Tête des Toillies (3.175 m.) i Rocca Bianca (3.059 m.) | Engarrista\nChapelle de Clausis i Tète de Toillies, al capvespre\nTram d'escalada exposat prop del cim\nBaixem còmodament per la cresta sud-est\nEl Pep escalant un petit mur a la cresta de la Rocca Bianca\nEscalant un petit tram de placa, amb la Tête des Toillies al fons\nAcomiadem la Tête des Toillies i tornem pels prats\nLloc de sortida: Capella de Clausis, Saint-Véran (França)\nDistància: 13,5 quilòmetres\nTemps: 09:00 hores\nSensació de dificultat: Mitjana. Breu grimpada-escalada fàcil però exposada per accedir al cim (III). Petita escalada (evitable) a la Rocca Bianca (III+)\nCartografia: Mont Viso, IGN (1:25.000)\nCapella de Clausis 00:00 00:00 0,0\nCol de la Noire 01:40 01:40 3,8\nCim Tète des Toillies 01:19 02:59 4,8\nProp Col de Longet 01:46 04:45 6,2\nCol Blanchet 00:49 05:34 68,1\nRocca Bianca 01:12 06:46 8,7\nRefugi i llac de la Blanche 01:26 08:12 11,2\nInici 00:48 09:00 13,5\nPer aquesta nova jornada alpina hem preparat una sortida ben interessant a una muntanya amb gran personalitat. Té una estètica contundent, una gran agulla rocallosa que segons d'on te la miris té un aspecte esfereïdor i inabastable. El granit fosc, pràcticament negre, accentua el seu caràcter sever i esquerp. Però aquesta muntanya transfronterera té un punt dèbil que permet accedir al seu cim amb una breu grimpada, fàcil però molt exposada. Completarem la ruta fent tota la volta a la muntanya, i de regal encara pujarem un altre cim de més de 3.000 metres, la Rocca Bianca. A més a més no ens conformarem en fer-ho pel camí, sinó que escalarem un tram de cresta.\nAvui s'afegeix a la sortida el Pep, que juntament amb la Pilar han vingut a passar uns dies de vacances amb nosaltres i gaudir de les sensacions alpines. Per arribar al punt de sortida hem accedit al poble de Saint-Véran, segons diuen el poble habitat més alt d'Europa, a més de 2.000 metres d'alçada. És un poble molt bonic, amb les carrers estrets i cases que conserven un sistema de construcció tradicional basat en la fusta. El poble és molt turístic, i a l'hivern té una estació d'esquí.\nDesprés de visitar el poblet el creuem per anar a buscar una pista estreta que remunta uns quilòmetres fins prop de la capella de Clausis. La pista és estreta, i a l'estiu està tancada al trànsit excepte els vespres i de matinada. Durant el dia hi ha un autobús caríssim. Passem al vespre amb les furgos per la pista estreta que puja fins passada una antiga mina de coure i una extracció de marbre. Poc després aparquem abans del pont, a partir del qual està prohibit circular. És un lloc idíl·lic, al peu de la capella de Clausis, en un entorn d'alta muntanya envoltats d'extensos prats alpins i cims elevats. Hi arribem amb les últimes ullades de sol que ens ofereixen una bonica visió del cim tenyit de tons torrats.\nDe bon matí emprenem el camí cap a la base de la muntanya. Seguim la mateixa pista per on havíem pujat, la qual arriba fins al refugi de la Blanche, situat al final de la coma, al peu de la Tête des Toillies. Creuem tot el pla per la pista, però no acabem d'arribar al refugi. Uns metres abans prenem un camí a la dreta que puja sense treva i per terreny pedregós fins al Col de la Noire. Si fins ara planejàvem suaument, ara en pocs minuts guanyem desnivell fins al coll. Aquí, just a sota del pic de Farnéiréta, canviem de direcció i deixem el camí principal. Marxem cap a l'esquerra per buscar la base del con summital.\nSeguint fites no ens costa arribar a la base de les parets, d'aspecte infranquejable. Girem de nou a l'esquerra i pugem més fort per terreny pedregós i de blocs ja a la base del cim, seguint algunes fites. En pocs minuts trobem una lleixa diagonal on sembla que hi ha el pas més fàcil per atànyer el cim. Aquest primer pas és el més complicat, o més que complicat hauríem de parlar d'exposat. És un pas potser de III, però cal superar un pas amb una caiguda de potser cent metres. A més la roca empeny el cos cap a fora, i la sensació és de risc. Per això ens encordem i en un tres i no res hem superat aquest pas. De seguida gira a la dreta fent una marcada zeta i puja per un diedre més fàcil (II-III). Pocs metres més amunt el diedre gira a l'esquerra, completant la zeta, i enllaça amb un altre diedre, encara més fàcil (II) que ja ens condueix al cim.\nEl cim és estret i amb excel·lents vistes. Hi ha una gran creu metàl·lica. Contemplem alguns cims que ja hem pogut assolir, com la Taillante o el Mont Viso, encerclat permanentment per les boires. I també contemplem altres cims que ens donen idees per als propers dies. Contemplem el paisatge i tornem a baixar per la mateixa ruta, enllaçant els dos diedres de baixada, i tot seguit el pas exposat que tornem a fer encordats. A la base del cim estudiem les possibilitats i decidim fer una volta circular entorn del cim.\nUns simpàtics excursionistes italians ens expliquen que es pot baixar fàcilment per la cresta sud-est, i els fem cas. Baixarem durant una bona estona per aquesta cresta fàcil, que fem caminant i només posant les mans a terra puntualment. Baixem fort en direcció als estanys de Longet, tot i que no hi acabarem d'arribar. Ja força avall tombem fort a l'esquerra i creuem per una zona de blocs, seguint algun rastre de camí. Ens entretenim contemplant l'abundant flora de la zona, i en especial amb la Flor de Neu, aquí força habitual.\nVoltegem la muntanya per la seva base est, o sigui el vessant italià. Des d'aquí la imatge de la Tête des Toillies ha de ser esfereïdora, i diem ha de ser perquè les boires ens impedeixen la visió. La paret oest de la muntanya s'aixeca prop de 400 metres verticalment. Anem flanquejant la base de la muntanya amb la vista posada al coll Blanchet, al nord del cim, i cap on haurem de pujar. El camí es veu a simple vista. És una zona freqüentada per italians, ja que s'hi accedeix fàcilment des de Pontechianale. Per pujar al coll haurem de superar una forta pujada que ens fa suar de valent. A mida que anem pujant les boires es van aclarint i ens permet contemplar la magnificència d'aquest cim.\nDes del coll podríem baixar directament al refugi i tancar al cercle, però estem animats i veiem que poc al nord hi ha un altre cim de més de 3.000 metres, la Rocca Bianca. Així doncs ens dirigim cap al cim, i en comptes de fer-ho pel camí fàcil, veiem que hi ha un tram de cresta i ens hi enfilem. Es nota que el Pep acaba de començar les vacances i arriba amb força. Grimpem un primer tram, però aviat ens trobem amb un mur vertical d'uns 10 metres. Treiem la corda i l'escalem (III). Tot seguit evitem uns gendarmes flanquejant per un tram de placa al vessant francès. En pocs minuts coronem els 3.059 metres de la Rocca Bianca. Vistes excepcionals, sobretot cap a la Tête des Toillies, que em té meravellat.\nBaixem, ara sí, pel camí normal tot i que evitem arribar fins al coll de Sant-Véran, ja que faríem molta volta. Baixem seguint algunes fites en direcció cap al refugi, que es veu a sota. Aquest tram de baixada és incòmode i es fa llarga, ja que el camí pràcticament està perdut i anem creuant una zona de blocs. Passem per l'estany inferior Blanchet i retrobem el bon camí que ve del coll del mateix nom. En pocs minuts ens situem al llac de la Blanche, a l'altra banda del qual hi ha el bonic refugi homònim, al peu de la Tête, just on comença una llarga, ampla i plana coma.\nDescansem uns minuts i baixem per un caminet que creua la coma seguint el riuet. Una bona estona després arribem al punt de sortida, encantats d'una ruta molt completa que ens ha portar a coronar dos cims importants i estètics, amb petita escalada inclosa, i alhora gaudir d'un paisatge encisador barreja de roca, aigua i prats alpins. Molt recomanable.\nTète des Toillies\nEnviat per Miriam (no verificat) el Dilluns, 24/08/2020 - 21:23 Enllaç permanent\nCom que aquest és un blog de referència per molts, volia actualitzar la informació a agost 2020. Ara ja no es pot pujar amb la furgo ni de nit. A dalt, quan la pista acaba hi ha una zona per a que la navette doni la volta i no es permet aparcar. L’última navette del matí és a les 10h, nosaltres l’hem perdut i hem pujat caminant. Sense córrer però sense encantar-se es triga poc menys d’1h i després 10min fins la chapelle.\nL’activitat més que recomanable!\nCom sempre, moltes gràcies!\nEnviat per Marc el Dijous, 27/08/2020 - 10:30 Enllaç permanent\nGràcies Miriam. Informació en\nGràcies Miriam. Informació en viu i en directe!


Del 7 al 9 de juny activitats familiars i llegendes per descobrir la Vall de Boí,\nViu en família una experiència de llegenda\nCatalunya es converteix durant un cap de setmana en territori d'oci per a les famílies! La Vall de Boí, com a destí de Turisme Familiar hi participa amb activitats, descomptes i gratuïtats per a les famílies!\nItinerari Familiar "Colors de Primavera"\nItinerari familiar de mig dia a peu pel Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici per saber més detalls sobre la seva fauna i flora. El recorregut transcorre, en part, per la passarel·la del planell d’Aigüestortes, que està adaptada per a tothom. El transport fins al parc es farà en 4x4 (preu no inclòs).\nServei de transport en 4x4 anada i tornada: Adults: 10.50€ // Nens fins a 11 anys: 6,50€\nLa Vall de Boí és un racó dels Pirineus de Catalunya ric en patrimoni. Comprova-ho amb la família fent aquest itinerari nocturn guiat. Descobrireu el romànic de la zona, declarat Patrimoni Mundial per la UNESCO, i viureu la tradició de les falles, també declarades Patrimoni Cultural Immaterial per la UNESCO.\nPreu adults allotjats als establiments adherits al programa #CatHolaFamília: 6€ (cal portar polsera acreditativa).\nPVP: 12€ adults\nL'activitat és gratuïta per als nens i nenes fins a 10 anys acompanyats d'un adult.\nObservacions: Cal fer la inscripció prèvia al tel. 973 69 62 10 o centrotermal@caldesdeboi.com . És obligatori dur casquet de bany i xancletes.\nDurant tot el cap de setmana estarà activa l'app per caçar les dones d'aigua, els éssers de llegenda de la Vall de Boí


Nota de Premsa de Compromís Benicarló: S’aprova la moció de Compromís Benicarló en suport de la llibertat d’expressió - Maestrat TV\nNota de Premsa de Compromís Benicarló: S’aprova la moció de Compromís Benicarló en suport de la llibertat d’expressió\nNOTA DE PREMSA COMPROMÍS BENICARLÓ:\nL’Ajuntament de Benicarló, amb els vots de Compromís i el partit socialista donava llum verda a la proposta de mostrar des de l’administració local un ferm compromís amb la llibertat d’expressió i manifestar la solidaritat amb les persones perseguides injustament per fer ús de la seua llibertat.\nLa portaveu de Compromís, Marta Escudero, explicava com el dret a la llibertat d’expressió forma part de la base de les democràcies i com, a l’Estat Espanyol s’ha anat posant en perill aquest dret al seu desplegament legislatiu, sobretot pel que fa als delictes d’injúries a la corona o altres institucions de l’Estat, recollits dins el Codi Penal. Però a més, indicava la regidora que en 2015 se li va sumar a tot això una altra greu amenaça a la llibertat d’expressió, o la reunió pacífica, amb la implantació de la llei de Protecció de la Seguretat Ciutadana, coneguda com la Llei Mordassa per part del partit popular. «Amb aquest Codi Penal i amb la Llei Mordassa s’han anat reprimint algunes expressions, tant polítiques, periodístiques com artístiques, publicades per diferents persones i grups en llocs com les xarxes socials arribant a comportar fins i tot condemnes de presó com l’últim cas recent de Pablo Hasel. Pensem que estem vivint situacions inacceptables en què es posa en qüestió les bases de la convivència democràtica i que recorden als temps del franquisme» lamentava Escudero.\nAmb la moció, no només es buscava un posicionament en contra d’aquestes situacions injustes, sinó que a més, es demanava al Govern d’Espanya canvis reals i efectius en l’ordenament legal que han estat suggerits inclús per Amnistia Internacional. «Es tracta de derogar o modificar els articles del Codi Penal que estan referits a delictes d’expressió, però també canvis profunds en la Llei de Seguretat Ciutadana, que en nom de la seguretat s’està convertint en un autèntic malson per a les llibertats civils i l’activisme social» argumentava la portaveu de Compromís Benicarló.\nEl Partit Popular i Ciudadanos van votar en contra de la moció, argumentant principalment que no resultava rellevant per a la ciutadania de Benicarló i que no corresponia a l’Ajuntament modificar la legislació.\nMarta Escudero mostrava el seu rebuig a aquest posicionament: «la moció té relació amb la ciutadania de Benicarló des del moment en què es veuen limitats els drets a manifestar-se o a expressar una opinió. Veiem casos contínuament als mitjans de comunicació, i qualsevol persona es pot convertir en objecte d’una denúncia injusta. També a Benicarló. L’Ajuntament no pot canviar el codi penal ni la llei de seguretat ciutadana, però pot manifestar la seua opinió i demanar a les administracions competents que ho facen. Ho hem fet amb moltes altres reivindicacions amb mocions sobre educació, habitatge, agricultura… El que passa és que quan el tema no interessa és més fàcil posar-se de perfil i dir que no ens incumbeix».\nCompromís Benicarló recalca que els delictes d’expressió tal qual estan tipificats responen a una època que no és l’actual i que és molt saludable revisar les normes que asseguren la convivència com a societat. «Cal adaptar les lleis als temps que vivim i evitar que des de la legislació es vulneren les llibertats de reunió pacífica i associació, d’expressió i informació. Cantar no pot ser delicte. M’espanta una societat i un sistema en què la llibertat d’expressió, per disconforme que puguem estar amb ella, puga comportar penes de presó» assenyala Marta Escudero.


