Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials de la Universitat de Navarra\nUniversity of Navarra School of Law (en)\nMuseu de la Universitat de Navarra\nNavarra University Hospital (en)\nClínica Universidad de Navarra (en)\nInstitute for Culture and Society (University of Navarra) (en)\nLa Universitat de Navarra és una universitat privada que pertany a l'Opus Dei i que va ser fundada a Pamplona (Navarra, Espanya) el 1952 per Josepmaria Escrivà de Balaguer.\nA la Universitat de Navarra es poden cursar al voltant d'unes 27 titulacions oficials i més de 300 programes de postgrau en 10 facultats, dues escoles superiors, l'IESE (Institut d'Estudis Superiors de l'Empresa), dues escoles universitàries, el ISSA (School of Management Assistants), i altres centres i institucions. La Biblioteca de la Universitat, amb més d'1,1 milions de volums, té una de les majors col·leccions d'Europa.\nLa Universitat de Navarra és una de les cinc úniques universitats privades a Espanya autoritzades per impartir els graus oficials de Medicina, juntament amb la Universitat Europea de Madrid, la Universitat CEU San Pablo, la Universitat Internacional de Catalunya i la Universitat Catòlica de València San Vicente Mártir. Entre els fundadors de la Facultat de Medicina hi treballà Juan Voltas i Baró.\nAquesta universitat és una obra d'apostolat corporatiu de l'Opus Dei. Les obres d'apostolat corporatiu són aquelles que, promogudes per fidels de l'Opus Dei juntament amb altres persones, tenen la garantia moral de la Prelatura. En aquestes, l'Opus Dei s'encarrega del que fa referència a l'orientació cristiana.\nLa institució va començar com a Estudi General de Navarra el 17 d'octubre de 1952 amb la inauguració de l'Escola de Dret, la qual comptava amb 48 alumnes i vuit professors sota l'impuls de sant Josepmaria Escrivà i la direcció del professor Ismael Sánchez-Bella. El mateix Escrivà descrivia els ideals que volia que s'hi transmetessin:[cal citació]\n"Volem que aquí es formin homes doctes, amb sentit cristià de la vida; volem que en aquest ambient, propici per a la reflexió serena, es conreï la ciència arrelada en els més sòlids principis i que la seva llum es projecti per tots els camins del saber".[cal citació]\nEl 8 d'octubre de 1955 neix la Facultat de Filosofia i Lletres. El 1958 l'IESE (Institut d'Estudis Superiors de l'Empresa) va ser fundat a Barcelona com a escola de postgrau en direcció d'empreses de la Universitat de Navarra. El 1960 la Santa Seu estableix com a Universitat l'Estudi General de Navarra, i Josepmaria Escrivà és nomenat com a Gran Canceller. L'any 1961 la primera fase de la Clínica Universitària s'annexiona a la Universitat de Navarra.[cal citació]\nEl 1963 neix ISSA, escola especialitzada en la formació d'Assistents de Direcció o Management Assistants. L'any 1964 l'IESE llança el seu programa màster. 1 de novembre de 1969 l'Institut de Teologia es converteix en la Facultat de Teologia i el 8 de novembre de 1971 l'Institut de Periodisme es converteix en la Facultat de Ciències de la Informació.[cal citació]\nL'any 1976 s'inaugura l'edifici d'Humanitats que serà seu de les Facultats de Teologia i de Dret Canònic. El 1982 neix a Sant Sebastià el Centre d'Estudis i Investigacions Tècniques de Guipúscoa (CEIT). Durant l'any 1986 es creen l'Institut Científic i Tecnològic, Institut Empresa i Humanisme i el Centre de Tecnologia Informàtica.[cal citació]\nDes de la consolidació de l'estatus d'Universitat el 1960, la Universitat de Navarra va començar a crear facultats, escoles, instituts i altres centres acadèmics fins a l'actualitat. L'any 2002 la Universitat de Navarra va realitzar una sèrie d'esdeveniments per celebrar el 50 aniversari de la fundació de la Universitat.[cal citació]\nL'any 2004 es va inaugurar el Centre d'Investigació Mèdica Aplicada (CIMA).[cal citació]\nEl 22 de gener de 2015 es va inaugurar un museu d'art contemporani per albergar la col·lecció recentment donada a la universitat per la pamplonesa María Josefa Huarte Beaumont. L'arquitecte encarregant d'aquest projecte fou el navarrès Rafael Moneo. La col·lecció, considerada una de les majors d'art contemporània d'Espanya, inclou obres de Pablo Picasso, Vassili Kandinski i Antoni Tapiès entre altres autors.\nQS Ranking 5 109 252\nQS Ocupabilitat 1 19 71\nTHE Ocupabilitat 2 15 40\nTHE Ensenyament 1 3 NA\nInternacional per Matèries\nFT MBA 1 4 13\nFT Executiu (A mida) 1 1 1\nFT Executiu (Obert) 1 6 10\nFT Executiu (Ambdós) 1 1 1\nThe Economist MBA 1 2 10\nTHE Dret 1 16 44\nQS Dret 3-4 46-63 101-150\nQS Empresa 2 13 29\nQS Comunicació 1-2 16-36 51-100\nQS Filosofia 2 22-44 51-100\nQS Ciències Socials 1 30 83\nQS Contabilitat i Finances 1-3 15-35 51-100\nQS Infermeria 1-2 12-28 51-100\nQS Art i Disseny 3-5 39-58 101-150\nADE NA 3 5\nEconomia NA 1 5\nArquitectura NA 1 5\nAudiovisual Com. NA 1 3\nNutrició i Dietètica NA 1 1\nInfermeria NA 1 4\nFarmàcia NA 1 4\nPeriodisme NA 1 1\nEnginyeria NA 1 5\nPublicitat i Relacions Públiques NA 2 3\nEnsenyament NA 1 1-2\nInvestigació NA 1 5-6\nOrientació internacional NA 1-2 1-4\nDret NA 3 4\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Universitat_de_Navarra&oldid=27457885»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 juny 2021 a les 23:49.


La FEF obre expedient al València\n25 febrer 2021 23:56\nEl club presentà al·legacions després que el Novelda impugnà el matx\nEuropa Press | 12 octubre 2001\nEl Comitè de Competició de la Federació Espanyola de Futbol decidí ahir obrir un expedient disciplinari al València per suposada alineació indeguda en el partit de la Copa del Rei que l'enfrontà al Novelda i que acabà guanyant per 0-1. El club de Mestalla, una vegada coneguda la mesura, presentà al·legacions davant el Comitè de Competició. El president del Novelda, Juan Francisco Sánchez, havia dit després del partit que el seu club «recorrerà a la Federació Espanyola de Futbol» perquè el València va jugar l'últim minut de partit amb quatre estrangers en entrar en el camp el romanès Serban per Vicente en el 91.\nEn aquell moment, el conjunt que dirigeix Rafa Benítez ja tenia en el terreny de joc Aimar i Ayala (argentins) i el iugoslau Djukic, per la qual cosa va incórrer en alineació indeguda. El president del Novelda, en assabentar-se de la notícia, va comentar que «es recorrerà com ho faria qualsevol equip». Malgrat això, Sánchez digué que no està «celebrant» aquesta situació i afegí que no es vol «ficar en una guerra legal ni amb la federació ni amb el València», si bé assegurà que el club alacantí anirà «fins al final».\nEl Novelda va enviar al Comitè de Competició, primer òrgan de decisió de la federació, tan sols un escrit de l'article 104 del reglament. «Crec que no fa falta recordar a la Federació els precedents existents, els té molt clars, i és per això pel que consider que no hi ha d'haver problemes».\nPer la seva banda, el conseller delegat del València, Manuel Llorente, presentà les al·legacions perquè ahir es trobava a Madrid per anar a una reunió de la Lliga de Futbol Professional. Llorente es troba acompanyat per Francisco Real, cap de les relacions externes del club, i vol transmetre a la Federació la versió del València. Des de Mestalla s'entén que no hi hagué mala intenció de Benítez i que no intentà aprofitar-se d'aquesta circumstància ja que «només foren dos minuts».


“Gent Gran Activa” s’emmarca en el programa Cicles de Vida, un projecte de l’Àrea de Promoció de la ciutat i Participació on s’incorporen les visions de la ciutadania sobre les polítiques públiques en els seus diferents moments vitals. El programa promou la seva participació en la construcció dels diferents àmbits de la ciutat: espai públic, cultura, esport, associacionisme, salut, etc.\nEl projecte “Gent Gran Activa” gira al voltant de dos eixos bàsics, com són la promoció de l’envelliment actiu i el foment de la participació social de la gent gran.\nPel que fa al primer eix: l’envelliment actiu, persegueix la millora de la qualitat de vida i la prevenció de la dependència de la gent gran, amb accions que facilitin mantenir un estil de vida saludable, el desenvolupament personal, la independència a la vida quotidiana i la interrelació social.En aquesta línia, s’hi compta amb una sèrie de recursos i activitats, accessibles des del equipaments municipals per a la gent gran que promouen l’autonomia personal. Són activitats de manteniment de les capacitats físiques (gimnàstica, tai-xi, caminades i sortides de natura) de reforç de capacitats cognitives (tallers de memòria, lectoescriptura...) hàbits saludables, culturals i artístiques fins a tallers d’ informàtica i noves tecnologies.\nL’any passat es van fer un total de 4.224 hores d’activitats relacionades amb l’envelliment actiu als quatre equipaments municipals per a la gent gran: els complexos Alexandra, Parc Central, Sant Oleguer i l’antic Mercat de Sant Joan. Prop de 3.800 persones hi van participar.\nD’altra banda, aquest envelliment actiu es reforça amb un segon eix d’actuació que promou la participació social d’aquest col·lectiu. Es pretén potenciar els programes de les entitats de gent gran, promoure la transversalitat de les actuacions municipals en aquest àmbit i afavorir la participació de la gent gran en la vida de la ciutat evitant la segregació per edats i promovent les relacions entre generacions en el marc del Cicles de Vida.\nPer reforçar aquest major protagonisme de la gent gran en la vida ciutadana Sabadell s’adherirà a la Xarxa de Ciutats amigues de la gent gran, xarxa internacional de l’Organització Mundial de la Salut que promou processos de participació per afavorir entorns saludables i segurs, que reconeix la diversitat de la gent gran i estimula la seva integració i participació en les decisions que configuren la ciutat facilitant l’envelliment actiu i la millora la qualitat de vida.\n“Sortim i Compartim”\nUn dels punts més importants del projecte i on es recullen els principis bàsics de l’envelliment actiu i la participació social és el programa “Sortim i Compartim”. Consisteix en la reorientació de les vacances de gent gran, tot reforçant la sociabilitat i promovent el coneixement de l’entorn vinculat a actuacions d’envelliment actiu.\nAl respecte del canvi d’orientació del programa, la tinenta d’alcalde de l’Àrea de Promoció de la Ciutat i Participació, Marisol Martínez, considera que\nSortim i Compartim és un element més de l’envelliment actiu que volem promoure. Per això volem tenir un abast més ampli. Hem fet un replantejament, reduint la barrera econòmica i, a la vegada, facilitant la incorporació d’aquelles persones –especialment parlem de dones- en situació de perill d’aïllament i que volen sortides més curtes i destinacions més properes\nDestaca, a més, el fet que tot el procés d’elaboració de les vacances, la confecció del programa, seguiment del concurs públic per a l’adjudicació del servei, etc., comptarà amb la supervisió d’una taula de consens, on estaran presents els grups municipals i les entitats de gent gran.\nAquesta reorientació, encara més visible al 2017, consisteix bàsicament en la reducció de la barrera econòmica, amb tarifació social més àmplia; l’accés més ampli a col·lectius amb més dificultat per aïllament, menys mobilitat, predependència, etc.; la diversificació de propostes, com ara fer períodes de vacances més curts, viatges temàtics (càtars, romànic, etc.) o per grups d’activitats (memòria, lectoescriptura, etc.); i en la mesura del possible fomentar l’intercanvi amb ciutats associades a la Xarxa de Ciutats Amigues de la Gent Gran.\nEn total s’oferten 2.400 places (al 2015 van viatjar 2.600 persones d’un total de 3.200 places ofertades). Per destinacions, respecte al nombre de persones que van participar l’any passat creixen les places a Catalunya (de 150 a 350) i es redueixen les destinacions a Espanya (de 1.150 a 950) i els circuits europeus (de 1.450 passen a 1.100). D’altra banda, es mantenen els espais Cuidem i el programa de “Caminadors” i es dupliquen les places per a persones amb baixa mobilitat i que volen estades a prop.\nAl començament de maig s’enviarà el programa a tots els domicilis de la gent gran i les inscripcions es podran fer a partir de la primera quinzena de maig. La previsió és que les estades del “Sortim i Compartim” es facin entre juny i octubre.


