Sanford Alligator Band & The Funky Frankles | Blog de la Barra Sonora\nYou are here: La Barra Sonora | per Bocabadats media / Nuevo Programa / Sanford Alligator Band & The Funky Frankles\nSanford Alligator Band & The Funky Frankles\n22/01/13 / No es permeten comentaris\t/ en Nuevo Programa/per labarrasonora\n“Fes el que vulgues, però fes-ho amb ritme, posant-hi el cor, l’ànima, el cul, els collons i totes les altres vísceres. I sobretot recorda que, la majoria de les vegades, si no sues, és que no ho estàs fent bé”.\nCuriosa filosofia de vida, però no podia ser d’altra manera venint de l’Associació de Supervillanos del Soul. Aquest exèrcit és l’àlter ego de The Sanford Alligator Band, uns autèntics addictes al Groove, uns verdaders servidors a disposició del ritme més negre que saben anar des del rock’n'roll fins al funk més barrier passant pel northern soul, el so Philladelphia i fins i tot les bandes sonores. Fa sis anys que els deu components de la banda van començar a posar sobre l’escenari amb relatiu èxit un espectacle amb el qual van recórrer les principals sales de València. El 2010 després de guanyar el concurs Sona La Dipu van veure recompensat el seu esforç i després de gravar el seu primer disc “Gimme the Money”, que inclou nou temes propis, van realitzar una gira estiuenca que els va vindre genial per embarcar-se en la reivindicació de la música negra com forma de vida.\nEls rèptils del northern soul saben com fer el funk més desenfadat adoptant el freestyle com filosofia cada vegada que pugen a un escenari, arribant a reinventar-se en cada actuació. Així ho van demostrar amb el directe del seu tema “I’m yours, baby” o amb la col·laboració en “Papa ‘s got a brand new bag” al costat de The Funky Frankles, uns valencians que bé podrien haver-se criat a Nova Orleans. Amb la intenció de tornar el ball a la música en directe, els nostàlgics del Motown i amants del nou funky, van assenyalar amb el seu tema “For your love” que saben com fer que moguis els genolls.\nSanford Alligator Band i The Funky Frankles es van acostar a la barra del Pica’p, en la Plaça Pintor Segrelles 7 (València). El Pica’p s’inspira en un restaurant fictici de la literatura valenciana més actual on la gastronomia, el disseny i la bona feina s’uneixen en aquest lloc. Tots aquests elements són sutilment integrats, resultant un producte molt actual, mediterrani i amb atractiu universal; i és que degustar cuina tradicional en un lloc diferent reconforta. Tota la seva carta s’inspira en receptes casolanes fent de les tapes cosa divertida, la seva carta de vins és d’allò més extensa, destaquen pels seus gintònics i les canyes les tiren amb espumeta, es pot demanar més?


43 mil euros en matèria educativa a Formentera\nLes persones interessades poden tramitar els ajuts per als desplaçaments i les beques d’estudi fins al 18 de maig a l’OAC\nLa comissió de Govern del Consell Insular de Formentera va aprovar el passat 30 de Març la convocatòria i les bases que regiran els ajuts per a desplaçaments a estudiants que cursin estudis universitaris fora de l’illa, així com la concessió de beques d’estudi per a estudiants universitaris de Formentera.\nEn total es destinen 43.750 euros a l’estudi, amb l’objectiu d’establir mesures per compensar el fet de la insularitat en matèria educativa i corregir les desigualtats o els desequilibris entre els estudiants de l’illa de Formentera i els de la resta de la Comunitat i l’estat espanyol.\nLa quantia individual de l’ajuda per al desplaçament és de 450 euros per als estudiants que cursin els seus estudis fora de les illes Pitiüses i de 150 euros per aquells que estudien a l’illa d’Eivissa. Entren dins aquesta categoria tots els estudiants que cursin estudis universitaris, estudis de formació professional o batxillerat artístic.\nPel que fa a la concessió de beques d’estudi, la conselleria de Cultura concedeix un total de 8.750 euros per cobrir les despeses de matrícula i materials, així com fomentar el estudis universitaris dels joves de Formentera i contribuir així a la seva formació. La quantia de les beques convocades és de 1.250 euros cadascuna.\nEls interessants ja poden consultar les bases dels ajuts a través de la pàgina web del Consell www.consellinsulardeformentera.cat o bé a través de l’àrea de Cultura i compten fins el 18 de maig per tramitar les sol·licituds a l’Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC).\nAquest és el tercer any en què la tramitació es fa íntegrament des de Formentera, i s’espera la resolució de les sol·licituds i el pagament amb la màxima celeritat. L’àrea d’Educació de Formentera continua treballant per tal de contribuir que els i les nostres estudiants puguin enriquir el seu currículum educatiu, així com garantir que tot l’alumnat gaudeixi de les mateixes oportunitats cursant estudis universitaris fora de l’illa.


Postres Archives - MIREBÒ\nPastís celebració 60 anys\nL’altre dia vos parlava d’un pastís que m’havien comanat. Aquí teniu el resultat. Esper que vos agradi\nAprofintant un encàrreg que m’han fet vos present els darrers pastíssos que he fet, aquest en versió postres individuals. El primer està …\nAquí vos present unes postres que vaig aprendre de la meva estada a San Sebastià, al restaurant Mugaritz. A diferència de les …\nPer els qui no el coneguin o no l’haguin provat mai es tracta d’unes postres a l’estil d’una magdalena però que es …\nSensacions de poma, mel i sobrassada\nM’agradaria contar-vos unes postres que se’m van ocorrer quan feia feina a l’espai6 i era l’encarregat de la pastisseria. És tracta de …


Cots i Claret també demana a l'Ajuntament que faci de mitjancer a la Fàbrica Nova - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCots i Claret també demana a l'Ajuntament que faci de mitjancer a la Fàbrica Nova\nCal recordar que La Caixa, actual propietària de la Fàbrica Nova, afirma que no pot fer intervencions per dignificar aquest espai\nf. g. manresa 06.11.2009 | 09:19\nL'empresa manresana Cots i Claret ha assegurat que s'ha posat a disposició de l'Ajuntament, en diverses converses i també per escrit mitjançant instància, per si creu oportú mediar entre les parts per trobar una solució a la situació actual de mala imatge i degradació de la Fàbrica Nova, però no ha obtingut resposta. Cal recordar que La Caixa, actual propietària de la Fàbrica Nova, afirma que no pot fer intervencions per dignificar aquest espai, actualment enrunat a la vista de tothom, perquè Cots i Claret ocupa il·lícitament l'obra, mentre que la constructora defensa que té un contracte en vigor que no ha resolt ningú. El tema es troba als tribunals.\nPep Claret, gerent de Cots i Claret, ha reiterat que en cap cas l'actuació de la constructora no pretén perjudicar ni l'Ajuntament ni la ciutat. L'empresa entén que la mediació seria una bona oportunitat perquè totes les parts pu- guin donar una imatge de màxima serietat i compromís, en un assumpte que afecta de manera important la imatge de la ciutat de Manresa. Des de Cots i Claret s'assegura que, "de moment, no hem obtingut resposta".\nEl president del grup municipal de CiU, Alexis Serra, també ha demanat a l'equip de govern tripartit que organitzi una reunió entre La Caixa, Cots i Claret i Sacresa per desencallar la situació d'impàs en què es troba l'operació.\nConvergència considera que el govern municipal no pot romandre amb els braços plegats mentre queda encallada al jutjat una intervenció que permeti dignificar l'aspecte degradat de l'antic gran complex tèxtil. Cal recordar que la divisió immobiliària de La Caixa, Servihabitat, i la constructora manresana Cots i Claret s'han interposat denúncies judicials. Per al cap de l'oposició, el govern municipal, amb l'alcalde al capdavant, ha de fer tot el que estigui a la seva mà per intentar desbloquejar la situació al marge de l'enfrontament judicial, que es pot allargar anys. Per a Serra, és clar que l'alcalde Josep Camprubí (PSC) ha d'exercir una funció de moderador per facilitar la comunicació i exigir que s'arribi a un acord de mínims. El polític convergent considera que a Manresa no li interessa gens ni mica que s'allargui més temps la imatge de "decadència" que transmet l'antic complex industrial, un dels més importants de Catalunya.


70.000 esquiadors a Baqueira a la setmana dels ponts - Diari de la neu\n70.000 esquiadors a Baqueira a la setmana dels ponts\nBaqueira ven 7 de cada dels 10 forfets venuts al Pirineu de Lleida\nVal d'ArànAgències 10.12.201716.15 h\nLa setmana dels ponts de desembre de 2017 serà recordada com un dels millors a Baqueira Beret Autor/a: Baqueira\nEl Pont de la Constitució i la Puríssima és sempre un excel·lent termòmetre per mesurar la salut del turisme d'hivern. Les més de 70.000 persones que han passat per l'estació de la Val d'Aran i Valls d'Àneu durant la setmana auguren una gran temporada.\nJa pensant en les vacances de Nadal, la quantitat de neu acumulada a pistes i els 140 km de pistes obertes, conviden a l'optimisme. El Pont de desembre de 2017 serà recordat com un dels millors a Baqueira Beret on s'ha arribat al 90% dels traçats oberts amb gruixos de neu superiors al metre en zones altes.\nLa meteorologia ha estat canviant, passant de dies esplèndids amb neu pols a dies tapats de fred intens. No obstant això, els esquiadors i snowboarders han pogut gaudir de tots els serveis de l'estació en marxa (restauració, guarderies, escoles d'esquí, etc.).\nPer a la bona circulació dels esquiadors, els serveis tècnics de l'estació van obrir la totalitat dels remuntadors i es va treballar en el trepitjat de pistes de tal manera que la superfície esquiable no només fos en els quilòmetres lineals sinó també en l'amplitud dels traçats.\nEsdeveniments amb gran ambient\nRemarcar l'èxit dels esdeveniments lúdics que s'han celebrat a l'estació com la inauguració del Moët Winter Lounge a Orri el dia 8 amb una gran festa a la terrassa. També el tast de vins al Winebar by Vinya Pomal de l'Hotel Montarto el mateix dia 8. Cal destacar que les sessions de DJ al Baqueira Bar que es van dur a terme cada tarda a partir de les 15 h són ja un clàssic del aprés ski de l'estació i que cada vegada apleguen més esquiadors que es relaxen després de la jornada a pistes.\nA nivell esportiu indiscutible gran èxit de la Salomon Quest Challenge, un esdeveniment popular a mig camí entre la competició i l'esport familiar, que va reunir més de 700 persones en unes proves repartides per tota l'estació. Quilòmetre llançat, Banked eslàlom, skicross i altres modalitats que van suposar una proposta molt estimulant per als participants.\nL'estació està ja preparant les seves instal·lacions per a les vacances de Nadal en què es preveu que, si la meteorologia ho permet, estiguin les pistes obertes en la seva totalitat. La central de reserves en línia, que garanteix els millors preus de l'oferta hotelera de la Val d'Aran i la Vall d'Àneu, és la millor plataforma per planificar l'estada: www.viajes.baqueira.es\nMarató de TV3: dissabte 16/12 carrera open (gegant) solidària per col·laborar amb aquest esdeveniment de la televisió catalana de 10,30 a 12,30h, al Stadium de Beret. A les 16.00h, al Baqueira Bar de 1500, entrega de trofeus i sorteig de regals.\n25 Trobada d'esquí RTV-Trofeu Nadal. Gegant el dissabte 16/12 al Stadium de Beret a les 12,30h.\nNaut Aran Skating: diumenge 17/12 es disputarà la primera cursa de la Copa d'Espanya Loteries d'esquí de fons del calendari oficial de la Reial Federació Espanyola Esports d'Hivern (RFEDI) a Beret. Organitza el club CAEI aquesta cursa d'estil lliure per a totes les categories. Més informació www.caei.es\n04.12.2017. Baqueira Beret, amb 135 Km de pistes obertes, és l'estació amb més km oberts de tot el món\n29.11.2017. Baqueira suma més i més quilòmetres