Escàndol per la disfressa de Hitler d’un regidor del PP a la “Torror-night” ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dimarts, 4 de novembre de 2014 11:50 h\nDesprés del rebombori el regidor va negar que es tractés de Hitler, però davant l’evidència de la disfressa va al•legar que es tractava d'una festa privada i podia anar vestit com volgués, “com si m'hagués disfressat de Lola Flores".\nSegons publica La Veu del País Valencià, el regidor del PP va aparèixer vestit de Hitler a la "Torror-night", la festa muntada a l'habitatge de l'alcalde de Gandia, Arturo Torró, a Marxuquera el divendres passat per a celebrar "Halloween". Una carpa de més de 100 metres quadrats, decoració 'ad hoc' a l'habitatge, rebien les vàries desenes de convidats que hi van participar, muntada, segons ha sabut Gent de la Safor, per habituals col·laboradors de l'ajuntament. No és la primera vegada que Torró organitza aquest tipus de reunions a casa seva. La sorpresa de la festa va arribar després, quan a través de les xarxes socials es van publicar fotografies del "Halloween" organitzat per l'alcalde, entre elles, una del regidor Toni Rodríguez amb una aconseguida disfressa de Hitler, al costat de la regidora Pilar Gavilá.\nEl regidor del PP al natural\ndisfressa, escàndol, País Valencià, regidor PP, Torror-night\nLes imatges han provocat no pocs comentaris en les xarxes i de fet, aquest mateix matí, el diari Levante-EMV reprodueix en portada la fotografia i un ampli reportatge en les pàgines del País Valencià. Encara que la disfressa de Rodríguez no porta insígnies nazis i els entorxats són dues fregadores, no deixa lloc a dubtes, es tracta d'una caracterització d'Adolf Hitler molt aconseguida, al punt que segons declaracions de l'Alcalde Torró, es "tractava no d'enaltir el personatge sinó de ridiculitzar-lo i mostrar-lo com un personatge de l'horror".\nSegons s'ha sabut, el mateix Rodríguez va penjar el dissabte les fotos de la festa, encara que hores després les va retirar tenint en compte el ressò, no precisament favorable, que estava tenint la imatge.\nAntonio Rodríguez Aparisi, pastisser de professió, treballa com a docent al Centre de Turisme L'Alqueria del Duc. De jove va crear un grup de Teatre amb amics de la Falla Grao, que ha arribat a guanyar diversos guardons.\n5 de novembre de 2014, 18.39 h\nÉs molt lleig anar a una festa de disfresses i no disfressar-se...\n5 de novembre de 2014, 16.05 h\nLa disfressa et queda que ni pintada. ¿pot ser que anyoris quelcom de aquell malait Hitler !\n5 de novembre de 2014, 13.25 h\nPer carnestoltes qui mes qui menys deixa aflorar el seu alter ego..... no?\nNestrada Ara és l´hora\n5 de novembre de 2014, 11.21 h\nAquí teniu una veritable mostra de la decadència ppeppera. La imaginació no els arriba més enllà, i es disfressen del que voldrien ser o haver sigut.\nCatalans, marxem pitant, que això s´enfonsa ràpid.\n5 de novembre de 2014, 10.09 h\n#8 Principio de la verosimilitud.\n5 de novembre de 2014, 07.48 h\nFixeu-vos les medalles que porta. Amb la senyera. Tota aquesta escòria és igual, es pensen que per acusar-nos a nosaltres de nazis dissimularan el que són.\n4 de novembre de 2014, 14.59 h\n4 de novembre de 2014, 12.51 h\nDe feixistes i dictadors ho són els nacionalistes espanyols .\n4 de novembre de 2014, 12.49 h\nEn realitat del que van disfressats és de demòcrates.\nPer cert, hi era la Llanos de Luna (alias Maria balcones) a aquesta festa? Veig que va condecorat aquest pallasso.


ᐅ Activitats en família i amics a Sant Quintí de Mediona - Esportec\nACTIVITATS A SANT QUINTÍ DE MEDIONA EN FAMÍLIA I AMB AMICS\nOferim un gran ventall d'activitats en grup a prop de Sant Quintí de Mediona adaptables tant per a families com per a grups d'amics.\nExperts en activitats en grup a l’aire lliure a Sant Quintí de Mediona\nComptem amb molts anys d'experiència en la realització d’activitats familiars a prop de Sant Quintí de Mediona adaptades segons el nombre de persones, i tant per adults com per nens. Som especialistes en activitats Físico Esportives en el Medi Natural, i, des d’Esportec, volem donar a conèixer les possibilitats que ofereix el nostre entorn, ja sigui al mar o a la muntanya.\nÉs de coneixement general que la pràctica habitual d’esports o les visites culturals tenen una sèrie de beneficis que enforteixen els llaços d’amistat i familiars, i val la pena realitzar activitats a Sant Quintí de Mediona amb amics que fomentin i millorin la capacitat física i mental, i que alhora siguin activitats d'esbarjo i diversió.\nHi ha moltes activitats d’oci que són importants per al desenvolupament d’hàbits saludables en els nens. Totes aquestes es poden dur a terme de manera individual o en família a Sant Quintí de Mediona Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie d'experiències en família a la zona de Sant Quintí de Mediona on podreu trobar des d' activitats d’oci de diversió, que són aquelles que impliquen poc esforç, i activitats d’oci de satisfacció, que exigeixen major esforç i aprenentatge.\nActivitats predefinides a prop de Sant Quintí de Mediona amb amics\nActivitats esportives i d'aventura a prop de Sant Quintí de Mediona per a grups d'amics.\nVolem que les nostres aventures siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. Per aquest motiu, treballem contínuament en dissenyar noves activitats esportives per a families i grups d'amics a Sant Quintí de Mediona, per tal que pugueu descobrir els indrets més idíl·lics de les nostres contrades.\nFestes d'aniversari a Sant Quintí de Mediona\nSortides amb la família a Sant Quintí de Mediona\nComiats de solter a Sant Quintí de Mediona\nCoses a fer amb parella a Sant Quintí de Mediona\nExperiències esportives a Sant Quintí de Mediona\nExcursions a Sant Quintí de Mediona\nCelebracions a Sant Quintí de Mediona\nTurisme a Sant Quintí de Mediona\nRutes en segway a Sant Quintí de Mediona\nCates de vi a Sant Quintí de Mediona\nVisites a cellers a Sant Quintí de Mediona\nSom creadors d'experiències a prop de Sant Quintí de Mediona. Molts anys d'experiència en activitats d'oci i de lleure.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides entre els grups d'amics per practicar activitats a Sant Quintí de Mediona i gaudir d'una experiència en grup d’una forma diferent.\nL'objectiu principal d'aquestes activitats, que es poden fer de manera individual, en grup d’amics o amb la família, és que es poden dur a terme aprofitant tota una sèrie de recursos que ens ofereix la natura i així, planificar aquestes activitats en família o amb el grup d'amics pot contribuir a fer que tots en gaudeixin i es diverteixin plegats. I aquest és el motiu principal de totes les activitats familiars i grupals a prop de Sant Quintí de Mediona que us proposem.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les famílies per practicar activitats a la zona de Sant Quintí de Mediona i crear vincles familiars d’una forma diferent.\nÉs ben sabut que un grup cohesionat, des de l’amistat i el respecte, és molt més capaç d’afrontar els reptes de l'amistat i a nivell familiar, tant a curt com a llarg termini. Per això, des d’Esportec Outdoor Sport proposem diferents jornades d’activitats familiars a prop de Sant Quintí de Mediona amb l’objectiu de viure experiències que reforcin els vincles personals dins de la família i, així, el joc i l’oci compartit en família aportaran nombrosos beneficis tals com facilitar tasques de desenvolupament evolutiu en el nen o la nena, promocionar oportunitats d’aprenentatge, nodrir i regenerar els llaços afectius entre els membres de la família i el crear un sentiment on es forma part d’un tot, on tothom és igual d’important. Pretenem incentivar valors com el treball en equip, la il·lusió, la solidaritat, l’esforç, l’empatia i la cooperació.\nDes d’Esportec ens preocupem per organitzar activitats en grup a prop de vosaltres d'aventura, esport, mar i neu a Sant Quintí de Mediona, Catalunya (Costa Daurada, Pirineu, Penedès, Tarragona...), personalitzades i fetes a mida segons les necessitats de cada grup.\nA Esportec som experts en família a la zona de Sant Quintí de Mediona per a tot tipus d'edats.


Acord amb PIMEM per la sostenibilitat - Rezero\nLa Fundació Rezero i PIMEM han tancat aquest matí un acord de col·laboració per treballar conjuntament en iniciatives dirigides a petites i mitjanes empreses, així com també als autònoms, per impulsar iniciatives i programes de treball encaminats cap a la sostenibilitat i l’economia circular dins aquests col·lectius. En concret, ambdues entitats impulsaran mesures en l’àmbit de la prevenció de residus, la reducció del sobreenvasat i del malbaratament alimentari, l’impuls de la reutilització i la promoció del comerç de proximitat i de producció local.\nCompromisos i reptes de PIMEM\nEn aquest sentit la Federació s’ha compromès a participar en iniciatives socials amb l’objectiu de sensibilitzar i promocionar la recerca i la innovació, la incidència legislativa, la formació i el debat sobre l’excés de residus i consum de recursos naturals i la necessitat d’un consum més responsable i sostenible. Per al president de PIMEM “es tracta d’actuacions dirigides al sector empresarial, al comerç i la distribució i a la població o a clients en general. L’objectiu és aconseguir la implicació de les activitats econòmiques i els seus clients en aquelles accions que poden contribuir a millorar la sostenibilitat.”\nLa Federació assegura que el seus principals reptes són millorar la sensibilitat ambiental que es pot aplicar en els hàbits de consum i donar a conèixer les principals accions que fa l’empresa en aquest mateix àmbit. Així mateix PIMEM vol fomentar el comerç verd com a xarxa de botigues que ofereixin productes o serveis que permetin fer un consum i una compra més sostenible amb el medi ambient i la societat, a partir de productes reutilitzables, productes a granel, productes ecològics i de proximitat.\nLa valoració de Rezero\nPer la seva part, Rosa García, directora de Rezero, ha volgut destacar el pes de les petites i mitjanes empreses dins el nostre territori, així com la capacitat d’aquest col·lectiu per liderar accions transformadores cap a un canvi de model, més just i sostenible. Per a Rosa García, “ara més que mai, som en un moment transcendent i il·lusionant d’inflexió envers la prevenció de residus amb iniciatives i normatives que ens ajudaran a avançar cap a la societat Residu Zero”.\nAquest acord és per PIMEM i Rezero un pas important perquè les petites i mitjanes empreses no es quedin enrere en els objectius que marca Europa pel 2030. És també una oportunitat de valor i posicionament per a les empreses compromeses.