Canvi de govern poc patriòtic - Marçal Sintes\nCanvi de govern poc patriòtic\nQuim Torra va presentar-se, i es presenta, com un patriota, com algú compromès fins al moll de l’os amb aquest país. El president sempre ha rebutjat tenir aspiracions polítiques particulars o ser un home de partit o facció. Igualment, i de manera reiterada, s’ha referit a la dignitat de la institució de la Presidència de la Generalitat, i a la necessitat de defensar aquesta dignitat, igual que la de la resta d’institucions catalanes. És més: s’ha declarat disposat al sacrifici personal per defensar aquesta dignitat, i fins i tot ha cridat a convocar un nou referèndum com el de l’1-O.\nNo discuteixo si Torra és o no és un patriota, ni aquest és el motiu d’aquest article. El que sí que em pregunto és si la recent remodelació de l’executiu català contradiu el sentit patriòtic que cal exigir a algú, qui sigui, que ocupi la Presidència de la Generalitat de Catalunya.\nTot i que la setmana passada va justificar els canvis per reforçar el Govern en la lluita contra l’emergència sanitària, això contrasta vivament amb la realitat. A les conselleries que en aquests moments són més importants en el combat contra la Covid, que estan majoritàriament en mans d’ERC —Salut, Educació, Economia i Finances…—, no s’hi ha produït cap canvi. Torra ha executat relleus a la Conselleria d’Empresa i Coneixement i a la d’Interior —relacionades, certament i com pràcticament totes, amb el virus i les seves conseqüències—, però per raons que res tenen a veure amb la crisi sanitària.\nEl cessament de la consellera d’Empresa i Coneixement és partidista. Es fa fora del govern Àngels Chacón, un dels membres del Govern que ha demostrat més solidesa i s’ha guanyat una millor consideració. L’objectiu? Invisibilitzar-la i així procurar un avantatge al partit de Carles Puigdemont, atès que l’exconsellera serà probablement la candidata a presidenta de la Generalitat pel PDeCAT.\nD’altra banda, feia molt que Torra volia castigar Miquel Buch, sobretot per les discrepàncies entorn l’actuació dels Mossos durant les protestes per la sentència contra els líders independentistes. Ara ha aprofitat per passar comptes amb Buch, cosa que abans no li havien deixat fer. Res a veure tampoc amb la Covid. Més aviat un càstig ajornat. Als Mossos es considera que Buch —després d’uns començaments complicats— havia sintonitzat finalment amb el cos i no s’entén la seva sortida.\nRemodelar el Govern ha estat la manera de Torra de dir que no convocarà eleccions, una potestat exclusiva del president de la Generalitat. Deixarà que el Tribunal Suprem confirmi la seva inhabilitació, cosa que conduirà —perquè l’independentisme no presentarà candidat— a unes eleccions a principis del 2021. Torra va prometre, al gener, convocar eleccions i que en revelaria la data després d’aprovats els pressupostos. “La legislatura està esgotada”, va sentenciar el 29 d’aquell mes. Contra el que havia promès, doncs, serà el Suprem, en definitiva, qui convoqui. Això no és preservar la dignitat de la Presidència de la Generalitat. De nou, es tracta d’instrumentalització partidista i electoralista. Puigdemont —no el Puigdemont “president legítim”, sinó el Puigdemont líder de partit— necessita més temps per posar a punt la maquinària de la seva nova força política per provar de derrotar ERC. En paral·lel, confia que la gestió de la crisi sanitària i socioeconòmica desgastarà fortament els consellers republicans en els pròxims mesos.\nDerivat de tot plegat, i a desgrat de possibles sorpreses (com un intent simbòlic de Torra de desobeir el Suprem o algun estratagema semblant), Catalunya s’encamina cap a una etapa sense president, amb un vicepresident que n’haurà de cobrir les funcions essencials. No convocar eleccions i provocar una situació anòmala com aquesta no sembla el millor per lluitar contra la pandèmia, sobretot tenint en compte els moments delicats que segurament vindran. Tampoc això no sembla patriòtic, al contrari.\n8 / setembre / 2020 Comentaris


«Volem que Valtònyc canti dia 12 d’octubre al MUR festival. Volem que sigui aquí»\n14 agost 2020 07:53\nDia 12 d’octubre es farà el MUR Festival. Parlam amb els responsables de comunicació d'aquest esdeveniment, Maria de Lluc Forteza i Jaume Mesquida.\n- En primer lloc, per la gent que encara no ho coneix, què és el MUR Festival i quins objectius es planteja?\n- La millor manera d’explicar que és el MUR Festival és dir el què significa i que representen les lletres de MUR que és Música Urbana Reivindicativa i precisament aquest MUR pretén ser un festival on es doni una oferta musical variada on hi hagi una alternativa musical a una illa on trobam a faltar aquest tipus d’iniciatives i que, a més, segueix un poc la línia del concert que es va fer l’any passat, el juny de 2018, a favor de la llibertat d’expressió, amb el context de tota la repressió que s’estava vivint i més concretament la que es va desfermar contra en Valtonyc, ja que ens agafava molt a prop, ja que compartim lloc de viure i hem nascut aquí.\n- Agafa el relleu d'aquell festival...\n- Sí, aquest festival pretén ser una forma de seguir reivindicant la llibertat d’expressió, seguir reivindicant que en Valtonyc i tota la resta de represaliats i represaliades de l’Estat espanyol són la nostra causa per seguir lluitant per aquest motiu i tots aquells altres motius que avui en dia suposen un problema dins la nostra societat i a més de defensar la nostra llibertat d’expressió i que aquest tema no caigui en el oblit, que a vegades tenim la sensació que passat el bum del moment, les situacions es normalitzen i això és el darrer que volem, el que volem és seguir donant suport per assolir tots els drets que creim que són nostres.\n- A més de la llibertat d'expressió, quines altres lluites identifica el Festival?\n- Altres punts bàsics del Festival són la defensa de la llengua catalana que també trobam a faltar, moltes vegades, oferta musical i artística amb la nostra llengua. Després també, la defensa de la cultura popular, i finalment el feminisme, no només entès com la part més ideològica o més teòrica del feminisme, sinó també posar en pràctica la presència femenina i de diversitat identitària i sexual damunt els escenaris i també amb l’organització d’aquest festival, perquè creim que tant a nivell d’escenari com d’organització és un món molt masculinitzat, que és un món on les dones han de lluitar el doble, el triple o mil vegades més que tots els artistes masculins, i nosaltres volem oferir un espai a aquesta oferta que si que existeix, però que moltes vegades se li dificulta molt més aquesta presència o aquesta sortida damunt l’escenari i pretenem fer visible tot això i creim que la millor forma és fer un cartell amb una presència femenina molt important.\n- Com es desenvoluparà el MUR festival?\n- Encara ho em de fer públic, però la setmana abans hi haurà unes jornades vinculades al MUR. I després, el plat fort serà el dia 12 d’octubre, a Felanitx, en el parc de la Torre, el festival pròpiament començarà damunt les 11 del matí i acabarà devers les 4 de la matinada amb gairebé una vintena de grups. Hi haurà una fira d’entitats que també farem públic aviat i està obert a tots els moviments socials. La tria de la data tampoc és casualitat, és el pont de la 'hispanitat', i trobam que és un bon motiu per dignificar les lluites indígenes que s’han donat a centre i sudamèrica i construir un contrarrelat al discurs oficial de que la hispanitat és positiva.\n- Feim un repàs del cartell, quines són les actuacions que teniu previstes? Ja són totes públiques?\n- Encara en falten, però tenim artistes convidats i artistes internacionals que anirem anunciant en els propers dies. Per fer una mica de resum, tenim: El Diluvi, Tremenda Jauria, Roba Estesa... d’aquí de Mallorca: en Joan Miquel Oliver, del País Basc, Huntza, també Homes Llúdriga... Després també tenim, com a cap de cartell en Valtònyc, que és molt important pel simbolisme que representa i també pel que hem anat dient des de que hem sortit a la llum des del MUR. Nosaltres el que volem és que canti el dia 12 d’octubre, volem que sigui aquí, i la nostra lluita precisament és que en Valtònyc pugui tornar a Mallorca de manera lliure i que no l’estiguin esperant per empresonar-lo. Entenem que òbviament és una qüestió complicada, però la nostra intenció és aquesta. Molts dels grups que hem dit estan formats per dones o hi ha dones que hi participen. Molts dels plats forts d’aquest cartell tenen representació femenina i l’oferta de grups o artistes és molt variada. També vendran Pupil·les, Lil Russia, Haus Frauen, Sweet Poo... també hi haurà Orgànic, que són uns al·lots de Menorca, Templo Negro de Barcelona... Hem volgut prioritzar grups que no hagin vengut mai a Mallorca o que hagin vengut poc. Hi ha hagut la necessitat de tenir aquests ingredients per donar a conèixer grups. També hi ha grups molt recents i creim que es important donar espai en aquests nous talents i no només donar espai a artistes ja consolidats.\n- On es pot comprar l’entrada?\n- Poden comprar l’entrada a través de la web del MUR que és murfestival.cat i també hi poden accedir a través de Facebook, Instagram i Twitter, ara mateix tenim les entrades a 30€, juntament amb la confirmació de la primera artista internacional. Com abans es comprin més barates seran.\n- A quin públic vos dirigiu?\n- Com a pilar fonamental, a qualsevol persona que defensi la llibertat d’expressió, més enllà del fet musical o d’oci, serà una diada per defensar els drets polítics de les persones i evidentment hem agafat un cert simbolisme amb en Valtònyc perquè és mallorquí i és el nostre veïnat i perquè creim que per rapejar ningú ha d’estar a l’exili o a la presó. I també comptarem amb en Pablo Hasel, que com ja sabeu està condemnat a quatre anys de presó i creim que també ens queda molt a prop i que és molt important seguir reivindicant que la llibertat d’expressió està molt en entredit i aquesta podria ser l'ocasió de l’any per fer aquesta defensa perquè no només quedi en una cosa momentània de l’any passat i que hem de continuar perquè avui encara hi ha gent que pot entrar a la presó per rapejar, cantar o fer tuits.\n- De fet, el Festival també ha rebut forts atacs per part de la gent d’extrema dreta, grups que defensen la intolerància, com ho heu encaixat això?\n- Era lògic, se li va donar molta importància al fet de que en Valtònic vengués. I nosaltres també hem volgut dir moltes vegades que en Valtònyc ha estat a diferents cartells, per exemple en el Rock and Rostoll també va ser cap de cartell, però hi ha hagut més atacs a aquest concert, a nosaltres ens es completament igual i el nostre argument és continuar i fer públic això, que nosaltres volem fer una diada a favor de la llibertat d’expressió i en defensa dels presos polítics que hi ha a l’Estat espanyol i exiliats. Nosaltres hem fet públics els atacs de la dreta i hem trobat molts de suports. Creim que la millor resposta és seguir endavant perquè el que ells intenten és imposar la cultura de la por i que entrem dins la dinàmica de passar pena per organitzar o estar actius en una lluita, i el més important és seguir endavant i deixar molt clar que el Festival continua i que nosaltres estam fent tot el procediment de forma correcte, seguint tota la normativa establerta, per tal de que el Festival tengui tota la viabilitat en tots els aspectes i que el Festival es farà.\nPer Fanoi, fa 11 mesos\nAquest digital faria més planta sense les escopinades dels fatxes. I tanmateix només diuen disbarata.\nPer vengui, fa 11 mesos\nQue vengui, que vengui.\nPer GC, fa 11 mesos\nLe estaremos esperando con los brazos abiertos....\n@balearium Què faríem sense els teus grans comentaris?\nPer si no ha quedat clar, parlava en to irònic. No fos cosa t'animis més.\nY yo quiero que llueva a cantaros una semana que estamos en sequia....\nSi el feis venir, el tancaran a la presó només posar un peu a l'aeroport. On vos pensau que som?