El Grup Mimara recapta 6.000 euros en favor de la Marató de TV3\nDurant el sopar benèfic, on han acudit al voltant de 200 comensals, també hi han assistit diferents personalitats del sector polític, sanitari i empresarial de la província de Tarragona\nEl Departament de Salut destinarà 80 milions d'euros més per tractar problemes de salut mental a Catalunya\nEl Departament de Salut també inicia el desplegament d'un Pla de Prevenció del Suïcidi.\nEl Govern té previst augmentar en 5.000 milions el pressupost de sanitat, 80 d'ells en salut mental\nEs compromet a avançar cap a la "gratuïtat progressiva" de l'educació de 0 a 3 anys\nFer exercici de manera habitual redueix el risc de patir ansietat en un 60%\nEls investigadors consideren que un 10% de l'total de la població mundial pateix problemes d'ansietat.\nLes dones amb problemes de salut mental s’autoorganitzen per lluitar contra la doble discriminació\nLes dones pateixen l’elevada taxa de desocupació que tenen totes les persones amb problemes de salut mental i, a més, les barreres d’accés a la feina pel fet de ser dones. L’alta desocupació dificulta la seva autonomia i incrementa les situacions d’aïllament i desprotecció..\nEls serveis de salut mental pateixen retards pel col·lapse de l'Atenció Primària\nÉs per això que els psicòlegs reclamen que hi hagi més sensibilitat amb la salut mental i es destinin més recursos a la sanitat pública, a més d'augmentar les places PIR (Psicòleg Intrno Resident) perquè hi hagi més psicòlegs en l'atenció primària\nVinicius Vaig donar Moraes, poeta i ex-diplomàtic com es definia, parlava de tenir calma per pensar i temps per somiar.\nLa Federació Salut Mental Catalunya ha assegurat que és "imprescindible" restablir i incrementar el circuit de serveis d'atenció a la salut mental, així com reforçar-los amb més professionals.\nLa desocupació de llarga durada provoca estrès, incapacitat de concentració i reacció, així com sensació d'inutilitat, i sumi al treballador en un "cercle viciós" que li impedeix sortir fàcilment de la situació.\nLa relació entre violència de gènere i problemes de salut mental continua invisibilitzada.\nUn simposi internacional sobre psiquiatria conclou que les persones amb trastorns greus no tractats viuen 15 anys menys i només el 3% treballa.


Un clàssic de la dansa al Fortuny de Reus\nLa companyia Russian Stars Ballet Theatre de Moscou representarà dijous 'La Bella Dorment' de Txaikovski\nSi els programadors del Teatre Fortuny volien apostar per un valor segur, van encertar de ple amb la decisió de posar en cartell 'La Bella Dorment' de Txaikovski. Es tracta d’un dels clàssics de la dansa, apte per a tots els públics. Basat en el conte de Charles Perrault, és una de les tres composicions que Txaikovski va crear pel Ballet Imperial Rus. 'La Bella Dorment', juntament amb 'El Llac dels Cignes' i 'El Trencanous', és el màxim exponent del pas del ballet romàntic de 'Giselle' o 'La Sylphide' al classicisme rus. Del canvi del punt de mira en el món de la dansa; de París a Sant Petersburg. De l’escurçament dels tutús i el virtuosisme de la tècnica a mans del coreògraf d’origen francès Marius Petipà, l’encarregat de donar forma a la història de la princesa condemnada a dormir cent anys a causad’un descuit patern en la llista de convidats al seu naixement.\n'La Bella Dorment' és un ballet fàcil. D’aquells que no costen de veure, perquè l’espectador –entès o no– es deixa endur per un relat que ja coneix i només ha de preocupar-se de gaudir de les dobles pirouettes de la Fada Lila, dels equilibris de la princesa Aurora al conegut Adagi de la Rosa o dels més de deu entrechat-six de l’Ocell Blau. No es tracta d’una coreografia amb la profunditat dramàtica de Romeu i Julieta. Aquí l’actuació ve marcada per la pantomima que caracteritza els ballets del segle XIX, pròpia de la tradició del ballet clàssic, sense que això faci menys entenedora la interacció entre els personatges. El públic que assisteixi al Fortuny es trobarà amb un ballet en tres actes amenitzat per la tècnica dels ballarins, l’espectacle de colors del vestuari i l’escenografia i el que és la veritable meravella d’aquesta obra: l’extraordinària música de Txaikovski.\nUna partitura magnífica i una història que és present en l’imaginari col·lectiu han portat diferents coreògrafs a reinterpretar el clàssic de Petipà. La tarragonina Arantxa Sagardoy en va estrenar una versió al Teatre Metropol que s’apropava més a la dansa contemporània, mentre que la Companyia David Campos es va acomiadar dels escenaris ara fa dos mesos justament amb la seva Bella Dorment neoclàssica.\nLa proposta del Russian Stars Ballet Theatre de Moscou és menys arriscada i, per tant, més fidel a la coreografia de Petipà. Si us agrada la dansa, no us la deixeu perdre!


Es constitueix aquest òrgan sota la presidència de la portaveu del PSC, Eva Granados\nGranados, en una imatge d'arxiu\nBarcelonaLa comissió d'estudi sobre la reconstrucció social i econòmica al Parlament s'ha constituït aquest dimarts, sota la batuta de la portaveu del PSC, Eva Granados, que farà de presidenta acompanyada d'Elena Fort, de JxCat, com a vicepresidenta, i de Susanna Segovia com a secretària. "La voluntat és assolir consensos", ha deixat clar Granados, que ha explicat que la primera sessió tindrà lloc el 17 de juliol.\nL'objecte d'aquesta comissió és establir un diàleg entre els partits, els agents econòmics, cívics i socials i el món local amb la finalitat de proposar polítiques i canvis legislatius per impulsar mesures de reactivació després de la pandèmia de la Covid-19, tal com recull el text transaccional entre els grups proposants i els de JxCat i ERC que finalment es va aprovar.\nEl Govern hi era reticent però finalment JxCat i ERC van acabar acceptant el 3 de juny que es creés a la cambra catalana aquesta comissió que ja s'ha posat en marxa al Congrés de Diputats. Impulsada per la majoria dels grups de l'oposició (el PSC, Cs, el PP i Catalunya en Comú - Podem) i amb l'abstenció de la CUP, la comissió treballarà amb l'objectiu d'establir "consensos" polítics per sortir de la pandèmia.\nEn tot cas, els dos socis de l'executiu han fet pinya amb la comissió i han celebrat la posada en marxa advertint, amb tot, que no pot paralitzar l'acció del Govern. El republicà Ernest Maragall ha afirmat que "el Govern ha de continuar actuant i prenent mesures i no pot esperar el que li digui la comissió". "El valor afegit de la comissió és que no es limiti a buscar el consens perquè tendeix a reduir l'abast dels acords, sinó que ha d'entrar en el debat de fons per transformar la realitat", ha remarcat el també regidor a l'Ajuntament de Barcelona. Des de JxCat, Jordi Munell ha demanat que la comissió sigui "propositiva" per cercar acords per "millorar la vida de la societat i el teixit productiu".\nEl principal partit de l'oposició, Ciutadans, ha tornat a estendre la mà per assolir acords per sortir de la crisi. Carlos Carrizosa ha fet una crida per "treballar plegats" i aconseguir acords per reactivar l'economia. Santi Rodríguez, del PP, ha assenyalat que "cal no deixar ningú enrere en la crisi". Per la seva banda, la presidenta dels comuns, Jéssica Albiach, ha dit que "és imprescindible la creació d'aquesta comissió que ha de fer canviar la sortida de la crisi del 2008" i ha reclamat que estigui "a l'altura del país". Des de la CUP, Carles Riera ha avisat que no comptin amb la seva formació si no es volen instaurar mesures de "transformació social".\nLa creació de la comissió arriba després que divendres passat JxCat i ERC aprovessin una proposta per instar el govern de l'Estat a aportar més recursos per superar la davallada d'ingressos derivada de la pandèmia. Precisament les transferències –via Unió Europea– són la principal esperança de l'executiu per esquivar qualsevol tipus de retallada.\nEn el ple monogràfic del coronavirus, la cambra també va aprovar les propostes de resolució dels partits del Govern, que insten l'executiu espanyol a flexibilitzar l'objectiu de dèficit a l'1% del PIB. Ara bé, els dos grups independentistes no van poder arrossegar ni el PSC ni els comuns perquè pressionin el govern espanyol en aquesta qüestió, aprofitant que formen part de l'executiu estatal. Els socialistes hi van votar en contra i els comuns es van abstenir.\nEl mateix divendres, el PSOE i Unides Podem van tirar endavant el pacte de reconstrucció al Congrés, però no van aconseguir sumar els populars en la votació de les conclusions de la comissió de reconstrucció. L'estratègia de mirar cap a la dreta només va acabar convencent Ciutadans, convertit durant la crisi del coronavirus en l'aliat més perseverant de Sánchez, mentre que la majoria del bloc de la investidura –el PNB, ERC i EH Bildu– van acabar votant no en la majoria de dictàmens perquè comporten mesures, segons el seu parer, recentralitzadores.\nParlament comissió de reconstrucció Covid-19


Una petita però gran cosa – Thefabula\nHome Catàleg Una petita però gran cosa\nLa Lizzie i la seva mare van de passeig al parc. Allà es troben a un vellet molt amable i tímid, amb la Cecile, una gosseta de la mida de la Lizzie. Però a la Lizzie li fan por els gossos i ha d’aprendre a superar-ho poc a poc amb l’ajuda del seu nou amic i sempre sota la mirada protectora de la seva mare.\nAprendre a passejar un gos sense tenir por. Una petita … gran cosa\nLa simplicitat, tant en les il·lustracions esquemàtiques com en la brevetat del text, li dóna a aquest llibre la seva encantadora claredat melòdica.\nA poc a poc, la Lizzie progressa per superar la seva por als gossos, fins i tot a l’adorable gosseta Cecile. L’acaricia, camina amb ella, després subjecta la corretja i finalment la passeja ella sola. En cada ocasió el text diu: “Una petita gran cosa”.\nAixí és com creixem. Cada dia fem petites coses que són noves per a nosaltres, i que no volem fer. Que hem de ser seduïts per un ancià amable i per la seva simpàtica gosseta; però cada vegada que fem aquestes petites coses, són grans per a nosaltres, perquè el procés en si és enorme i mai acaba.\nISBN: 978-84-8470-571-0 Categories: Corimbo, Àlbum il·lustrat Etiquetes: Fer-se gran, Mascotes, Pors, Superació