Xavier Batlle s’incorpora a l’equip de titularitat de la FEDAC | FEDAC Xavier Batlle s'incorpora a l'equip de titularitat de la FEDAC - FEDAC\nEl patronat de la FEDAC ha nomenat Xavier Batlle Pèlach nou membre de l’equip de titularitat de la fundació, on assumeix la direcció de l’àrea d’administració, economia i finances de les 25 escoles FEDAC de Catalunya.\nLlicenciat en matemàtiques, Xavier Batlle ha desenvolupat la seva trajectòria professional a l’escola FEDAC Sant Narcís, a Girona, on es va incorporar com a professor de secundària l’any 1999. Des de 2010 i fins a 2020, n’ha estat, a més, el director general.\nAquest nomenament culmina la renovació de l’equip de titularitat de la FEDAC, iniciada aquest curs 2021/2022 amb la incorporació de Verónica Castillo i David González.\nXavier Batlle substitueix Ramon Montes com a responsable de l’àrea d’administració, economia i finances de la FEDAC, després que aquesta tardor fos nomenat director general de Centres Concertats i Centres Privats del Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya.\nMoltes felicitats, Xavier!


Inici de les obres de reforma del carrer Constància - Ajuntament de Llagostera\nInici de les obres de reforma del carrer Constància\nEl proper dilluns 6 d’agost començaran les obres de reforma del carrer Constància, comprès entre el Passeig Tomàs Boada i el carrer Barcelona. A partir del mateix dilluns, el carrer quedarà tancat a la circulació de vehicles.\nEls veïns que disposin de plaça d’aparcament al carrer podran sol·licitar una autorització d’aparcament a la zona que s’habilitarà al parc de la Torre. Per fer-ho cal demanar-ho a les oficines de l’Ajuntament, indicant el nom i la matricula del vehicle.\nUn cop finalitzin les obres es preveu restringir el pas pel carrer només als veïns del carrer amb la instal·lació d'un sistema de control per càmeres.


Gairebé un 50% d'adopcions al Refugi d'Animals del Ripollès durant el primer semestre de l'any - Consell Comarcal Ripollès\nGairebé un 50% d’adopcions al Refugi d’Animals del Ripollès durant el primer semestre de l’any\nPortada » Notícies » Noticies » Gairebé un 50% d’adopcions al Refugi d’Animals del Ripollès durant el primer semestre de l’any\nPublicat el 16 de juliol de 2013 per ccripolles\nCom cada estiu, el Refugi d’Animals del Ripollès del Consell Comarcal del Ripollès reforça el missatge per evitar l’abandonament de gats i gossos i incrementa la difusió per fomentar l’adopció responsable, recordant també als propietaris d’animals de companyia que els desparasitin, esterilitzin, vacunin i identifiquin amb el microxip reglamentari. Una tasca que fa amb l’ajuda del voluntaris i voluntàries de l’equipament, així com de l’entitat Animals Vida Digna, que en porta part de la gestió.\nUn recordatori que, davant de les dades d’entrades d’animals al Refugi dels darrers mesos, es fa més necessari que mai. Durant el primer semestre de 2013 (gener-juny), ha augmentat considerablement el número d’entrades de gats i gossos al Refugi d’Animals del Ripollès: 88 entrades davant de les 108 que es van registrar durant tot l’any 2012. D’altra banda, però, també han augmentat exponencialment les adopcions (38) i els retorns als propietaris que els havien perdut (20). Així, si durant tot el 2012 el percentatge d’adopcions es va situar en un 36% (amb 39 adopcions), durant el primer semestre del 2013 el percentatge d’adopcions ha arribat al 47% (38 adopcions).\nPel que fa a l’augment d’entrades d’animals, 55 gossos i 26 gats, s’explica per múltiples factors. Un és l’augment del número de gats (26 respecte dels 13 del 2012) i dels animals de caça. També s’explica per la crisi, el coneixement cada vegada més extens de les instal·lacions i la consolidació i millora del servei de recollida.\nEls gestors i voluntaris de l’equipament, així com el Consell Comarcal del Ripollès, fan una crida a la sensibilització i a la responsabilitat per part de la població per tal d’evitar que les entrades al Refugi continuïn augmentant. Els interessats a adoptar, acollir o a col·laborar poden escriure un correu electrònic a animals.vidadigna@gmail.com o entrar a la pàgina web www.refugiripolles.net per obtenir més informació.\nA punt pel 3r aniversari de la instal·lació\nEl Refugi d’Animals del Ripollès, inaugurat el 25 de setembre de 2010, dóna servei als 19 municipis del Ripollès i ofereix els serveis de defensa i cura dels animals contra el maltractament i d’alimenatció dels animals vagabunds, té una borsa d’adopció dels animals abandonats revisats pel veterinari, fa sensibilització a l’opinió pública perquè tracti correctament els animal i ofereix ajuda per a la recuperació d’animals perduts.


La primera fase del pla de desescalada començarà dilluns amb l’obertura de bars i restaurants - Cerdanyola al dia\nRedacció19 de novembre de 20203min0\nEls bars i els restaurants podran reobrir dilluns que ve entre les 6h i les 21.30h, segons ha anunciat el govern de Catalunya en la presentació del pla de reobertura. Cada taula podrà tenir un màxim de quatre persones (excepte que siguin de la mateixa bombolla) amb una separació de dos metros entre elles. A l’interiorl’aforament està limitat al 30% i a les terrasses no hi ha límit. El sector cultural també podrà reobrir al 50% (en el cas dels cinemes i els teatres, amb un màxim de 500 localitats ocupades). Els museus amplien l’aforament permès al 50% i els centres esportius poden obrir amb un 30% d’aforament i cita prèvia. Els espais esportius a l’aire lliure podran obrir al 50% d’aforament.\nA la fase 3 s’acabarien les restriccions de mobilitat existents\nEl pla tindrà una durada mínima de dos mesos i estarà dividit en quatre fases –de 15 dies cadascuna- en les quals es mantindrà el toc de queda entre les deu de la nit i les sis del matí. La prohibició de sortir del municipi durant els caps de setmana s’ampliarà a l’àmbit de la comarca en la fase dos del pla de reobertura. A partir de la fase 3, que si tot va bé començaria el 21 de desembre, s’acabaran les restriccions de mobilitat existents. Aquí les reunions s’amplien de 6 a 10 persones\n“Hem volgut escoltar a tothom i ens hem reunit amb tots els sector afectats”, assegurava la consellera de la Presidència i portaveu del govern, Meritxell Budó, que agraïa l’esforç de tothom, mentre feia una crida a no baixar la guàrdia. “Passar de tram depèn del compromís i l’actitud de tots”, destacava. “No és un pla per recuperar la normalitat i l’activitat quotidiana. És un pla que ha de permetre el retorn progressiu d’algunes activitats econòmiques i socials. Fins que el gruix de la ciutadania estigui vacunada, el retorn a la normalitat no és possible”, ha destacat el vicepresident amb funcions de president, Pere Aragonès.\npreviousComencen els actes virtuals del 25-N\nnextCerdanyola se suma al Shop Local Day


Exposicions 2021 a les biblioteques de la UAB (Gener-Abril) /Fernández García, Aida\nDins Biblioteques al dia, Destacat, Exposicions, General el 27 abril 2021\nEl primer quadimestre del 2021 les biblioteques de la UAB hem organitzat diverses exposicions.\nTens curiositat per saber quines hem fet? Fes una ullada a aquest recull.\nExposició del projecte Adapta’t / Biblioteca Ciencia y Tecnologia\nLa BCT ha acollit l’exposició del projecte educatiu transversal dels alumnes de Genètica de la Facultat de Biociències anomenat Adapta’t. L’objectiu principal del projecte ha estat posar de relleu l’ús de metodologies docents innovadores i contribuir a la millora de la qualitat docent.\nExposició fotogràfica “La meva mascota” / Biblioteca de Veterinària\nEl Consell de Col·legis Veterinaris (CCVC) ha organitzat la setena edició del concurs fotogràfic “La meva mascota”. La convocatòria ha rebut 750 fotografies i a la Biblioteca de Veterinària s’ha pogut visitar la mostra fotogràfica.\nFotografies guanyadores del concurs\nExposició “D.O.N.E.S.” / Biblioteca d’Humanitats\nLa desigualtat de gènere és encara un problema endèmic en la nostra societat, i font de desigualtat social, econòmica i de desenvolupament per a la meitat de la societat que la pateix. L’exposició pretén abordar la situació de la dona dins la societat i com aquesta ha evolucionat des de les societats més tradicionals fins a un moment actual d’apoderament i un futur que volem més just i igualitari. S’analitzen, a través de diverses fotografies aportades per 14 socis d’AFOCER, conceptes com els estereotips, els rols socials, el sostre de vidre, etc.\nMatemàtiques per a un món millor / Biblioteca de Ciència i tecnologia\nLa Biblioteca de Ciència i Tecnologia cedeix els seus espais expositius per dues exposicions presencials.\nLa primera exposició que ha acollit la Biblioteca de Ciència i Tecnologia és la mostra de Matemàtiques i COVID, organitzada pels professors Rosa Camps i Xavier Mora del Departament de Matemàtiques de la UAB. En aquesta exposició s’han analitzat les dades més rellevants per conèixer l’evolució de l’epidèmia.\nLa segona exposició s’ha organitzat amb motiu de la celebració de l’Any Internacional de la Dona a l’Estadística i a la Ciència de Dades en commemoració del 200 aniversari del naixement de Florence Nightingale (1820-1910), pionera en el desenvolupament de gràfics per la visualització de dades a més d’infermera. Aquesta mostra ha estat preparada per la professora Rosa Camps i per la Isabel Serra, investigadora i Cap de transferència del Centre de Recerca Matemàtica (CRM).\nFotografies de l’exposició Matemàtiques i COVID.\nFotografies de l’exposició Any Internacional de la Dona a l’Estadística.\nCentenari Paul Celan / Biblioteca d’Humanitats\nExposició impulsada per Ioana Alexandrescu, professora del Departament de Filologia Francesa i Romànica, i inscrita en les accions realitzades pel Lectorat de romanès de la UAB amb ocasió del Centenari Paul Celan oferint un recorregut per l’obra d’un dels millors poetes del segle XX.\nExposició del 50è aniversari de la Facultat de Ciències / Biblioteca de Ciència i Tecnologia\nAmb motiu del 50è aniversari de la Facultat de Ciències, la Biblioteca de Ciència i Tecnologia conjuntament amb el deganat de la pròpia facultat han organitzat una exposició per celebrar l’efemèride. La mostra ha exposat una col·lecció d’objectes i de records que han format part de la vida del centre i, també, de les persones que hi han contribuït en convertir-la en una institució acadèmica de prestigi internacional.\nExposició fotogràfica ¡Somos Cuba! / Biblioteca de Comunicació i Hemeroteca General\nLa Biblioteca de Comunicació i Hemeroteca General acull l’exposició fotogràfica “¡Somos Cuba!” de Carme Aldana Carballo.\nLes seves fotografies, preses durant un recorregut per l’illa, plasmen la vida als carrers de L’Havana i Trinidad.\nL’exposició ha estat prestada a la biblioteca per AFOCER, Agrupació Foto-Cine Cerdanyola-Ripollet.\nExposició sobre Arcadi Oliveres / Biblioteca de Ciències Socials\nLa Biblioteca de Ciències Socials ha volgut retre un homenatge al professor Arcadi Oliveres, del Departament d’Economia Aplicada de la Facultat d’Economia i Empresa de la UAB, mort aquest mes d’abril.\nExposició presencial i virtual.\nAmb la col·laboració de l’agrupació Foto-Cine de Cerdanyola-Ripollet la Biblioteca d’Humanitats ha organitzat l’exposició “Jo, pallassa”.\n“La professió de la dona pallassa és una d’aquestes dedicacions on la dona, pel fet de ser-ho, es troba amb dificultats afegides. No solen cridar-les als festivals generals de pallasseria i per tal de donar-se a conèixer se n’han hagut de crear de propis. Tot i això, fan una tasca admirable a través de les seves actuacions.\nL’exposició, de caire internacional, viatjarà properament a Mèxic, Itàlia i a Argentina.