Xiruquero-Kumbaià: Així sigui\nCom cada any i que sigui per a molts més, aquestes petites grans creacions que son els pessebres, hores d’ara son ja als seus llocs a muntanya. A cims, planes i boscos.\nAquest, des del dissabte passat, en una clariana envoltada de sureres i pins, a prop de Solius, al Baix Empordà, on li fan sentinella les granítiques Roca dels Moros (o dels lladres com em diu un home del país), per un costat, i per l’altre, l’ espectacular rocam on hi queden les minses restes del que fou el castell de Solius.\nEns hi hem afegit, a la seva col·locació, els cargolets, de manera que el que hem posat altres anys queda guardat, que l’important no és el nostre pessebre, si no anar a posar un -el- pessebre, que a més l’hem posat els membres del centre al que pertanyem.\nMalgrat totes les foscors, les denses foscors d’un món que no sap mirar-se fit a fit, amb respecte i tendresa, que la Llum de Nadal, que és la llum del Misteri que no és feta de fotons, ens il·lumini a tots.\nPublicado por Xiruquero-kumbaià los 8:17\nBonic. Bon Nadal!\n21 de desembre de 2016 a les 8:53\nEls cargolets xino-xano van fent cada any el seu camí, i que no s'aturin!\nMolt Bon Nadal Pere!\n21 de desembre de 2016 a les 18:01\nMalgrat les foscors, Bon Nadal i Bon Any Nou!\n21 de desembre de 2016 a les 20:00\nSeguint la tradició. BON NADAL\n22 de desembre de 2016 a les 19:34\nUn indret molt ben trobat. Molt BON NADAL!!!!\n22 de desembre de 2016 a les 20:27\nEnhorabona per aquesta costum que teniu de portar un pessebre a un bell recó de la natura. Per molts anys.\n22 de desembre de 2016 a les 21:14


Acte de Graduació del Grau en Enginyeria de Tecnologies i Serveis de Telecomunicació 2019-20 — Escola Tècnica Superior d'Enginyeria de Telecomunicació de Barcelona — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nActe de Graduació del Grau en Enginyeria de Tecnologies i Serveis de Telecomunicació 2019-20\nSou a: Inici / Sessió informativa sobre les pràctiques acadèmiques a les empreses - 25 de maig / Acte de Graduació del Grau en Enginyeria de Tecnologies i Serveis de Telecomunicació 2019-20\n08/10/2021 de 19:00 a 20:30\nAuditori de l’edifici Vèrtex del Campus Nord de la UPC, Pl. Eusebi Güell, 6. 08034 Barcelona\nL'acte de graduació del Grau en Enginyeria de Tecnologies i Serveis de Telecomunicació curs 2019-20 tindrà lloc el dia 8 d'octubre, a les 19h, a l’Auditori de l’edifici Vèrtex del Campus Nord de la UPC (plaça Eusebi Güell, 6 Barcelona).\n- L' acte l'obrirà el director de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria de Telecomunicació de Barcelona (ETSETB), professor Josep Pegueroles.\n- Xerrada 'Un futur diferent' a càrrec del padrí de la promoció 2019-20, professor Ramon Bragós.\n- Intervenció dels estudiants\n- Lliurament de diplomes als graduats i graduades i especial menció als millors expedients acadèmics de la promoció.\n- Tancarà l'acte el Vicerector de Política de Personal Docent i Investigador, Miquel Soriano\nL'acte es podrà seguir en directe a través del canal YouTube UPCTelecos


El VHIR descobreix que un antidiabètic té beneficis addicionals per prevenir la retinopatia diabètica | InfoICS\n← El barri de Bellvitge acull un projecte pilot per coordinar l’assistència primària i les residències geriàtriques\nEl CAP Horta recupera l’activitat assistencial habitual aquest dilluns 16 de novembre →\nEl VHIR descobreix que un antidiabètic té beneficis addicionals per prevenir la retinopatia diabètica\nInvestigadors del grup de Diabetis i Metabolisme del Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR) han descobert que l’administració en forma de col·liri d’un dels tractaments emprats contra la diabetis tipus 2 permet prevenir la retinopatia diabètica. Es tracta dels fàrmacs agonistes del receptor de l’hormona GLP-1, que són utilitzats habitualment a la pràctica clínica per via subcutània per ajudar al pàncrees a produir més insulina. L’estudi ha estat publicat a la revista científica Diabetes.\nAbans que es puguin detectar les alteracions microvasculars típiques de la retinopatia diabètica amb les proves oftalmològiques rutinàries, la retina pateix un procés de neurodegeneració que pràcticament és asimptomàtic. Per tal de prevenir i/o tractar aquesta neurodegeneració de la retina causada per la diabetis, els investigadors del VHIR van seleccionar el receptor del GLP-1 com a diana terapèutica, atès que és un conegut neuroprotector del sistema nerviós central. Aquest receptor s’havia detectat prèviament a la retina d’animals, però fins a aquest estudi no s’havia analitzat la seva expressió en humans.\n“Hem identificat per primera vegada la presència de receptors del GLP-1 en retina humana i que els pacients amb diabetis en produeixen menys quantitat”, explica el Dr. Rafael Simó, investigador principal de l’estudi. Això, afegeix, “ens permet plantejar un tractament substitutiu amb un agent natural que ja es produeix a la pròpia retina i que en la diabetis està disminuït”. Per dur a terme l’anàlisi, els investigadors van comparar la presència d’aquesta hormona en la retina de 8 donants amb diabetis i 8 sense.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícia i etiquetada amb antidiabètic, grup de Diabetis i Metabolisme, Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR). Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


El Grup de Teatre “La Brillante” SOLIDARIS amb “Pel Davant i Pel Darrera” a l´ Ateneu Igualadí – Ajuntament de Castellolí\nEl diumenge 23 de febrer a les 18:00 h al Teatre Municipal l’ Ateneu (Igualada)\nTeatre Solidari amb l’ obra: PEL DAVANT I PEL DARRERA\nAmb la companyia de teatre “La Brillante” de Castellolí en col·laboració amb el banc de queviures.\nLa proposta és ben senzilla: aliments de necessitat bàsica (pasta, arròs, oli, cereals, bolquers, menjar per a infants, llaunes en conserva…) a canvi d’ una entrada per a una de les comèdies clàssiques de més èxit “Pel davant i pel darrera”, de Michael Frayn; Traduïda fins a 28 idiomes i representada a més de 50 països.\nEl grup de teatre “La Brillante” de Castellolí, sensibilitzat amb les causes socials, aposta per la solidaritat més viva i col•labora amb el Banc de Queviures d’ Igualada de Creu Roja. Una tarda de barreja de valors humans, culturals i socials on la comèdia vol ajudar a alleugi la realitat més crua de moltes de les famílies de la nostra comarca i tot amb un clar objectiu: la sensibilització i el suport a aquestes famílies més necessitades.\n“Pel davant i pel darrera” és dues comèdies en una, sobre el vodevil “Ya no se donde tengo la sardina”. Veurem les aventures d’ una companyia de teatre molt peculiar mentre escenifica aquesta funció, tant pel davant com pel darrera. I mentre a l’ escenari la funció discorre de la manera més “habitual”, al darrera els actors i actrius viuen un conjunt de despropòsits entre baralles i relacions. Una divertida comèdia que donarà a l’ espectador una altra visió del món del teatre que coneix, i l’ acostarà a la vida de l’ interior d’ un escenari, habitual o no, sempre amb un somriure.\nPel davant una comèdia per passar una bona tarda, i pel darrera un propòsit solidari.\nLa recollida d’ aliments anirà destinada al programa de “Lluita contra la pobresa” del Banc de Queviures de Creu Roja, el qual durant el 2013, va arribar a atendre a 273 famílies de mitjana al mes!\nUs animem a passar una estona on els riures i la solidaritat emmarcaran la vetllada.\nLa causa està justificada!!\nBy:joanserra Teatre La Brillante 0 comment


© Mai no és tard\nde Josep Vallverdú com a poeta, sosté Àlex Susanna al pròleg de\n, editat per Pagès, és un dels fets més inesperats i interessants dels darrers anys a la literatura catalana. Una eclosió tardana però fecunda: aquest és el seu cinquè títol, a banda dels dos bestiaris. Un destil·lat d’alta graduació que concentra tot el saber del prolífic autor, al dir del prologuista, el qual també especula que, sense l’amor que li il·lumina la darrera etapa vital, és probable que la dimensió lírica d’aquest “trobador” no s’hagués manifestat, perquè no és fàcil detectar un escriptor que, gairebé centenari, es proclami “estranyament feliç” per causa d’un tal sentiment.\nL’amor madur que inspira les composicions del corpus central del llibre esdevé per al poeta motor i bàlsam, que li fa viure cada instant, malgrat ser conscient –o potser just per això mateix– que no té gaire futur, i a mantenir una indiferència estoica en relació a l’hora de travessar “la meta”. Mentrestant es consagra, pletòric i agraït, a copsar “la bellesa des de la vellesa”. Una bellesa que busca, sobretot, als ulls blaus de l’Antonieta, presents en la majoria dels poemes d’aquesta secció titulada simplement\n. Ulls que voldria que l’afermessin per sempre, com “esbirros implacables”. Ulls semblants a perles, de mirada profunda i torbadora que li ageganta el cor. Ulls d’un esclat més intens que tots els sols del firmament. Uns ulls on troba la veritat.\nAbans, l’apartat inicial d’aquesta obra heterogènia conté lloances al pa de cada dia, que no es talla sinó que es “llesca”, als panadons “de pell fina com donzella de poema”, a les orelletes de festa major, a les mones de pasqua de la infantesa... Un segon capítol està dedicat als ocells de diverses espècies, començant per la cigonya, que titlla d’esnob. Al tercer, sens dubte el més corprenedor, explicita amb versos que esborronen la “cadena de llum” irrompible que el lliga al fill, l’Eloi, el Príncep: “Tragines a l’esquena els anys d’un avi / amb l’esperit lluminós d’un nen”. El volum es clou amb un poliorama que traspua nostàlgia, lleialtats i gustos: el terrer, la llengua, el país, Màrius Torres, vivències, records, la fascinació pel mon clàssic... El poeta s’acomiada expressant el desig que la seva última visió sigui la costa d’una illa grega, mentre el sol “s’ajau a l’horitzó, envermellint la mar”.


Aquest diumenge celebrarem la 35a Marxa Popular de Cardona i us agrairíem que féssiu extensiu aquest correu a les vostres afiliades i afiliats.\nEl recorregut és d'uns 16 km aproximadament. Les inscripcions es faran el mateix dia de la marxa de 06.30 a 07.30 a un preu únic de 10€.\nLa sortida és a les 07.30 des de la plaça del Vall, abans però, hi haurà xocolata desfeta i coca.\nFarem tres controls, en el primer hi haurà aigua, en el segon hi donarem l'esmorzar, entrepà de botifarra, fruita, refrescs, cervesa, vi, aigua, cafè, cigaló, cacau... en el tercer donarem aigua i el ja tradicional meló i síndria, i a l'arribada us donarem el record de la marxa, que enguany serà una samarreta, refrescs i també hi haurà una aixeta de cervesa fresca. També hem de dir que en els controls no hi haurà gots de plàstic, us l'heu de portar de casa.\nDescarrega el Tríptic (en PDF)\nCentre Excta. de Cardona\nButlletí Maleïda 1882\nAjuda'ns a fer possible la pel·lícula sobre Verdaguer!\nL'estiu de 1882, Jacint Verdaguer emprèn una aventura extraordinària pel Pirineu català per escriure un dels seus millors poemes: Canigó. El poeta va recórrer a peu les valls, pobles i muntanyes per recollir vivències, llegendes, tradicions i mots en un quadern de viatge que avui es conserva a la Biblioteca Nacional de Catalunya.\nSota el títol Maleïda 1882, FilmeXplora produccions es planteja el 2016 portar a la gran pantalla aquest fascinant episodi històric, tot explicant el com i el què de l’aventura de Verdaguer que el portaria a planificar la primera expedició catalana a l’Aneto.\nI és que Jacint Verdaguer, més enllà del seu vessant literari, també fou un muntanyenc i aventurer de primer ordre, un veritable pioner del Pirineu català que fins i tot es va veure obligat, a amagar part d’aquestes vivències entre versos i poemes.\nAlhora, retrobarem itineraris perduts que ens permetran conèixer millor la cultura, la història i la geografia de les nostres contrades pirinenques, on el cim de la Maleïda, al segle XIX a casa nostra, era reconegut popularment com la muntanya més alta de Catalunya.\nLa força poderosa de la història empeny l’equip de FilmeXplora el mateix 2016 a emprendre el projecte amb la col∙laboració de la Fundació Jacint Verdaguer, el suport d’ajuntaments i institucions i les aportacions econòmiques de persones properes i entusiastes.\nS'ha rodat la primera part de la pel·lícula (vegeu tràiler). Aquest estiu es torna al Pirineu per gravar la segona. Però perquè la pel·lícula pugui veure la llum amb el rigor i el valor cinematogràfic i divulgatiu que ens exigim, necessitem d’un nou esforç econòmic.\nDONACIONS PEL PROJECTE DOCUMENTAL\n9è Concurs de ressenyes de muntanya de la SEFM\nDes de l'any 2009 es porta a terme el Concurs de ressenyes de muntanya amb la finalitat de promoure l’excursionisme i els esports de muntanya i fomentar el coneixement del territori i els seus punts d’interès, proposant nous itineraris i reptes a persones que s’inicien en aquests àmbits o per aquelles que hi tenen ja una llarga trajectòria.\nEnguany, el 21 d'octubre és l'últim dia per entregar les ressenyes per participar-hi.\nDescarrega el fulletó (en PDF)\nEstades de joves a Llauset: Juliol 2017\nMés detalls: https://www.feec.cat/noticia/inscriu-te-a-les-estades-pirineus-a-la-vall-de-llauset/