Les millors troballes del Design Market del FAD\nSi voleu fer regals de Nadal ‘cool’, que marquin la diferència quan s'aixequi la manta del tió, aquí teniu la nostra selecció de les millors peces d'aquesta cita que tindrà lloc del 14 al 16 desembre al Disseny Hub\nPeces d'autor, úniques i artesanals\nBerta Sumpsi Berta Sumpsi\nBerta Sumpsi fa joieria contemporània, cosa que vol dir joies d’autor, peces úniques, fetes artesanalment i sovint amb materials de proximitat, tot i que per a ella la importància de les joies rau en els conceptes, no en els materials. La joiera té el seu taller al barri de Gràcia i ara també compta amb un 'showroom'.\nDisseny i ceràmica sense por als estampats\nBussoga és un estudi de disseny i ceràmica conegut pels seus estampats originals i desenfadats. El taller dissenya i fabrica productes per a interiors i exteriors, des de mobles fins a revestiments, passant per murals o objectes com el caganer amb espelmes de la foto.\nLa ceràmica més poètica i minimalista\nA Adarbakar parlen de ceràmica i poesia com un binomi indissoluble. Plats, tasses i bols amb una estètica delicada, minimalista i elegant. Els blancs i negres regnen en unes col·leccions decorades amb pinzellades florals, il·lustracions d’arbres o estampats d’inspiració geomètrica. Perquè la poesia també és al fons dels plats.\nL'ampolla plegable que pots portar a tot arreu\nSqueasy és l’aventura de dos germans -la Mariona i el Miquel- amants dels reptes que van descobrir aquesta ampolla plegable pensada per als amants de la sostenibilitat, tots aquells que fugen dels envasos d’un sol ús. Expliquen que tot va sorgir en un dinar familiar, però avui dia aquesta ampolla ja és una realitat: és sostenible i totalment reciclable i està pensada per portar-la a tot arreu. Està fabricada a Suïssa, on viu el seu creador, i aquí la distribueixen la Mariona i el Miquel. Com que està feta sense tòxics es pot reutilitzar tantes vegades com vulguem. Hi ha 30 colors diferents disponibles i es poden personalitzar al gust.\nPeces senzilles i versàtils perquè el disseny també és quotidià\nA Som es defineixen com una marca de productes que desenvolupen objectes per al dia a dia. La simplicitat és una de les seves banderes i la voluntat és crear peces úniques, quotidianes, amb les quals ens puguem identificar, com ara el llum Jal, un objecte senzill i versàtil que s’ha endut alguns dels premis internacionals de disseny més destacats.\nCreativitat per als més petits de la casa\nCoco Books és una editorial que fa llibres infantils amb l’objectiu d’inspirar la creativitat dels nens i nenes. Les seves obres estan editades amb afecte, amb especial atenció en el disseny i la il·lustració. Al seu catàleg hi ha llibres d’art, arquitectura, disseny o còmic per als més petits.\nRoba local, ‘agender’ i sostenibles\nCarlotaoms és el nom artístic de les joves dissenyadores catalanes Elisabet Carlota i Elisenda Oms, guanyadores -en dues ocasions- del premi a la millor col·lecció del 080 Barcelona Fashion. Les dues joves creadores aposten pel disseny de moda sostenible, fet amb productes de quilòmetre zero i inspirat en el que elles defineixen com “l’estètica de Barcelona”, com han dit en més d’una ocasió. Les seves peces de roba monocromàtiques, senzilles i elegants aposten, en moltes ocasions, pel concepte 'agender', és a dir, que són peces pensades tant per a homes com a per dones, sense distinció.


El gerent municipal, Jordi Martí, i el coordinador de Serveis de l'Àrea Metropolitana, Eduard Saurina, s'incorporen per intentar desencallar les negociacions\nColau, acompanyada de la regidora de Mobilitat, Mercedes Vidal, ha insistit que no entén que encara no s’hagi arribat a un acord ni que el comitè no hagi portat la proposta a aprovació de l’assemblea de treballadors perquè tot el que hi ha sobre la taula són millores respecte al punt de partida, tant en salaris, com en internalitzacions i reducció de la temporalitat.\nEl president del comitè d’empresa, Pere Ramon, ha dit a betevé que celebren les noves incorporacions a l’equip negociador perquè ja havien demanat un canvi en els interlocutors. Ramon explica que la voluntat dels treballadors continua sent la de negociar per arribar a un acord.\nDilluns passat va ser l’onzè dia de vaga al metro, que es fa al llarg de tres franges horàries durant cada jornada. Aquesta vaga indefinida va començar el 24 d’abril. Aleshores els sindicats denunciaven que s’avançava molt poc en les negociacions sobre el nou conveni. En les últimes setmanes l’estat de les converses havia empitjorat, i estaven del tot encallades. La direcció de TMB demanava als representants dels treballadors que portessin la seva oferta a votació de l’assemblea. El comitè d’empresa, per la seva banda, reclamava millores en les contractacions. L’última mesura de pressió de TMB va ser retirar 32 euros al mes a tots els treballadors , que s’havia fet com a avançament del conveni que s’està negociant.\nAquesta setmana les dues parts han mostrat la seva predisposició a negociar, però entre retrets. Els treballadors van acusar la regidora de Mobilitat, Mercedes Vidal, de mentir en dir que s’oferia un increment de sou del 7 %, els treballadors explicaven que era del 4,5 % en quatre anys. Mentre que el conseller delegat de TMB, Enric Cañas, deia que l’oferta de l’empresa arribava al límit pressupostari i que si s’anava més enllà es posava en risc la qualitat del servei.\nEl president del Grup Municipal Demòcrata, Xavier Trias, ja s’ha referit a l’anunci de l’alcaldessa. Trias considera que incorporar un alt càrrec com Jordi Martí, de la vella guàrdia, suposa una desautorització a la regidora Mercedes Vidal. Ho ha dit a “La tarda de Barcelona” de betevé91fm.


Rajoy va deixant passar el temps tot esperant que els independentistes ens dividim La República\nRajoy va deixant passar el temps tot esperant que els independentistes ens dividim\nDiuen que qui dia passa any empeny. I Mariano Rajoy es pren la dita al peu de la lletra. Si hi ha noves eleccions a Espanya, cosa que ja sembla […]\nÈric Bertran 25/04/2016\nDiuen que qui dia passa any empeny. I Mariano Rajoy es pren la dita al peu de la lletra. Si hi ha noves eleccions a Espanya, cosa que ja sembla inevitable, el nou Govern no es formaria, probablement, fins a la tardor. Més ho menys un any després que Rajoy convoqués els passats comicis fallits. Haurà estat un any més com a President i haurà tingut un any més perquè floreixin els brots verds en l’economia i atur espanyol.\nMolta gent es pregunta per què Rajoy mai no reacciona i sempre deixa que passi el temps. Doncs perquè en general li va prou bé deixar que el temps arregli les coses sense que ell s’embruti les mans. I en aquest cas concret té forces possibilitats que si es convoquen noves eleccions el seu partit polític sigui el que en surti més reforçat. Rajoy podria tornar a ser elegit president gràcies precisament a no fer res.\nNo en tots els temes és igual però en general li funciona la estratègia. Pel que fa a Catalunya i el procés sobiranista la carta del temps també li va prou bé. De fet els darrers grans entrebancs que hem tingut han estat per culpa nostra. I els principals entrebancs que s’entreveuen pel futur més immediat també sorgiran d’independentistes, de neures personals i de manca de sentit d’Estat.\nEls independentistes hem d’estar a punt pel que pugui venir, però també i sobretot, pel que no pugui venir. Hem d’estar a punt per resistir els atacs però també per gestionar l’espera, l’angoixa i la indiferència. I només en l’equilibri dels tempos arribarem a bon port.


beneficis de saüc i alguna història fantàstica - Menjar | Abril 2021\nPot haver-hi més raons de les que creieu per utilitzar el saüc en aquesta època de l'any. A la universitat, em fascinava les històries que expliquen els humans sobre les plantes per transmetre coneixement tradicional. A cada història hi ha una memòria cultural que es transmet al relat.\nHistòries culturals sobre Elderberry\nÉs gairebé Halloween i un divertit moment per estudiar algunes de les històries de por que els humans han explicat sobre les plantes. Elderberry és una planta del món antic. A Europa, la varietat és Sambucus nigra, i és aquí on es van originar algunes d’aquestes històries.\nSegons aquesta lore ...\n... la mata més vella és sagrada per a Holle, el guardià dels morts. Aquesta entitat ha estat representada de diverses maneres en diverses cultures. Alternativament és una mare i una mare nodrit. En tot cas, ella no se la farà una ganyota. L'ancià mai no és abatut ni cremat sense arriscar la seva ira. Encara es coneix que la gent gran es planta al vostre jardí per vigilar les plantes de la zona. Es creu que aquesta figura va ser un pont entre la vida i la mort, comunicant-se i ajudant les ànimes a passar.\nPer aquestes raons, la gent ha portat fragments de fusta gran a les butxaques per protegir-los, han lligat oracions a les seves branques i somiaven a sota de la seva marquesina la nit de la nit d’estiu. A All Hallows Eve, quan la gent creu que el vel entre els mons és més prim, segurament la dona gran en edat està molt activa.\nHistòries com aquestes atreuen la importància d’una planta en la cultura que les explica. Ancià (Sambucus canadensis aquí als Estats) és de fet una planta màgica. Es tracta d’un cofre de medicina per si sol. Totes les parts de la planta s’han utilitzat per a una àmplia gamma de problemes de salut. Els nadius nord-americans utilitzaven habitualment l'escorça i les fulles tant internes com externes per a coses com a paràsits, contusions, esquinços i tendons estretament naturals. Avui no s'utilitza l'escorça i les fulles sovint a causa de la preocupació que un compost similar al cianur que es troba a la planta pugui suposar un risc per a la salut. De veritat, les toxines de la planta es tamponen de tal manera que podrien causar vòmits molt abans que es ingerís un nivell tòxic.\nAvantatges moderns per avellons\nAquests dies, l’ancià és el més important per a nosaltres pels seus compostos antibiòtics. Trobem la baia en xarops en aquesta època de l’any per combatre la grip. De fet, els estudis han trobat que el saüc és molt eficaç per reduir el temps de patiment i minimitzar els símptomes d'una malaltia amb la grip. A la configuració del laboratori també trobem que l’ancià té activitat contra malalties tan oblidades com la papereta i el xarampió. De fet, en la notícia mediàtica sobre l’èbola, és interessant trobar que Stephen Buhner esmenta en el seu recent llibre, Herbes Antibiòtics, aquest saüc també ha mostrat activitat contra aquest virus.\nreceptes de maionesa d’herbes\nAvui, la nostra cultura no té por que una bruixa visqui al tronc d’un ancià. Les nostres històries de malson semblen tractar-se de la grip i l’ebola. Personatges grans en aquestes històries d’hora d’anar a dormir perquè hi ha valor per mantenir-nos sans. Els que escoltem els relats tindrem la seguretat de menjar el nostre xarop de maduixa quan ens dirigim a l’hivern.\nObteniu aquí maduixes seques i apreneu a fer el vostre propi xarop de maduixa aquí.\nFeu servir l'edat avançada per mantenir-vos saludable aquesta època de l'any?\nfregar alcohol per fer mal als músculs


Brokerage Event a l'IoT Solutions World Congress 2018. ACCIÓ - Agència per la competitivitat de l'empresa\nBrokerage Event a l'IoT Solutions World Congress 2018\nDies 16 i 17 d'octubre del 2018\nInscripcions fins al 8 d'octubre\nParticipa al brokerage a l'IoT Solutions World Congress 2018, que atrau a les empreses i als experts internacionals més destacats del sector per a oferir les darreres aplicacions de l'Internet of Things a la indústria i per a debatre sobre com aquesta tecnologia transformarà l'economia mundial en els propers anys.\nLes empreses participants en aquest brokerage tindreu l'oportunitat de fer reunions individuals de 30 minuts pre-acordades amb organitzacions d'arreu del món per presentar els vostres productes, serveis o tecnologies.\nFins al 4 d’octubre: registra't a la plataforma de l'esdeveniment i crea un o més perfils de cooperació que descrigui la teva oferta o demanda. Aquest serà publicat en el catàleg online del Brokerage Event.\nDel 5 de setembre al 4 d'octubre: escull els perfils de col·laboració empresarial més interessants i sol·licita'ls una reunió. Si et conviden a una reunió pots acceptar-la o rebutjar-la a través de la plataforma.\nDies 16 i 17 d'octubre: les reunions bilaterals es celebren dins les franges horàries escollides pels participants, a l'estand del Brokerage Event.\nMés informació Fira IoT 2018:\nPer complementar el networking, el dia 18 d'octubre al matí a l'espai del Brokerage event, tindrà lloc una sessió de pitching on es presentaran les millors solucions en IoT. Si tens un repte tecnològic i busques solucions, aquesta sessió és per a tu!\nDesprés del pitch, també tindrà lloc una sessió de networking on podreu interactuar amb els proveïdors d'aquelles solucions que més us interessin. L'idioma de l'acte serà l'anglès.\nACCIÓ organitza el Brokerage Event del IoT Solutions World Congress en el marc d’activitats del projecte Enterprise Europe Network, del qual ACCIÓ forma part i que agrupa més de 600 organismes de suport a l’empresa a 66 països.\nTrobar socis per a cooperacions internacionals, acords de venda i llicències, joint ventures, subcontractació, transferència tecnològica o projectes d'R+D.\nUna empresa, una universitat o un centre tecnològic interessat en el sector de l'IoT.


