La tradicional interpretació de que els sers humans estem constituïts per dos dominis diferents i separats, la ment i el cos, provoca un dilema sempre que volem profunditzar sobre els nostres estats emocionals. La interpretació d’aquesta cultura en la que estem immersos, que ens declara sers racionals, ens dificulta veure que, per l’inherent entrellaçament entre raó i emoció, tot sistema racional té un fonament emocional.\nLa nostra vida emocional és clau per a entendre la conducta i tot allò relatiu al benestar i al sofriment de nosaltres com a sers humans. Els estats emocionals són camps energètics que expressen com ens sentim davant una determinada situació i a més ens predisposa a desenvolupar-nos de una manera especial. Quan estem “atrapats” per un estat emocional s’altera la nostra capacitat per a l’acció.\nEmoció etimològicament es: E = energia y motion = moció, moviment. Aquesta poderosa energia en moviment ens porta informació per dir-nos com ens sentim amb el que estem vivint en aquest moment.\nEn parlar d’emocionalitates és possible fer una distinció entre dos classes de fenòmens: les emocions i els estats d’ànim.\nLa facticitat i possibilitats: quatre estats emocionals bàsics\nAcceptació i pau\nAmbició i ganes\nCom canviar el estat d'ànim i les emocions\nDel ressentiment a la acceptació\nDe la resignació a l'ambició\nEls tres dominis\nQuan parlem d’emocions, podem assenyalar les circumstancies particulars que la generen. Si les circumstancies desapareixen, normalment les emociones que les acompanyen també desapareixen. Les emociones són específiques i reactives, les circumstancies les precedeixen.\nLes emocions apareixen quan certes situacions identificables alteren el fluir ja conegut o previst. Les emocions són, per tant, energies específiques que es manifesten com a reacció a una situació que les precedeix. Les emociones apareixen en un moment en que hi ha un gir en el camp de les nostres possibilitats. Exemple: agafar l’avió a l’aeroport per arribar a destí on presentaré una conferència suposa un flux normal d’accions possibles. Avui els empleats de la torre de control de l’aeroport es declaren en vaga i els vols queden suspesos per la resta del dia. El flux normal de les meves accions queda interromput (frustració, indignació) amb la complicació de què és molt probable que arribi tard a la meva presentació (incomoditat, vergonya) o que ni tan sols arribi al lloc previst (mortificat) i això requerirà fer la presentació en una nova data que no disposo (disgustat)\nEcheverría assenyala que els estats d’ànim són una distinció molt diferent de la distinció de les emocions. Mentre les emocions succeeixen quan uns situació modifica el nostre espai de possibilitats, els estats d’ànim, instal·lats en un fons emocional permanent, determinen contínuament un particular horitzó de possibilitats i condicionen les accions que prenem. Els estats d’ànim són més duradors i persistents, les emocions són menys duradores.\nUn estat d’ànim, en conseqüència, defineix un espai d’accions possibles.\nHumberto Maturana sosté que les emocions i els estats d’ànim són predisposicions per a l’acció. És l’estat d’ànim en què ens trobem el que condiciona les nostres accions. Els sers humans sempre estem en algun estat d’ànim que, no escollim, ni controlem, simplement ens trobem en ell. Una vegada estem en un determinat estat d’ànim, ens comportem dins dels paràmetres que tal estat d’ànim especifica en nosaltres.\nDependent de l’estat d’ànim en què ens trobem, les nostres conversacions són diferents, parlem i escoltem en forma diferent. Això ens permet descobrir l’estat d’ànim en què es troben les persones, examinant les seves converses. Cada conversació porta en si mateixa el seu propi estat d’ànim. Les conversacions tampoc són emocionalment innocents. Les conversacions no són únicament un fenomen lingüístic.\nAllò que comença com una emoció pot convertir-se en un estat d’ànim. Situacions molt significatives que m’han commogut d‘una manera particular la definició d‘un mateix com perdre el treball (això no ho entenc), mudar-se a un nou lloc, etc. són, a vegades, els que provoquen emociones que s’estableixen en l’estat d’ànim de la persona.