InicioPortadaUn motorista mort en un accident de trànsit a Sant Pol\nUn motorista ha mort la matinada d’aquest diumenge en un accident de trànsit a Sant Pol de Mar. La víctima és un home de 47 anys segons ha informat el Servei Català de Trànsit.\nEls Mossos d’Esquadra han rebut l’avís a les 5:33h de la matinada que havia hagut un accident al punt quilomètric 664 de la carretera N-II al seu pas per Sant Pol de Mar.\nPer causes que s’estan investigant, el motorista ha sortit de la via i ha caigut. No hi ha hagut cap altre vehicle implicat. L’home ha estat traslladat en estat greu a l’Hospital de Can Ruti de Badalona, on ha mort.\nArran de l’accident s’han mobilitzat sis patrulles dels Mossos d’Esquadra, una dotació dels Bombers de la Generalitat i dues ambulàncies medicalitzades del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM).\nAmb aquesta, són ja 97 les persones que han mort enguany en un accident de trànsit a la xarxa de carreteres interurbanes de Catalunya.


Domènech: 'Si és un referèndum, hi serem'\nDomènech: ‘Si és un referèndum, hi serem’\nEl portaveu de l'executiva dels comuns demana al govern que faci una proposta sobre el referèndum del setembre\nActualització: 15.04.2017 - 12:53\nEl coordinador de l’executiva del nou partit dels comuns, Xavier Domènech, ha demanat al govern català que detalli la seva proposta de referèndum abans de fixar la pregunta. Sobre el suport dels comuns a la consulta, ha dit: ‘Si és un referèndum, hi serem.’ Ara bé, ho ha condicionat a l’efectivitat del resultat i a l’obtenció de reconeixement.\n‘Si al setembre hi ha un referèndum, ens n’alegrarem com ningú i hi serem, si és un referèndum, però el conjunt de la societat ha de saber la proposta’, ha insistit en una entrevista a Europa Press. Ha lamentat que el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, formulés tres possibles preguntes en una entrevista a Aljazeera en comptes de fer-ho en el marc del Pacte Nacional pel Referèndum. ‘Ara és fonamental plantejar-se el com i no el què’, ha afegit.\nDomènech ha assegurat que el govern català pensa més en unes eleccions que en un referèndum i ha recordat el termini dels divuit mesos que va prometre Junts pel Sí i el pacte amb la CUP. Ha advertit del perill de tornar a fer un procés participatiu com el del 9-N. ‘En aquest país ja hem posat moltes dates que ja han caducat.’\nA més, ha demanat que el Pacte Nacional pel Referèndum no es subordini al full de ruta del govern català: ‘Si el govern té èxit, el felicitarem. Si el govern no tingués èxit, nosaltres volem continuar treballant per al país en un espai de consens ampli.’


Marxa per la Salut Mental - Arep per la salut mental\nSom com tu!\nArriba la 4a edició de la Marxa per la Salut Mental. Enguany sortirem de la Platja El Callao del Passeig Marítim de Mataró a les 8.30h.\nInscriu-te per només 6 euros aquí o presencialment als punts d'inscripció detallats al cartell.\nRecorda que rebràs d'obsequi una samarreta i l'esmorzar.\nMira en aquests enllaços el vídeos que hem preparat per l'esdeveniment!\nNo hi faltis, VINE A LA MARXA!


Dijous, 12 Juny 2014 23:20\nEl cel, el Museu Vilà i el patrimoni de Llagostera al programa Divendres de TV3\nEl programa Divendres d’aquest dijous ha comptat amb la participació del llagosterenc Rafael Balaguer com a president de l’Agrupació Astronòmica de Girona, Jeffry Martí com a responsable del Museu Vilà i Enric Ramionet com a recomanador del que no es pot perdre el visitant de Llagostera. Podeu veure el programa des d’aquí. Divendres un grup de 55 persones de Llagostera assistirà al plató del programa que durant tota la setmana ha estat dedicat a Llagostera.\nDimecres, 11 Juny 2014 20:54\nCan Toni de les Eugues i els Manaies protagonistes del programa Divendres\nCan Toni de les Eugues i els Manaies de Llagostera han estat els protagonistes del tercer dia d’emissió del programa Divendres. Montse Vila, en representació de l’entitat Can Toni de les Eugues ha parlat de la Fira del llibre prohibit que tindrà lloc a Llagostera el proper 14 de setembre. Montse Vila, acompanyada de l’historiador català Josep Maria Solé i Sabaté ha fet un repàs de diversos llibres que han estat prohibits i/o censurats, com per exemple la caputxeta vermella o el Mecanoscrit del segon origen. L’equip del programa ha finalitzat avui la seva estada física a Llagostera però continua dijous amb nous protagonistes i temes i divendres, on un autobús amb 55 llagosterencs assistiran de públic al programa des dels estudis de TV3.\nDimecres, 11 Juny 2014 16:39\nÈxit de XXIV edició de l’exposició de Plantes i Flors\nLa 24 ena edició de l’exposició de Plantes i Flors, organitzada per Llagostera en flor ha estat un dels indiscutibles atractius de la Festa Major d'enguany. Durant 5 dies s’han pogut visitar diversos racons del nucli antic i l’església decorats amb motius florals. Els organitzadors ja pensen en l'edició de l'any vinent per celelebrar els 25 anys.\nDimecres, 11 Juny 2014 12:21\nLa Policia Local de Llagostera rep formació referent a la xarxa Rescat\nEl passat mes de gener, l’Ajuntament de Llagostera es va adherir a la xarxa Rescat de la Generalitat de Catalunya. Avui, la Policia Local ha rebut una formació per part del Departament d’Interior relacionada amb els terminals que s’utilitzen en casos d’emergència.\nEl propòsit de la xarxa Rescat és el de servir a tots i cadascun dels col•lectius implicats en la seguretat i les emergències millorant el rendiment, l’eficàcia i l’operativa de tots els recursos del país que treballen en aquest àmbit.\nDimarts, 10 Juny 2014 21:53\nEls segadors i la gastronomia protagonistes del programa Divendres de TV3\nEl col·lectiu de segadors i segadores, amb la Festa del segar i la Fira del Batre i la gastronomia de Llagostera han estat el protagonistes del segon dia del programa Divendres de TV3. Els segadors han dut fins a la plaça una de les seves màquines centenàries i han fet una demostració que ha aixecat molta expectació. Seguidament, el cuiner Martí Rosàs, en representació de l’Associació de Restaurants de Llagostera ha cuinat diversos plats i parlat de les quatre campanyes gastronòmiques que s'organitzen anualment, entre elles la dedicada a la Cuina del Batre. Demà continua el programa des de la Plaça Catalunya. Podeu veure el programa d'avui des d'aquí (a partir del minut 49 dedicat a Llagostera).\nDimarts, 10 Juny 2014 14:43\nL'Hereu i la Pubilla de Llagostera a Catalunya Ràdio\nL’ hereu i la pubilla de Llagostera tenen una Festa Major molt moguda. Aquest migdia en Xavi Canalias del programa Els Optimistes de Catalunya Ràdio, els ha entrevistat des de la unitat mòbil instal·lada a la Plaça a Catalunya.\nDilluns, 09 Juny 2014 21:39\nEspartac Peran, Lluís Canut i Marius Serra visiten el elpolltv.cat\nEspartac Peran, Lluís Canut i Marius Serra han visitat els estudis de elpollTV.cat aprofitant la seva estada a Llagostera, juntament amb l’equip del programa Divendres de TV3.\nDilluns, 09 Juny 2014 21:02\nEl Optimistes presenten la cançó de l'estiu des de Llagostera\nEl programa Els Optimistes de Catalunya Radio s’ha emès aquest dilluns al matí des del Petit Casino on s’ha presentat la cançó de l’estiu de Manu Guix . Una cinquantena de persones han assistit de públic. Durant tota la setmana, Xavi Canalias esatrà a Llagostera amb la unitat mòbil del programa de Catalunya Ràdio fent connexions i entrevistes.\nDilluns, 09 Juny 2014 20:45\nPrimer dia de Divendres a Llagostera\nLa gesta del primer equip del futbol, els èxits del Club Patinatge Llagostera, el projecte del carbó de Ardenya Cadiretes i la botifarra pinyonera han estat els protagonistes del primer dia de la setmana del programa Divendres de TV3. Màrius Serra ha analitzat diverses paraules i expressions típiques que es diuen al municipi, com xerricar i esbardellar, entre d'altres. L’equip d’Espartac Peran s’han instal·lat a la Plaça Catalunya aixecant molta expectació entre els veïns. Demà continuant amb més temes a partir de les 4 de la tarda. Hi esteu tots convidats.\nEls optimistes de Catalunya Ràdio visiten Llagostera\nEl programa Divendres de TV3 arriba a Llagostera\nÈxit del Flashmob i primer concurs de Selfies\nPàgina 192 de 236


Wonder Films Cinema: Sylvester Stallone amplia la colla d'amics a "The Expendables 2"\nNo ens enganyem. “The Expendables” (Los Mercenarios, 2010) era una pel·lícula mediocre, més aviat tirant a dolenta, que tenia la gràcia de reunir al voltant d’una sola cinta les cares que van col·lapsar el cinema d’acció de les dècades dels vuitantes i part dels norantes arreu del món. La trobada estava presidida per Sylvester Stallone que va veure l’oportunitat de reivindicar les principals figures de les “Action Movies” que durant molt de temps van ser capaços de crear un cinema que era capaç de generar uns beneficis increïbles i, per tant, de generar un Star System propi. A “The Expendables”, amb poca fortuna, i sense cap capacitat de relectura, Stallone va reivindicar aquella època envoltant-se de velles glòries com Dolph Lundgren, Eric Roberts, Jet Li, Randy Couture, Mickey Rourke o Terry Crews, als qui va sumar els encara polivalents i actius Jason Statham o Bruce Willis, més un “cameo” del llavors encara governador de l’estat de Califòrnia Arnold Schwarzenegger. Aquest punt final era una de les “gràcies” de “The Expendables”. Veure per primer vegada junts a una pantalla Stallone i Schwarzenegger. Era com la trobada de Robert de Niro i Al Pacino a “Heat” (1995), però en cutre i, per descomptat, sense els mateixos resultats artístics.\nPerò “The Expendables” va tenir unes despeses de producció de 80 milions de dòlars i en va recaptar més de 274. Era evident que la seqüela era més que previsible.\nAixí doncs, “The Expendables 2” arriba l’any que ve amb algunes novetats respecte del primer lliurament. Destaca el pressupost, que s’enfila fins els 150 milions de dòlars, i també el canvi a la direcció ja que Simon West substitueix Sylvester Stallone. Cap dels dos factors es susceptible de representar una millora. Sobretot per Simon West de qui se li coneixen les simpàtiques però rutinàries “Con Air” (1997), “The General’s Daugther” (1999) o “The Mechanic” (2010) i poca cosa més. És a dir, un realitzador a disposició de la producció i de les estrelles, tal i com manen el pitjors cànons.\nLa maniobra comercial es completa amb el repartiment. Als abans ja citats cal afegir noms de pes com Jean Claude Van Damme i Chuck Norris, més un paper de més pes per a Arnold Schwarzenegger, i una aparició estel·lar del número ú mundial de tennis Novak Djokovic.\nProbablement, tot plegat, per a l’agost de 2012. l’essència pura del cinema de crispetes.\nPublicat per Carles Garcia Guinda a 20:31\nEtiquetes de comentaris: action movies, Arnold Schwarzenegger, Chuck Norris, Jason Statham, Jean Claude Van Damme, Simon West, Sylvester Stallone, The Expendables, The Expendables 2, Trailer HD


