] (extret del Full Parroquial d'aquesta setmana).


les idees no viuen sense organització: d’abril 2010\nAhir vaig tenir l'oportunitat d'anar a un acte del PSC a la Mar Bella, Barcelona, en representació del Moviment Laic i Progressista. Intueixo que a partir d'ara proliferaran els actes dels partits -com ja és habitual en periode pre-electoral- i que serem convidats a escoltar propostes i compromisos. Si bé, ahir, vaig intuir que aquesta campanya serà diferent. I que els partits polítics voldran escoltar més que mai les demandes de la ciutadania. Abans que el candidat socialista José Montilla parlés van pujar tres ciutadans a l'escenari a fer les seves demandes. Em va agradar el to, el llenguatge, la sinceritat, la senzillesa: un membre d'un comitè d'empresa, un empresari català jove que viu a Londres i la presidenta d'una associació de discapacitats. Aquest estil que imprimeix el nou equip de campanya del PSC, serà raonablement imitat pels altres partits. I és que tant que s'ha parlat de desafecció i allunyament de la ciutadania vers la política, els partits són conscients que fan falta iniciatives que permetin apropar els candidats a la realitat social i econòmica del país. Aquí tenim un paper actiu important les organitzacions socials, tant pel rol que juguem com pel lloc que ocupem, podem traslladar idees i propostes. El repte del Moviment Laic i Progressista és aconseguir posar com a central el debat de la laïcitat com síntesi dels conflictes de convivència. Ho estem treballant a través de la proposta de Pacte Nacional per la Laïcitat. En el propers dies, en sentirem a parlar de nou. De moment, em quedo amb el bon regust de boca de l'acte d'ahir.\nAvui és 14 d'abril, i celebrem que un dia ens vam despertar en un país amb una arquitectura política i jurídica plena d'esperances i possibilitats; de les que avui som dipositàries totes les que persones que anhelem cercar dreceres cap al progrés i la llibertat. I això fa bategar avui el cor a un ritme diferent, perquè portem la República en els cors, que és el cor de la República. (Vicenç Molina).\nLa Fundació Ferrer i Guàrdia impulsa una setmana farcida d'actes de reconeixement institucional a la ﬁgura de Francesc Ferrer i Guàrdia\nEn el marc de la commemoració de l'Any Ferrer i Guàrdia, la Fundació Ferrer i Guàrdia impulsa activament la setmana de reconeixement institucional de la ﬁgura del pedagog i lliurepensador català.\nDimarts 13 d'abril a les 11h. del matí s'inaugurarà l'Avinguda Francesc Ferrer i Guàrdia, actual avinguda Marquès de Comillas. El canvi de nom d'aquesta avinguda de Montjuïc parteix d'una campanya engegada per la Fundació Ferrer i Guàrdia, que va rebre el suport de més de 1.500 persones i de 160 entitats, i que posteriorment es va plasmar en una proposta de la Comissió de Nomenclàtor de l'Ajuntament de Barcelona que des de la Fundació Ferrer i Guàrdia valorem de forma molt positiva.\nD'altra banda, el dimecres 14, a les 18.30h., es procedirà a descobrir una placa on s'ubicava l'antiga seu de l'Escola Moderna, al carrer Bailèn número 56 de Barcelona.\nL'Escola Moderna va ser fundada per Francesc Ferrer i Guàrdia l'any 1901 i va ser un dels seus projectes i llegats més importants, ja que en ella s'hi va desenvolupar un ensenyament inspirat en el lliurepensament, la coeducació i el lliure examen, propis dels corrents llibertaris de l'època. Durant l'any 2009 la Fundació Ferrer i Guàrdia, a iniciativa d'un ciutadà que es va posar en contacte amb nosaltres, vam impulsar una investigació per tal de localitzar la seu de la primera Escola Moderna. La recerca documental ens ha donat les proves que l'actual ediﬁci ubicat al carrer Bailèn 56 va ser la seu d'aquesta Escola.\nFinalment, divendres 16 d'abril, a les 12h. tindrà lloc la recepció per part del Vice-president de la Generalitat de Catalunya, Josep-Lluís Carod Rovira, amb motiu de la commemoració de l'Any Ferrer i Guàrdia.\nAquesta setmana de reconeixement institucional de Francesc Ferrer i Guàrdia concreta, juntament amb d'altres actes fets ﬁns ara com el del 13 d'Octubre de l'any passat amb el reconeixement fet al Saló de Cent per part de l'Ajuntament de Barcelona, un dels objectius de la commemoració de l'Any Ferrer Guàrdia: que les institucions cde la rellevància del llegat i la ﬁgura del pedagog i lliurepensador.