\nEstats d’ànim positius :\nAmbició: Hi ha possibilitats per a mi i estic compromès a prendre accions.\nSerenitat: Opino que en qualsevol moment es poden obrir o tancar possibilitats per a mi, i estic en pau amb això.\nConfiança: Tenint com a referència la teva historia personal, tinc el judici que compliràs les promeses que me has fet.\nAcceptació: Opino que s’han tancat possibilitats per a mi i estic en pau amb això.\nResolució: Veig possibilitats per a mi i vaig a prendre acció ara mateix\nSeguretat: Soc competent per a actuar en aquest domini.\nEstats d’ànim negatius :\nResignació: Opino que res millorarà. Les coses han estat sempre d’aquesta manera i sempre seran d’aquesta manera, no hi ha res que pugui fer per canviar-ho.\nDesesperança: Opino que succeïren determinats fets negatius i el meu judici és que no hi ha ningú que pugui fer alguna cosa per canviar-ho.\nDesconfiança : Opino que els altres no han complert amb les seves promeses, ni ho faran, ni amb mi ni amb ningú altre.\nRessentiment: Opino que m’han tancat possibilitats, i declaro a altres responsables per això.\nConfusió: No sé que es el que passa aquí, no sé què fer i no m’agrada.\nArrogància: Tinc el judici que soc la persona més competent, tot i que no puc fonamentar-ho.\nAvorriment: Sé de què es tracta el que passa aquí...es el mateix de sempre.\nLes emocions i els estats d’ànim determinen el ventall possible d’accions : algunes apareixen possibles i altres no, algunes opcions s’obren i altres es tanquen. El nostre grau de benestar i/o sofriment està determinat pels estats d’ànim i les interpretacions que fem de les nostres possibilitats, no necessariament pel que ens toca viure en aquest moment.\nLes interpretacions de facticitat i possibilitat evidencien la nostra disposició i la dels alumnes a aprendre i desaprendre. La facticitat es una dimensió permanent de la existència humana que no podem modificar i que ens porta a ser el que som. Està referida al que és biològic i històric, per exemple: la finitud del nostre cos, la nostra historia biogràfica, les condicions de l’entorn històric,... També s’inclou les múltiples experiències passades i certs fenòmens presents que si bé poden canviar estan fora del nostre àmbit directe de influencia.\nLa forma en que ens relacionem amb la facticitat i les possibilitats en el nostre context educatiu, sigui acceptant-les o rebutjant-les, configuren quatre estats d’ànim bàsics: ressentiment, acceptació, resignació i ambició.\nEl ressentiment interpreta que hi ha una expectativa que no es compleix. Pot ser que aquesta expectativa es va expressar i va haver una promesa per part de l’altra persona (docent, alumne,…) o bé es va mantenir l‘expectativa sense formular el que es volia. El ressentiment s’assembla a la ràbia. La diferència és que la ràbia es manifesta obertament, el ressentiment es porta amagat. Visc en el silenci i es manté una conversa íntima i privada.\nL’acceptació és l’estat d’ànim contrari al ressentiment. El que accepto és el fet que no està a les meves mans modificar el passat. Això em permet veure el passat acabat i ànim per encarar el present i el futur. No em perdo en preocupacions inútils i em concentro en accions poderoses que transformin el meu futur.\nÉs un estat d’ànim en el que una conversa interna jutja que siguin quines siguin les accions que realitzi no oferiran un futur diferent al present incomode, penós i insatisfactori en el que estic. Insisteixo en que el meu futur no es pot canviar. El meu ànim no em serveix per captar que no puc canviar el meu passat perquè és una facticitat ontològica i que el futur ès un espai de possibilitats en el que les meves pròpies accions ho faran diferent.\nEstem en l’estat d’ànim de la resignació quan per exemple l’alumne es comporta en un determinat domini, com si no pugues canviar, però el docent considera el contrari.\nL’estat d’ànim de la resignació es contraposa a l’ambició. En l’ambició es dóna l’aspiració a vèncer i superar el present possibilitant millors oportunitats que no existeixen en el moment.\nL’estat d’ànim conté una disposició energètica dirigida al futur percebut com un espai obert de possibilitats increïbles, veig possibilitats per a la acció on altres normalment no ho veuen i em comprometo a portar-ho a terme.