Oficina: Les Rambles: Qui s’amaga darrere l’artista de les Rambles?\n“Jo sóc personatge, no persona”. Amb aquesta afirmació, en Daniel expressa la postura de tots aquells artistes que viuen la seva feina a les Rambles com una via per guanyar-se la vida. De fet, aquest bufó assegura que valora moltíssim l’anonimat de la seva activitat artística i ni tan sols la seva parella n’està al corrent.\nSeguint en aquesta línia, en Safer es nega a que la gent el reconegui. Apunta que és capaç de fer aquest tipus de feina i superar la seva vergonya precisament perquè va maquillat i ningú sap qui és.\nEn Teodoro és un altre testimoni d’aquesta dura realitat, doncs no li agrada que la gent sàpiga a què es dedica però ha d’exposar-se als vianants perquè “no troba cap altra feina”.\nI com que sempre n'hi ha d'haver de tots colors, James Prince gaudeix de la seva popularitat i es dedica a cridar tant l'atenció com pot perquè la gent es fixi en ell. Segons aquest artista jamaicà, les Rambles són "una plataforma per fer contactes i trobar altres feines".\nSovint, als ulls del públic els artistes es converteixen en personatges i l’individu que s’amaga darrere la caracterització queda en segon terme. Aquest és el cas del Ronaldinho de les Rambles, doncs interpretar a l’antic crack barcelonista s’ha convertit en un estil de vida. Així doncs, aquest jove brasiler ha hagut d’aprendre a conviure amb la seva popularitat i, alhora, lluitar per preservar la seva intimitat.\nPublicado por Oficina: Les Rambles en 3:43\nEtiquetas: artistes, barcelona, feina, intimitat, rambles


L'àrea de Tarragona torna a reclamar, junta, les infraestructures pendents\nTarragona torna a mostrar front comú en la reivindicació d'infraestructures\nL'estudi de demanda d'Adif sobre el Baixador de Bellissens el mostraria com «una opció viable i raonable»\nLes noves vies del Corredor Mediterrani al seu pas pel Corredor Mediterrani. | Àngel Ullate\n«Estem en un moment històric», ha assegurat Josep Vicent Boira, coordinador del Corredor Mediterrani. Ho ha fet aquest dijous en una sessió telemàtica organitzada per la Cambra de Comerç de Reus i el Cercle d'Infraestructures. Boira assegura que l'impacte de la pandèmia de Covid-19 ajudarà a repensar el dibuix logístic d'Europa i el seu funcionament, i que això permetrà impulsar el corredor.\nEl coordinador ha fet incís en els avantatges d'aquesta infraestructura no només pel que fa a la connectivitat de la costa mediterrània de l'Estat espanyol, sinó també per les millores que pot implicar en tots els territoris per on passa. Considera que la Covid-19 portarà a una nova visió global que «suposarà un canvi estructural en la nostra manera d'entendre el transport i l'economia».\nEnèssima escenificació de front comú a Tarragona\nLa sessió ha servit perquè les institucions de la regió tornessin a reivindicar la força de reclamar les infraestructures fent un front comú. Pere Macias, president del Cercle d'Infraestructures, manté que «sense consens, les infraestructures no es fan o no es fan bé».\nEn aquest sentit, a la sessió han intervingut representants de les Cambres de Comerç de Reus, Tarragona, Valls i Tortosa, així com els alcaldes de Tarragona i Reus, la presidenta de la diputació, el delegat de la Generalitat i el subdelegat del govern central, a més del president del Port de Tarragona.\nEn clau territorial s'ha tornat a reivindicar l'estació intermodal al sud de l'aeroport i el trasllat del tràfic de mercaderies a l'interior, alliberant la línia de la costa per al pas de trens de passatgers. Josep Vicent Boira ha volgut aclarir la situació actual d'aquests projectes, per als quals no ha donat dates ni terminis.\nL'estació intermodal i la línia de l'interior\nL'estació de l'aeroport es troba en el pas previ, el de l'estudi de demanda per part d'Adif que en justifiqui la seva construcció. És el mateix punt en el qual es troba el baixador de Bellissens, una infraestructura que ha apuntat que «sembla una opció viable i raonable».\nPel que fa a les mercaderies, ha explicat que «ara per ara, que les mercaderies passin per dins d'una ciutat no és un cas extraordinari, el que ho és que no hi passin». Admet, això sí, que «conceptualment estic d'acord que seria bo, però la projecció actual és aquesta».\nNo descarta, de fet, estudiar l'antiga línia Reus-Roda, que no ha estat tècnicament tancada, per ajudar a alliberar trànsit ferroviari. Boira reclama, amb tot, que la regió de Tarragona tingui «visió metropolitana per mirar més enllà de si l'estació va a un lloc o a un altre i per reordenar el territori».\nHa fet incís en la necessitat de plantejar com connectar cada zona amb el Corredor Mediterrani més que de reivindicar que tingui més estacions. En concret per al Port de Tarragona sí que ha coincidit que «no pot no tenir un accés ferroviari en condicions, com la resta de ports».\nEl calendari de totes les obres, però, «els calendaris els marca el Ministeri de Transports», tot i que ha assegurat que les obres «començaran en temps i forma; no és fàcil en aquests temps que les obres comencin, i les obres començaran», ha sentenciat.\nAmb tot, les institucions presents han volgut deixar clar a Boira que fa molts anys que des de Madrid es diu que els projectes s'estan estudiant, però que no s'han executat. Tot i aplaudir-li la seva ponència, han volgut reivindicar avenços clars i evidents en les infraestructures previstes a l'àrea metropolitana de Tarragona vinculades al Corredor Mediterrani.\nImatge d'arxiu de Josep Vicent Boira, coordinador del Corredor Mediterrani | ACN\nBoira transmet «un missatge tranquil·litzador i optimista»\nDurant la seva exposició, Josep Vicent Boira ha volgut deixar clar que hi ha prou bones notícies en relació amb les inversions al Corredor Mediterrani. Ha volgut transmetre «un missatge tranquil·litzador i optimista sobre les inversions en el Corredor Mediterrani» malgrat la crisi sanitària i econòmica.\nHa volgut posar tres exemples concrets que permeten mirar-s'ho així, com són, assegura, l'inici de les obres al tram Castellbisbal - Martorell, el que s'anomena 'la porta d'Europa'. «És el tram que permetrà que el sud del corredor s'enllaci amb les obres que ja estan fetes al nord de Barcelona; això obrirà la porta del Camp de Tarragona».\nAl tram entre València i Xàtiva ja s'estan col·locant els carrils d'ample internacional, i s'ha aprovat també el canvi d'ample ibèric a internacional a Vandellòs, al tram entre Castelló i Tarragona. A més, ha afegit, hi ha una sèrie d'adjudicacions d'obra pública que considera que també són un bon senyal.\nEs tracta de les obres que s'han de fer a l'estació de Sant Andreu Comptal, i que han de servir per alliberar espai a les vies de l'estació de Sans de Barcelona. Amb l'espai alliberat, apunta, es podran rebre trens del Corredor Mediterrani. L'estació de Castelló i l'accés al Port de Sagunt són dues altres obres ja adjudicades que permeten veure amb optimisme el progrés del Corredor segons ha explicat Josep Vicent Boira.\nEls ajuts europeus pel coronavirus, una possibilitat per impulsar el Corredor\nEl coordinador del govern central pel Corredor Mediterrani ha exposat que «a més dels 14.000 milions que el pressupost 2021-2027 de la Unió Europea dedicava al transport i corredors transeuropeus s'hi sumen 30.000 milions més». Una possibilitat per impulsar la infraestructura.\nConsidera que, de l'impacte global de la crisi del coronavirus, se'n poden extreure lliçons que permetin «donar més importància al corredor mediterrani i a l'atlàntic». En resum, assegura, «necessitem un nou mapa mental, un canvi de perspectiva». A més, però, preveu que la globalització es converteixi en un fenomen més «regionalitzat, amb una logística no tan indiscriminada».\nHo veu com una possibilitat per acabar amb l'«excessiva dependència de la carretera, i això no és malparlar dels camioners, és dir que el sistema espanyol té massa dependència de la carretera; només entre el 4% i el 5% de les mercaderies que es transporten a l'Estat espanyol van per ferrocarril».\nAixò, sumat al risc d'una possible crisi global fruit del canvi climàtic, augura porta a pensar en maneres de «descarbonitzar» el transport, una política en la qual el ferrocarril té les de guanyar.\nImatge del ramal d'enllaç entre el corredor mediterrani i l'estació del Camp de Tarragona | ACN\nEls beneficis globals i locals del Corredor Mediterrani\nBoira no nega que les infraestructures de l'Estat espanyol sovint no s'han planificat correctament. «Primer hem de saber perquè les volem i després dissenyar-les», reivindica. En aquest sentit, «moltes vegades ens acaben centrant en les obres, i jo crec que són importants, i és important si fem dues vies o tres, o quines estacions fem, però també és important decidir per què volem aquestes obres, i això en l'obra pública espanyola no se sol preguntar».\nDavant d'un auditori virtual que ha aplegat fins a 170 persones, Boira ha volgut destacar alguns dels beneficis del Corredor Mediterrani més enllà de l'evident millora de connectivitat general entre Espanya i Europa. Per una banda, apunta, per cada euro invertit s'obtindria entre 1,40 i dos euros de benefici.\nA més, la generació de llocs de treball també seria important, com ho seria la millora de la mobilitat a banda de l'alta velocitat. «Moltes vegades s'equipara l'obra del Corredor Mediterrani a una via només d'alta velocitat», una premissa que assegura que no és certa.\nLes dades que ha exposat mostren que, de tota la trajectòria del corredor, només el 21% es preveu per a ús exclusiu de l'AVE, i en canvi, el 44% del traçat contempla l'ús compartit també per rodalies o per mercaderies, o per a tots dos usos. El 35% del recorregut, de fet, assegura que es contempla sense que hi passi l'alta velocitat.\nL'impacte del Corredor en la mobilitat quotidiana\n«Invertir al Corredor Mediterrani és afavorir no només les mercaderies i l'eruomed, sinó afavorir també les rodalies», sentencia. Posa d'exemple les obres que han de començar al tram Castellbisbal - Martorell —on ha admès que començaran més tard del previst, però que la disminució de trànsit com a resultat del coronavirus els permetrà accelerar-les—.\nEn aquest tram, assegura, «la majoria d'obres beneficiaran les rodalies». Ha volgut insistir especialment que el seu equip, encarregat de plantejar el Corredor Mediterrani, «apostem per unes inversions al Corredor que generin valor no només per a la mobilitat de persones, sinó també de mercaderies, i dins de les persones, no només per un Alacant - Barcelona o un València - Girona, sinó també per a la mobilitat habitual de les persones».\nHo ha definit com un «Keynesiasisme 2.0, no només busca la inversió pública per generar activitat, sinó perquè també doni valor afegit». S'ha referit a la concepció actual de la logística espanyola; «l'Espanya radial és una concepció política que no té massa a veure amb el mapa econòmic que avui estem vivint».\n"Què recomanen els psicòlegs i experts de la URV per afrontar el nou dia a dia?" "Què has de fer per demanar l'ajuda per pagar el lloguer a Tarragona"