Recursos interessants empreses\nIVF - Liquiditat COVID-19\nHui s'ha publicat en el DOGV la Convocatòria de la línia de finançament bonificat «IVF - Liquiditat Covid-19». (22/04/20)\nMesures extraordinàries de gestió econòmica financera\nHui s'ha publicat en el DOGV el Decret Llei 4/2020 del 17 d'abril del Consell pel qual s'estableixen mesures extraordinàries de gestió econòmica financera per fer front a la crisi produïda per la Covid-19. (21/04/20)\n(22/03/20) Nota de la Direcció general de salut pública de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública de la GV, en la qual es proporciona informació i consells útils sobre com previndre la infecció per coronavirus COVID-19, què fer en cas de sospita d'infecció per COVID-19 en un centre de treball i com actuar quan es confirma un cas d'infecció.\nTambé inclou el procediment d'actuació per als serveis de prevenció riscos laborals enfront de l'exposició al nou coronavirus.\nLínia d'avals ICO. Informació actualitzada\nS'ha actualitzat en la web de l'ICO la informació sobre la Línia d'avals que gestiona l'institut, a la qual poden accedir empreses i autònoms a través de les seues entitats financeres, mitjançant la formalització de noves operacions de finançament o renovació de les existents.\nVegeu nova nota de premsa. (6.4.20)\n31/03/20 - Nota interpretativa per al sector industrial\nAprovada línia d'avals, a través de l'ICO, per a donar liquiditat a autònoms i empreses.


Els estats de la UE, disposats a indemnitzar les farmacèutiques si reben demandes per la vacuna contra la covid-19 La República\nEls estats de la UE, disposats a indemnitzar les farmacèutiques si reben demandes per la vacuna contra la covid-19\nEl lobby farmacèutic reclama un “sistema de compensació” per danys sense “litigis”\nInvestigadors a la recerca de la vacuna per la Civid-19 | ACN\nEls governs europeus estan disposats a compensar les farmacèutiques que s’enfrontin a demandes pels efectes secundaris de la vacuna contra la covid-19. Els acords de compra anticipada de la Unió Europea per garantir dosis preveuen que els països “indemnitzin els fabricants” de vacunes si són responsables de danys i perjudicis en “determinats” casos. Tanmateix, el lobby farmacèutic exigeix un pas més i reclama una exempció de la responsabilitat civil, segons avança el Financial Times. El lobby de les farmacèutiques confirma a l’ACN que vol un “sistema de compensació” en cas de danys sense “costosos litigis amb resultats incerts”. Brussel·les, però, s’oposa a què esquivin els tribunals.\n“No canviarem les normes sobre la responsabilitat civil”, avisa la CE. Així, l’executiu europeu es compromet a mantenir el mateix nivell de protecció judicial als ciutadans davant de possible efectes adversos de la vacuna contra la covid-19.\nLes mateixes farmacèutiques admeten les possibles seqüeles. “Distribuir milers de milions de dosis arreu del món significa que és possible que algunes persones vacunades contra la covid-19 experimentin esdeveniments mèdics”, afirma a l’ACN la Federació Europea d’Indústries i Associacions Farmacèutiques (EPFIA).\nPor a les demandes civils\nAquest lobby que representa algunes de les companyies que estan desenvolupant vacunes contra la covid-19 (AstraZeneca, Curevac, Pfizer o Sanofi) recorda que totes les medicines poden comportar efectes secundaris i que l’acceleració dels assajos no es fa “a costa de la seguretat”.\nAra bé, Brussel·les reconeix que produir una vacuna “molt més ràpidament que en circumstàncies normals” comporta “alts riscos” per als fabricants. “Estem parlant de 12-18 mesos en comptes d’una dècada”, apunta la CE. Entre aquests riscos hi ha els efectes secundaris i, per tant, potencials demandes civils.\nDavant l’emergència sanitària actual, la Comissió Europea defensa que els governs puguin compensar a les farmacèutiques que s’exposen als litigis. “Els estats membres estan disposats a cobrir financerament alguns dels riscos de les companyies per assegurar que les vacunes arriben als europeus”, diu un portaveu de la Comissió Europea sense concretar els detalls de les indemnitzacions.\nDes de l’EPFIA asseguren que estan en converses amb les institucions europees per acabar de definir aquest “sistema de compensacions”.


L'addicció a 'Fortnite' alerta pares i experts\nEls perills de l'univers digital\nEl joc 'on line' de moda dispara l'alerta en plataformes com Change.org, que demanen prohibir-lo pel seu potencial addictiu\nEls especialistes adverteixen de l'auge de l'addicció a aquests productes, reconeguda aquest any per l'OMS com una malaltia\nBarcelona 07 de de maig del 2018. Actualitzada 15 de de setembre del 2021 a les 12:40\nAquesta informació es va publicar el dia 07/05/2018. El contingut fa referència a aquesta data.\nSteven Spielberg ho anticipa a la seva última pel·lícula, 'Ready Player One'. Una societat fastiguejada troba refugi en la realitat paral·lela que li proporcionen els videojocs. El món virtual és l’única via d’escapament per a una vida de fàstic. És ficció, però, atenció, que no ens trobem tan lluny. El psicòleg Adam Alter, autor del 'best-seller' 'Irresistible: ¿Quién nos ha convertido en yonquis tecnológicos?’,ho confirma per a EL PERIÓDICO: "Vaig llegir el llibre fa molts anys i hi ha la possibilitat que alguna versió de 'Ready Player One' es faci realitat. Sembla un futur llunyà, però si fa 20 anys haguessis explicat a la gent com estem interactuant avui amb la tecnologia, t’haurien dit que estaves boig".\nL’Organització Mundial de la Salut (OMS) tractarà per primera vegada a partir de junyl’addicció als videojocs com un trastorn, i l’inclourà a la Classificació Internacional de Malalties (CIE-11). El document descriu l’addicció com un patró de comportament de joc tan greu que "preval davant d’altres interessos vitals, amb un deteriorament significatiu en l’àmbit familiar, social, educacional, personal...". Mentrestant, les empreses d’un sector milionari i a l’alça llancen tota la seva artilleria per atrapar els jugadors, cada vegada més joves.\nL’última bomba es diu 'Fortnite', un videojoc amb més de 45 milions de fans que ha traslladat la batalla virtual a cases i escoles. ¿Com es poden combatre els herois d’Epic Games programats per guanyar adeptes? La plataforma Change.org ja s’ha mobilitzat amb peticions per a la seva prohibició i el debat ha arribat als mitjans i experts en països com la Gran Bretanya, els EUA i Austràlia. L’obsessió per aquest joc, al·leguen, està repercutint en la trajectòria escolar i en les relacions familiars i socials. La vida real se’n va a l’aigua. No hi ajuda una promoció planetària que a Espanya ha comptat amb la ingent contribució de l’'influencer' més seguit, El Rubius -va batre el rècord mundial de visites en directe a Youtube al convocar més d’un milió de persones en una batalla en ‘Fortnite'-, o del desitjat Antoine Griezmann, que ha celebrat gols ballant com els personatges virtuals.\nParla una mare desesperada: "No havia passat mai res semblant a casa. ‘Fortnite’ és superaddictiu; el meu fill hi està molt enganxat i encara que entre setmana no el deixem, els diumenges ja només pensa a connectar-se". El xaval, de 12 anys, es justifica: "M’agrada perquè puc jugar l’aventura amb els meus amics cadascú des de casa seva i perquè són dibuixos animats, no són reals i és divertit. A més no hi surt sang".\nL’ús, abús o addicció arriba a nens, adolescents i adults. El David, a dos passos de la trentena, explica altres raons de l’èxit de 'Fortnite' (a la seva manera Battle Royale): "És una aventura de supervivència i estratègia més estimulant que el típic joc de disparar trets ('shooters'). Caus en una illa que es va fent més petita, hi ha un mapa i tens llibertat per moure’t. Pots construir fortaleses, amagar-te, vas buscant armes... I l’estil és com de còmic, a diferència d’altres d’hiperrealistes i més violents." Un encreuament entre 'Els jocs de la fam' i 'Minecraft' que, a més, és gratis [encara que es poden comprar continguts addicionals] i permet fer equips amb amics o desconeguts i interactuar-hi. Hi competeixen un centenar d’usuaris i el repte és ser l’últim en quedar dret. Més esquers: és senzill, per no excloure ningú, no requereix un dispositiu de gran potència i és a totes les plataformes. O sigui, a l’abast de tothom.\n"M’agrada 'Fortnite' perquè són jocs animats. A més, no hi surt sang"\nL’obsessió per aquests mons virtuals no assoleix sempre el patró de malaltia, aclareix el professor Alter, però per a algunes persones es converteix en un "greu problema perquè els roba el benestar i envaeix la seva capacitat per treballar i formar relacions socials a la vida real". La clau d’aquesta atracció 'fatal’, agrega l’expert, està en uns dissenyadors "molt sofisticats que coneixen molt bé la psicologia que porta a la conducta compulsiva o addictiva". "Saben com fer-los irresistibles activant les mateixes regions cerebrals del plaer, com quan un nen es menja un gelat", afirma.\nEl psicòleg Daniel Lloret Irles, especialista en conductes addictives, alerta que els xavals estan "perdent la variabilitat de gaudir de moltes altres coses". Explica que "l’auge exponencial del consum de jocs 'on line' rau que cada vegada ofereixen experiències més potents i satisfactòries, amb més sensació d’immersió, que reforcen la repetició". Si a algú no li agrada la seva vida, se’n busca una altra de millor. I com més intenses siguin les emocions suscitades, més gran serà el condicionament i, per tant, la dependència.\nLa indústria més poderosa de l’entreteniment camina cap a la fusió ment-màquina, informa Lloret, professor de la Universitat Miguel Hernández. "Busca evitar l’ortopèdia: els ratolins, els teclats... Només amb el pensament accedirem a l’activitat, com ja permet la tecnologia ‘emotiv epoc'". S’acosten, doncs, temps encara més llaminers per a l’imperi virtual. Les investigacions i casos clínics assenyalen la preocupant tendència. "Ja estem atenent nens amb problemes de comportament a causa de la sobreexposició als videojocs i en un estudi detectem que l’1,5% d’adolescents entre 13 i 17 anys hi tenien addicció". El percentatge s’eleva a entre el 2 i 8% si parlem de joc excessiu. "L’evidència acumulada –exposa l’expert– demostra una reiterada associació entre problemes de conducta i nivells abusius de joc (tres o més hores diàries), de manera especial quan els continguts són violents o sexistes.”\n"En un estudi detectem que l’1,5% d’adolescents de 13 a 17 anys eren addictes als videojocs"\nEncara que entre la comunitat científica no hi ha un acord concloent que vinculi la violència dels videojocs a més nivells d’agressivitat en la vida real, sí que hi ha estudis que avalen la correlació. "Si suposa que un petit percentatge de jugadors siguin una mica més violents, ja hauria de preocupar-nos", afirma Alter.\nJordi Carmona, director de l’Escola Garbí Pere Vergés, va més enllà: "No perquè juguin a aquests violents videojocs seran uns psicòpates, tret que tinguin problemes de personalitat previs, però la qüestió és que no són edificants. ¿Què aporten? ¿Quin model de ciutadans volem formar?" Després del culte a la indústria del videojoc, agrega, hi ha una població "amoltonada" i una extrema perversió del sector, que llança continguts "sense cap mirada ètica ni moral". Convé parlar a les aules d’aquests productes com 'Els jocs de la fam', que en comptes de promoure l’empatia premien l’eliminació de l’altre. La qüestió, al seu parer, no es resol amb el veto. "Prohibir no educa, només es pot educar en llibertat. Cal formar en el bon ús, en el pensament crític i arribar a l’autoregulació". Les famílies han de contribuir limitant l’accessibilitat i donant exemple. "Si la criatura s’enfada, que s’enfadi, no s’ha de fugir del conflicte, cal pactar. D’altra banda, els pares són el model; si són incapaços de deixar el mòbil en un calaix a l’arribar a casa o a l’hora de menjar, què faran els nens. Imitar-los".\n<span style="font-size: 1.6rem; line-height: 2.6rem;">L’expert Adam Alter cita els següents esquers perquè els jocs ‘on line’ resultin irresistibles, trucs que han estat adoptats per les xarxes socials i altres aplicacions. </span>\nVideojocs Malalties Fortnite