\nCom canviar els estats d'ànim i les emocions\nEls estats emocionals poden canviar-se i generar un nou estat emocional que m’inspira per a assolir el que vull com a docent i m’obri possibilitats per a noves accions i no quedar-me empresonat en aquest fons emocional limitant. No és que no pugui canviar totalment el meu ànim, el que és valuós és saber que puc modificar l‘emocionalitat amb la que actuo.\nEn general, quan estem en estats d’ànim “positius” (felicitat, entusiasme, etcètera), ens trobem en un món que està ple de noves possibilitats per al futur. Quan estem en estats d’ànim “negatius” (tristesa, por, ansietat, etc.), ens trobem en un món que trenca les nostres possibilitats.\nNo som responsables dels estats d’ànim en què ens trobem. De totes maneres, tot i que no som responsables de l’estat d’ànim en què ens trobem, som responsables de mantenir-nos en ell.\nPer a canviar els estats d’ànim i les emocions que considero no beneficiosos puc optar per:\nConvertir-me en un observador dels meus estats d’ànim. D’aquesta manera puc adonar-me que són simplement meus i no la forma en que el món es.\nObservar en quin estat d’ànim visc preferentment, en quines emocions em trobo, quins estats emocionals predominen en el context en que em desenvolupo, com puc alimentar noves i millors interpretacions,…\nAcceptar que si bé no els he produït (“intencionadament), em trobo immers en ells i soc responsable de mantenir-me o no en ells.\nEstar alerta a la historia que construeixo per justificar el meu estat emocional.\nDesafiar les interpretacions que expliquen l’estat d’ànim : Cóm realment interpreto el meu context educatiu?, Cóm interpreto a la gent al voltant d’aquest context (alumnes, altres docents,…)?, Quina definició tinc de mi mateix com a docent?,…\nIdentificar accions que han estat bloquejades per a la emoció o l’estat d’ànim\nAixí, per exemple, si ens sentim ressentits o resignats, se’ns tanquen portes i no veiem moltes possibilitats que sí veuríem des de la pau o ambició. De quina forma és possible desplaçar-se de l’estat d’ànim de ressentiment al d’acceptació?\nRevisar els fonaments del ressentiment em permet el seu transit a la pau i acceptació de la facticitat.\nAmb aquesta revisió i reflexió puc arribar a descobrir que mai vaig fer la sol·licitud. M’adono que allò que crec haver sol·licitat als alumnes i pel que estic ressentit no va ser sol·licitat o no va ser sol·licitat de forma explicita i clara.\nLa comunicació clara i específica serveix especialment per prevenir el ressentiment. Cal deixar molt clars els compromisos que cada part adquireix per a complir les seves promeses. Situacions dins d’una comunicació deficient que són font de ressentiment:\nNo es formulen sol·licituds i promeses amb precisió\nNo es precisen les condicions satisfactòries ni terminis de compliment d’acords\nS’ha generat un clima de desconfiança\nNo es permet fer reclams\nAmbdues parts escolten la promesa d‘una forma molt diferent.\nExpectatives desiguals que tenen les persones\nEl compliment dels compromisos és avaluat amb diferents estàndards.\nPuc també descobrir que el que esperava excedeix la facticitat biològica i històrica de l’alumne. Per exemple, com a docent estic ressentit perquè els meus alumnes no han tingut determinats comportaments creient que això estava dins de les seves possibilitats de desenvolupament.\nAquesta situació ens obre la porta a observar el procés d’aprenentatge que estem portant a terme. Com a educador he de ser un expert en el que imparteixo i ser sensible als avenços progressius dels alumnes. El docent es constitueix en un mediador entre l’alumne i el coneixement i per tant ha de promoure Zones de Desenvolupament Pròxim (Distancia entre el que l’alumne és capaç de fer avui i el que serà capaç de fer demà si rep el recolzament necessari per assolir-ho). Aquesta zona de desenvolupament pròxim denominada d’aquesta manera per Vigotsky, es la zona delimitada pel nivell de desenvolupament efectiu, definida per la capacitat de resoldre independentment un problema sense ajuda de ningú; i nivell de desenvolupament potencial, determinat per la capacitat de resoldre problemes sota la guia o col·laboració de una altra persona. Es tracta de detectar el que l’alumne pot aprendre per si mateix i el que l’alumne únicament pot aprendre amb ajuda de altres. Cal saber el que l’alumne necessita per assimilar significativament els nous coneixements.