club Rayito: Passeig fins al castell de Montornès\nLa vesprada anterior estava nerviosa. El diumenge m'estrenava com a membre del club dels Rayitos. Tenia moltes ganes d'anar a la muntanya i de començar a fer senderisme amb amics.\nPer aquesta excursió havíem quedat Clara, que sóc jo, i Kiko (l'innovador). Com era la meua primera vegada era millor que no anàrem massa gent. Així, si em cansava o no m'atrevia a fer alguna cosa, no molestaria un grup gran, sinó a poca gent. Dues persones era un número perfecte per la meua primera experiència.\nLa ruta elegida va ser el camí del castell de Montornès. Una ruta curta, sense massa desnivell i amb un al·licient afegit, un castell. Eren poc més de 4 quilòmetres amb un desnivell acumulat de 240 metres. Mira el perfil de la ruta:\nVam aparcar el cotxe a l'aparcament del monestir del Desert de les Palmes. Per la carretera ens vam trobar amb un món de ciclistes i vam anar amb molta cura per no atropellar-los. El dia estava un poc plujós però semblava que no aniria a més. No vam agafar ni impermeable ni res i vam començar a caminar.\nDes de l'aparcament fins a l'entrada a la senda n'hi ha al voltant d'un quilòmetre de carretera. Kiko va decidir anar per un camí i no caminar tant per asfalt. El camí que vam agafar és el que va des de l'aparcament a la pista del Bruno, la que va a la Pobla. El camí es una senda molt bonica que va pujant i baixant en mig de prou vegetació. Arriba un moment que la senda es divideix en dues. Cap amunt a la pista de la Pobla i cap a baix al centre d'interpretació el parc natural del Desert de les Palmes. A nosaltres ens tocava anar cap a baix.\nCom el terra estava banyat i a més no estic molt familiaritzada amb el senderisme encara, em feia un poc de por quan el camí baixava. Anava a poc a poc amb molt de compte per no relliscar ni caure. En canvi, a les pujades caminava més de pressa.\nEl camí que vam agafar terminava just en la part alta del centre d'interpretació del parc natural del Desert de les Palmes, un lloc que es diu la Bartola. El centre estava obert però com teníem pressa per arribar al castell no vam entrar. Ho vam deixar per una altra ocasió.\nDes de la Bartola vam haver de caminar per carretera un trosset y de seguida vam aplegar al sender del castell. N'hi havia un senyal que l'indicava "Castell Montornès (s.X) a 1.000 m" i n'hi havia també una caseta amb un quadre de la verge del Carme. Baix del quadre n'hi havia unes flors i munt de pedres. Jo vaig afegir una més.\nEl camí fins al castell és molt bonic. N'hi ha trams amb moltes pedres i trams més plans i sense pedres. Quan ja estàvem a prop del castell el camí es va complicar un poc. Com Kiko té les cames més llargues no tenia problemes per pujar per les pedres però jo, que tinc les cames més curtes, havia d'escalar per pujar-hi. I a més, com les pedres estaven banyades pel plugim, em costava prou. Però al final ho vaig aconseguir i vam arribar al castell.\nPrimer vam passar al costat d'una torre molt alta, després vam passar per un forat que n'hi havia en mig de la muralla i per fi vam arribar a una gran habitació que estava tota trencada per dins. La gent, que no respecta res, havia pintat grafitis dins i el sostre estava mig caigut. La veritat és que el castell està en molt mal estat, quasi tot destruït. Si com diu el senyal és del segle 10, ja té més de mil anys i és normal que, si no l'arreglen, estiga tan trencat.\nLa tornada al cotxe la vam fer més ràpid. Jo anava millor i ja no pensava això de "cauré, cauré". Ara el que pensava era "no cauré, no cauré" i la cosa va anar millor. El tram final el vam fer sencer per carretera, per a no perdre més temps. En total vam estar quasi dues hores caminant.\nLa ruta ens va agradar molt i el dia, mig nuvolat i un poc plujós, va ser perfecte, perquè si haguera fet sol, haguérem patit molta calor. Vaig quedar amb Kiko que un altre dia, si la ruta fóra com aquesta, em cridaria i aniria jo també amb els Rayitos a la muntanya. Ara ja sóc jo també una Rayito.\nPunxa ací per a vore el track


L’educació I: què és?; de qui és responsabilitat?; quan comença? – Estel\nEl meu propòsit és escriure un conjunt d’articles sobre l’educació, contemplada des d’una perspectiva holística. Tot i que en l’educació hi poden haver diversitat de formes i camins, la direcció cap a on hem de caminar ens ve indicada per la pròpia natura, per les lleis que regulen els processos naturals de la vida. Crec que és important tenir una consciència clara i ben argumentada per no apartar-nos de la direcció que ens mostra la pròpia natura. No es tracta d’una meta que cal aconseguir sinó d’una direcció en què caminar.\nÉs evident que en l’educació actual, tal com està plantejada, hi ha moltes coses a millorar, però el més important és tenir clara la direcció correcta. Un cop tinguem clara la direcció cap a on caminar en la tasca educativa, cal centrar tota l’energia en la realitat present, intentant treure el millor partit de tots els recursos que tenim al nostre abast. Mai he estat partidari de les actituds crítiques que no aporten alternatives que puguin millorar la realitat criticada.\nTenint en compte el que acabo de dir, a més a més d’intentar aclarir la direcció correcta cap a on ha d’avançar l’educació, el meu repte és fer propostes, aportar solucions, és a dir, mirar de trobar, en cada situació concreta del dia a dia, la millor solució, la que més pugui ajudar a traspassar obstacles i a avançar en la direcció adequada.\nDe totes maneres val a dir que, si tenim clara la direcció en la que ha d’anar l’educació, aprendrem a trobar solucions adequades en la majoria de situacions concretes en què ens trobem en la tasca educativa.\nDes d’ aquí ofereixo la meva ajuda i orientació, dins de les meves possibilitats, a tota persona vinculada a l’ educació en qualsevol dels àmbits que hi estan implicats, als que em referiré en aquest mateix article.\nQuè és o què significa educar?\nPer evitar malentesos, convé precisar què és o que s’entén per educar.\nEducar és ensinistrar?, és a dir, inculcar un conjunt de normes i costums per fer de les persones en procés d’educació súbdits dòcils de la societat, promovent que se sotmetin a les seves normes i costums, frenant o anul·lant les capacitats innates?\nEducar és péixer coneixements enllaunats?, és a dir, obligar a adquirir una sèrie de continguts, que constitueixen el bagatge cultural de la majoria de persones de la societat?\nEducar és formar persones per servir els interessos de les classes dominants?, és a dir, prioritzar, per exemple, la formació de futurs directius, capaços d’aconseguir fer créixer anualment els beneficis de les grans empreses, empobrint una gran majoria de la població?\nNo! Res d’això respon al vertader sentit d’educar.\nEl vertader sentit d’educar ens el dóna l’etimologia del terme. Educar ve del llatí: e, que significa des de dins, i ducere, que vol dir guiar, acompanyar, facilitar una interacció dinàmica i flexible que estimuli el potencial creatiu. Per tant educar es refereix a la tasca d’acompanyar la persona que s’educa en el procés de desenvolupar i donar forma als seus propis continguts, a allò que li ha estat donat en la concepció i constitueix el seu potencial de vida. No és inculcar o imposar continguts i formes externes alienes al seu món intern, sinó acompanyar-lo en el procés de dinamitzar i fer créixer allò que ja porta dins, enriquint-ho amb elements seleccionats en el procés d’aprenentatge. L’entorn té la funció de desvetllar i activar la curiositat innata en tot ésser humà per anar ampliant i enriquint el camp de la seva consciència i coneixement.\nUn exemple molt evident d’això és l’embaràs. L’òvul conté un gran potencial de desenvolupament d’una vida nova, però a ell tot sol no se li desperta i activa l’empenta per desenvolupar el procés de creació d’una vida nova. Li cal entrar en contacte amb un dels milers i milers d’espermatozous que li vénen de fora i establir-hi un vincle de fusió. És aquesta connexió el que activa el potencial de vida i desenvolupament de continguts en l’òvul, potencial que anirà prenent forma, singular i comuna als altres éssers de la seva espècie i amb el condicionament del seu medi o hàbitat.\nAquesta manera d’entendre l’educació és fonamental. És com l’entenia Sòcrates, que la comparava a un procés d’embaràs i part. Acompanyar aquest procés, respectant el seu ritme i temps, és molt important. Forçar-lo o intentar accelerar-lo pot ser contraproduent, i fins i tot pot avortar el procés. Voler ajudar el pollet a què neixi trencant l’ou abans d’hora, en lloc d’esperar que sigui ell mateix qui el trenqui des de dins, pot comportar la seva mort.\nAital manera de veure l’educació es pot aplicar a qualsevol edat o etapa de la vida, però aquí em centraré en l’educació dels infants, adolescents i joves.\nUn altre terme, molt utilitzat en l’educació és la paraula aprenentatge. També d’aquest terme cal recuperar-ne el seu vertader sentit. Recorrem de nou a l’etimologia: aprenentatge ve del verb llatí aprehendere, que significa agafar, el qual implica una acció física. Per tant no té sentit una forma o marc d’aprenentatge estàtic, que manté els infants, adolescents o joves asseguts en una cadira, forçats a apropiar-se d’un coneixement extern, que no neix del seu interior. D’acord amb el mètode socràtic, el marc d’aprenentatge ha de ser dinàmic, en moviment, i una bona manera d’acompanyar els alumnes és plantejant qüestions, dubtes, possibilitats que puguin ser experimentades per ells mateixos, facilitant així la recerca i la manifestació del seu potencial més genuí.\nÉs clar que l’aprenentatge també comporta ampliar i enriquir les pròpies potencialitats amb elements externs a un mateix, desenvolupats i elaborats per altres persones, però això no ha de significar l’aparcament i el bloqueig de les pròpies capacitats innates sinó que les ha de potenciar, enriquir i multiplicar.\nA qui correspon la responsabilitat d’educar?\nAra que ja sabem què significa educar i què implica un procés d’aprenentatge, ens podem plantejar a qui correspon la responsabilitat d’educar.\nEducar no és un acte, un fet o una intervenció puntual, sinó que implica tot un procés. És com fer una construcció. És evident que una construcció pot estar ben feta, a consciència, o feta per altres interessos i objectius que poden influir en què la construcció es faci malament i que, a curt o llarg termini, doni problemes.\nEn una construcció, la primera cosa que cal tenir en compte és el tipus d’estructura base que haurà de donar suport a tot l’edifici. Els fonaments o estructura base ha de ser coherent amb el tipus d’edifici que ens proposem construir, i ha de ser feta amb els materials idonis. Una estructura base ben feta serà referent i garantia del propòsit de fer una construcció a consciència i serà un suport que donarà seguretat a la resta d’elements que intervindran en la construcció de l’edifici. Així doncs, podem afirmar que hi ha estructures sanes i estructures patològiques.\nUn exemple d’estructura patològica en la construcció d’edificis és l’aluminosi. Entre els anys 1950 i 1970, en la construcció, es van utilitzar bigues de formigó, fetes amb un tipus de ciment aluminós. Amb els anys, aquestes bigues es degraden i perden resistència, posant en perill tot l’edifici. Això vol dir que, malgrat que els paletes i la resta de personal hagin fet ben feta la seva feina, si fallen els fonaments, l’estructura de suport, tot l’edifici resultarà afectat.\nEn l’educació intervenen diversos elements, que comparteixen la responsabilitat en la tasca educativa. Els principals són: els pares/família, l’entorn social (amics i amigues…), les institucions i els mestres.\nEls pares/família són els primers i principals responsables de l’educació dels seus fills/es, ja que són els qui posen la primera pedra i els fonaments d’una vida nova i l’acompanyaran la major part del temps durant tota l’etapa educativa.\nEntorn social (amics/amigues…)\nNo hi ha dubte que l’entorn social, especialment la relació amb els amics i amigues, sobretot en l’etapa de l’adolescència, juga un paper molt important en l’educació. Crec que tots/es estem d’acord que hi ha amistats que ens ajuden a millorar i amistats tòxiques que no ens convé fomentar.\nVull posar un exemple d’amistats tòxiques: fa molt anys vaig rebre a la consulta uns pares extremadament preocupats perquè la seva filla de 15 anys s’havia ajuntat amb un grup d’amics i amigues que consumien drogues. La noia s’havia fet depenent dels seus amics i amigues i, com a conseqüència, anava fent seus els costums del grup. Ella no volia consumir drogues però la influència del grup era més forta que la seva voluntat.\nEls pares havien intentat repetidament, amb incentius primer i amenaces després, que s’allunyés d’aquell grup però ella s’hi negava rotundament. Vaig sentir una profunda empatia amb la preocupació d’aquells pares i amb la impotència d’evitar que la seva filla acabés depenent de les drogues.\nL’única solució que se’m va ocórrer va ser suggerir-los un canvi de domicili, és a dir, que anessin a viure a una altra ciutat o poble allunyat de Barcelona, que és on vivien, conscient del què significava això per a la seva organització familiar i laboral. No vaig saber res més d’ells.\nAl cap d’uns anys van venir els pares amb l’objectiu d’informar-me, contents i agraïts, que van anar a viure a una altra ciutat, com els havia suggerit, i que la seva filla tenia un grup d’amics i amigues excel·lents. La noia havia millorat notablement el seu rendiment en els estudis, es mostrava alegre i feliç, i s’havia pogut alliberar totalment del consum de drogues, ja que cap dels seus nous amics i amigues en consumia.\nVal a dir que l’entorn social no ha de ser pas uniforme, no cal que hi hagi afinitat entre els amics i amigues. Tampoc cal que l’entorn social sigui òptim. Vivim en una societat on hi ha persones amb qui la relació flueix amb facilitat i altres amb qui ens resulta més difícil relacionar-nos. L’educació ens ha de preparar per saber conviure amb tothom, o almenys amb la majoria de persones. Però sí que és important evitar integrar-nos en entorns socials tòxics. La diferència de tarannàs, de maneres de pensar, de caràcters, d’aficions, d’opcions de vida… entre els amics i amigues, lluny de ser un inconvenient, pot resultar avantatjós, ja que la diversitat tendeix a estimular i facilitar el desenvolupament d’aspectes diferents i complementaris de les potencialitats creatives de cadascú.\nEn la infantesa correspon als pares facilitar als seus fills i filles entorns saludables perquè puguin establir amistats sanes. Això els servirà de referent perquè, quan arribin a l’adolescència, sàpiguen triar bones amistats.\nLes institucions han d’oferir una estructura base coherent i sòlida que sigui un suport ferm de tot l’edifici. Aquesta responsabilitat la comparteixen:\nEls organismes públics i/o privats que dissenyen i sostenen el model educatiu vigent, el currículum, la ràtio per classe, el nombre de mestres, el pressupost, etc.\nL’organisme públic i/o privat que elabora el programa de formació universitària dels mestres/professors/es.\nL’equip que dissenya, promou i executa la construcció de les escoles i altres espais, marc educatiu de l’alumnat.\nEls mestres tenen també una responsabilitat important, però cal tenir present que són com els paletes de la construcció de l’edifici. Tenen una tasca molt important en la construcció de l’edifici, però no s’ha d’oblidar que depenen d’altres persones implicades, les quals poden cooperar favorablement i solidàriament amb ells, o també els poden posar pals a les rodes. És impossible que els mestres puguin fer una bona tasca educativa si no compten amb unes estructures coherents i saludables per part de les institucions de qui depenen, i també amb la col·laboració coherent i solidària per part dels pares.\nQuan comença l’educació d’un infant?\nL’educació d’un infant comença en els seus avantpassats (pares, avis, besavis…) ja que d’ells heretem el potencial, i també determinades tendències o trets caracterològics. Sense deixar de banda la influència heretada dels avantpassats, no és agosarat afirmar que la concepció, la gestació, el part i els tres primers anys de vida, aproximadament, determinen en gran mesura la trajectòria futura del nen/a, ja que constitueixen els fonaments de l’”edifici” de l’educació.\nEspero haver aconseguit transmetre la consciència que l’educació és un procés en què hi està implicada tota la societat, i molt especialment els pares, l’entorn social, les institucions i els mestres. Una bona educació només és possible si aquests diversos agents caminen en la mateixa direcció, col·laboren i es recolzen solidàriament. Potser és veritat que hi ha molt bons/es mestres i d’altres que no ho són tant, però crec que el treball dels mestres no es pot avaluar correctament al marge de l’actitud dels pares, de com actuen les institucions i de com és l’entorn social que envolta els alumnes\nEn els propers articles em proposo desenvolupar de forma força detallada la tasca que correspon a cadascun d’aquests diversos agents educatius.\nT’animo de nou a participar plantejant qüestions, formulant preguntes o fent aportacions, sorgides de la teva experiència personal i/o professional.\nProper article: L’educació II: què és el que correspon als pares/família?