Ref. Col·legi 10129\nNom: ATSA- Vic\nCorreu electrònic: ovasallo@atsa.es\nSom una assessoria amb més de 30 anys d´experiència en serveis d´assessorament a empreses. Tenim una estructura de 6 oficines ubicades a Catalunya i a més pertanyem al grup internacional MORISON ACPM, present a 88 països. Estem buscant a un/a persona per formar part del nostre departament de Laboral per al nostre despatx de VIC. FUNCIONS: Les funcions que realitzaràs com Assessor/a Laboral seran: - Confecció integral de les nòmines dels clients - Regularització de l'IRPF - Elaboració de contractes, pròrrogues, liquidacions, contrata - Finalitzacions de contracte - Altes, baixes, variacions, IT, AT - Gestió amb SILTRA i SISTEMA RED - Elaboració de la documentació de cotització i liquidació de la Seguretat Social. - Realització dels models 111 i 190 - Preparació d'acomiadaments i conciliacions laborals - Inspeccions de treball - Resolució de dubtes dels clients en matèria laboral OFERIM: Una posició estable amb contracte indefinit i a jornada completa, de dilluns a dijous de 8:30h a 14:00h i de 15:00 a 18:00h i els divendres de 8:00h a 14:00h. Possibilitat de seguir creixent professionalment en una empresa en expansió i formació continuada.\nSalari a convenir a l´entrevista.


i Argelaguer | enciclopèdia.cat\nL’església de Santa Maria d’Argelaguer\nMunicipi de la Garrotxa, situat a la confluència del Llierca i el Fluvià.\nEl municipi limita amb els termes de Sant Ferriol (S i E), Sales de Llierca (NE), Tortellà (N), Montagut (NW) i Sant Jaume de Llierca (W). El sector meridional, a la dreta del Fluvià, és muntanyós, accidentat pels contraforts nord-orientals de la serra de Sant Julià del Mont, com la serra de Colama, mentre que el septentrional és més planer, i s’hi localitzen els conreus i els nuclis de població.\nEl terme comprèn el poble d’Argelaguer, cap municipal, i els veïnats i caseries del Guilar, l’Hostalnou de Llierca, Sant Sebastià, Santa Magdalena i Tapioles. És travessat per la carretera N-260 de Portbou a Olot, de la qual surt, dins el poble, la derivació vers Tortellà i Montagut.\nL’evolució de la població (argelaguencs) va tenir un signe ascendent fins al segle XX. El fogatjament dels volts del 1370 consigna 32 focs (uns 150 h), que havien passat a 49 el 1553 (uns 220 h). La població es mantingué estacionària i augmentà molt poc al segle XVIII (224 h el 1718 i 265 el 1787), però el 1860 havia fet un salt espectacular: aquest any la població tenia 90 cases habitades, el Guilar 8, l’Hostalnou 7 i Tapioles 7, amb 27 masies esparses a la resta del terme (amb els molins d’en Carlot i de Peracaula), amb un total de 939 h. Des del 1900, però, la minva fou constant: 844 h el 1900, 722 el 1930, 565 el 1960, 464 el 1970 i 362 el 1981. Durant la dècada del 1990 s’aprecià una certa recuperació de la població en passar de 363 h el 1991 a 393 h el 2001. Aquest lleuger increment s’ha mantingut en registrar-se 408 h el 2005.\nL’economia és bàsicament agrícola, malgrat el pas de la carretera i la presència del Fluvià, que no han aconseguit d’afavorir la industrialització. Els principals conreus són l’ordi i la userda. La vinya i l’olivera, que eren tradicionals, han deixat de conrear-se, i també ha cessat l’activitat dels carboners, que aprofitaven els boscos del sector meridional. Altres activitats tradicionals, també desaparegudes, eren la fabricació d’esclops i de cordes i espardenyes. S'han explotat unes vetes d’alabastre de baixa qualitat per a la fabricació de guix i escaiola, al sector boscós. La ramaderia se centra en la cria de bestiar porcí i boví. El sector industrial més important és l’alimentari, originat a partir de l’explotació ramadera. S'ha impulsat el turisme rural, que disposa d’allotjament al municipi en residències cases de pagès.\nEl poble d’Argelaguer (325 h el 2006), prop de la riba esquerra del Fluvià, és dividit en dos nuclis: el proper al riu, a 183 m d’altitud, amb l’església parroquial de Santa Maria i l’antic castell o casa forta d’Argelaguer, i un raval, allargat a banda i banda de la carretera.\nFaçana de l’antic castell d’Argelaguer\nL’església és d’origen romànic (hi ha restes de la construcció del segle XI a l’absis i a la part de migdia de la nau), però ha sofert modificacions i ampliacions; en destaca la porta de pedra, amb dues columnes cilíndriques i una llinda datada el 1573. El gran casal, antiga casa forta dels Montpalau, que habilitaren com a residència (segle XV) quan deixaren el castell, és un gran edifici proper a l’església, de planta quadrada, dins l’auster estil gòtic català, amb porta adovellada i tres escuts a la façana (el del mig, dels Montpalau), que havia estat voltat per un vall i una muralla. Al bell mig del poble, en una placeta, hi ha la capella de Santa Anna, d’origen romànic, d’una nau i absis, amb la porta adovellada, que fou restaurada pels mateixos veïns d’Argelaguer. En un camp proper a Argelaguer va ser descoberta el 1984 una tomba corresponent a una necròpoli medieval. El 2003 es descobrí un assentament de final de l’edat del bronze a la zona de Can Xac.\nLa festa major se celebra al desembre, en honor a sant Damas, que hom suposa que era fill del poble. Aquesta tradició segons la qual havia nascut a Argelaguer, fou recollida per alguns cronistes sense cap argument històric vàlid. A l’octubre se celebra la festa del Roser.\nHi ha restes d’una torre i fragments de mur del castell de Montpalau al SW del terme, dalt d’un turó proper al riu, davant el poble de Sant Jaume de Llierca (abans dit Palau de Montagut), per la qual cosa hom esmenta sovint el castell com si fos part del terme d’aquesta població.\nExterior de la capella de Santa Anna (Argelaguer)\nEn resta la capella de Santa Magdalena de Montpalau , romànica, d’una nau, absis, porxo i campanar d’espadanya. El castell també fou anomenat de Palau d’Amunt. És esmentat des del 940 i al segle XII ja era en poder d’Arnau de Sales, que bastí la capella de Santa Magdalena, la qual fou consagrada el 1228 per Guillem de Cabanelles, bisbe de Girona. El 1216 Alamanda, vídua d’Arnau de Sales, l’infeudà a Dolça de Montpalau. En aquest sector on es troben el castell i la capella hi ha la caseria de Santa Magdalena.\nTambé a la dreta del Fluvià, però a l’extrem de llevant del terme, enfilada en un serradet, hi ha l’antiga església de la Mare de Déu del Guilar (o l’Aguilar), romànica, esmentada des del segle XIII; bé que ha estat modificada, conserva l’antic absis i la nau amb volta apuntada i un campanar de planta quadrada, d’època més tardana. Ha estat un santuari molt venerat a la rodalia i s’hi havia celebrat un aplec al mes de maig. Centra un petit veïnat (15 h el 2005) de cases esparses. Més al N, vora la carretera N-260 i del poble d’Argelaguer, hi ha la caseria de Sant Sebastià (13 h el 2005).\nEl veïnat de Tapioles (19 h el 2005) es troba vora del Llierca (24 h el 2005), també de població disseminada, i l’Hostalnou de Llierca (24 h el 2005) també és situat vora aquest riu, més al N. Entre les masies més antigues del municipi podem esmentar Ca n'Olives, la Font, l’Aimà, el Bruguer, Mas Cots, l’Espoella, la Gifreda, el Moretó, l’Ornós, Plandiura, Solivers i la Mata, totes existents al segle XVII (algunes documentades des del XIV).\nEl lloc apareix esmentat el 982 (Argelagarios), i el 1004 consta en un document l’església de Santa Maria, els delmes de la qual reclama el bisbe Ot de Girona al comte de Besalú Bernat Tallaferro; des del segle XIV el bisbe vengué part dels delmes a diversos cavallers. El nom apareix en llatí i en català sota les formes Galagario i Gelaguer .\nLa jurisdicció civil pertangué inicialment als senyors del castell de Sales, que la vengueren el 1216 als castlans de Montpalau juntament amb el castell de Montpalau, que es trobava dins el terme, a la dreta del Fluvià. La família Montpalau passà a residir, com ja hem dit, a la casa forta del centre de la població des del segle XV, i donà figures que intervingueren activament en la vida política catalana (Berenguer de Montpalau, diputat de la Generalitat el 1453, Francesc de Montpalau i de Solanell, abat de Banyoles i Camprodon des del 1642, ambaixador de la Generalitat davant la reina Anna d’Àustria, que hagué d’emigrar a la fi de la guerra dels Segadors per afrancesat). També n'és descendent Antoni de Capmany i de Montpalau, gran historiador del segle XVIII.