by Josep Llobera Capllonch (ed.) and Lisa Hilte\nRead the Catalan translation by writer and translator Josep Llobera Capllonch of ‘Stenenbrug’ originally written in Dutch by writer Lisa Hilte.\nYou don’t know Catalan? Don’t worry, we’ve got you covered. We have more:\n‘Stenenbrug’ – Spanish translation by Heli Pärna\nArriba grinyolant el tramvia a la parada. Les portes s’obren com un acordió i els passatgers entren a l’aire fred. La Marleen, a la part davantera del tramvia, rau asseguda fins a veure la darrera persona passar entre les portes, moment quan allibera el seu seient i posa un peu a l’acera. Llegeix el nom a la cabina de la parada: “Strenenbrug”, pont de pedra en holandès, la darrera parada del trajecte, després el tren se n’ha d’entornar per on ha vingut. La Marleen recorre amb la punta dels seus dits la superfície del sobre dins la butxaca del seu abric. El seu alè, núvols petits en l’aire.\nEl tramvia es posa en marxa de nou. Marleen el mira allunyar-se i el segueix amb la mirada fins que el vehicle torna la cantonada i desapareix. Llavors comença a caminar, la seva mirada clavada al terra. En creuar, un cotxe li toca la botzina. Ella segueix caminant sense aixecar els ulls. S’atura enmig del pont. Davall, el tràfic passa amb pressa, els vuit carrils, un riu salvatge i turbulent de ferro i cautxú. La seva mirada es posa al voral, el qual, en apropar-se al pont, es redueix en un triangle i desapareix. Mira sense parpellejar. La primera neu es precipita suaument. Flocs de neu cauen sobre el seu capell i bufanda, es fonen en les seves ulleres, enterboleixen la seva vista.\nJa fa unes setmanes que el Ben té un gos, el Viktor. Cuidar d’un gos suposadament li farà bé, encara que és difícil saber exactament qui cuida a qui. Una vegada portava tot el dia sense sortir del seu llit, fins i tot a la seva habitació es podia escoltar al Viktor ploriquejar en la seva gàbia. La seva germana, la Ellen, es va posar com una fera. El va amenaçar amb tornar el gos a la canera i a ell directament cap a casa dels seus pares. Els dos van plorar. Al final, la Ellen el va ajudar a sortir del llit i ell, assegut al tamboret, es va dutxar. Després s’afeità per primera vegada en dies. Quan va entrar de nou a la cuina, el Viktor estava en el racó empassant-se el seu bol, la gàbia estava de nou netíssima.\n“Acabo d’enviar una postal de nadal tardana,” diu la Ellen quan el seu xicot arriba a casa. Ell s’acosta uns passos i li fa un petó fugaç. Les seves sabates deixen petjades molles al terra. “Ah sí, a qui?”, demana mentre s’acota per desfer-se els cordons. Petits flocs de neu, dins la llar ja els queda poca vida, adornen els seus cabells. “A la Marleen la borratxa,” contesta la Ellen amb un somriure. El seu xicot no diu res, la seva cara amagada darrera dels seus cabells. Tots els flocs de neu ja s’han fos. Sospira profundament i la mira. “Creus tu que era realment necessari?” El somriure fuig de la cara de la Ellen i alguna cosa en els ulls del seu xicot la deixa estupefacta. De sobte ella se sent com una nina, una nina que s’ha portat malament, molt malament.