\nLa revisió pot ser més introspectiva. Resulta útil aquí indagar el que estem demanant als nostres alumnes, què esperem d’ells i valorar honestament si les expectatives són exagerades i de quina manera estan relacionades amb el nostre nivell d’exigència. És important autoobservar-nos doncs la pauta d’exigència que opera envers els altres, és mateixa manera que opera envers a nosaltres mateixos.\nAquesta relació exigent-exigit, és explicada de forma molt eloqüent per Norberto Levy, en el seu llibre “La sabiduría de las emociones”. Segons ell, una de les característiques més notables d’aquest vincle és que l’exigent no s’adona de com tracta a l‘exigit i, en especial (i això és potser el més important) de l’efecte que produeix en l’exigit el tracte que rep. L’exigent no ho adverteix perquè la seva percepció està completament atrapada per la meta, és a dir, tot el que ell registra és “s’ha d’arribar a la meta sigui com sigui”.\nLevy, ho explica amb una senzilla metàfora que il·lustra aquesta relació és la del genet y el cavall. L’exigent és com el genet que vol arribar fins la colina que li atreu i que és troba a uns kilòmetres de distància. Se sent tant atret per aquesta meta que deixa de percebre el seu cavall (que representa aquí el paper de l’exigit). El genet no mira si aquest té gana o set o està cansat. El genet dóna per suposat que el seu cavall es troba en condicions d’arribar el seu destí (millor dit el destí del g su cabanet??) i espera les indicacions del genet per fer-ho.\nSota el ressentiment hi ha altres emocions. De vegades l’enuig i la frustració prèvia són l’origen del ressentiment. L’enuig és un senyal vermell que s’encén quan una expectativa no s‘ha vist realitzada. La frustració és un estat emocional que es produeix en l’individu quan aquest no assoleix l’objectiu desitjat. O la vivència emocional envers una situació en la que un projecte, una il·lusió o una necessitat no es satisfà o no es compleix. L’objectiu principal de les dues, és avisar-nos que alguna cosa succeeix en el nostre interior. Atendre aquests primers senyals emocionals, ens permet no fer créixer en nosaltres el ressentiment.\nUna presentació abstracta pot provocar en l’alumne una sensació de tedi amb la conseqüent frustració. Indagar en aquesta frustració em permet revisar i adaptar millor el contingut i tipus de presentació dels materials didàctics.\nTotes aquestes revisions em permeten transitar del ressentiment a l’acceptació i a la pau i més quan pot succeir que amb aquestes reflexions descobreixi que, reexaminada la situació, l’alumne que “culpem, acusem,...” de forma vetllada i privadament, no es del tot responsable del que va succeir.\nTambé podem passar de la queixa o recriminació a l’explicitació o declaració respectuosa i precisa de la frustració i del que no es va complir. Hem de tenir cura de no entrar en una conversa basada en la recriminació mútua, doncs és tendeix a esclafar acceleradament i freqüentment no genera cap mena d’acció reparadora. En el trajecte, la relació entre les dos persones (professor-alumne) pot acabar deteriorada.\nDel ressentiment a l'ambició\nUna de les accions claus per passar de la resignació a l’ambició és qüestionar la meva mirada aparentment realista amb preguntes com: Quan està de fonamentat aquest judici?, Quines possibilitats no estic veient?,… També és clau acceptar que l‘impossibilitat que veig no és propietat de la realitat sinó un aspecte de la incompetència de mi mateix que se supera amb l’aprendre.\nA més del llenguatge per comprendre el conjunt del fenomen humà, reconeixem el domini del cos i el domini de l‘emocionalitat. El que succeeix en cadascun d’ells condiciona l’altre. Postures físiques, emocionalitat i llenguatge es comporten entre si de manera congruent i s’influencien mútuament. El que succeeix en el camp de les emocions es reflexa en el meu cos, el que expresso amb el llenguatge es reflexa en les meves emocions, el que succeeixen en el meu cos es manifesta lingüísticament. De manera que el que es revela en un domini pot ser assolit mitjançat un altre, el que és resistit en una area pot ser acceptat en l’altra.