the lost art of keeping a secret: el dia després\ntenir els dos germans força més grans (ser el petit amb diferència, vamos!) obria les portes a un món de fantasmabulossos privilegis que comprenien des d’anar de gorra al frankfurt pedralbes amb ta germana lligona i el noviet de torn fins a estalviar-te allò tan empipador d’heretar la roba de l’altre.\nel saltironet generacional també possibilitava, a poca ànsia acaparadora que tinguessis, que tot el d’ells fós teu i el teu només teu. una bicoca!\nper això puc respondre a la proposta revivalera de música dels 70’s, engegada des del Racó dalt del món d’en Tibau aquest passat cap de setmana, no només rememorant una dècada que no és musicalment massa meva sinó que també, com a furtat afegitó, posar-li cara i ulls mitjançant unes relíquies a 45 r.p.m. apalancades fent valer els meus drets de benjamí.\nles caratul.les de village people, rod stewart, matia bazar, leif garret, boney m i milk&honey encapçalen l’escrit d’aquest dimarts en el que la neu ha esdevingut culpable de tots els mals del país.\nfins i tot que, a dia d’avui, un single sigui quelcom ben diferent al que era als anys setanta.\nPublicat per òscar a 11:30\nJo he sigut el germa gran en te`ps mes dificils i el meu germa petit ens portem 11 anys ho ha tingut mes com tu dius!!\n9 de març de 2010 a les 11:49\naixò del curling deu ser la repera vistes les mostres d'alegria dels seus practicants! i jo que no li se veure la gràcia! serà que sóc de poble i germana gran ^^\n9 de març de 2010 a les 11:58\nPotser si que ser germà petit és mé s avantatjós, al menys això és el que s'ha dit sempre. Jo sóc la mitjana... cap problema... passant desapercebuda i fent la meva.\nJe, je, je... els del curling m'ha fet riure, semblen que els falti un bull...\n9 de març de 2010 a les 13:48\nJa que parlem de germans, jo sóc fill únic, i la mà de cops que he hagut d'aguantar això de "llavors ets un nen mimat" és indecent!! Ser fill únic també té inconvenients!\n9 de març de 2010 a les 14:26\nJo tinc un germà deu anys més que jo. Em van interessar els Beatles, Llach i poca cosa més. La resta me la vaig buscar pel meu compte. Petons.\n9 de març de 2010 a les 14:39\nEls germans petits sempre surten afavorits.\nA mi em va passar com a tu Òscar. Dos germans més grans et fan decubrir, per exemple, la música... I ara tota aquella col.lecció de vinils és TOTA meva!!\nA la teva llista hi afegiria Abba, Michael Jackson, Lime, Ryan Paris i la seva Dolce Vita, Azul y negro...\n9 de març de 2010 a les 16:16\nJo sóc la petita, també.. i s'ha de reconèixer; els germans grans obren molts camins i t'ho deixen tot molt més fàcil! (tot i que ser el petit també té inconvenients..)\nla petita de 3 germans, privilegis??? cap ni un. em vaig espavilar sola i ... ailàs!!! estic visquen envoltada de les seves gelosies.\n9 de març de 2010 a les 17:55\ndoncs jo soc la gran gran! i me les stimo les meves nenes q entenc perfectament q et donguessin tot lo seu. :P\n9 de març de 2010 a les 18:51\nHi ha qui se les empesca totes! Aquest temporal, però, ha demsotrat que la ciutat no està preparada per aquest esdeveniment.\nJo sóc la gran, i "nena", el meu germà el petit i "nen".... sempre ha sortit fins més tard que jo, encara que fos més petit.... i després diràn que entre els fills no hi han diferències, aisssss.... Per cert, encara tinc amagatzemats vinils com els teus hit parade, jajajaja :) Petons!!\n... després de llegi els comentaris, em queda clar que el 'situació millor' és ser el segon, el del mig .... ui! si és el meu cas! quines coses!\n9 de març de 2010 a les 19:09\nJo sóc germana gran... però em porto tan poquet amb els altres dos que... com si res. Ah! la que estrenava la roba era jo, clar :-DD\nEl vídeo és de morir-se de riure! :-PP\nEt comprenc. Solidaritat entre "petits".\n9 de març de 2010 a les 20:47\nQuina passada de video^-^!\nBona música la teva per recordar un dia tan blanc...\n9 de març de 2010 a les 21:13\nJo sóc germana mitjana, que és lu xungu de lu xungu. Ni carn ni peix, res no és teu del tot i el dels altres només és seu...\nPerò vaja, si més no, puc dir amb orgull que ho he superat i que ara el que és meu és meu i el que és dels altres, també és meu!\nMenys els cds horrorosos dels meus germans, que serveixen per falcar taules i poca cosa més... :)\n9 de març de 2010 a les 21:29\nJo és que sóc la gran... i tampoc ho canvio. Ho estrenes tot! :p\n9 de març de 2010 a les 21:41\nJo soc el tercer de quatre i pringat el que més, aventatges pocs.\nDes de que el vostre alcalde va proposar la Barcelona olímpica no para de nevar a tot arreu això és influència i la resta tonteries.\n9 de març de 2010 a les 22:33\nM'han enviat aquest vídeo per mail avui, i m'ha fet molta gràcia. Almenys algú es divertia amb la nevada, oi?\n9 de març de 2010 a les 22:47\nLa primera imatge que he vist en obrir el blog és la foto del Leif , ostres!! Jo també sóc la petita i a banda d'aprofitar-ho tot també tenia de primera mà tots els hits!! algun avantatge hem de tenir , no?\n9 de març de 2010 a les 23:02\nla mateixa diferència que tenim ma germana i jo, JOAN. tot un txollet, al menys en el meu cas.\npracticar el curling enmig de la nevada, CLIDICE, és la millor teràpia del riure que hi ha i, segurament, el camí més curt per agafar un bon refredat.\nsegur que tots tres són, CARME, els petits de la casa.\nés una d'aquelles veritats del "barquer", ILLA, que tothom donem per bones. ser fill únic (o el petit) sol associar-se amb ser consentit. hi haurà de tot, clar!\nsi tenen certa oida musical, FADA, no és una mala empenta.\nse sienteeeeeeeeeee, TORO! :)\nbupsssss CESC ... llegint la llista; com es nota que "gairebé" compartim fornada.\nla majoria de vegades poquets, CLARA. ells obren i nosaltres ... aprofitem!\ncontxos MERCÈ: suposo que cada casa és un món. en el món de casa meva, allò era un mar de privilegis.\nbé ALBERT; al menys pel curling sembla que sí.\nel mateix que, encara ara, diuen ells de mi DÉJÀ VIE :)\nsembla que abans això de la diferència entre nen i nena, CRIS, a l'hora d'atorgar privilegis es tenia ben present. jo, com a petit i nen, campava a les meves "antxes" :)\njajajaja K. hi haurà que dirà que ser enmig és tenir tots els números per rebre.\nhi ha gent molt catxonda pel món ASSUMPTA. me'ls imagino rumiant l'estratègia a seguir per aquest curling bcn'2010.\nsolidaritat entre petits, SÍLVIA, i dels grans envers els petits. quantes més solidaritats recollim :) millor!\nno sé si massa bona o no MARIA però, segur, que portadora de bons records entre germans.\nmon germà també m'oferia, ÀLEX, alguna "perla" de l'estil jesucristo superstar que a mi em posava dels nervis.\nla meva sort era, MARTA, que jo em portava massa diferència amb ells i, per tant, també sempre anava d'estrena :)\nsembla que en hereu, CARLOS, té molt més poder del que aparenta. això en clos segur que no ho arrodonia amb tanta neu.\nhumor pels temps de neu, XEXU. fer dels petits mal de caps un motiu per fer l'ase.\nel leif garret aquest era tot un fenòmen de fans MAI. i la pintilla hortereta que em gasta el colega? :)\n10 de març de 2010 a les 8:49\nCada cop està més clar que Barcelona ha de ser capital olímpica un altre cop. I sense fer falta pujar a la Molina!\nés molt dur, de bon matí, veure la caràtula d'un vinil dels Village People. Quan mal van fer, i segueixen fent, que ara algun sonat remescla els seus "himnes" -i els d'ABBA, per acabar-ho d'enllestir.\n10 de març de 2010 a les 10:57\nVillage people....quin grup!!! i quins records. Era fa quatre anys no ?\n10 de març de 2010 a les 16:32\nServidor, fill únic!! Però no malcriat, eh!\nPer casa del meu para encara duen quedar discos de la Trinca! Ves per on!\n10 de març de 2010 a les 16:43\nYMCA, Solo tu... uf! quants records\n10 de març de 2010 a les 17:29\nJo sóc el gra, A mi ningú m'ha obert portes, crac! Ja ja ja. La música dels 70 em queda un pel lluny... tenint en compte que vaig néixer al 68. Una abraçada.\n10 de març de 2010 a les 19:58\nJo sóc la gran i em vaig haver d'espavilar sola. Molt bé el vídeo!!!\n10 de març de 2010 a les 20:50\nvaig veure el vídeo, per casualitat tot fent zàpping, dimecres per TV1!! quasi em pixo de riure!!!\ndesprés passo pel fèisbuc per celebrar el dia d'avui ;)\n11 de març de 2010 a les 9:30\nsi un aconsegueix superar aquest tràngol villagepeopolero de bon matí, SÀNSET, no hi haurà res que pugui amb tu. diuen que als marines dels eua els hi fan una prova idèntica :)\na jutjar pel que segueixen sonant, JOAN, sí que ho sembla sí :)\n"diu que el seu regne no és d'aquest món", JORDI? :) a ca mons pares crec que hi són a més dels vínils trincaires, els mateixos trincos voltant per enllà.\nla culpa :) del post és teva JESÚS. ens acabes engrescant massa!\nperò és que aquesta petita frontera entre el 68 i el 70 és important JORDI. és la que marca escoltar spaghetti dance o no i això, vulguis o no, marca. i marca molt! :)\na mons germans grans crec que també els hi va passar el mateix KWEILAN. o al menys és el que ells em diuen per remarcar les meves grans avantatges :)\nma neboda des de canàries ELUR diu que també el va veure i es tronxava. després diuen que els catalans no som salats :)\n11 de març de 2010 a les 22:01\nAra que m'has dit això dels marines tinc clares més coses...\n12 de març de 2010 a les 10:54


L’Ajuntament d’Alzira celebra el dia Internacional del Joc a les escoletes infantils d’Alzira – RiberaTV\nAlzira, 25 de maig de 2018 – Des de la Regidoria d’Educació i Infància s’han programat diverses activitats per commemorar el Dia Internacional del Joc (28 de maig), amb animació musical que es farà la pròxima setmana els dies 29, 30 i 31 de maig i l’1 de juny, en cadascuna de les escoletes infantils d’Alzira (Tulell i les 3 municipals: Infants, Muntanyeta i Llepolies).\nUnes activitats organitzades per als xiquets, xiquetes, professorat i famílies vinculades a les celebracions que s’organitzen dins de dels objectius de “Ciutat Educadora”. Estes activitats seran participatives i ajuden les persones a créixer tant personalment com col·lectivament amb l’objectiu de donar al joc la importància que realment té, i reconèixer els seus beneficis com l’alegria, superar reptes i satisfaccions, ajuda a tindre una ment equilibrada, mantindre el cos en forma, fomenta la creativitat i la intel·ligència, l’afectivitat, el talent i la sociabilitat.\nSegons declara el regidor d’Educació, Pepe Grau: “Les activitats dins del Dia Internacional del Joc són una ocasió més per fomentar la cooperació, la diversió, l’aprenentatge i l’esbargiment, amb una activitat lúdica i didàctica d’animació musical realitzada per un duo format per una cantant i un guitarrista, així els xiquets i xiquetes podran realitzar una activitat que habitualment no la fan. Hem de recordar que jugar és una activitat importantíssima en la infància, i és saludable també en la vida adulta. No oblidem que portem un xiquet dins que a voltes hem de deixar eixir a disfrutar”.\nL’Ajuntament d’Alzira celebra el dia Internacional del Joc a les escoletes infantils d’Alzira added by Ribera Televisió on 25 Maig, 2018


“O dones certa tristor a les històries d'amor o no te les creus”\nCom a cineasta novell la va clavar amb ‘Barcelona nit d’estiu’, comèdia romàntica que es va convertir en un petit fenomen. Encapçalarà el jurat del festival Ull nu, on havia participat\nEl jove director, que el cap de setmana vinent serà un dels convidats al certamen de joves creadors.\nActualitzada 15/02/2017 a les 21:40\nDani de la Orden (Barcelona, 1989) no l’entusiasma precisament l’etiqueta de nen prodigi del cinema, encara que abans d’arribar a la trentena ja hagi signat films amb prou sonoritat a la cartellera: Barcelona nit d’estiu, amb què es va donar a conèixer; Barcelona nit d’hivern, una segona part que en aquest cas sí que va ser bona, i El pregón, un film d’encàrrec protagonitzat per Andreu Buenafuente i Berto Romero. Poc abans havia passat pel Festival Ull Nu per a joves creadors de l’audiovisual amb el curtmetratge Nadador. El cap de setmana torna al certamen, per encapçalar el jurat.\nNo ha passat tant de temps des que va presentar ‘Nadador’, el 2013. Imagino que considera que festivals com aquest són necessaris per als cineastes debutants.\nNo recordo ben bé com va quedar el curt, era el projecte de final de carrera a l’ESCAC [l’escola de cinema de Catalunya]. Qualsevol plataforma perquè els joves creadors puguin exposar la seva feina està de puta mare. Crec que n’hi ha d’haver un de pirinenc, un altre a Lleida, un a la costa... Tant de bo hi hagués un festival de curts per zona, perquè crec que dona molta vida i perquè la gent, si no té un mínim interès, no veu curts. Si tens mitja hora lliure no entres a Vimeo a veure un curt. Festivals així ho faciliten. I dels curts han sortit meravelles.\nCom se sent quan el defineixen com a nen prodigi?\nNo, no m’agrada gaire. No em sento còmode. És la meva feina, la faig el millor que puc. A Hitchcock se’l podia definir com a prodigi perquè va revolucionar el cinema; jo, al final, faig pel·lícules per a gent jove, d’amor, i he tingut una barreja de sort i molta energia per tirar-ho endavant, però no soc cap prodigi. És com si em diuen que tinc els ulls blaus: ja m’agradaria, però no és veritat.\nPerò ha trobat una bona fórmula per connectar amb el públic. I amb aquell inici a ‘Barcelona nit d’estiu’ i la següent, on el director, que sol quedar a l’ombra, és la veu narrativa.\nDe fórmula no n’hi ha. Tot és inesperat. Quan l’estava fent no sabia que allò connectaria. Però si parlem de fenomen hem de parlar de fenomen molt petitó, perquè les ha vist un nombre de gent molt limitat. De totes maneres, va sortir sol, no és que pretengués crear un producte concret, tan sols volia fer la meva primera pel·lícula i aleshores vaig decidir fer comèdia romàntica per parlar d’alguna cosa que m’hagués passat a mi. Perquè ho tinc per la mà, perquè m’he enamorat, m’he desenamorat... Crec que era la millor manera de connectar: que un xaval enamoradís i a qui li mola el gènere ho expliqués. I que surti a l’inici del film fent el paripé va ser una eina de promoció, però funcionava tan bé que ho vam deixar a la pel·li, perquè algú va dir que el còmic era divertit. Fa gràcia, oi, que al principi de la pel·lícula hi hagi un tonto com jo? La fa propera.\nSorprèn que un noi es confessi fan de la comèdia romàntica, que els homes van de durs.\nDe cap manera, és un estigma. Crec que hi ha més dones que homes a qui no els agrada, per exemple, Love Actually. És una sensació. O cinquanta per cent. Les comèdies romàntiques no són de noies. Al final parlen de coses que ens passen a tots. I si són extremament ensucrades crec que no agraden tampoc a les dones.\nPerquè les seves comèdies tenen un regust amarg i irònic.\nSí, és important no crear una entelèquia, una cosa superabstracta, per això dones un punt de tristor a les històries d’amor, perquè en cas contrari no te les creus.\nDes de fora penses que el cinema és un ofici tremendament dur per a un director novell.\nBé, però com qualsevol altre: és molt petit, hi ha molta gent... és molt difícil aixecar una pel·lícula. Potser com a músic necessites una guitarra o un piano, per fer una pel·lícula necessites molts mitjans o et quedarà al cap. El rodatge no esgota, sinó el procés previ d’intentar aixecar la producció.\nUn consell per als joves de l’Ull Nu?\nUna mica de sort, estar al lloc adient al moment adient i molta energia. El talent és l’equilibri entre feina dura i saber aprofitar les nostres virtuts. Jo, per exemple, sé que no tinc la d’escriure i per això no hi perdo el temps.\nEls videoclips (n’ha fet per a David Bisbal, Leiva, Els Amics de les Arts o Joan Dausà) i la publicitat són vies d’entrada?\nNo, crec que no n’hi ha. Són vies que estan bé per practicar i jugar amb les òptiques. Però no hi ha una via. També hi ha directors que van fer un film i ara roden anuncis. No hi ha un camí pautat. Sí que trobo important el curt, per saber narrar.\n‘El pregón’: el to era diferent de les anteriors. Més ambiciosa?\nNo crec que fos més ambiciosa. Era diferent, una comèdia basada en el gag, més exagerada. Va ser una pel·lícula d’encàrrec i això m’agrada, que em truquin. També és més relaxat perquè tota la feina prèvia, d’aixecar el projecte, ja te la donen feta.\n‘Desmuntant Leonardo’ i ‘Colom i la casa reial catalana’. S’hi va embarcar amb convenciment en aquesta controvertida relectura històrica?\nBé, ho vaig trobar interessant. Qualsevol relectura m’interessa. I vaig intentar plasmar-ho sense plantejar una afirmació: “Això és així”, sinó dubtes, interrogants.