SFxI: Quim Arrufat: «Les lleis de desconnexió no s’aplicaran fins que es guanyi el referèndum»\nQuim Arrufat: «Les lleis de desconnexió no s’aplicaran fins que es guanyi el referèndum»\nCom ja va explicar VilaWeb en aquest reportatge, el portaveu del secretariat nacional de la CUP, Quim Arrufat, ha assegurat que les tres lleis de desconnexió (transitorietat jurídica, hisenda pròpia i seguretat social) tindran una clàusula per establir que no entraran en vigor fins que es guanyi el referèndum d’independència. En una entrevista a l’ACN, Arrufat ha explicat que la llei de transitorietat jurídica habilitarà la convocatòria del referèndum però, alhora, el contingut de les lleis només tindran vigència si la independència guanya en el referèndum. ‘No es farà cap pas endavant que no s’hagi votat a les urnes’, ha refermat per després afegir que, d’aquesta manera, es garantirà la ‘màxima seguretat jurídica’. D’altra banda, Arrufat ha assegurat que s’està treballant amb JxSí per reduir els dos mesos actuals entre l’aprovació de les lleis i la celebració d’un referèndum per evitar una previsible intervenció del govern espanyol.\nJxSí i la CUP negocien setmanalment el text polític de la llei de transitorietat jurídica que ha d’establir el pas de la legalitat espanyola a la catalana. Unes negociacions que, segons Arrufat, van ‘en bona direcció’ i que permetran que el text estigui enllestit abans del 31 de desembre, tal com estableix la resolució aprovada al debat de política general.\nEs tracta, segons Arrufat, del text que ha d’ordenar ‘tot allò que el país necessita transferir a nivell legal, el que necessita abolir i el que ha de crear de nou’ i que ha d’habilitar la convocatòria d’un referèndum i els instruments necessaris pel procés constituent. Tot i que al Parlament s’han creat ponències conjuntes sobre les tres lleis de desconnexió, Arrufat ha justificat que s’estigui negociant al marge de les ponències davant del ‘boicot permanent’ de la resta de grups que no volen que les lleis tirin endavant.\nLa diferència del referèndum amb el 9-N és, segons Arrufat, que aquesta vegada primer s’ha pres la decisió de construir una república i el referèndum és l’instrument per validar les lleis ja aprovades. ‘No és un desideràtum sobre què opina la gent per posar-se a treballar per construir una república, sinó que les lleis de desconnexió ja estableixen les bases de la nova república’, ha defensat. En cas que el ‘no’ guanyés el referèndum d’independència, Arrufat ha explicat que s’aturarien les lleis i es tornaria a l’estatut quo inicial ‘d’una autonomia intervinguda’.


CaixaBank llança el nou web corporatiu per reforçar la comunicació amb els 'stakeholders'\nEl nou portal dinamitza els continguts corporatius, tant informatius com divulgatius\nAspecte de la nova web corporativa de CaixaBank CaixaBank\nBarcelonaCaixaBank acaba de llançar el nou web corporatiu, que transmet el posicionament i els valors de marca del banc i incorpora el compliment normatiu i les últimes tendències digitals per convertir-se en una eina de comunicació més visual i efectiva. El seu objectiu és reforçar la relació amb els diferents stakeholders. Per aquest motiu, la prioritat fonamental ha estat millorar l’experiència d’usuari mitjançant l’obtenció amb agilitat i facilitat de la informació que es busca, presentada amb nous formats enriquits multimèdia. Per aconseguir-ho, s’ha simplificat l’estructura de navegació, amb un menú principal que presenta en cinc seccions tot el contingut rellevant per a l’usuari. D’aquesta manera, el nou menú és més visual i estructurat, amb una distribució més senzilla i intuïtiva que facilita l’accés a la informació.\nEl banc reforça l’aposta per la transparència i l’accessibilitat amb un web orientat a l’usuari, amb una estructura de navegació més simple que facilita l’accés a la informació i noves funcionalitats 'best-in-class'\nEl nou portal també presenta un aspecte-i-sensació (look & feel) més modern, amb tipografies en grans contrastos i destacats amb més impacte fotogràfic, en línia amb la nova imatge de marca de l’entitat.\nEl nou web, amb disseny responsive per facilitar-hi l’accés amb dispositius mòbils, ofereix continguts d’actualitat i divulgatius rellevants per a l’usuari. S’ha plantejat amb un caràcter transversal que permeti publicar-hi de manera constant històries que dotin de context i humanitat els missatges corporatius del banc, amb un èmfasi especial en el posicionament com a banca socialment responsable.\nS’ha dedicat una atenció especial a millorar-ne la navegabilitat i la traçabilitat per potenciar els continguts més afins i rellevants per a cada 'stakeholder'\nPer al nou web corporatiu s’han definit funcionalitats noves que permetin transformar-lo en un portal best-in-class en el mercat.\nEntre les noves funcionalitats avançades, hi ha un cercador d’última generació amb recomanacions predictives i cross-site-search; la sincronització de l’agenda de l’inversor amb el calendari personal dels usuaris, i nous gràfics interactius per analitzar els indicadors econòmics principals i l’evolució de l’acció de CaixaBank. D’altra banda, hi ha previst integrar-hi més endavant l’assistent virtual NEO i una plataforma d’esdeveniments per veure-hi els webcasts d’Accionistes.\nEl procés de creació del nou web corporatiu ha estat liderat per neX i la Direcció Executiva de Comunicació, Relacions Institucionals, Marca i RSC, en un projecte transversal en què també han participat Secretaria General, Compliment Normatiu, Assessoria Jurídica, Relació amb inversors, Intervenció i Comptabilitat, Recursos Humanos i RSC.\nPer definir els requeriments del nou web, s’han fet entrevistes internes amb els responsables d’àrees clau, un benchmark amb més de 80 participants analitzats de 5 sectors diferents, entrevistes qualitatives amb els usuaris públic objectiu i diverses sessions de discussió amb els grups d’interès principals.\nDeloitte ha estat l’agència encarregada de donar-hi suport extern durant tot el procés, que ha inclòs, entre altres fases, la conceptualització i disseny del nou lloc web, la maquetació amb una nova guia d’estil i la creació ad hoc de nous continguts específics.\nS’ha apostat per un disseny més visual i, alhora, responsiu per facilitar-hi l’accés amb dispositius mòbils i tauletes\nUna aposta per la transparència i la proximitat amb el públic\n+ ATRACTIU I VISUAL\nAmb una imatge digital innovadora que reflecteix els nostres valors de marca\nUna navegació més fluida i intuïtiva, amb disseny responsiu\n+ ORIENTAT ALS USUARIS\nUna estructura simplificada que afavoreix la cerca per necessitats\nNous continguts informatius i divulgatius rellevants per als stakeholders\nNoves funcionalitats best-in-class


Subvencions destinades al Programa de suport al manteniment del treball autònom de dones – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nSubvencions destinades al Programa de…\nEn el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV), s’ha publicat la resolució de Labora sobre subvencions destinades al Programa de suport al manteniment del treball autònom de dones.\nA través d’aquesta convocatòria podran ser beneficiàries les dones treballadores autònomes que en el moment de la contractació subvencionable es troben embarassades o en procés d’adopció, a fi que puguen transferir-los el coneixement necessari que possibilite el manteniment de l’activitat durant la baixa maternal.\nLes subvencions sol es concediran per a centres de treball radicats en la Comunitat Valenciana.\nAquesta convocatòria té per objecte la concessió de subvencions per a fomentar l’emprenedoria a través del programa de suport al manteniment del treball autònom de dones, pel qual s’otorga una subvenció per la contractació de persones desocupades que efectuen dones autònomes embarassades o en procés d’adopció, a fi que puguen transferir-los el coneixement necessari que possibilite el manteniment de l’activitat durant la baixa maternal.\nCondicions per a la concessió:\nLa contractació ha d’efectuar-se a partir de l’1 de gener de 2020 i sempre amb caràcter previ a la baixa maternal de la dona treballadora autònoma.\nLa persona contractada ha d’haver estat en situació de desocupació mantenint la inscripció com a demandant d’ocupació en LABORA Servei Valencià d’Ocupació i Formació fins a la seua contractació.\nLa persona contractada no ha de mantenir amb la beneficiària una relació de parentiu per consanguinitat o afinitat fins al segon grau inclusivament, o el seu equivalent en el cas de les parelles de fet.\nEn el cas de contractes temporals a jornada completa d’almenys 3 mesos de durada: 1.500€\nEn el cas de contractes temporals a jornada completa d’almenys 6 mesos de durada: 3.500€\nEls imports indicats en l’apartat 1 s’incrementaran en 500 euros si es contracta a una persona amb diversitat funcional o a una dona.\nEls contractes a temps parcial d’almenys 30 hores setmanals resultaran subvencionables, amb reducció proporcional de la quantia de l’ajuda.\nLes sol·licituds deuran presentar-se preferentment de manera telemàtica en la Seu electrònica de la Generalitat Valenciana.\nPer a la tramitació telemàtica s’haurà de disposar de signatura electrònica avançada, amb el certificat reconegut per a ciutadans admès per la seu electrònica de la Generalitat.\nEl termini per a la presentació de sol·licituds s’iniciarà el dia següent al de la publicació de l’extracte d’aquesta resolució en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana i finalitzarà l’1 d’octubre de 2020.