\nMoltes vegades els canvis en un dels tres dominis no es conserven, degut a la pressió de coherència que prové dels altres dos. Això obliga molt freqüentment a intervenir simultàniament en els tres dominis, per assegurar que les transformacions produïdes en un d’ells, es troben amb canvis que siguin coherents en els altres.\nQuan canviem els nostres estats d’ànim, també canvien les nostres postures corporals. El que és interessant és que moltes vegades, canviant la nostra postura corporal podem també canviar el nostre estat d’ànim. Un exemple clar d’això és l’efecte de l’exercici físic (sortir a caminar,...) o altres practiques físiques, com el ballar o el ioga, sobre el nostre estat d’ànim. Si canviem les nostres postures corporals, si practiquem un exercici, certs estats d’ànim haurien de desaparèixer. La música és una forma molt efectiva d’intervenir a nivell corporal per canviar els nostres estats d’ànim.\nEn qualsevol experiència conviuen en aquest tres dominis inseparables pensaments (emocions o estats corporals i accions), que interactuen dinàmicament dins de la persona. Qualsevol situació sigui o no problemàtica, té la seva expressió en el nostre interior en els tres dominis. Això vol dir que un disparador emocional pot desencadenar una acció i pensaments associats. De la mateixa manera que certs pensaments poden generar sentiments i provocar una acció determinada. Per últim, certes accions poden desencadenar pensaments i sentiments.


Moritz - Torna el Cyclo\nHome Torna el Cyclo\nTorna el Cyclo\nComença 28/06/2017 a les 19:00 h.\n· L'escaleta... ·\n20:10 h L'barrecha BY ...\n• OH MY DATA !! - Weoutdoor project by Fernando Clar\nUna secció d'intervencions ràpides que pretén realitzar una visió d'actualitat de creadors que utilitzen la bicicleta com a excusa per crear. Des d'una carrera, un festival, una il·lustració o un disseny gràfic aplicat ... és igual. Ens aniran visitant i els rebrem amb molt de gust!\n21:10 h RE-VELO 04: LLUITO to SEBAS ROMERO\nRebem i vam mostrem la sessió del tercer fotògraf, Lucho Vidales i presentarem al proper col·laborador, Sebas Romero.\nRE-VEL és un projecte visual que pretén crear un registre d'imatges del món ciclista des de diferents mirades: Les dels fotògrafs que millor coneixen la bicicleta. El projecte s'articula en tres parts: Registre-Expo-Llibre\n21:30 h EL PROJECTE: CASTRO BIKES\n"Antonio i Jordi 1 Tandem que dissenya monobicis".\nEl podriem presentar així però ens quedariem curts ...\n"Un arquitecte i un advocat dissenyant bicicletes urbanes de 20" espectaculars ". També serviria.\nI és que ells són els responsables que la seva bici CASTRO M1 figuri com una de les revelacions de disseny nacional del 2016. Nominada en multitud de premis de disseny, la seva estètica és tot un treball d'estil, elegància i desvergonyiment ?? Quan els conegueu en persona ho entendreu.\nCiclosfera s'ha convertit en tot just 5 anys en tot un referent de periodisme ciclista 2.0 i un model de com gestionar bé una publicació gratuïta.\nAprofitant les bondats i fortaleses Internet, CICLOSFERA difon un missatge transversal sobre la bicicleta urbana i el seu món. Des aspectes més estètics a altres mes reivindicatius i militants.\nRafa Vidiella, el personatge darrere de la bèstia, ens visitarà i delectarà amb la seva especial visió sobre el ciclisme urbà i la seva comunitat\nSorteig de material i producte per part de les marques\nFàbrica Moritz Ronda Sant Antoni 41


La gira està tenint molt de seguiment per part dels mitjans nord-americans\n2 min. Barcelona 30/07/2011 20:58\n260x366 Els jugadors del Barça signen autògrafs després d'un entrenament a Washington. / RUBÉN GAMARRA / EFE Els jugadors del Barça signen autògrafs després d'un entrenament a Washington. / RUBÉN GAMARRA / EFE\nL’expectació mediàtica que està generant la gira del Barça per terres americanes és molt gran. Prop d'un miler de periodistes han demanat acreditació per cobrir el duel d'aquesta matinada contra el Manchester United a Washington. És un partit amistós. Però, en part, és la reedició de la final de la Champions de Wembley. I això ven.