L'INEFC s'establirà també als Pirineus\nAF al Medi Natural i Turisme Educació Lleida\nA final del mes de maig totes les parts implicades van signar el conveni per impulsar un nou centre de l'INEFC a la Seu d'Urgell\nEl dia 27 de maig, la consellera de la Presidència, el president de la Diputació de Lleida, l'alcalde de la Seu d'Urgell, el rector de la Universitat de Lleida i el director de l'INEFC van posar damunt del paper, mitjançant la seva signatura, la voluntat de fer realitat el tercer centre de l'INEFC, en aquest cas per aprofitar les virtuts del territori pirinenc, per bé que vinculat al campus de Lleida.\nMés concretament, tal com estableix el conveni marc signat, s'hi utilitzarà "la fórmula acadèmica [...] d'un Grup Desplaçat del Grau en CAFE de l'INEFC-Lleida, centre adscrit a la UdL". Amb això, els estudiants que hi siguin acollits, pertanyeran a l'INEFC-Lleida, per bé que duran a terme tota la docència al campus de la Seu d'Urgell, on, més enllà de les matèries pròpies del pla d'estudis del Grau, mitjançant assignatures optatives, pràctiques acadèmiques i els corresponents TFG i d'altra mena que es puguin produir s'enfocaran especialment cap als esports i les activitats relacionades amb els espais de muntanya, tan presents a la Seu d'Urgell i tot el Pirineu lleidatà.\nAltres aspectes que posa en relleu el conveni són la voluntat de garantir la qualitat de l'oferta formativa, segons els estàndards universitaris i d'innovació que es puguin desenvolupar, la disponibilitat d'espais i equipaments escaients per fer efectiva la formació, per a la qual cosa l'Ajuntament de la Seu, amb el suport de la Diputació de Lleida, construirà l'edifici i els equipaments necessaris. Així mateix, per dotar de vida universitària aquests espais, des de l'INEFC-Lleida es proveiran les places del professorat necessari, i tota la resta per al funcionament d'un entorn acadèmic com aquest. Per la banda dels estudiants, la previsió és que progressivament vagi acollint-ne fins a un nombre de 400 universitaris.\nUna vegada expressades les característiques que tindrà el projecte, el calendari d'implantació de l'INEFC-Pirineus situa l'inici de l'activitat acadèmica el curs 2021-22, és a dir, més concretament, el setembre del 2021.\nEn un futur, el projecte també vol assolir dimensió internacional, gràcies a acords de col·laboració acadèmica amb altres centres universitaris i institucions, així com amb empreses públiques i privades d'arreu, però especialment de França i Andorra, en àmbits concrets no solament docents, sinó també d'investigació, transferència i innovació.\nSatisfacció de totes les parts\nEn l'acte de signatura, de caràcter virtual, atesa la situació, que encara no permet desplaçaments entre diverses regions sanitàries, totes les parts es van mostrar satisfetes del significat del conveni i de poder concretar un nou centre que aporta valor en tots els sentits: universitari i acadèmic, territorial, econòmic, i també com a mostra clara de la col·laboració institucional.\nLa consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó, va destacar que el Grau CAFiE a la Seu és "una oportunitat per al territori", que es convertirà en "epicentre de formació dels Pirineus i de professionals relacionats amb el món de la muntanya", trets que el situen com a "projecte de país". Així mateix, no va passar per alt que la crisi sanitària ha estat la causant de l'endarreriment d'un curs en aquesta voluntat compartida de l'INEFC-Pirineus, ja que les previsions de tots els implicats era posar-lo en marxa aquest mateix curs 2020-21. La consellera encara va remarcar que el centre ha de tenir capacitat de ser un element d'ancoratge i atracció poblacional.\nEl president de la Diputació de Lleida, Joan Talarn, va posar l'èmfasi en la capacitat institucional de col·laborar en un projecte compartit, així com el "reconeixement a la capacitat de la capital de l'Alt Urgell i de la seva experiència en benefici de tot el país, ja que no es tracta de fer un petit INEFC pirinenc, sinó de transformar aquest futur campus en el centre nacional el sobre el qual pivoti la formació en excel·lència especialitzada en els esports de natura".\nL'alcalde de la Seu d'Urgell, Jordi Fàbrega, com a beneficiari del nou centre, va destacar la magnífica localització de la seva ciutat com "la millor ubicació per realitzar la formació tècnica i universitària d'esports al medi natural" i va palesar una evidència objectiva en el sentit que "la millor manera d'assolir l'aprenentatge sobre els esports al medi natural és realitzar-ho directament al medi natural, i la Seu d'Urgell i l'Alt Urgell disposem de tot el necessari". I amb la vista en el futur immediat, no es va estar de manifestar la transformació que viurà la Seu d'Urgell, que "és una Ciutat d'Esport, ara" però que "serem una Ciutat Universitària d'Esport".\nEl rector de la Universitat de Lleida (UdL), Jaume Puy, ja en el vessant acadèmic, va recordar que "el sistema universitari català fa avui un pas més per a la seva descentralització". Un projecte que constitueix "una estructura que ens ha d'ajudar molt per crear, retenir i atraure talent a les terres del Pirineu". Tampoc no va eludir la feinada que hi ha pel davant, amb tota la posada a punt de caràcter docent i curricular i de divulgació dels estudis.\nEl director de l'INEFC, Jordi Solà, per la seva banda, va voler ressaltar el caràcter d'avantguarda que comportaran aquest centre i els seus estudis, la qual cosa "situarà l'INEFC-Pirineus a la Seu d'Urgell com un referent en el context mundial dels estudis de l'esport".\nA l'acte també hi va assistir el secretari general de l'Esport i de l'Activitat Física, Gerard Figueras, que va aprofitar l'avinentesa per exposar que aquest projecte no apareix com un bolet, sinó que ve de lluny, va insistir en "la suma d'esforços de les institucions", i la generació d'"igualtat d'oportunitats i equilibri territorial per fer de Catalunya un país viu", alhora que encara més situa l'INEFC com a referent internacional.\nConveni signat: enllaç.