Explora l'àlbum :: Àlbum de Maria Dolors Salvat\nÀlbum de Maria Dolors Salvat\nJo de petita era molt feliç. Molt amb els pares, i sortir amb les amiguetes amb les famílies, amb els pares de les altres amigues també. De la botiga me’n recordo, que hi havia el pare i la mare. I l’àvia a casa que se’n cuidava de naltros. Jo després vaig fer el batxiller. Vaig treballar de mestra, vaig estar en un poblet del pirineu i després a Montblanc. He tingut dues filles, i ens assemblem bastant.\nLa familia a la constucció\nPer: Maria Dolors Salvat\nLa familia al acabar la guerra (Anys 40)\nEls germans (Anys 1950)\nLes noies a la processó de Corpus (finals anys 1940)\nL' avi i el germà (anys 1950)\nEl pare amb la moto (cap a 1960)\nLes amigues (anys 1950)\nAmb el violí (25 de juny 1954)\nFotos 9 - 16 de 23\nTítol: Àlbum de Maria Dolors Salvat\nDescripció: Jo de petita era molt feliç. Molt amb els pares, i sortir amb les amiguetes amb les famílies, amb els pares de les altres amigues també. De la botiga me’n recordo, que hi havia el pare i la mare. I l’àvia a casa que se’n cuidava de naltros. Jo després vaig fer el batxiller. Vaig treballar de mestra, vaig estar en un poblet del pirineu i després a Montblanc. He tingut dues filles, i ens assemblem bastant.\nComentaris de Àlbum de Maria Dolors Salvat


Quatre targarins formen part de les llistes electorals a Lleida per al 14F – Comarques de Ponent\nQuatre targarins formen part de les llistes electorals a Lleida per al 14F\nUn cop fetes públiques les 18 candidatures que concorreran a Lleida per les eleccions del Parlament del 14-F, hem pogut constatar que hi figuren quatre targarins. Són Silveri Caro que figura com a número 4 del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC); Rosa Maria Perelló que tanca la llista de suplents de Junts per Catalunya (JxCat); Daniel Esqué que figura com a número 11 de la Candidatura d’Unitat Popular – Un Nou Cicle per Guanyar (CUP-G), i Miquel Ángel Martínez, número 13 de la candidatura de Ciutadans – Partido de la Ciudadanía (Cs).\nVal a dir que tres dels quatre targarins que formen part de les llistes electorals a Lleida per al 14F són regidors a l’Ajuntament de Tàrrega, dos a govern i una a l’oposició.


Fets i gent - L'església de Santa Maria dels Turers\nL’església de Santa Maria dels Turers\nL’església de Santa Maria dels Turers es troba documentada l’any 1017. A la Banyoles medieval es va veure la necessitat de construir una nova església en un lloc fora del monestir benedictí de Sant Esteve. Segurament, el primer temple de Santa Maria dels Turers, dedicat ja a la Verge Maria, s’hauria edificat durant la segona meitat del segle X. Va néixer com a església filial de la de Sant Esteve i es tractava d’una petita església d’estil romànic. Es va situar en un lloc elevat, en un turó o en un lloc on predominava la pedra, i d’aquí en deriva probablement el nom de Turers (“turario”). Abans, però, ja hi havia hagut una antiga esglesiola bastida entre els segles IX-X.\nL’església romànica va quedar petita. Llavors els prohoms (les persones importants) de la vila banyolina van demanar permís al bisbe de Girona Pere de Castellnou per a alçar-ne una de nova. La concessió atorgada el 7 de gener de 1270 pel bisbe i el capítol de la catedral de Girona als prohoms i a la vila de Banyoles era per enderrocar l’antic temple romànic de Santa Maria dels Turers i construir-ne un altre de millor. L’actual església es va començar a construir el 1270 i es va acabar vers el 1333.\nEl temple va ser concebut amb una sola nau, en quatre seccions o tramades, que s’estintolaven en potents contraforts. L’absis i la primera tramada responen a la particular interpretació catalana del gòtic inicial, de la qual en són un dels primers exemples. La resta de la nau, construïda per Pere de Torroella, retorna a les solucions arquitectòniques tradicionals del romànic. El 22 de febrer de 1293 els prohoms de la Vila banyolina varen signar amb ell un contracte d’acabament de l’església en un termini màxim de deu anys.\nLa seva estructura ha sofert nombroses modificacions. El cor és de 1570, la nau lateral nord dels segles XVII-XVIII, la del sud és del segle XIX, igual que el pòrtic neoclàssic de ponent. La portalada gòtica estava en el mur lateral sud, però va ser traslladada a la zona de l’absis el 1864.\nDes dels seus inicis, va ser promoguda pels prohoms banyolins en contraposició al poder religiós i feudal de l’abat del monestir. Aviat va estar regida espiritualment per dos curats, el capellà major i el domer. Per sota i al seu servei hi havia l’”scabolarius” que cuidava la sagristia i el bon ordre de l’església. El 1265 fou creat un nou benefici curat amb el nom de sagristà.\nNo va ser fins a la desaparició del monestir benedictí de Sant Esteve de Banyoles, a la dècada dels trenta del segle XIX, quan va esdevenir de ple dret església parroquial.\nVista interior de la nau des de l'altar\nVista exterior des de la part posterior\nVista interior de la nau des del cor\nEtiquetes: patrimoni,\tesglésia,\tmedieval,\tgòtic


Un centenar de persones rebutgen la violència masclista en l'acte institucional de Girona - El Gerió Digital\nCCOO ha fet una convocatòria en rebuig a la violència de gènere mantenint el lema 'Crisis+Retallades=Dones assassinades'\nDivendres, 25 de novembre de 2011 17:10h\nUna cinquantena de persones s'han aplegat davant els jutjats de Girona © ACN\nL'acte institucional realitzat al claustre de la Diputació de Girona ha comptat amb la presència de l'alcalde de Girona, Carles Puigdemont, el president de la Diputació, Jaume Torramadé i el delegat territorial del Govern a Girona, Eudald Casadesús. Torramadé ha destacat la necessitat de seguir lluitant en contra una de les "xacres" de la societat i ha explicat que les totes les institucions aplegades a l'acte estan "compromeses" amb aquesta causa.\nL'actriu Sílvia Escuder ha llegit un manifest conjunt on s'ha mostrat el rebuig a la violència masclista i el condol a les víctimes de la violència envers les dones. Escuder ha detallat que tant la Diputació com la delegació territorial del Govern i l'Ajuntament de Girona treballen conjuntament per eradicar la violència amb el desenvolupament d'iniciatives com el Servei d'Informació i Atenció a les dones, els plans d'igualtat o els protocols en matèria d'igualtat de sexes. No obstant això, Escuder ha ressaltat que cal continuar treballant en aquesta direcció perquè és "mot difícil" trencar amb les estructures socials, econòmiques i polítiques sexistes actuals.\nL'acte ha finalitzat amb la interpretació d'un tercet de corda d'una obra del compositor Joseph Bodin de Boismortier. Els intèrprets han estat tres noies estudiants del conservatori de música Isaac Albéniz de Girona. Posteriorment, l'alcalde de Girona, Carles Puigdemont, i el delegat territorial del Govern de Girona, Eudald Casadesús, han encès dues espelmes en record a les dues dones - Càndida S. i Eunice Agbontaen- víctimes de la violència de gènere a les comarques gironines.\nVincular retallades i assassinats és "una realitat"\nD'altra banda, davant els jutjats de Girona, una cinquantena de persones s'han aplegat avui per commemorar el dia internacional per a l'eliminació de la violència envers les dones. En l'acte d'aquest matí -organitzat per CCOO- s'han encès 54 espelmes en record a totes les dones de l'estat espanyol que han perdut la vida aquest any a mans dels seus companys sentimentals. Segons la responsable de la secretaria de la dona de CCOO a Girona, Carme Bosch, la concentració ha estat un "trist homenatge" a les víctimes i una mostra de rebuig a la violència masclista. Bosch ha reivindicat el lema que encapçalava la concentració a Girona, 'CRISI+RETALLADES= DONES ASSASSINADES'.\nSegons Bosch, les crítiques rebudes per part del govern que consideraven una "greu irresponsabilitat" vincular dones assassinades i retallades "no són certes". Bosch ha declarat que la vinculació és "una realitat palpable dins la societat" i considera que la irresponsabilitat està dins el propi Govern amb les retallades en polítiques socials.\nSegons la portaveu, actualment s'està fent "passos endarrere" amb les iniciatives per lluitar contra la violència masclista i alerta que els homes violents en situacions d'atur poden ser més violents perquè no poden portar a terme el "rol estereotipat" d'home que sustenta a tota la família.\nUn acte "contudent"\nLa responsable de la secretaria d'Igualtat del sindicat de CCOO a Girona, Olga Avellaneda, ha ressaltat que com cada any, el sindicat porta a terme "un acte contundent" perquè és necessari conscienciar i sensibilitzar a la població sobre aquesta problemàtica tant greu.\nTant Carme Bosch com Olga Avellaneda han criticat la reducció a mitja jornada del Servei d'Informació i Atenció a la Dona Gironès-Salt. Segons dades del consorci de benestar social de Girona, des del gener del 2011, el Servei ha atès un total de 255 dones. D'aquestes, 97 dones - 20 dones del Gironès i 77 de Salt - han estat usuàries en situació de violència masclista. Les portaveus de CCOO destaquen que el servei és "bàsic" i es queixen de les retallades del Govern.