\nLa Marleen finalment creua el pont, gira a l’esquerra i entra després al segon carrer a la dreta. L’àrea residencial consisteix d’avingudes amples, amb arbres alineats en tots dos costats. És un barri on li hauria agradat anar-hi a viure un dia, tenir un dia la seva pròpia casa allà. La Marleen espera darrere les reixes. El Guido ve a rebre-la amb la clau, empeny el reixat de ferro amb un sorollós sotragueig. Davall la seva jaqueta, deixada oberta, porta la seva lletja samarreta taronja amb una petjada de gos sobre la inscripció “Stenenbrug”. A part de la parada del tramvia, la farmàcia i la botiga, també la canera es diu així: “Stenenbrug”. La creativitat és un recurs escàs.\nLa Marleen atravessa el pati de formigó i empeny la porta feixuga. Al passadís penja el seu abric i la seva bufanda al penjador. Cull una granota del bagul i se la posa damunt la roba, doblega les mànigues i els baixos dels seus pantalons un i dos cops. Neteja les ulleres amb la tela blava. Després se’n va cap als lavabos.\nLa sala, sense finestra alguna, només té llums fluorescents per il·luminar l’espai, de manera que durant el primer quart d’hora sol preparar-ho tot a les fosques. Com sempre, a les catorze hores exactes treu el primer gos de la seva gàbia. Encara és sols un cadell, el van trobar amb els seus germans prop d’una benzinera, els cinc empaquetats junts dins una caixa de cartró.\nMentre la Marleen escalfa l’aigua, el cadell gateja sobre la seva mà lliure. És juganer i jove ––sens dubte algú se’l voldrà endur aviat. Pels animals vells les coses són diferents. Ja no surten d’aquí. A alguns els fa pudor la boca. Altres són cecs o sords, o ambdós ––la Marleen no podia culpar a la gent. És per compassió llavors que sempre comença rentant els joves i acaba amb els vellets. Es pren el seu temps amb ells al final. Els hi fa massatge a les espatlles, els ensabona dos cops. El més vell és un Jack Russell, com el que la Marleen va tenir en el passat. “No li agafis afecte,” va dir en Guido una vegada, “No arribarà a Nadal.” Avui és el tres de gener. La mort no té calendari.\nLa Marleen neteja els lavabos, tira les tovalloles al cubell. Es renta les mans i les aixelles curosament, però l’olor és persistent. Al final del capvespre, tots els gossos fan olor a xampú, i ella, a gos mullat.\nEl Viktor és la distracció del dolor. Viktor és la rutina. El Ben menja quan menja el gos. Dos cops al dia fan una volta a la cantonada caminant junts. És capvespre de prest i fa un fred implacable. El Ben fa de no veure el gos pixar contra les façanes de les cases mentre ignora els arbres plantats al llarg del camí a l’esquerra. El Viktor camina al davant, la corretja tensa. El Ben ha de resistir la temptació d’apagar el motor de la seva cadira de rodes i deixar que el gos sigui qui l’estiri cap endavant, com un husky fermat a un trineu. Tanca el puny al voltant del mànec de plàstic de la corretja, conduint la cadira amb l’altra mà. Ell compensa l’entusiasme juvenil del Viktor. Es mantenen en equilibri mútuament.\nQuan tornen a casa, és hora de descansar ––així que el Viktor torna a la seva gàbia i el Ben al llit. Cada un al seu racó. Com tots els dies, a les tres i mitja arriba la fisioterapeuta per a fer exercicis. Ja es coneixen bé, encara així tenen poc de què parlar. Quan ella se’n va, el silenci sona doble. Al fer-se fosc, la seva germana porta el menjar. Ho fa cada dilluns, dimecres i divendres. Els divendres es queda més temps i miren junts la televisió, com abans a casa. Els dimarts, dijous i caps de setmana és sa mare qui ve, porta la seva roba rentada i planxada, o frega, o neteja. Així s’escapen els dies.