El camí al número u - Diari La Veu\nEscriba el número 874280\nEl camí al número u\nEl mà a mà d'escala i corda i de raspall comença amb Puchol II i Moltó com a vigents campions i favorits\n19 maig 2019 06:00h\nMoltó és el darrer campió de raspall. / FUNPIVAL\nVALÈNCIA. El compte enrere està en marxa. Només mig any després, la corona de campió de Puchol II en la modalitat en escala i corda i la de Moltó en la de raspall tornen a estar en joc. I és que el campionat més emblemàtic del trinquet, el mà a mà, ha començat aquesta darrera setmana amb les seues primeres partides. A finals del pròxim mes de juny, quan l'estiu comence a traspuntar, la pilota valenciana professional coneixerà ja els seus reis. Els seus números u.\nTant el XXXIV Campionat Individual Bankia –Trofeu President de la Generalitat d'escala i corda, com el XXXII Campionat Individual Bankia– Trofeu President de la Generalitat de raspall han avançat enguany les seues dates respecte de les últimes temporades. Des de fa uns anys, la competició es disputava durant la tardor però ara, amb el reajustament que la Fundació de la pilota ha aplicat al calendari professional, el mític Individual es tornarà a decidir amb la calor del final de la primavera.\nD'altra banda, el torneig mantindrà el format emprat en 2018 per a les dues modalitats. És a dir, tant en escala i corda com en raspall hi haurà una fase prèvia, en la qual participaran els jugadors amb pitjors resultats l'any passat, la qual servirà de filtre per a la configuració de la ronda de huitens de final. Per a aquesta segona fase ja estan classificats els millors pilotaris de l'edició anterior. A més, tal com també va ocórrer el curs passat, el quadre del torneig ja està completament definit. D'aquesta manera, cada un dels finalistes en 2018 estarà a una banda del quadre, del camí al número u, i només podran creuar-se de nou en la final. El títol d'escala i corda es resoldrà el diumenge 23 de juny al trinquet de Pelayo, mentre que el de raspall es decidirà al trinquet d'Oliva una setmana després, el 30 de juny.\nEncara queda molt, però la vaqueta ja està rodant i rebotant als trinquets des d'aquesta setmana. En escala i corda, per exemple, la competició va arrancar el passat divendres a Sueca i Vilamarxant amb dues partides les quals han obert el teló de la competició. En elles, José Salvador i Salva Palau van obtindre el passaport per a la següent fase, mentre que Ferrer i Fageca es van acomiadar del torneig tot just començar. En el mà a mà no hi ha temps per a rectificar.\n"Encare el campionat amb moltes granes. L'any passat em vaig quedar a les portes de classificar-me en una partida amb 55 iguals. A més, després de la final enguany de la Lliga dos tinc moltes ganes de fer les coses com toca. Cal aprendre de les errades i d'eixa manera fer-nos forts per a les pròximes partides. Espere fer un bon paper", explica José Salvador. Amb la seua victòria, el jugador de Quart de les Valls es vorà ara les cares amb Víctor Bueno, semifinalista l'any passat i una de les revelacions del campionat. "Aquesta és la tercera edició del mà a mà que jugue i l'afronte com les anteriors. Amb molta il·lusió i ganes de fer gaudir els espectadors. També vull gaudir-ho jo, perquè el procés de preparació és molt complicat i què menys que el dia de la partida pugues gaudir, com a retribució del sacrifici que has fet", descriu del de Meliana.\nSalvador i Bueno protagonitzaran un dels duels d'octaus de final en l'anomenat Grup Imparell, encapçalat pel vigent campió i màxim favorit a la victòria, Puchol II. "Vull revalidar el títol, però no serà gens fàcil. Enguany estarà molt car i caldrà anar 'a tope' des de l'inici. Em trobe bé i no tinc molèsties. Això és molt positiu, perquè l'any passat vaig començar amb molèsties. A més, les dates en les quals començarem el campionat m'agraden molt perquè l'entrenament es fa més a gust amb aquestes temperatures més suaus", analitza el rest de Vinalesa, el qual s'haurà d'enfrontar en la seua primera partida a Marc de Montserrat o a Monrabal. "Costarà guanyar a Monrabal, perquè li agrada jugar el mà a mà. Si passe als huitens de final serà contra Puchol II a Pelayo, però no tinc por. No tinc res a perdre i a Pelayo em puc defendre bé", afirma Marc. "Enguany volia centrar-me més a ferir, però al final vaig a jugar i a vore si puc donar la sorpresa. No és el meu objectiu principal de la temporada, però anem a jugar", respon Monrabal.\nTambé en aquesta part del quadre estarà l'actual campió de la Lliga i un dels nomenats a fer coses importants en el torneig. Lluís de la Vega arriba al mà a mà amb ganes de jugar la seua primera final. "Hi ha rivals molt durs els quals són els favorits, com Puchol II, Pere Roc II i Soro III. Caldrà treballar durament. M'agradaria superar el que vaig fer l'any passat, quan vaig caure en quarts de final davant Pere Roc II, però vaig partida a partida", assenyala del d'Almussafes. El seu rival eixirà de la partida prèvia entre Salva de Massamagrell i Jesús de la Baronia.\nL'altre emparellament que deixa aquest Grup Imparell enfrontarà dos especialistes en la modalitat. Genovés II, cinc vegades finalista del mà a mà, inicia de nou el somni de tornar a jugar una gran final. Si algun jugador es mereix assaborir la dolçor del títol potser siga Genovés II, però enguany ho tindrà més complicat que mai. De primeres, el seu rival en octaus serà Santi de Finestrat, un dels pocs mitgers que ha disputat una final de l'Individual. Aquesta temporada, després del mal resultat en 2018, arriba al moment de la veritat amb el repte de colar-se en els quarts de final.\nA l'altra banda del camí a Pelayo, el Grup Parell està encapçalat per l'actual subcampió, Pere Roc II. El pilotari de Benidorm aspira a classificar-se per a la seua tercera final consecutiva, tota una fita. Qui sap si la tercera és la bona. Per arribar-hi, el primer obstacle que haurà de superar és Salva Palau, victoriós el divendres passat a Sueca. El jove jugador d'Alginet, nét de Juliet, el que fora una de les grans figures de la pilota allà pels anys 40 i 50, és una de les actuals sensacions del trinquet. Molt probablement, l'Individual serà un acaparador immillorable per a la seua potent pilotada amb l'esquerra.\nEn aquest grup també jugarà una de les sorpreses més notables del 2018, un mitger el qual va estar a pocs quinzes d'eliminar a Puchol II i jugar la final del mà a mà després de completar un torneig memorable. Pere de Pedreguer tornarà a competir en l'individual després de quedar-se eliminat en una emocionant partida de semifinals l'any passat. "Enguany no l'he pogut preparar com l’any passat. Hem tingut 'tecletes' i no he pogut estar al cent per cent. Ara estic ultimant detalls i espere fer bons resultats com l'any passat. No l'havia jugat mai l'Individual, però em vaig divertir molt. Crec en les meues possibilitats", conclou.\nPere espera el seu rival, que eixirà de la partida entre Pablo de Sella i Guillermo. "És una competició molt atractiva, tinc molta il·lusió i estic en un bon moment. Espere fer un gran campionat", diu Pablo. "Ha sigut un any un poc difícil per la lesió de l'esquena que vaig tindre a febrer. El dolor ha desaparegut i ara em toca readaptar-me al trinquet. Donaré el cent per cent, gaudiré i em sentiré satisfet del treball que hem fet fins ara", remata Guillermo, el qual també és mitger.\nUna altra partida de huitens de final que promet emocions fortes serà la que jugue Francés, el jove de Petrer que cada temporada fas un pas endavant en aquest campionat (l'edició passada va derrotar Soro III) contra el guanyador del duel entre Giner de Murla i Álvaro de Massalfassar. El rest de la Vall de Pop ho té clar: "Vull llevar-me el mal sabor de boca de la temporada passada". El mitger de l'Horta també sap el que vol del mà a mà: "No tinc cap pressió de res. Intentaré fer un bon paper i disfrutar dels dos mesos de treball".\nPerò, i sense dubte, una de les partides estrela dels huitens de final serà la que jugaran Soro III i Nacho al trinquet de Massamagrell. El cinc vegades campió del mà a mà, l'especialista més gran en la modalitat des de la retirada d'Álvaro, voldrà refer-se de la seua inesperada eliminació en huitens la temporada passada. Soro III portava huit finals consecutives i amenaça de tornar. A l'altra part de la corda, tanmateix, estarà preparat Nacho de Beniparrell, un dels mitgers més incòmodes de jugar per als restos per la seua capacitat de jugar amb les dues mans. "El campionat es presenta complicat. Soro III és un dels especialistes en el mà a mà. Així que només mire de guanyar partides i aprendre coses que em servisquen per a desenvolupar-me com a pilotari professional, per al futur", subratlla Nacho.\nSi atractiva es presenta la competició la modalitat per dalt corda, no ho fa menys en la de raspall, en la qual Moltó va recuperar el tron el passat octubre després de véncer Marrahí a Bellreguard. Ells són enguany els principals favorits en aquesta edició del campionat i, a causa de la configuració del quadre, només podrien retrobar-se en la final d'Oliva. Pel camí, però, molts jugadors tenen possibilitats de trencar els pronòstics i plantar més batalla del que es pot pensar.\nUn exemple és Seve. El de Castelló de la Ribera es va classificar l'any passat per a les semifinals i els seus esforços estan destinats a creuar ara la fina línia que el separa d'una final. "Sé que és complicat perquè hi ha jugadors molt bon i molt preparats, però no perd l'esperança de res. Espere algun dia estar entre els jugadors que han guanyat un Individual", destaca el jove jugador riberenc, el qual haurà de jugar contra Ivan o Lorja. "Que siga el que haja de ser, però és un privilegi jugar per segona vegada el campionat amb els professionals", diu Ivan Esparza d'Ontinyent, una de les grans promeses del raspall. "En el meu cas, jo jugue el campionat perquè he arribat a unes quantes finals en les categories inferiors i les he perdudes sempre. Tinc el cuquet de guanyar una", explica Lorja.\nTots ells es troben en la part del Grup Imparell, el del campió Alfonso Moltó, qui ha quedat emparellat en la primera final amb el guanyador de l'eliminatòria entre Montaner i Roberto. En el cas del primer, es tracta d'un dels rests amb la treta més potent del circuit, mentre que Roberto d'Alzira reapareix en el mà a mà després de superar una complicada lesió a la mà.\nA més a més, en aquesta banda del campionat quedaran dues partides molt interessants. En una d'elles, el vencedor de l'enfrontament entre Badenes i Miravalles es mesurarà a Punxa. "És un orgull jugar aquest campionat, encara que per la meua situació personal, amb el treball i els estudis, intente preparar-lo el millor com puc", diu el de la Safor. En l'altra, Moncho jugarà contra Mario de Bicorb, classificat després de guanyar Sanchis aquesta setmana a Castelló de Rugat. "En l'Individual es passa per moments que pateixes, has de ser fort i això et fa créixer. Em trobe bé, malgrat que crec que l'any passat vaig arribar millor", assenyala el fort rest.\nEn el Grup Parell, el primer duel pot ser explosiu. Marrahí, aspirant de nou a lluitar pel títol fins a l'últim quinze, es jugarà la classificació davant Vicent o Brisca. El mitger d'Oliva, encara que no ha aconseguit aquests últims mesos els resultats de la temporada passada, és un dels mitgers amb la capacitat de guanyar a qualsevol en un mà a mà. "Enguany no estan eixint les coses quant a títols com m'agradaria. En eixe aspecte, en el psicològic, estic un poc més desanimat que l'any passat. Però tinc ganes de provar-me. La lliga ha sigut molt llarga, després ha vingut el trofeu Fundació i no he pogut entrenar el que m'agradaria, però físicament em trobe bé. Ara intentaré disfrutar. Les dues últimes competicions que hem tingut no les he pogut disfrutar. Han sigut més de patir i tinc ganes de disfrutar jugant a pilota. En l'Individual tot depén de mi", apunta el d'Oliva.\nTambé en aquest grup, Guadi es mesurarà al guanyador del duel entre Canari i Ximo, mentre que Ian, campió ara fa dues temporades, haurà de superar o bé a Vercher o bé a Josep. El rest de Senyera va caure derrotat fa sis mesos en les semifinals i pot ser altre dels que presenten la seua candidatura a la victòria.\nPer últim, Pablo de Barxeta tanca el quadre de huitens de final amb una eliminatòria que l'emparella amb Sergio de Genovés, flamant campió de la Lliga i un dels que saben el que significa jugar una final (va caure contra Moltó ara fa tres anys) o Tonet IV, una de les novetats en aquesta edició. "És el primer any que jugue i espere fer un bon paper, arribar lluny. Està difícil perquè tots tenen nivell i estan en un gran moment de forma. M'ha tocat Sergio en la primera partida i intentaré anar a totes", conclou el mitger de la Costera.\nEl compte enrere està en marxa. La pilota professional espera el seu número u.\n'Genovés II': deu anys i tota una vida\nAmb 37 anys aspira a guanyar el seu primer títol Individual 3.535 dies després de la seua última derrota contra Álvaro i d'haver superat dues lesions greus\nEscriba el número 257271


Sóc un rodamón: Junqueras i Puigdemont, el 26 de maig al Parlament Europeu\nCom a militant d'Esquerra Republicana a Mallorca des de fa 16 anys, enguany pentura més que mai m'interessen moltíssim les properes eleccions al Parlament Europeu del 26 de maig vinent.\nSobretot perquè desig que totes dues formacions polítiques que defensen la independència de Catalunya obtenguin una veu clara i forta als hemicicles de Brussel·les i Estrasburg: Esquerra Republicana i Junts per Catalunya.\nConvé que se sàpiga que això, ara, aquest diumenge 26 de maig, es pot fer des de qualsevol racó d'Espanya! Des de Mallorca, Menorca, Eivissa i Formentera també es pot votar una de les dues candidatures defensores dels Països Catalans\nCom a votant d'Oriol Junqueras, que encapçala la candidatura d'Esquerra Republicana/ARA REPÚBLIQUES al Parlament Europeu, en observar certes dosis de perplexitat en rostres de persones amigues que dubten què fer, quan en parlen o fan referència directa a les properes eleccions europees, se m'acut d'aportar-hi algunes observacions meves personals:\nPrimera. El vicepresident Oriol Junqueras i Vies.\nL'ex batle de Sant Vicenç dels Horts, vicepresident del Govern de la Generalitat de Catalunya, actual president d'ERC, empresonat preventivament, encapçala una candidatura al Parlament Europeu. Es denomina Esquerra Republicana de Catalunya – Ara Repúbliques. És la meva preferida.\nDesprés d'haver estat escollit com a diputat a les eleccions generals 2019 el passat 28 d'abril, Oriol Junqueras torna a liderar la llista europea del 26 de maig.\nA aquesta llista, s'hi sumen entre d'altres Diana Riba, parella de Raül Romeva, com a número dos; Jordi Solé com a número tres; els illencs Mateu Matas i Ordinas «Xuri» núm. 9, Margalida Seguí i Albertí núm. 14 i Joan A. Pons i Bagur com a suplent.\nEls eurodiputats d'aquesta llista formen part del grup polític europeu Els Verds/ALE (Aliança Lliure Europea).\nSegona. El president Carles Puigdemont Casamajó.\nL'ex batle de Girona, president del Govern de la Generalitat de Catalunya, actualment a l'exili, encapçala una candidatura al Parlament Europeu. Es denomina Junts per Catalunya (JxCat). És la meva segona predilecta.\nSense haver-se presentat a les eleccions generals espanyoles 2019 el passat 28 d'abril, Carles Puigdemont lidera la llista europea del 26 de maig.\nA aquesta llista, s'hi sumen Antoni Comín Oliveres com a número dos; Clara Ponsatí Obiols com a número tres; els illencs Antònia Font Tous núm. 9, Joan Mir Obrador núm. 30 i Mònica Pastor Portero núm. 51.\nEls eurodiputats d'aquesta llista formen part del grup polític europeu Aliança dels Liberals i Demòcrates per Europa (ALDE).\nTercera. Les Illes Balears i Pitiüses al Parlament Europeu.\nCom a ciutadà de Mallorca que tenc l'oportunitat d'acudir diverses vegades i per motius distints a totes dues seus del Parlament Europeu, tant a Brussel·les com a Estrasburg, m'adon que des de fa temps s'hi treballa amb gran afany a favor dels Països Catalans, des de les institucions públiques europees.\nHe pogut veure amb els meus ulls que hi són tan ben defensats pel grup polític europeu Els Verds/ALE com des d'ALDE. Tant pels eurodiputats d'Esquerra Republicana (Miquel Mayol, Bernat Joan, Oriol Junqueras, Raül Romeva, Jordi Solé...) com de Junts x Catalunya (Pere Esteve, Joan Vallbé, Ramon Tremosa...)\nPer això, consider que des de Mallorca, o qualsevol indret d'Espanya on es fan eleccions al Parlament Europeu el 26 de maig, el vot més valuós i favorable per a les Illes Balears és el que s'emeti per una de les dues candidatures: la d'Oriol Junqueras o la de Carles Puigdemont. Totes dues conflueixen finalment en la defensa de les nostres illes, des dels seus respectius grups polítics europeus.\nPer a mi és clar que, sense oblidar Puigdemont, la candidatura d'Oriol Junqueras, ARA REPÚBLIQUES, és la que consider que ens defensarà millor a Europa durant els propers cinc anys.\nPer això recoman que es llegeixi la carta que el president d'Esquerra Republicana envia des de la presó de Soto del Real:\n«Som el relleu incansable de generacions i generacions que durant segles han lluitat per la llibertat. Si avui hi ha una majoria que vol un país lliure, si avui hi ha una majoria assedegada de llibertat i afamada de justícia, és perquè hi ha gent que mai ha defallit al servei de la llibertat i la justícia. És perquè hi ha gent que mai s’ha rendit ni mai ha renunciat a seguir treballant incansablement per aquest objectiu, malgrat que durant molt de temps han estat molt sols. Hem resistit com ningú, ara volem seguir caminant. Construïm la majoria republicana des de la base i des d’Europa.\nParleu amb tothom, perquè només així es construeix.\nGuanyem-nos la llibertat!»\nVota ARA REPÚBLIQUES!\nPublicat per Cecili Buele i Ramis a 15:35\nEtiquetes de comentaris: Carles Puigdemont, Eleccions europees 2019, Oriol Junqueras, Parlament Europeu