Sense títol (Taula pícnic). Sèrie: "Diumenges"\nXavier Ribas (Barcelona, 1960) s'ha interessat especialment per l'antropologia urbana i el concepte d'espai públic i vida quotidiana, i en les seves fotografies rastreja els hàbits de vida a la ciutat contemporània. A Barcelona ha dut a terme diversos treballs que aprofundeixen en la idea de perifèria.\nEn els últims anys la Col·lecció MACBA n'ha incorporat diverses sèries fotogràfiques de Barcelona. Habitus és un conjunt de 67 fotografies que es van fer el 2007 en sis zones perifèriques de la ciutat: la Mina, Bellvitge, Can Serra, Ciutat Satèl·lit, Ciutat Meridiana i Badia del Vallès. Disposades en una instal·lació calidoscòpica, documenten sobretot els habitatges construïts en els anys seixanta i setanta per allotjar la immigració obrera de l'Estat. Com en altres ciutats europees, una determinada tipologia d'edificis, la manca de serveis i espais públics i l'oblit urbanístic van marcar els primers anys d'aquestes zones, que van passar a ser estigmatitzades. Amb el temps, les comunitats locals han aconseguit que les administracions n'escoltessin les demandes de regeneració urbana.\nHabitus pren el nom d'un dels conceptes centrals del sociòleg francès Pierre Bourdieu que fa referència a les formes de pensar, viure i sentir que es materialitzen en la socialització humana. Tot i que les fotografies de Ribas transmeten un sentit d'absència humana i les poques persones que s'hi mostren suggereixen cert aïllament, el conjunt posa l'accent en l'apropiació d'aquests barris pels qui l'habiten. La tesi de fons és que la ciutat contemporània ja no es correspon amb el centre històric, convertit en un parc temàtic del turisme global, sinó a les perifèries.\nEl treball fotogràfic Domingos (1994-1997) és una de les sèries més conegudes d'aquest fotògraf. Hi dissecciona el temps de lleure familiar en els espais residuals de Barcelona: el pícnic, el joc, el descans, el passeig, la migdiada o la conversa familiar en polígons i descampats encara no urbanitzats. En tots els casos, es tracta d'espais no codificats per la lògica urbana que esdevenen reductes de creativitat social.