\nLa baralla sobre la postal de nadal encara pesa a l’aire. Callats, la Ellen i el seu xicot estan asseguts un vora l’altre. Penjat a la paret, el rellotge fa tic-tac. És un rellotge sense agulla pels segons, el so preprogramat. Havien llegit el nom i l’adreça de la dona en la denúncia policial. Inclús la seva data de naixement apareixia mencionada. D’ençà llavors que li deien Marleen la borratxa. Donava una satisfacció rara saber el nom. La Ellen romp el silenci. “Només volia que ella ho sabés,” diu la Ellen. “Només volia que sabés lo del Ben.”\nTots els gossos tenen un nom. Amb aquells noms que ella mateixa pot triar la Marleen intenta ser creativa. Res de tenir set Fifis o Rockys. De camí cap a la parada, recita els noms en el seu cap. També els dels gossos que han marxat, sense excepció. Gira a l’esquerra, surt de l’àrea residencial i després, tornant a la dreta, es dirigeix fins a Stenenbrug. S’atura enmig del pont. Mira el voral, reduint-se en un triangle, i clava la seva mirada en el lloc precís. Mentrestant, ja ha recitat els noms de tots els gossos. Viktor ressona en la seva ment. La Marleen fica la seva mà dins la butxaca del seu abric, recorre amb la punta dels seus dits la postal de nadal que va trobar en la seva bústia fa uns dies, sense remitent, sense nom. Al principi no havia entès el missatge de la carta. No coneixia cap Ben. Ningú dels seus coneguts estava en cadira de rodes. Tampoc entenia la referència a Stenenbrug.\nAhir, al final del seu torn, va demanar al Guido si podia cercar una cosa a l’ordinador. Només va haver d’escriure les primeres lletres del nom en l’arxiu, la resta es va emplenar automàticament. Ben Van Damme. Va ser ell qui adoptà el Viktor al novembre. La Marleen va verificar la data en la qual ell havia vingut a recollir l’animal ––un dilluns, el seu dia de descans. “I?”, va preguntar el Guido. “Qui cerca, troba?”. La Marleen va aixecar els seus ulls, tancà ràpidament l’arxiu. Va fer que sí amb el cap i somrigué. “Sí, sí, gràcies de nou,” va dir. “Encara necessites l’ordinador o l’apago?”.\nEn el tramvia de camí a casa, mirant fixament el seu reflex en la finestra, intentava desxifrar la postal de nadal. Va tenir la sensació com si faltés una peça crucial del puzle. Tot just aquell matí va llegir, per casualitat, una altra vegada la denúncia policial i així va reparar el seu nom, la seva adreça, la seva data de naixement. Es va aixecar i va agafar la postal del tauler de la cuina, va llegir el missatge escrit a mà una altra vegada. Després es va asseure a la taula, mirant primer la postal i després la denúncia i viceversa. El jove estava en cadira de rodes. Mai més podrà viure de manera completament autònoma. Va llegir de nou la seva data de naixement. Vint-i-quatre anys. La Marleen mira el tràfic passant amb pressa davall, fins que es mareja. Es lleva les ulleres, després se les posa un altre cop. Intenta recordar-se del jove, el seu cotxe, la seva cara, però no arriba a fer-se amb una imatge clara. Els seus records de l’accident, que ella havia causat, són vagues i fragmentaris. Inclús quan mira el lloc precís ––allà, just allà, on passa ara el camió i desapareix el voral–– no aconsegueix recordar més que miques. Stenenbrug mai sortirà del registre policial, mai serà més que un apunt en la denúncia. No importa com de molt la Marleen es concentra, amb quanta força prem els ulls, o, al contrari, els obre, el lloc no provoca cap part de la seva memòria. Només és un pont fet de pedra.