Duran s’obre a liderar una llista d’Unió a Madrid (Roger Mateos)\nDuran s’obre a liderar una llista d’Unió a Madrid\nSe sent “lleuger” i “amb ganes” de seguir a primera línia i “donar la cara” el 27-S o a les generals\n3 min. Barcelona 25/06/2015 00:00\n260x366 Duran va comparèixer ahir al Congrés per dir que té “capacitat” per seguir en política. / FERNANDO ALVARADO / EFE Duran va comparèixer ahir al Congrés per dir que té “capacitat” per seguir en política. / FERNANDO ALVARADO / EFE\nEn les hores més calentes del dimecres 17 de juny, després que la direcció d’Unió acordés deixar el Govern i descarregués així el cop definitiu als pilars que havien sostingut durant 37 anys una aliança amb CDC que ja s’ensorrava, Josep Antoni Duran i Lleida va voler curtcircuitar les especulacions que circulaven sobre el seu imminent adéu a la política. “Prou d’intoxicació. No és cert! Cal contrastar abans les notícies, sisplau”, va exclamar des de Twitter. Era l’enèsim cop que sortia a desmentir uns rumors que, en més d’una ocasió, ell havia alimentat.\nAhir va reblar el clau: ara que Unió es disposa a navegar en solitari per les aigües d’un “catalanisme tranquil” -en paraules d’un dirigent del partit-, Duran no pensa anar-se’n cap a casa. “Davant d’aquest repte, no amagaré el cap. Sóc aquí per donar la cara i defensar aquest projecte al costat de qui sigui”, va assegurar des del Congrés de Diputats. No va voler confirmar si serà ell qui finalment encapçalarà la candidatura del seu partit per a les eleccions generals o si concorrerà al 27-S, però sí que va assenyalar que es veu amb cor de fer-ho. “En tinc ganes, mai he dit el contrari. Ja sé que alguns tenen ganes que desaparegui d’una vegada, però encara tinc reserves i capacitat i em sento molt lleuger per contribuir a una bona campanya on faci falta”, va raonar.\nEspadaler ja enfila el 27-S\nFonts democristianes consultades per l’ARA indiquen que, ara mateix, l’esquema més probable és que el secretari general d’Unió, Ramon Espadaler, lideri la candidatura al Parlament i Duran es postuli per Madrid. Ara fa dos anys Duran expressava públicament la seva recança a repetir com a candidat de CiU al Congrés i ho deixava tot en mans d’una conversa amb la seva dona i les seves filles, que, segons deia, el veien poc per casa. Segons les fonts consultades, Duran està ara “molt més en forma” que llavors i també està disposat a presentar batalla a les generals. Pel que fa a la llista del 27-S, a la cúpula d’Unió ningú sembla discutir el número u a Espadaler, que ha fet pinya amb Duran en tot el procés de trencament de CiU. El mateix Duran va retuitejar una piulada en què s’informava que Espadaler s’ofereix com a cap de llista el 27-S. Una de les opcions sobre la taula és que Duran també hi figuri en un lloc simbòlic -podria tancar la llista-, però en tot cas és segur que s’hi bolcarà perquè Unió no punxi.\nUn altre dels seus desafiaments serà aconseguir representació a Madrid. Duran està convençut que pot connectar amb la gent que “se sent òrfena de sentit comú, moderació i radicalitat en el respecte a la llei i les institucions”, amb els “catalanistes que volen que es respectin les regles de joc i es facin les coses bé”. Ho va dir el dia en què els deu diputats de CDC i els sis d’Unió van escenificar el seu trencament, suavitzat amb una fórmula de cohabitació fins al final de la legislatura.\nAbans que sortís a parlar Duran ja havien comparegut els diputats convergents, que comparteixen grup amb els d’Unió però que faran vides paral·leles. Duran es manté formalment com a portaveu del Grup Català de CDC i Unió, però els convergents només obeiran el seu, Pere Macias. Carles Campuzano en serà el portaveu adjunt. Els dos subgrups es partiran els torns de paraula als plens i a les comissions i es dividiran les iniciatives a presentar. Vénen mesos en què cadascú voldrà marcar el seu propi perfil.


Bloc de Jaume: La capsa dels records.\nM’agrada, de tant en tant, remenar les caixes de fotos antigues, de papers engroguits pel pas del temps. Les esgorfes de les cases velles encara conserven un cert encant amb un rerefons de misteri, hi han amagats també als últims racons dels vells baguls, o mundos, com sempre els he sentit anomenar, retalls de la nostra història, testimonis dels nostres avantpassats. S’hi poden trobar des d’aquella puntilla, que havia estat d’un blanc puríssim i que va fer la iaia, fins els capítols matrimonials dels reiaios, des d’ algun doble per mesurar el gra, fins una barra de Termosan, antic remei pels dolors que encara pot conservar l’olor a futbolista.\nEs veritat que aquestes troballes, per a uns petits tresors, per a d’altres no son més que potros, així, cada cop que es fa neteja general o s’ ha de reparar la teulada, s’arramba amb tot el que hi ha i es llença al contenidor, o potser es porta cap al mas, des d’on a la curta o a la llarga ,farà cap al mateix lloc.\nAixí s’han perdut i es perden coses realment interessants per conèixer millor com vivien els nostres avantpassats, recordo que vaig llegir una vegada a Carmel Biarnés com explicava que a una esgorfa s’havien trobat un antic Alcorà i la carta de població d’Ascó, a Flix us sorprendrieu de debò de les coses que s’ha recuperat dels contenidors. En zones com la que vivim, que sempre han estat, quan no estratègiques, frontereres, es quasi un miracle, que desprès de tanta destrucció provocada per les guerres i de vegades per la poca sensibilitat vers aquests temes, s’hagi conservat alguna cosa.\nPerò a nivell personal, parlo de sentiments, encara ets pot trobar sorpreses, coses senzilles que t’arriben al cor perquè tenen la capacitat de despertar, com si s’obrís de sobte la porta d’un vell armari, sensacions, records, vivències que estaven latents dins la memòria.\nRemenar papers vells em produeix una sensació a mig camí entre la melangia i l’enyorança, entre la curiositat i la xafarderia, entre l’ànsia de saber i el gust per descobrir. Però no ens confonguem, no penso que qualsevol temps passat va ser millor, potser sí que ho pensava en un altre temps, però la vida, inevitablement, et fa més realista i acabes per entendre que aquella imatge idíl·lica que tenies de la vida d’abans, no és , ni de bon tros, com t’imaginaves.\nT’adones que sempre hi ha hagut coses bones i dolentes i arribes a la conclusió que tots els temps no han estat ni millors ni pitjors, simplement diferents, si se’m permet l’expressió.\nEl dia que vaig decidir escriure això em vaig trobar amb una d’aquestes situacions, tafanejant en una caixa de fotos antigues, em va cridar l’atenció una petita postal, em vaig sentir tal com intentava explicar, un estremiment em va recórrer l’espinada mentre dins meu s’obria la capsa dels records.\nEn mig de totes aquelles imatges va aparèixer un home alt, de cabells blancs, d’ulls blaus, de rostre afable, mans de pagès i l’inevitable boina, era el meu padrí Josep, bé, un dels dos iaos, ja que tots dos es deien igual i als dos els cridava padrí, com era costum.\nEra una postal que, amb la meva lletra de quan era petit, deia així:” Le desea muchísimas felicidades en el dia de su santo, le quiere mucho su nieto y le da un tiron de orejas. 19-3-62”, i a l’altra cara, amb un fons de muntanyes arrodonides, es veia un mas molt gran de color blanc amb un carro i un paller, en primer terme hi havia l’era amb les garbes escampades i presidint la imatge un pagès amb boina repenjat a una forca.\nL’era! Una vegada anava assegut a la fusta que s’hi posava darrera del diable i estirat per la mula donava voltes i voltes trillant les garbes, osquei mula! Cridava, sentint-me molt important, de sobte l’animal va estirar més del conte i vaig caure rodolant per la palla, quin ensurt! Jo era molt petit hi hagués pogut acabar ben trinxat.\nRecordo encara el veure segar amb la dalla, el so de les espigues al caure tallades netament, el ressò metàl·lic de la pedra d’esmolar i també les punxades del rostoll que, de vegades, t’entrava pels forats de les sandàlies. Jo ajudava a lligar les garbes amb un bencill i vaig aprendre a fer el meu primer nus fàcil de desfer.\nA l’era s’escoltaven els renecs i els crits dels homes esperonant als animals, els sorolls suaus de les forques i la palla al vent, el murmuri del redable i la granera de ginesta arreplegant el gra i la cantarella de l’aré separant-lo del pallús, aprofitant la garbinada del tardet. Entretant, jo m’entretenia resseguint les fileres negres de les formigues que, anant i venint del cau a l’era i de l’era al cau, carregaven provisions per a l’hivern.\nTinc records borrosos del trillar o del batre perquè ben aviat va aparèixer una enorme màquina plena de corretges i politges que, per una banda, engolia les garbes i, ella sola per una altra, destriava el gra de la palla, fent un soroll infernal i aixecant una gran polseguera de pallús que es posava a la gola i s’apegava a la pell, t’havies de botonar fins el coll i tapar-te la boca amb un mocador d’aquells de quadradets blancs i blau fosc que servia per a multitud d’usos.\nEl sons que se sentien abans al difora han canviat molt, un dels meus iaios cantava sarsueles mentre collia olives i l’altre era afeccionat a cantar jotes, jotes d’aquí que es cantaven des de temps ancestrals, com ara:\nMira si ai corrido tierras\nque he estado en los Freginales\nSanta Bàrbara, la Aldea\ni els Mas de los Barberanes.\no també aquesta altra:\nAi chica si et vol casar\nno et casos a La Ribera\nque no menjaràs su bajoques\ni flors de carabassera.\nUn contrapunt d’aquest sons agradables eren els renills de mules i matxos, rucs i sumeres o els renecs que ressonaven per les valls quan la rella de l’aladre s’enganxava a una pedra o a una arrel o simplement a l’animal li passava pels “dellonsis” no passar entre l’espona i l’auliver. Llavors si realment la bèstia era tossuda, no valien ni renecs ni surriaca, més aviat s’havia de recórrer a l’astúcia i provar-ho de tornada.\nA mi m’impressionava molt, la veig com si ara fos, una escena del veremar. Teníem un parell de bancals de vinya a la banda de baix de la costa l’Erola, quan el carro ja era ben ple de raïm , abans de començar a pujar, s’enganxava la sumera, o un altre animal s’hi havia més d’un carro esperant, al davant de la mula per poder enfilar amb èxit aquella forta pendent. Els renecs, els crits que eren ensordidors i els nervis que estaven a flor de pell, es barrejaven amb els esbufecs dels animals i els sorolls de les cobertes metàl·liques de les rodes esclafant les pedres. Si el carro s’aturava a mig camí encara era pitjor, se l’havia de frenar sense pèrdua de temps i falcar les rodes per evitar que tornés cap enrere i provoqués un desastre, jo duia sempre una pedra per utilitzar-la de fre, durant tota la pujada, caminant-hi a la vora a una distancia prudencial. Tornar a reprendre la marxa era molt complicat, al arribar a dalt tothom respirava tranquil i em podia asseure al davant del carro on s’hi estava d’allò més bé, si a la mula no li donava per aixecar la cua i fer-se un enorme pet o coses pitjors.\nLa casa on jo vaig néixer, per cert, al llit de matrimoni dels meus pares que havia estat dels meus iaios i que desprès va ser el meu, era una típica i petita casa de pagès on cada racó tenia la seva funció. L’entrada, empedrada amb pedres de calà era ocupada pel carro, que s’havia d’acabar d’entrar a mans, la porta de fusta, amb l’inevitable botera pels gats, quedava més fonda que el carrer, quan plovia hi posàvem una fusta i palla per evitar que hi entrés l’aigua, a la banda de dins de la gatera sempre hi era penjada la clau. Al entrar a l’esquerra hi havia, per penjar els collars, els ramals i altres estris, una banya, jo me la mirava amb recel, aquesta banya, des de que m’havien explicat que darrera hi havia el bou, no podia entendre com es podia posar un bou dins la paret per aprofitar la seva banya de penjador—i l’altra banya?¾preguntava jo—santa innocència, aquest bou només en tenia una – em contestaven. Darrera del carro hi havia l’estable amb la mula, la sumera, la menjadora i el forat per baixar-hi la palla, aquesta obertura donava a la pallissa, situada en alt més al fons, al davall de la pallissa el lloc on hi havia hagut una petita premsa d’oli en temps de l’estraperlo, d’altres estris com l’aladre, la màquina d’ensofatar, les aubardes, la sària i a la vora el safareig on de petit, tant que hi cabia a dins, em rentava a l’estiu. Al forat de l’escala hi havia el lloc que habitava el tocino en altres temps. Al primer replà de les escales s’entrava al wàter i a una cambra on hi havia la pastera, gerres d’oli i l’ altre forat de l’escala que era ple d’ordi pels animals, l’esquerra del mateix replà s’entrava a una petita estança, de sostre molt baix, que habitaven el carratell del vinagre, braços de cebes i alls, un sac de sal i un parell de canyissos amb patates, figues i nespres. Al segon replà a ma dreta hi havia dues habitacions i a l’ esquerra l’estança principal amb la taula i les cadires, la cuina econòmica, la llar de foc i una radio preciosa, on escoltava contes com el d’en Patufet o històries de Maginet de la canya.\nAl balcó hi posàvem el matalàs, a les caloroses nits d’estiu, per a dormir fresquets, bé, en realitat al balcó només hi podíem treure el cap. En aquell lloc jo hi jugava sovint i pel davall hi passaven els Reis d’Orient a llom de cavalls, les processons i els armats hi feien la torna. I per acabar, a dalt, a l’esgorfa, els conills, les gallines, els coloms, el cossi de fer el sabó, els rivells de zinc per les gotelleres, canyissos, tomates de penjar, una petita cambra amb les panolles de panís que tant m’agradava desgranar i l’altre forat de l’escala que aquesta vegada era ple de blat, en lloc d’ordi. A mi m’agradava aguaitar llargues estones per la tela del galliner, per damunt de les teulades, vigilat per la mirada atenta de les gallines i acompanyat per aquell so profund que feien els coloms, des d’allí s’albiraven els Castellons, m’hi passava llargues estones, sobre tot quan plovia i el mon es paralitzava. També m’ho passava bé quan em deixaven recollir els ous dels ponedors, de vegades encara calents, quan naixien conills o quan hi entrava algun pardal despistat. En canvi no suportava veure espelletar un conill o ofegar un colom, ni els dies de vent quan allà dalt tot eren corrents d’aire i els animals estaven esvalotats.\nLa casa del altre iaio era molt més gran i la meva relació amb ell, com ho diria? D’una altra mena, era sord i per tant parlava poc, pagès també, el recordo molt quan anàvem a veremar. Al balcó hi havia penjada sempre una branca de pi, que era senyal de que allí s’hi venia vi. El celler era enorme, amb fileres de grans bocois a una banda i altra i amb la premsa del raïm d’on , entre mig de les reixes, s’escolava el most cap al trull ¾ ti noi! ¾ recordo una veu dins la memòria ¾ ves i que’t preparin un bon mostillo amb aquest most acabat de fer - Però sobre tot el veig llegint La Vanguardia i també al Carim, on els diumenges hi anava a buscar la paga, fent la partideta, aquell bar feia una olor tant intensa d’olives farcides i vermut pel matí que t’obria la gana i per la tarda una penetrant aroma de cafè acabat de moldre que et situava a l’espai on eres, on estaves.\nDe ben petit el iaio em prenia a un hort que portava ben endins dels Xofars, a l’anada jo cavalcava damunt la sumera per aquell camí ombrejat de magraners, lledoners, figueres i algun enorme noguer, mentre ell la portava del ramal. Sempre se m’escapava un somriure quan passàvem per la vora de l’hort de Juanito Pubill, penjat a un ametller hi havia un cartell de fusta i escrit amb lletres blaves s’hi podia llegir: “Por favor, no coger almendras que Juanito no lo quiere”. A la tornada jo feia de contrapès a un costat de la sària mentre a l’altra hi portàvem les auberginyes i els primentons, els enciams i les tomates, els aubergis de tomata i les ciremenyes, la collita del dia ¾ adéu eixerit, si que hi vas bé aquí dins eh? ¾ em deien quan ens creuàvem amb alguna d’ aquelles dones que portaven al cap una mena de torbant anomenat capçana i al damunt, en un precari equilibri , un enorme cove tot carregat de verdures.\nCamina per la vorera ,\nquasi sense fer soroll,\nel ramal a la ma esquerra\nla sumera i ell se’n van a l’hort.\nFa poc s’ha fet de dia\ni ja està cavant,\nels cadells se li mengen les patates\ni els cargols els enciams.\nTambé anava amb ell al mas, el recordo fent la migdiada, estirat a una borrassa, amb el cap repenjat a una pedra i a l’ombra d’un cep mentre jo explorava els voltants, perseguia cigarres, em quedava badant assegut damunt una gran taula de pedra que hi havia davall d’aquell enorme pi de Montbrió, o em fregava les taques de reïna de les mans, desprès d’haver fet una mica el mico, amb unes gotes d’oli o terra perquè no em quedessin enganxoses. El veig també assegut, menjant una sardina de casco damunt d’ una torrada i un carroll de raïm i fent, de tant en tant un traguet del porró, deixant caure el rajolí des de damunt del llavi i fent aquells xisclets tant divertits.\nQuan va aparèixer a casa aquella maquina d’afaitar Philipshave, jo li afaitava la barba i ell clatell a aquell home que es bevia el vinagre de l’amanida i rosegava la pell de les taronges, que, els diumenges, torrava ordi damunt l’estufa per fer-se una mena de cafè alegrat amb un xorret d’anís, que no es va creure que l’home havia arribat a la lluna aquella matinada en que tota la família davant la tele, escoltàvem emocionats els comentaris, encara més emocionats, dels astronautes i del locutor que ho explicava, allò era un muntatge, que hi havien d’anar a fer allà dalt...\nRecordo bé que m’explicava contes molt sovint, sobre tot em ve a la memòria un que en dèiem “el del pou”, li vaig fer repetir no sé quantes vegades i ell me l’explicava amb una paciència de sant, aquell relat que tant m’agradava, vaig descobrir molts anys més tard, que era un episodi de les aventures de Simbad el mariner!.\nAquells hómens, que havien nascut a cavall del segle i que els havien vist de tots els colors, em van deixar massa aviat... Tanco la capsa dels records amb una intensa emoció, les imatges han anat passant per la meva ment amb tanta claredat que gairebé m’han semblat reals, a reveure padrins, us enyoro.\nPublicat per Jaume Masip Llop a 20:45\nPero no jotes de la gent de l,arros>>>>>\ndimecres, 11 de gener de 2012 a les 22:07:00 CET\nMARIA LA XOREVIA,NO TIROS AIGUA AL CARRER,QUE PASARAN LES XIQUES I ES MULLARAN EL CALSE....\ndimecres, 11 de gener de 2012 a les 22:14:00 CET\ndimecres, 11 de gener de 2012 a les 22:15:00 CET\n1.- L'eliminat és perquè estava repetit.\n2.- cal fer aquests comentaris de forma anònima?\n3.- Mun iaio cantava el que volia, només faltaria, una de "l'arròs" que també són de l'Ebre, i un altra de la ribera, entre moltes altres!calia aquest comentari a un escrit tan llarg i ample?\n4.- Mira, esta de la Xorevia no la coneixia i fins hi tot m'ha sortit un rodolí.\nSi us plau, disfruteu de l'escrit, llegiu amb calma, tingueu sommis amb mi i recordeu d'on veniu per a poder mirar endavant sent més savis.\ndijous, 12 de gener de 2012 a les 15:02:00 CET