Consultoria CTE i Normatives - Arquitectura i Entorn\nAssessorament i comprovació del compliment de CTE I LOE, ACCESSIBILITAT, NORMATIVES URBANÍSTIQUES I SECTORIALS en projectes en curs, d'obra nova, reforma i rehabilitació.\nMemòria de normatives aplicables en fase d'avantprojecte.\nCTE: Definició de l'àmbit d'aplicació de cada DB aplicable en el projecte en funció de l'ús de l'edifici, programa funcional, situació geogràfica, superfícies, etc. Determinació dels requeriments a tenir en compte previ al disseny de l'edifici que influeixin en la configuració arquitectònica en fase d'avantprojecte.\nACCESSIBILITAT: definició de necessitats d'adequació en quant a l'accés a l'edifici, itineraris i elements de l'edifici.\nNORMATIVES URBANÍSTIQUES: estudi i definició de paràmetres de la Normativa Urbanística i Ordenances municipals aplicables a cada intervenció.\nNORMATIVES SECTORIALS: requeriments a complir en la configuració arquitectònica dels espais del programa funcional segons l'ús de l'edifici / local.\nNORMATIVA AMBIENTAL: definició de l'àmbit d'aplicació i requeriments d'altres lleis, decrets i ordenances municipals sobre eco eficiència, gestió de residus, energies renovables i estalvi d'aigua a tenir en compte en el procés de definició del projecte.\nAcompanyament tècnic en el disseny per al compliment dels requeriments de les normatives d'aplicació pel que fa a Funcionalitat i ús, accessibilitat i CTE.\n- Assessorament i revisió de plànols d'arquitectura.\n- Justificació de normatives en memòria de Projecte Bàsic amb fitxes o documents reconeguts.\n- Redacció de Memòries completes de Projecte bàsic.\nAcompanyament tècnic per al disseny de les solucions constructives i comprovació del compliment dels requeriments de cada DB del CTE en fase de projecte d'execució.\n- Assessorament en la definició de les solucions constructives més adequades.\n- Redacció de la Memòria Constructiva de Projecte d'execució i justificació de compliment de CTE SUA, HE, HR, HS, SI i SE dels elements que componen l'edifici mitjançant càlculs, documents i / o eines reconegudes. Coordinació amb els col·laboradors d'estructures i instal·lacions per a la redacció de la memòria.\n- Justificació d'altres normatives i ordenances municipals d’eco eficiència, gestió de residus, energies renovables i estalvi d'aigua.\n- Certificació energètica d'edificis.


Els nous dracs | Un Salt al món (tancat)\nAvui, des de la meva plataforma d’observació, he descobert una nova classe d’invasors hostils de Surrealis: són alguns habitants del país de Curry.\nFa centenars d’anys els currys van envaïr tota Draconia i part de Surrealis. Als dracs els va costar molt recuperar el seu territori i nosaltres els surrealistes, ja ens anava bé trampejant i comerciant amb ells, no ens molestaven gaire. Finalment quan els dracs van conquerir noves terres, entre elles la nostra, els van expulsar de tots els territoris.\nPerò ara han tornat perquè no poden viure bé a Curry, venen a Draconia i a Surrealis per viure millor. A mi no em fan gaire nosa perquè m’agrada barrejar-me amb gent d’altres cultures, però el que m’ha fet un curry avui m’ha fet pensar que no anem bé i que tenim molts més enemics que no sols els dracs.\nM’explico, aquest curry no parlava la nostra llengüa i fins hi tot el draconià li costava i jo no l’entenia de res. Llavors ha deixat anar la perla:\n"Tu hablar surrealis? Tu estar en Draconia, tu debes hablar solo dacroniano"\nAi mare! Ja l’hem tingut!\n"Ni estoy en Draconia ni me da la gana de hablar draconiano. Tu vives en Surrealis y tu deberias hablar en surrealis!!! Y te lo digo en draconiano para que me entiendas"\nPerò què coi s’ha pensat! Fins hi tot els de fora ens han de dir que parlem només draconia! Fins aqui hem arribat! Quin futur li espera a la nostra llengua?\n8 comentaris a l'entrada: Els nous dracs\n13 Gener 2006 a les 23:26\nCom que els surrealis no tenim Estat propi, sinó que en el que estem ens volen a tots els surrealis desapareguts, quan venen dragons de fora creuen que estan a la Draconia. Alguns per mala fe, altres per desconeixença i empesos per la nostra poca ajuda a integrar-se aprenent el surrealis, costa que s’integrin, però hem de fer-ho com podrem, tal i com vam provar amb els draconians de ponent.