El govern de la Generalitat prepara la primera llei del cinema, una llei sobre la qual hi ha actualment un document de bases per començar a discutir amb el sector. La notícia ha generat un intens debat entre els usuaris del 3cat24.cat. T'hi apuntes?\n04/03/2009 - 07.02 Actualitzat 06/03/2009 - 13.48\nLa gran majoria dels usuaris del 3cat24 que han participat en el debat del cinema en català fins divendres 6 de març al migdia proposen que les pel·lícules es deixin en la versió original i incloguin els subtítols en català. Seria la manera més efectiva d'aprendre idiomes i, a la vegada, llegir el que es diu en català. També pensen que així ens estalviaríem el cost dels doblatges, tenint en compte que ara per ara no són gaire bons en català.\nUna petita minoria dels usuaris estan en contra d'aquesta nova llei. L'usuari campoclaro proposa que "les pel·lícules siguin en castellà i subtitulades en català".\n¿Què en penses de la proposta de deixar les pel·lícules en versió original i fer els subtítols en català? ¿Creus que els doblatges actuals en català són bons?\nI què se'n diu a internet d'aquesta nova llei del cinema en català? Hem trobat alguns blogs que opinen sobre el tema:\n"S'acosta el cinema en català", text del Blog del Bixo\nQue tinguem sort publica el text "Per fi tindrem cinema en català?"\nRoc Casagran escriu "Contra la llei de la selva, cinema en català"\n"Cinema en català: un altre brindis al sol?", un text de Pliblocs.cat


L'històric Congrés Nacional Africà celebra 100 anys\nDelegació de Sud-àfrica del Congrés Nacional Africà que va anar a Anglaterra el 1914 per transmetre les objeccions dels pobles africans a la Llei de Terres del 1913. Segona fila (d'esquerra a dreta) Walter Rubusana, Saül Nsane, Front Row Thomas Mapikela, John Dube, Sol T Plaatje\nEl Congrés Nacional Africà, el partit polític que ha governat a Sud-àfrica des de la fi de l'apartheid, compleix 100 anys. Aquesta mitjanit, el seu actual líder, Jacob Zuma, ha encès una flama per recordar la fundació del partit en una petita església de la ciutat de Bloemfontein, al centre del país. Abans, un gran sopar amb més de 1.500 convidats va aplegar les diferents faccions d'un partit que després de 17 anys al poder té un important desgast de popularitat. El delicat estat de salut de l'expresident Nelson Mandela li ha impedit participar en els actes commemoratius.\nRedacció 08/01/2012 - 07.30 Actualitzat 08/01/2012 - 11.37\nLa commemoració del centenari del CNA, un partit que es declara comunista, ha arrencat a la ciutat de Bloemfontein amb un torneig de golf, "una manera perfecta de marcar l'inici del cap de setmana de celebracions", segons la presidenta del CNA, Baleka Mbete, que va rebutjar les crítiques que apunten que el torneig de golf és un senyal del creixent elitisme del qual s'acusa el CNA. "Pot ser que el golf fos elitista abans, durant l'apartheid, quan només els blancs podien jugar. Ara el CNA s'està adaptant a tots els esports."\nAls actes no hi participa l'expresident Nelson Mandela, l'home que va fabricar l'acord polític que va permetre la fi de la discriminació de la població negra i que està molt delicat de salut. "Està animat, però és molt, molt gran", ha dit el secretari general del CNA, Gwede Mantashe. "Té 94 anys. No ve a les celebracions, no esperem que ho faci". Les celebracions continuaran amb un acte davant de més de cent mil persones a l'estadi de la ciutat de Bloemfontein, una de les tres capitals del país.