Un rector de l'Urgell deixa les parròquies en conèixer-se que el Vaticà l'havia investigar per pederàstia - Nova Tàrrega\nUn rector de l'Urgell deixa les parròquies en conèixer-se que el Vaticà l'havia investigar per pederàstia\nDimecres, 6 de febrer de 2019 a les 11:52h\nL'església de Belianes | Jordi Guardiola (Segre)\nEl Vaticà va investigar per pederàstia el sacerdot Josep Maria Font Solé., que fins ara era l'actual rector d'Arbeca, Sant Martí de Maldà, Nalec, Belianes, els Omellons, Maldà, Rocafort de Vallbona, Vilet i encarregat del santuari de la Mare de Déu del Tallat de Rocallaura, segons avança avui el diari Segre. L'arquebisbat de Tarragona va investigar dos sacerdots, Josep M. Font i Francesc Xavier Morell, fins ahir rector de Constantí, després de ser denunciats el juny del 2015 i el novembre del 2016, respectivament, per "presumptes tocaments a menors amb finalitat libidinosa".\nEn fer-se pública la notícia, el rector de les parròquies de l'Urgell i les Garrigues abans esmentades investigat pel Vaticà per suposats abusos infantils, ha anunciat aquest dimecres mitjançant un breu comunicat que ha demanat a l'arquebisbe de Tarragona el seu relleu al capdavant de les parròquies que duia.\nSegons publica Segre.com, el mossèn ha demanat "disculpes a totes les persones" a les quals hagi pogut "ofendre o decebre" després que l'Arquebisbat de Barcelona hagi confirmat que és un dels dos investigats pel Vaticà per "presumptes tocaments a menors amb finalitat libidinosa". Alhora ha agraït la "confiança depositada" en ell per part de l'arquebisbe, Jaume Pujol.


Pensjonat Widok - Bike Hotel Karpacz Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 322 allotjaments a Karpacz.\nMatejki 25, Karpacz, Karpacz, Polònia - Veure al mapa\nMés informació sobre Pensjonat Widok - Bike Hotel\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Karpacz, no busqui més enllà de Pensjonat Widok - Bike Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPensjonat Widok - Bike Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Karpacz. Servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, bar són només algunes de les comoditats que fan que Pensjonat Widok - Bike Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Pensjonat Widok - Bike Hotel es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa, sala d'estar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Esquí, massatge, parc infantil, ping pong, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Pensjonat Widok - Bike Hotel la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Karpacz.\nIn case of special dietary needs, please use the Special Requests box when booking or contact the property.