Mascaretes casolanes i naturals d’alvocat | Fruita i verdura Cal Fruitós\nSi l'alvocat ja ens encanta en qualsevol de les seves versions comestibles… com no ens agradarà com a part essencial de la nostra rutina de bellesa! Per això us donarem diferents opcions on l'alvocat serà el protagonista i un bon aliat a la nostra cura de pell i cabell.\nMascareta natural d'alvocat per a la cara:\nPer a aquesta mascareta necessitaràs:\n- Suc de mitja llimona petita\nDeixant la mascareta 20 minuts a la teva pell serà suficient. Les propietats de l'alvocat ens ajuden a mantenir un rostre hidratat i lluminós. Es pot utilitzar en tot tipus de pells, fins i tot les pells propenses a l'acne.\nMascareta natural d'alvocat per al cabell:\nAquesta mascareta és perfecta per a recuperar vitalitat i donar lluentor a cabells danyats o secs. Hauràs de barrejar bé els ingredients fins a aconseguir una barreja homogènia, repartir-ho pel cabell (de mitjos a puntes) i deixar actuar mínim 20 minuts. Després hauràs de retirar amb abundant aigua i procedir a rentar amb el teu xampú habitual.\nExfoliant natural d'alvocat\nPer a aquest exfoliant necessitaràs:\n- 3 Cullerades de sucre moré\nQuan tinguis la barreja feta, només necessitaràs aplicar-la per tot el cos i donar suaus massatges per exfoliar la zona. Després esbandir bé i… pell perfecta! També ho pots utilitzar com exfoliant de llavis una vegada a la setmana abans d'anar a dormir i hidratant-los just després.


El Firastiu perd empenta en una jornada de calor i vendes discretes - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Firastiu perd empenta en una jornada de calor i vendes discretes\nLa tercera edició del certamen es va ressentir de les altes temperatures, que van impedir fer el ple fins a última hora\njordi escudé | manresa 10.09.2016 | 07:37\nLa demostració ´d´agilty´ va ser un dels grans reclams marta pich\nEl Firastiu, el certamen comercial al carrer que Manresa+Comerç va organitzar aquest diumenge per tercer any consecutiu a l'avinguda d'Abat Oliba, ha tingut uns resultats discrets de vendes. Els botiguers ho atribuïen a la intensa calor, que convidava poc a passejar, i a la coincidència amb la celebració del primer Agulla Market, que també va portar paradistes i potencials clients al parc de l'Agulla, on l'ambient no era tan exageradament calorós (vegeu més informació d'aquest certamen a la peça inferior de la pàgina).\nEn el seu tercer any, el Firastiu s'ha consolidat com a mercat per tancar la temporada estiuenca, i enguany repetia amb una trentena de parades al llarg de l'avinguda, majoritàriament de roba, però també de calçat, joieria, pelleteria, i també una d'embotits, a banda dels vehicles d'ocasió de tres concessionàries diferents. L'oferta era màxima, però les vendes van afluixar respecte d'altres edicions, especialment durant el matí, quan la fira es va ressentir de la forta calor. "A la 1 del migdia ja no circulava gaire gent, quan altres anys això era ben ple", explicava Toni Sala, que tenia una parada de L'Orquídia. I això que era el segon any que les parades tenien veles per protegir-se del sol, però en ple migdia pel carrer no passejava ni una ànima. No va ser fins passada la mitja tarda, amb la temperatura més baixa, que l'avinguda es va començar a omplir (força més del que ho havia fet al matí), coincidint també amb el moment de la presentació del Bàsquet Manresa. "Ara és ben ple", explicava la dinamitzadora comercial i una de les organitzadores del certamen, Ester Boniquet, confiant que aquest reviscolament de darrera hora afavorís les vendes.\nPerò més enllà de la calor, alguns comerciants amb qui va parlar aquest diari també atribuïen la baixada de clients a l'Agulla Market. "En coincidir les dues fires, això ha afluixat, i es nota tant en la quantitat de gent com en les vendes", apuntaven Josep Màrquez i Esther Muñoz, d'Omm'o i Dolce Cocó. Per la seva banda, Victòria Bondia, de V. Bondia, també assegurava que "aquest any hi ha hagut força menys gent", tot i que en el seu cas "he venut més o menys el mateix".\nActivitats per fer ambient\nEl Firastiu es va ambientar aquest diumenge amb activitats a l'aire lliure com a reclam. A banda de la presentació del Bàsquet Manresa amb què es va cloure la fira, va tenir una especial acollida la demostració d'agility amb gossos del matí a la zona de gespa. També hi va haver zumba, màgia i dance non stop.\nL'organització farà enquestes entre els comerciants de cara a l'organització del certamen de l'any que ve, que vol mantenir un format similar, però potser amb més activitats esportives.


Multen els cotxes mal aparcats prop de Montilivi - Diari de Girona\nLa policia municipal sanciona una cinquantena de vehicles mal estacionats al carrer Jocs Olímpics\nredacció | girona 16.08.2017 | 07:17\nUna cinquantena d'aficionats que avui han anat a veure el Girona a Montilivi s'han trobat amb una sorpresa a la sortida de l'estadi. Són aquells que no han fet cas a les recomanacions de mobilitat i que han volgut aparcar el seu cotxe prop del camp. La policia municipal ha posat almenys una cinquantena de multes a vehicles mal aparcats al carrer Jocs Olímpics, una zona on fins la temporada passada els aficionats estacionaven amb normalitat els dies de partit.\nEl dispositiu de seguretat acordat entre l'Ajuntament i els Mossos d'Esquadra fa que no es pugui aparcar en tot un perímetre considerable. Per exemple, l'aparcament del gol nord que feien servir les persones acreditades i treballadors del club, quedarà sense servei. Tampoc es podrà deixar el cotxe a la zona de l'Institut, o a d'altres trams. D'aquesta manera, tota aquella gent que vulgui desplaçar-se amb vehicle a l'estadi, s'ha de buscar la vida. Els seguidors podran aparcar a zones com el pavelló de Palau, el Centre Verd, el Mas Gri o també la Creueta-Parc Tecnològic. Això els obligarà a caminar entre 20 i 30 minuts fins a Montilivi.


Demòcrates per Andorra se sumen a les mostres de condol per l'atemptat de Barcelona - FÒRUM.ad\nDemòcrates per Andorra se sumen a les mostres de condol per l’atemptat de Barcelona\nOn: 17/08/17 23:41\nDes de Demòcrates per Andorra s’han sumat a les mostres de condol per l’atemptat de Barcelona. D’aquesta manera, han emès un comunicat en què expressen la seva “consternació” i la condemna a l’atemptat. També mostren el ple suport a una “ciutat tan propera” com ho és Barcelona per a Andorra, pels vincles entre ambdues parts.\nLes mostres de condol s’han anat succeint al llarg de la tarda un cop s’ha produït l’atemptat a Barcelona. Des de Demòcrates per Andorra han volgut expressar, a través d’un comunicat, la “consternació” que viuen en aquests moments arran de l’atemptat terrorista perpetrat aquest dijous a la tarda a Barcelona. Una acció que, condemnen, tal com han manifestat “com qualsevol acte de violència que atempti contra la vida, la convivència i la tolerància”.\nHan afegit que “en aquests moments marcats per la tragèdia i encara enmig de la commoció que han generat els fets”, feien arribar “el missatge de ple suport i solidaritat a les víctimes i familiars”. També han expressat el “dolor” que comparteixen “amb una ciutat tan propera” per a Andorra, no només per proximitat geogràfica, sinó “sobretot pels vincles construïts arran d’unes relacions de veïnatge estretes i històriques”.\nPrevious Post: El Govern expressa el seu condol per l’atemptat de Barcelona i convoca un minut de silenci\nNext Post: Agricultura diu que l’objectiu és diversificar mantenint el volum que genera el conreu del tabac


Manifest per la pau i contra la pobresa — FundiPau\nAquí a sota trobaràs el text complet del manifest, així com l’enllaç al formulari de signatura a la web de la Fundación Cultura de Paz.\nNo existeixen fons per al tractament de la SIDA…, però els beneficis del complex industrial bel·licomilitar dirigeixen en gran mesura leconomia mundial. És urgent compartir de manera justa. No hi ha millor brou de cultiu de la radicalització, lanimadversió i lagressivitat, que la humiliació i lexclusió. La violència no es justifica, però cal examinar-ne atentament els orígens.\nEn lloc denfortir el multilateralisme i dotar les Nacions Unides dels mitjans i autoritat necessaris per a emprendre un gran pla global de desenvolupament a benefici de tots, es continuen explotant els recursos naturals de països progressivament empobrits, la ciutadania dels quals es veu forçada a emigrar en circumstàncies que, sovint, constitueixen un greuge a la seva dignitat.\nNo són les guerres de cobdícia, les demostracions de força, les accions bèl·liques ni les invasions dirigides per interessos econòmics i energètics que generen una espiral de violència, dacció i reacció, dintervenció i represàlia les millors maneres de fer front als grans desafiaments i asimetries de tot ordre, que presenta la situació mundial.\nEls governants han abdicat les seves responsabilitats polítiques, tot substituint els valors universals per les lleis del mercat. El resultat ha estat la concentració de la riquesa en unes poques mans i lampliació de les bretxes socials i econòmiques.\n¡NO A LA POBRESA! Cal exigir als governants, a través dun autèntic clamor a escala mundial, que donin prioritat al compliment dels objectius del mil·lenni. Ha arribat el moment de la no resignació, de la implicació personal.\nProclamem, un cop més, que no justifiquem els atemptats i la violència vinguin don vinguin. Condemnem tot tipus de terrorisme: el dels grups ocults a lombra i el terrorisme dEstat. Sha utilitzat la tortura, el tracte cruel i degradant i sha violat reiteradament el dret internacional i humanitari.\nCal que la comunitat internacional posi fi a la barbàrie, a les massacres. Tal com sestableix a la Gran Carta de les Nacions Unides, són els pobles els que han de decidir el seu destí. Hem de sumar, de forma ràpida, veus de tots els pobles del món per a dir: JA NHI HA PROU! PROU DE GUERRA I DE VIOLÈNCIA!\nHem callat excessivament. Ara sha acabat el silenci. Els pobles aixecaran la seva veu. La guerra és una tragèdia per a tothom. És urgent desarmar la raó armada. Avui, més que mai, són necessàries la capacitat de diàleg i daliança i el compromís dintentar la resolució pacífica dels conflictes fomentant actituds dencontre i respecte als altres, mitjançant laplicació quotidiana dels Drets Humans.\nCal canviar el curs dels esdeveniments a través daccions col·lectives, desenvolupant la solidaritat entre els pobles. És urgent que els intel·lectuals, artistes, educadors, científics… abandonin la seva passivitat i passin a lacció. Només així els seus escrits i les seves paraules seran creïbles i podran contribuir a sumar els seus esforços als de molts altres, per aturar la bogeria de la guerra, de la confrontació i de la violència.\nHa arribat el moment de la gent. I, sobretot, dels joves, dels homes i les dones que reclamen un altre món possible. Les institucions i els mitjans dinformació han dajudar la ciutadania mundial per tal que, deixin de ser espectadors i duguin a terme el rol de protagonistes en el disseny del futur. Els governants, parlamentaris, membres dels consells municipals, tenen una especial responsabilitat en aquest canvi.\nHa arribat també el moment de les cultures i religions més diverses per tal que, unides per la solidaritat i lamor al proïsme que els és inherent, es situïn a lavantguarda del rescat de la dignitat humana.\nHem de posar-nos dempeus, en so de pau, i caminar cap a nous horitzons de vida i no de mort. Malgrat tot, aquesta és lesperança.\nSi aconseguim avenços progressius, ben aviat podrem conquerir la mundialització de la consciència, la independència real dels pobles.