Abril | 2013 | wondercoses\nHabitacions amb bressol\nPosted on 29 Abril 2013 by wondercoses\nHem buscat inspiració a la xarxa per decorar habitacions per als més menuts de la casa i hem trobat moltíssimes fotos al respecte. Com que no les podíem penjar totes, hem intentat fer-ne una tria. Esperem que us agradin tant com a nosaltres!\nPosted in Decoració\tTagged babies, baby, bebe, bressol, cradle, cuna, decor, habitacio, infantil, llitet, room, wondercoses\nPosted on 23 Abril 2013 by wondercoses\nAvui, diada de Sant Jordi, volem aprofitar per presentar-vos aquest joc que ens sembla una iniciativa fantàstica i que estem segurs que a peques (i no tan peques…) els encantarà.\nTal i com expliquen al seu web, “El “Nan Casteller” és un joc de construcció que es caracteritza per l’estabilitat i els angles rectes de les seves peces. Aquestes dues característiques permeten als més petits endinsar-se en les tècniques d’apilar-los i encaixar-los per obtenir estructures i escenaris diversos fomentant així la seva imaginació.\nA la vegada, però, el “Nan Casteller” ofereix un repte diferent i especial per als més grans. El “Nan Casteller” et proposa l’estimulant objectiu de construir castells de diferents alçades i complexitats basats en models reals que es construeixen en l’actualitat.”\nQuè us sembla? Oi que està de conya? El podeu trobar en 2 formats:\nEl de 40 peces per 42,92€\nEl de 5 peces per 12,95€\nEl podeu comprar al seu web elnan.cat i el rebreu en 24/48 hores, però també el trobareu a botigues com Bateau Lune.\nPosted in Gadgets\tTagged casteller, joc, nan, wondercoses\nIdees originals per Sant Jordi\nPosted on 22 Abril 2013 by wondercoses\nSeguint el post de l’any passat Idees originals per regalar la rosa, enguany us fem unes propostes d’última hora que s’adapten tant als grans com als peques i que demà segur que els alegraran el dia!\nQue passeu una molt bona diada i que us regalin moltes roses i molts llibres!!!\nL’app de Sant Jordi a l’App store\nBosc de contes ofereix contes personalitzats\nDivina’s cookies & cakes\nKymedno, pels que en sabeu d’amigurumi\nPosted in Inspiració\tTagged chispum, divinas, DIY, drac, jordi, llibre, princesa, rosa, rose, saint, samaterra, san, sant, wondercoses\nParets sense forats\nPosted on 17 Abril 2013 by wondercoses\nEsteu a un pis de lloguer i no podeu penjar quadres? Teniu coses per penjar a la paret des de fa temps i no us acabeu de decidir pel lloc? No us preocupeu, que la moda està de part vostra! La tendència està en no penjar res de res. Si les fotos i els quadres estan per terra, doncs per terra, sinó a sobre un moble o arrepenjats a una estanteria. Tot si val, mentre no feu cap forat a la paret. Queda bé, però potser no és gaire apte per a cases amb nens, no?\nPosted in Decoració\tTagged cuadro, decor, floor, picture, quadre, solucio, solutions, suelo, terra, wondercoses\n+ és +\nPosted on 16 Abril 2013 by wondercoses\nA house you built, a home you create\nPosted in Decoració\tTagged +, creu, cross, cruces, cruz, decor, wondercoses\nPosted on 15 Abril 2013 by wondercoses\nAbans de començar, demanar-vos disculpes! Dijous i divendres no vam poder publicar perquè va tocar currar al saló del Còmic.\nDit això, al post d’avui us volem donar idees per a aprofitar bé l’espai i les lliteres són una solució ideal per a les habitacions dels peques. A més, a ells els encanten! Us en passem algunes que ens han agradat molt, a veure què us semblen.\nTime of the aquarious\nA Piccsy hem trobat aquest sofà convertible. Per flipar!\nSolo gatos proposa un DIY per a gats. Sembla que els agrada, eh?\nI per acabar, a Slap caption, un altre estil…\nPosted in Decoració\tTagged bed, bunk, decor, litera, llitera, lliteres, wondercoses\nEls ninos d’Oh No Rachio\nPosted on 10 Abril 2013 by wondercoses\nAquests coixins i ninos fets a mà d’Oh No Rachio ens tenen el cor robat i no podíem passar sense compartir-los amb vosaltres. No els trobeu encantadors? Els coixins del núvol són espectaculars, oi? Els podeu trobar, entre d’altres coses, a la seva botiga d’Etsy.\nPosted in Decoració, Gadgets\tTagged cloud, coixí, cojin, conejo, conill, decor, nube, nuvol, oh no rachio, pillow, rabbit, wondercoses