LA PANXA DEL BOU: DIVAGACIONS D'UNA IAIA ESCÈPTICA SOBRE LA POLÍTICA DE PROXIMITAT\nDIVAGACIONS D'UNA IAIA ESCÈPTICA SOBRE LA POLÍTICA DE PROXIMITAT\nFa anys em vaig assabentar d'un cas proper, pel fet que tenia relació amb una persona de la meva professió. En un ajuntament d'una certa importància, ja que hi ha vida més enllà de Barcelona, van voler fer fora un funcionari, advocat, per diferents motius que puc considerar fins i tot raonables. Però resulta que a l'hora de la veritat els justiciers de l'ajuntament van constatar que darrera del senyor en qüestió, un comandament intermig, per dir-ne d'alguna manera, hi havia gent de molt de pes amb la qual no van gosar enfrontar-se. El resultat va ser que tan sols van aconseguir que l'afectat, a qui van relegar, això sí, a lloc de menys categoria, tingués un bon disgust i acabés per demanar una excedència.\nEls primers ajuntaments es van conformar amb unes grans ànsies de renovació, moltes més de les que puguin brandar els aspirants actuals a formar consistoris. Molta gent anava amb el lliri a la mà però alguns altres hi van entrar amb ganes de posar-se ells on eren els altres i fer fortuna. En un poble on jo anava als estius van penjar en aquella època uns cartells indicant que no es donarien més permisos d'obres per aturar el creixement indiscriminat. No cal que expliqui que aquelles bones intencions van durar quatre dies, es va tornar a edificar i en moltes ocasions, de mala manera. Els anys ja sabem on ens han portat, no podem dir que no s'ha millorat, i molt, però es va tornar a construir en excés, molta gent de bona fe que havia fet política activa i perillosa en el darrer franquisme va abandonar, decebuda i d'altres van restar xuclats pel sistema i la realitat.\nLa condició humana és com és i per això contemplo els entusiasmes inexperts i renovats amb simpatia però amb prevenció. No havíem d'entrar de cap manera a l'OTAN i ja es va veure. Recordo una trista reunió en la qual una pedagoga socialista, amb un càrrec al partit, intentava justificar sense convicció el canvi d'orientació a un grup de mestres, cal dir que tampoc hi va haver respostes contundents ni protestes dels assistents, molt diferent, em temo, hauria estat tot plegat si a l'OTAN hi haguéssim entrat de la maneta de les dretes.\nEl poder local té molts poders al damunt i al darrere i al capdavall ningú no sap d'on vindran els trets. Quan es parla tan alegrament de dretes i esquerres, en l'actualitat, podria posar molts exemples viscuts i sabuts en què les actuacions no han respost gens a l'orientació partidista suposada. Al capdavall creus més en persones que no pas en partits ni en moviments abrandats. Els justiciers em fan una mica de por ja que sé que és fàcil sacrificar els comandaments intermigs o enretirar-los, fins i tot els grans poders accepten que hauran de sacrificar gent de la seva en algun moment per estratègia de supervivència. Un altre tema és la realitat.\nLa demagògia no sempre és intencionada, de vegades es practica de bona fe, però els discursos arrauxats i contundents me'ls escolto amb prevenció, potser és l'edat i l'experiència, això que els joves menyspreen o obvien. Tots hem passat per aquesta etapa, encara més durant aquells anys en els quals pensàvem que els nostres pares i avis s'havien acomodat a una societat que havia millorat econòmicament malgrat tot i del menys que tenien ganes era de soroll.\nQuan van mal dades, mal dades de veritat, uns dels del mig que més reben són els mestres. Ja durant la República hi va haver depuracions de professors que tenien creences religioses, és un tema que s'ha estudiat poc. Durant la guerra en van estossinar uns quants i després en van matar i depurar una pila, com és ben sabut. Els de més amunt tenen mitjans per escapolir-se, a un costat, a l'altre i al de més enllà. Una monja que ens donava matemàtiques ens explicava sovint uns fets sagnants durant unes revoltes que hi va haver al Marroc en els anys cinquanta, ella era molt joveneta i treballava en una escola d'allà, com que molts dels grans manaies francesos havien guillat els qui van rebre van ser els pobres servents dels colonitzadors, molts dels quals van ser cremats de forma pública i exemplar.\nSón aquests casos extrems però a nivell menys violent he viscut com a mestres que no eren de la corda de la majoria se'ls feia la punyeta a l'escola, de vegades de forma molt expeditiva, va passar en el temps del CEPEC però també després, un dia una mestra joveneta que venia a dinar amb nosaltres des d'una altra escola se'ns va posar a plorar a causa d'una bronca de la direcció pel fet d'haver fet cantar una cançó tradicional de Nadal a les criatures, quan l'escola era laica i celebrava el solstici. En canvi, ningú no ha aconseguit a nivell oficial que l'escola pública s'alliberés d'haver d'oferir classes de religió i que esdevingués de forma definitiva laica del tot i de forma seriosa.\nEls problemes generats per la gent de dalt no s'acostumen a solucionar anant directament a fer gestions amb els qui de veritat manen sinó atacant els qui tenim més a prop, els atemptats terroristes també han anat dirigits, amb poques excepcions, a la gent del mig. Recordo que en l'època d'UCD es va intentar fer una llei segons la qual els directors del centre tinguessin més preparació i vinguessin nomenats per l'administració i en una assemblea d'aquelles de l'època, tan arrauxades i concorregudes, algú va afirmar que el primer director que arribés gràcies a aquella llei, encara en projecte, l'agafarien i el llençarien al mar. El tema de les direccions escolars, per cert, encara no s'ha solucionat de forma eficaç i efectiva. UCD va perdre les eleccions i el tema va quedar en aigua de figues i des d'aleshores s'han fet moltes provatures de tota mena.\nÉs entendridor comprovar com encara s'explica el final del franquisme, si és que s'ha acabat, com si fos obra del poble, dels lluitadors polítics, de no sé quines forces en moviment, quan aquell senyor va morir de vell i ni tan sols no es van poder aturar unes darreres i lamentables penes de mort. Ara bé, també admeto que moltes coses van canviar i evolucionar més de pressa del que em pensava si bé deixant sota les catifes molta pols i molta caspa i moltes llémenes que revifen quan hi ha un ambient adient a la seva resurrecció i reproducció. El franquisme i fins i tot la guerra civil, no sé ben bé com s'expliquen als joves, fa uns dies uns estudiants em van preguntar si a Barcelona venien a bombardejar els bons o els dolents, que ja és gros. Però tots hem estat joves i ignorants, què hi farem.\nNo crec que la història es repeteixi, cada època és diferent i, en aparença, hem canviat molt pel que fa a l'esperit pacifista, conciliador i dialogant, a casa nostra, això sí, car en el conjunt d'aquest món de mones hi ha fets horribles un dia sí i un altre també, i grans tragèdies col·lectives i criatures amb moltes més mancances que aquestes de casa nostra que no s'alimenten com caldria. Però també eren molt optimistes les bones persones d'una part d'Europa que veien com s'estrenava el segle XX i aquest va ser el pitjor dels pitjors pel que fa al nombre global de víctimes, de deportacions, de disbarats. O els qui celebraven aquell catorze d'abril com si fos l'inici de la justícia generalitzada i el final de les males anyades i ja sabem com va anar després. No hi ha res més tergiversat, en els llibres d'història, que les revolucions populars i les seves conseqüències reals.\nFreud, amb una innocència que contemplada en perspectiva fa esgarrifar, quan els nazis van començar a cremar llibres va manifestar que cremaven llibres però que en d'altres temps haurien cremat persones. Després va haver de guillar corrent perquè va resultar que no tan sols es van cremar persones sinó que es van cremar a dojo. Les il·lusions que va generar el comunisme ja sabem com van acabar, també, per més que un sector d'intel·lectuals europeus en cantessin les excel·lències i no volguessin acceptar la realitat, els pecats dels nostres són difícils d'entomar, la veritat.\nI és que el problema no són els grans lideratges, els quals no aconseguirien res sense la connivència de grans sectors justiciers de la població. Se suposa que això que en diuen cultura ens fa millors, vana pretensió. Un director d'escola molt savi que vaig conèixer de joveneta, que havia passat de tot i havia hagut de fer la puta i la ramoneta per tal de sobreviure, em comentava en una ocasió que ell havia admirat a fons la gran i innegable cultura del poble alemany i que com es podia ni imaginar que en farien de tant grosses. I ens deia que ja no en creia en gaire res, més enllà de en determinades persones individuals, fora de context.\nSuposo que m'he tornat moderada, a causa de l'edat, i em desplauen els discursos excessivament encesos, vinguin d'on vinguin, així com també les manifestacions massives sorolloses, ni que siguin a favor de causes que comparteixo. La gent va a tot arreu com es pot comprovar en moltes fotografies d'èpoques i situacions polítiques i socials molt diferents. Que ja t'explicaven a casa i a escola que la mateixa gent que anava a rebre a Nostre Senyor amb branques d'olivera, quan entrava a Jerusalem, després anava a veure com el crucificaven car tot sembla ser motiu de gresca quan es participa en els fets de forma massiva. I també és molt vell allò de què quan dos es barallen, rep el del mig, el del mig sempre és molt útil als dos que es barallen i després, a sobre, no el reivindica ningú.\nEtiquetes de comentaris: ajuntaments, costums, evocacions, política\nConec casos similars als que expliques, concretament un de molt proper a l'ajuntament de Bigues i Riells, on la persona que va entrar a urbanisme va acabar abandonant, ah! i encara mal vist i criticat, i tot per denunciar nyaps i componendes de l'anterior regidor.\nDe totes maneres com no n'espero massa de Colau, per poc que faci ja em semblarà bé. Recordes una peli de Redford 'el candidato'; el fan presentar a Gobernador peRquè es guapot simpatic i cau be a la gent, però no té cap experiència política, finalment surt escollit, i quan ja ho sap pregunta als seus assesors: i ara que haig de fer?, i aquests li contesten: no et preocupis ja et direm nosaltres tot el que has de fer.\nNo es pot ser res més que escèptic, tot i que sovint cal dissimular-ho, sobretot quan tractes amb persones que estan sota la teva responsabilitat. Jo vaig gastant els darrers cartutxos d'energia mentre vaig fent camí cap a iaio.\nPerò bé, el món també és dels innocents i sense il·lusions molta gent no sap viure. La ironia és que són precisament aquests els que acaben alimentant la panxa dels qui controlen el ramat.\nFrancesc,ara entenc com es devien sentir els meus pares i la gent del seu temps quan en circumstàncies molt més terribles van veure de tot, canvis de camisa, delacions i el qui més crida és el primer que guilla.\nEnric, una s'habitua a fer una mica el 'paperot' després d'haver-se tornat,com em vaticinaven que passava amb els anys, agnòstica, cínica i escèptica.\nD'AVIA A AVIA,EL MEU SOGRE,MESTRE SUPERIOR DE MATEMATICAS,VA SER DEPURAT,AFORTUNADAMENT ELS JSH.LI VAN DONAR FEINA,I AIXI VA POGUE CRIAR ELS SEUS FILLS...LA POLITICA ES UN JOC BRUT,CAL TENIR MOLT DE CAP.L'ACTUAL CIRCUNSTANCIA A MI,AN FAR MOLTA POR,COM MILITAN DE ERC., UN NOU TRIPARTIT,NO GRACIES¡¡¡.\nTens raó, Oliva, és trist però és així i potser la condició humana és com és i s'hi pot fer poca cosa, car no tan sols passa en el camp de la política, això del joc brut, a Parvulari ja n'hi ha que fan assetjament, uns altres que s'aprofiten i uns pobrets que si no es defensen ho tenen magre.


Apologia de la curiositat: Silvio Berlusconi no en té prou, vol una última operació estètica\nEstimo Itàlia, li dedico viatges entusiastes i n’he escrit alguns llibres, però en el terreny polític ha estat un desastre persistent. Silvio Berlusconi (85 anys) es tornarà a presentar aquest mes de gener al capdavant del seu partit Forza Italia a les eleccions a president del país, després d’haver encapçalat el govern en tres períodes del 1995 al 2011, d’haver estat condemnat per frau fiscal el 2013 i de tenir encara pendent el judici per suborn de testimonis en un cas de prostitució de menors a les seves festes “bunga bunga” d‘anys enrere. El mandat de l’actual president de la República italiana, Sergio Mattarella, expira el 3 de febrer i abans el Parlament ha d’elegir successor. El candidat necessita tres quartes parts dels vots de la Cambra a les tres primeres votacions, a la quarta només la meitat més un. Aquí és on Berlusconi fa càlculs, encara que tothom s’obstina a creure que la seva pretensió no prosperarà.\nEl candidat de més consens és l’actual president del govern d’unitat nacional, Mario Draghi, que com a director del Banc Central Europeu va pronunciar el 2012 davant d’un auditori d’inversors la famosa frase que va salvar l’euro: “Whatever it takes, and believe me, it will be enough” (El que calgui i, creieu-me, serà suficient), quan Espanya era la quarta economia de l’eurozona i es trobava al caire del col.lapse amb la prima de risc per damunt del 600 punts, amb l'amenaçava d'arrossegar les altres. L’inconvenient és que Draghi hauria d’abandonar el càrrec de cap del govern que ha aconseguit aturar el vendaval populista de l’extrema dreta i reconduir l’economia.\nSilvio Berlusconi intenta protagonitzar el seu últim espectacle. L’arribada dels socialistes de Bettino Craxi al poder el 1983 va afavorir directament la naixença de l’imperi mediàtic i després polític de Silvio Berlusconi. Els comunistes del PCI van arribar al govern amb Massimo d’Alema el 1998, però l’únic llegat que es recorda va ser la frase que li va llançar en públic el director de cinema Nani Moretti : “Massimo, ma di qualcosa di sinistra!”.\nLa moralització dels usos de la vida pública continua sent el canvi pendent més determinant, sense el qual tota la resta es converteix en la talentosa comèdia dell’arte i l’assentat arte d’arrangiarsi, d’espavilar-se cadascú pel seu cantó sense resoldre res.


Apartments Domashniy Uyut Chelyabinsk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMolodogvardeytsev 76, Kalininski, Chelyabinsk, Rússia, 454000 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartments Domashniy Uyut\nAl visitar Chelyabinsk, vosté es sentirà com a casa a Apartments Domashniy Uyut, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartments Domashniy Uyut asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix transport hotel/aeroport, ascensor, àrea de fumadors per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartments Domashniy Uyut.