Sóc Responsable per milers de raons\nPer què identificar?\nÉs obligatori per llei.\nTrobaràs el teu animal més fàcilment si es perd.\nPer què esterilitzar?\nEstalviaràs molèsties i diners en el futur.\nMilloraràs la salut de l’animal.\nCol.labores amb el control de la natalitat.\nDisminueixen els abandonaments.\nDisiminueix la despesa pública en gestió d’abandonaments.\nAssegura el teu animal\nAmb ATLANTIS pots assegurar el teu animal i proporcionar-li l’atenció veterinària adequada. En el cas de que tinguis un gos considerat potencialment perillós (GPP) és obligatori per llei. Amb Sóc Responsable obtindràs un descompte especial.\nCampanya d’identificació i esterilització de gossos, gats, conills i/o fures a preus promocionals\nUs hi podeu inscriure totes les persones que tingueu gos, gat, conill i/o fura a qualsevol població de Catalunya. De la resta de comunitats autònomes d'Espanya es poden inscriure a soyresponsable.org.\nDegut a la inclusió dels porcs vietnamites com a fauna invasora, ara també pots inscriure aquest animal a través del nostre formulari (més informació).\nLa campanya estarà vigent durant tot l'any amb més o menys centres veterinaris depenent dels mesos.\nCal tenir en compte que els preus de campanya són per animals sans.\nEl gos, gat i/o fura ha d’ estar identificat amb microxip –segons preveu el Decret 2/2008 de protecció dels animals de Catalunya–, i en cas que no ho estigui, serà requisit indispensable posar-li el microxip en la campanya.\nCom puc inscriure el meu animal?\nOmple el formulari d’inscripció (un per cada animal).\nAnota el número d’inscripció que rebràs automàticament un cop hagis omplert i enviat el formulari. En cas de pèrdua pots comprovar-lo amb el teu DNI.\nDemana pressupost total a diferents centres veterinaris i hora al que t’interessi. No oblidis que hauràs de facilitar el codi d'inscripció de cada animal.\nSi vols conèixer els preus màxims establerts per FAADA dins la campanya, escriu-nos a través del formulari de contacte.\nPer a més informació, contacta amb FAADA o al telèfon 93 624 55 38 ext 2.\nEns ajudes a seguir fent possible aquesta campanya?


La maternitat d’Elna - Teatre de la Garriga\nva ser una institució humanitària destinada a ajudar les dones catalanes i espanyoles embarassades i exiliades durant la Guerra Civil. Va ser fundada el novembre de 1939 per la infermera suïssa Elisabeth Eidenbenz i hi van arribar a néixer 597 infants. La maternitat va tenir vida fins la ocupació nazi del 1944.\nL’òpera de La Maternitat d’Elna explica la història de Laura i Nisele, dues mares acollides per Elisabeth. Malgrat el refugi que Elna representava per a elles, les seves famílies seguien estant fragmentades i molts éssers estimats seguien morint en camps de concentració, com els d’Argelers o Rivesaltes.\nL’òpera de La maternitat d’Elna, del compositor Martí Carreras, és una estrena absoluta que compta amb la col·laboració i patrocini de l’Ajuntament de la Garriga i amb la participació especial de l’Orquestra de Cambra de la Garriga, dirigida per Alfons Reverté.\n2019-01-27 18:00 2019-01-27 19:00 Europe/Andorra La maternitat d’Elna La maternitat d’Elna va ser una institució humanitària destinada a ajudar les dones catalanes i espanyoles embarassades i exiliades durant la Guerra Civil. Va ser fundada el novembre de 1939 per la infermera suïssa Elisabeth Eidenbenz i hi van arribar a néixer 597 infants. La maternitat va tenir vida fins la ocupació nazi del 1944.  L’òpera […] Sala 1 Teatre de la Garriga\nMusica i libretto: Martí Carreras Almar\nDirecció d'Orquestra: Alfons Reverté\nDirecció Coral: Gabriela Zabala i Ariel Seras\nSolistes: Laura Brasó (soprano) Anna Farrés (soprano) Ainhoa Aguilar (mezzo) i Joel Ruiz (tenor)\nOrquestra: Orquestra de Cambra de la garriga


Neàpolis cerca a la fira potencials socis entre empreses i organismes per assolir projectes europeus com l’Urban Innovative Action\nLa Primera tinenta d'Alcaldia. Regidora d'Hisenda, Empresa, Innovació i RSC, Olga Arnau, serà dimecres, 14 de novembre a la Smart City Expo on participarà en un seguit de contactes amb empreses i organismes vinculats al desenvolupament de solucions i projectes de transformació digital, gestió ambiental o mobilitat sostenible. Les trobades han estat propiciades des de l’estant de la Generalitat de Catalunya en aquest certamen que es fa aquesta setmana al recinte de la Fira Gran Via de Barcelona. La delegació de Neàpolis amb la regidora d'Innovacio, Olga Arnau, ha estat rebuda a l’estand de la Generalitat per David Ferrer, secretari de Telecomunicacions, Ciberseguretat i Societat Digital de la Conselleria de Polítiques Digitals i Administració Pública.\nLes anomenades ciutats intermèdies responen a una tipologia urbana que compren municipis d’entre 20.000 i fins a un milió d’habitants. En conjunt són entorns urbans que s’estima concentraran, cap a l’any 2030, més del 50% de la població mundial. “Haurà de ser en ciutats com la nostra on caldrà trobar i donar resposta als reptes que ens plantejaran els habitants i per això hi hem de ser treballant i provant aquestes solucions”, afegeix la regidora d’Innovació, Olga Arnau.\nEn aquest sentit la visita a la fira servirà també per cercar potencials socis per a nous projectes europeus com el l’Urban Innovative Actionper donar resposta, des de la tecnologia, als desafiaments futurs en la gestió de la ciutat, les seves infraestructures i els serveis a la ciutadania.\nUn exemple d’aquest model escalat seria la implementació dels Projectes d'Especialització i Competitivitat Territorial (PECT) emmarcats en la RIS3CAT i en el Programa operatiu FEDER Catalunya 2014-2020 que es perfilen sota el paraigua del consell comarcal per treballar projectes i iniciatives al voltant de la Gent Gran i l’atenció a la dependència, l’atenció geriàtrica i l’envelliment actiu i saludable.\nLa primera d’aquestes xarxes recull les diferentsiniciatives emergents materialitzades en laboratoris de fabricació digital on es treballen processos d’innovació. En aquests espais es fa activitat de formació, es fomenta l’adquisició d’habilitats i competències, s’estimula la creativitat i l’emprenedoria i es dona impuls a nous processos de treball que naixen d’experiències de co-creació entre col·lectius diferents.


En pepeRaf volem donar-te la màxima informació sobre el tomàquet Raf, i per a això posem a la teva disposició una secció en la qual tractem de respondre a alguns dels dubtes que més ens pregunten els nostres clients.\nEl sistema de registre, selecció de productes i compra, és similar al d'altres webs, però per si et queden dubtes, aquests són els passos a seguir.\nEt portem els nostres tomàquets Raf directament a casa teva o negoci recentment recol·lectats i gairebé a qualsevol lloc. Descobreix totes les modalitats de lliurament que posem a la teva disposició.\nAixí vam lliurar els nostres productes\nLa teva confiança és el nostre major valor, i per això en pepeRaf només utilitzem plataformes segures de pagament. Descobreix quals són, i queda't tranquil.\nBotigues, restaurants, bars, hotels ... tots volen disposar dels millors productes de mercat per als seus clients. En pepeRaf t'oferim una plataforma justa perquè puguis oferir els millors tomàquets Raf de el món.\nCom a usuari tens dret a saber què fem amb les teves dades personals, quines són les condicions de venda, o que cookies utilitza la nostra web.


Una vintena de persones participen al Taller de cuina de la Selva - El Gerió Digital\nUna vintena de persones participen al Taller de cuina de la Selva\nAquesta activitat l’ha organitzat el Consell Comarcal de la Selva i Lloret Turisme\nDivendres, 27 d'octubre de 2017 14:30h\nUna vintena de persones han participat al Taller de cuina de la Selva i un tast guiat de ratafies per a professionals del sector de la restauració de Lloret de Mar. L’objectiu de la sessió era apropar els productes locals de la Selva interior i de muntanya a la Selva marítima, i més concretament a Lloret de Mar, municipi que està fent una aposta per potenciar la gastronomia basada en el producte de proximitat.\nEl taller de cuina va anar a càrrec de Sergi Serramitja, president de l’Associació d’Hostaleria de la Selva i xef del restaurant Can Co, de la Cellera de Ter, i d’Ernest Morell, membre de la Confraria de la Ratafia. En el taller, celebrat a l’Hotel Evenia, hi van participar una vintena de professionals del sector de la restauració de Lloret de Mar: des de petits restaurants fins a grans hotels amb servei de bufet. La presentació de l’acte va anar a càrrec del conseller de Turisme del Consell Comarcal de la Selva, Joaquim Vivas, que va destacar la necessitat d’incorporar els productes locals de la comarca als establiments turístics. A l’acte també hi va assistir l’alcalde de Lloret de Mar, Jaume Dulsat.\nEn el transcurs del taller de cuina es van preparar diversos plats amb productes del projecte “Localitza. Productes de la Selva”, impulsat pel Consell Comarcal de la Selva, com Ratafia 1842, iogurts i formatges de Riudellots de la Selva, cervesa artesana de Blanes, pa i coca d’Osor, vedella de la Cellera de Ter, salsafí de la Selva o ous de Riudarenes. Així mateix, es va elaborar una cassola de fideus amb botifarra, salsafí i costella; un melós de vedella amb ratafia; pollastre amb cervesa artesana i salsafí; croquetes de formatge El Provençal i ratafia i crema catalana amb ratafia.\nEl taller va acabar amb un tast guiat de ratafia a càrrec d’Ernest Morell, membre de la Confraria de la Ratafia, on es van tastar diferents varietats de ratafies comercials i casolanes.\nDurant la sessió es va lliurar a tots els participants el catàleg de productes locals de la Selva, que incorpora 33 productors locals de proximitat que participen al projecte “Localitza. Productes de la Selva”. Tots ells formen part de circuits directes o curts de comercialització, és a dir que fan venda directa o amb un sol intermediari, ja sigui en establiments minoristes, agrobotigues, establiments de turisme rural o de restauració. En termes generals l’elaboració del producte es realitza dins de la comarca de la Selva utilitzant, sempre que és possible, matèria primera cultivada, recollida, criada o manufacturada al mateix territori. L’objectiu del catàleg és millorar el coneixement i la visibilitat d’aquests petits productors i elaboradors per tal de millorar la seva comercialització.\nEl taller, organitzat per Lloret Turisme i el Consell Comarcal de la Selva, s’emmarca en el programa “Desenvolupament local a l’entorn de les varietats agrícoles i els productes singulars de la Selva”, subvencionat pel Servei Públic d’Ocupació de Catalunya (dins del Programa de projectes innovadors i experimentals).


Un curtmetratge recrea l'exili d'una família de Girona amb el testimoni d'un dels protagonistes La República\nLa iniciativa, que compta amb el suport d’Òmnium i l’ANC, reconstrueix la primera part de la fugida de Joan Pacheco, plasmada al llibre ‘Demà tindrem sort’\nTres de les figurants en una escena del curtmetratge, aquest 20 d'agost del 2019. (Horitzontal)\nJoan Pacheco, que ara té gairebé 89 anys, va fugir camí de l’exili des de Girona amb la seva mare i el seu germà. Va ser a finals de gener del 1939 quan ell tenia 8 anys i el seu germà 6. Durant tres dies van esperar al seu pare a La Vajol (Alt Empordà) però no van aconseguir-ho i es van veure empesos a marxar cap França passant pel Coll de Lli, a la Catalunya del Nord. La seva història s’explica al llibre ‘Demà tindrem sort’, que la filòloga Núria Martí va publicar l’any passat. El fotògraf Jack Gou impressionat per aquest relat encara viu va decidir recrear-lo en un curtmetratge que es va començar a gravar fa quinze dies als escenaris on van passar els fets pràcticament sense recursos i amb figurants que hi participen sense cobrar res. Compta amb el suport d’Òmnium Cultura i l’ANC i té previst estrenar-lo a Girona i a Figueres el mes de novembre.