Una cavalcada de reis plena de globus reparteix il·lusió a la Marina | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nUna cavalcada de reis plena de globus reparteix il·lusió a la Marina\nLa cavalcada marinera es va iniciar a la plaça de les Matemàtiques i va fer el seu recorregut fins a la Plaça de la Marina, on es va fer l’entrega de la clau màgica del barri a ses majestats. [[Vegeu fotos]]\nLa cavalcada de Reis de la Marina va tenir lloc la passada vigília del dia de Reis, enguany amb una temàtica que girava al voltant dels globus. A les sis de la tarda s’iniciava des de la plaça de les Matemàtiques i acabava pels vols de les vuit del vespre a la Plaça de la Marina, on es va fer l’entrega de la clau màgica del barri a ses majestats.\nUna cavalcada de Reis molt especial que a més de les típiques carrosses, també estava composada per diferents comparses, ja que són “una de les coses més especials que té la cavalcada del nostre barri i que demostra la seva essència participativa del veïnat” comentava Anna Trapero, organitzadora i membre de seguretat de la carrossa de la Patge Gregorià. L’objectiu principal dels organitzadors era que “agradi al barri i que segueixi aportant il·lusió i incentivant la participació, demostrant alhora la feina que fem des de les entitats”. Un altre tret característic de la cavalcada del barri mariner és la disposició d’un Bus Turístic per part de l’Ajuntament que “representa la participació dels nens del barri a la cavalcada” deia Trapero.\nAl voltant d’uns 1.200 kg de caramels es van llençar dissabte, a més a més, del confeti. “Llençar caramels és el que més il·lusió em fa de participar a la cavalcada” comentava la Melani, enguany, ajudant de la Patge Gregòria i que forma part de l’Associació Amics de la Marina. Una nena que ha participat dos anys en la cavalcada i que recomana anar-hi “perquè és una sensació única i especial que únicament es pot viure aquest dia de l’any”. Malgrat això, també comentava que sortir a la cavalcada “suposa molta feina” ja que, cal adequar la vestimenta i les carrosses amb les quals sortiran. “Hem estat tot el matí decorant la carrossa, però és satisfactori veure com després la gent les mira amb cara d’il·lusió i alegria”.\nUna altra associació que participa activament en la cavalcada de reis és La Marina Patina. Agafant la idea de la cavalcada del centre de la ciutat, l’any passat van incorporar a la Marina ajudants del Rei Melcior, patges, però que van amb patins a recollir les cartes i els xumets dels més petits. El seu portaveu, en Toni, va estar explicant que troba que és “una iniciativa molt especial i enguany hem hagut d’augmentar el nombre d’ajudants del Rei Melcior i de la mida de les bosses, perquè cada vegada hi ha més nens”.


El disc de la Tresca se'n va cap a Aiguafreda! - Escena Familiar\nEl disc de la Tresca se’n va cap a Aiguafreda!\nEl passat diumenge vam tornar a treure a passejar el photocall d’Escena Familiar. Vam voler compartir amb vosaltre la festa dels 20 anys de la Tresca i la Verdesca, perquè ens agrada veure com gaudiu dels espectacles en família. I per motivar-vos una mica, vam plantejar el sorteig d’un CD de la Tresca entre la gent que us fessiu fotografies amb el nostre marc. Aquest és el resultat:\nSi haguessim de decidir l’Escena Familiar més bonica, seríem incapaces, però com que és a sorteig, és més senzill. La guanyadora d’un CD dedicat de la Tresca i la Verdesca per recordar aquest aniversari és Ainhoa Zelaiaumoli, d’Aiguafreda. Enhorabona! Esperem que balleu a casa tant com vau fer a la festa “tresca”. En uns dies, us arribarà el fabulós regal.\nA la resta de famílies de #culsinquiets, us esperem a pròxims sortejos!


Valriu, Caterina, (aut.)\nISBN: 846611436X ISBN-13: 9788466114363\nEl dimoni Cucarell està ben fart que els altres dimonis es riguin d'ell perquè no té banyes. Un dia, però, en Xesc, un infant molt eixerit, tot passejant pel bosc se'l troba plorant i decideix ajudar en Cucarell.\nLes autres clients qui ont acheté Les banyes d"en Cucarell , ont également acheté:\nCada matí l"Andreu s"ho passa bomba fent ganyotes davant del mirall. Com més lletges i difícils millor. Un dia, però, l"Andreu del mirall no li torna la ganyota i es queda quiet com una estàtua. L"espant del nen é\nAna i Teresa estan dolgudes: David només ha convidat a Elena a la seva festa d"aniversari.. I això provoca que les tres tinguin una bona baralla!\nTorna el calendari de les Tres Bessones! Juga amb els mesos, els dies de la setmana i les estacions, i enganxa-hi els adhesius de les teves activitats més especials: festes, aniversaris, vacances, excursions, etc. I coneix amb les Tres Bessones alg\nAutres livres Valriu, Caterina:


El Tribunal Constitucional tomba 15 articles de la llei catalana contra el canvi climàtic | Sostenible\nFont: Eva Pelegrí/Xavi Duran. CCMA\n27/06/2019 - 17:15\nEl tribunal ha declarat inconstitucionals una quinzena d'articles a la llei que el govern de Mariano Rajoy va recórrer com marcar objectius d'emissions o la prohibició del fracking\nCop contra la llei del canvi climàtic catalana. El Tribunal Constitucional ha sentenciat que la Generalitat no té potestat per marcar objectius de reducció d'emissions o en la transició energètica. La sentència també ha anul·lat la prohibició del fracking i tira enrere el propòsit d'establir un pla de tancament de les centrals nuclears per al 2027.\nEl tribunal ha declarat inconstitucionals una quinzena d'articles a la llei que el govern de Mariano Rajoy va recórrer. En canvi, el Constitucional avala alguns dels articles que impugnava l'Executiu entre els quals destaca la creació de l'impost sobre emissions de diòxid de carboni dels vehicles de tracció mecànica.\nDesprés de l'entrada en vigor del 155, el govern espanyol va decidir portar al TC la Llei de Canvi Climàtic de la Generalitat, que havia entrar en vigor a l'agost. Al recurs argumentava la normativa envaïa competències estatals, per exemple, proposant la creació de nous impostos.\nL'estiu passat, el Constitucional va aixecar la suspensió dels articles que el govern espanyol havia impugnat ja que havien passat els cinc mesos que la llei permet tenir suspesos articles recorreguts. Ara la sentència estima en part el recurs de l'Executiu de Rajoy i declara inconstitucionals una quinzena d'articles de la llei, però n'avala la resta.\nControvèrsia "estrictament competencial"\nSegons el Tribunal, la controvèrsia entre les parts és "estrictament competencial". Si bé assenyala que la inactivitat de l'Estat en la lluita contra el canvi climàtic i per complir els acords de París "no impedeix a les comunitats autònomes, i en concret a Catalunya, aprovar mesures que contribueixin a l'objectiu perseguit", afegeix el següent:\n"Han de fer-ho sense vulnerar les normes vàlidament aprovades per l'Estat en legítim exercici de les seves competències."\nEn aquest sentit, recorda que en la Constitució i en l'Estatut d'Autonomia de Catalunya no existeix cap títol competencial específic relatiu a la lluita contra el canvi climàtic, que si s'esmenta en altres estatuts com els d'Aragó, Castella i Lleó, Canàries i Extremadura.\nPer tot això declara inconstitucionals i nuls apartats com el que estableix "l'objectiu de reduir el consum final d'energia almenys un 2% anual per arribar com a mínim al 27% l'any 2030, excloent els usos no energètics". O bé parts de l'article 19, on s'estableixen "objectius vinculants, concrets, mesurables i a termini de la política energètica de la Generalitat incompatibles amb les bases estatals."