\n14 Gener 2006 a les 14:30\nDoncs crec que es just fer-te saber que la meva expereciencia indiaca que la majoria de currys aprenen o fan mes esforços per apendre el surrealis que no pas molts draconians que porten 30 anys vivin i treballan aqui.\nPer evidenment hi ha de tot al mon.\n15 Gener 2006 a les 13:03\nDoncs els currys que parlin surrealis serán tant surrealistes com nosaltres i els que no els considerarem invasors.\n15 Gener 2006 a les 14:26\nDiu el refranyer popular, Frederic: ”²Aíora vingueren, que de casa ens tragueren.\n15 Gener 2006 a les 14:27\nEl que diu, és: “De fora vingueren, que de casa ens tragueren”. Abans, no sé que coi he escrit.\n15 Gener 2006 a les 18:08\nNo em sorprén gens l’actitud d’aquell curry: els currys han aconseguit gairebé del tot eliminar les altres llengues que es parlaven al seu estat i, a més, se senten orgullosos d’aquest culturicidi. Pense que encara vas ser massa amable…\n18 Gener 2006 a les 0:28\nDe currys, també n’hi ha de tots colors!\n18 Gener 2006 a les 14:07\nli hauries d’haver dit en català! Segur que també t’entenia, ni que fos pel to de la frase i perquè s’hi vagi acostumant


Una màquina arriba a la temperatura del Sol - Diari de Girona\nUna màquina arriba a la temperatura del Sol\nbeatriz limón (efe) 29.09.2019 | 00:52\nUna màquina arriba a la temperatura del Sol Diari de Girona\nLa Màquina Z, considerada la font de radiació a laboratori més potent del planeta, per una fracció de segon va parlar «de tu a tu» al Sol, en aconseguir nivells propers als 4,2 milions de graus Fahrenheit (més de 2,3 milions de graus centígrads). Va succeir a principis d'aquest mes al Laboratori Nacional Sandia, a Nou Mèxic (EUA), on un grup de científics va aconseguir que aquesta màquina dissenyada per a l'estudi de l'univers produeixi una temperatura semblant a la del Sol. La fita va durar aproximadament de tres a cinc bilionèsimes de segon.\n«Hem comprimit l'energia tant en l'espai com en el temps per produir una intensitat extraordinària i així escalfar petites mostres de ferro en condicions extremes durant un temps molt curt», va explicar l'astrofísic Taisuke Nagayama, del laboratori ubicat a Alburquerque.\nDes de la perspectiva de Nagayama, la prova realitzada al laboratori contribuirà a la investigació de l'univers des de diversos fronts i, entre d'altres, ajudarà a estudiar el comportament de l'astre rei, el d'altres estrelles i planetes, així com els forats negres.\nL'experiment, en el qual petites mostres de ferro van ser exposades a l'energia produïda per la Màquina Z, mostra el paper que en el bloqueig d'energia juguen els àtoms de ferro que suren lliurement. «La nostra investigació verifica un dels ingredients clau per entendre l'Univers», va explicar Nagayama.


P3 Educació Infantil, Sant Josep Obrer L'Hospitalet de Llobregat\nP3-Bruixes, Follets i Fades\nEl curs de P3 significa començar un nou camí pels més menuts de l’escola.\nPer facilitar la relació personal de cada nen amb el seu mestre, i per ajudar-lo a establir uns punts de referència clars respecte a l’espai físic, a les normes d’actuació i de relació a la classe, la nostra escola opta per fer un període d’adaptació, d’aquesta forma els nens prenen contacte amb l’escola d’una manera agradable.\nA infantil disposem de la darrera tecnologia en pantalles interactives. Els nens i nenes poden experimentar directament a la pantalla fent servir els seus dits.\nAquesta etapa té com a finalitat incidir en el procés de creixement, maduració i desenvolupament personal, físic, social i intel·lectual dels infants, fent especial atenció a la seva diversitat.\nUna de les metodologies emprades a la nostra escola és el treball per projectes que fa que els nens i les nenes siguin més autònoms i aprenguin a pensar per ells mateixos, a investigar, a aprendre dels seus errors i dels seus encerts, d’aquesta manera també a aprendre a ser crítics i extreure les seves pròpies conclusions.\nDes de P3 els nostres alumnes es familiaritzen amb la llengua anglesa mitjançant contes, cançons, jocs… A través de la psicomotricitat aprenen, a més a més, vocabulari, consignes…\nAniversaris d’octubre a P3\nAquest mes hem celebrat els aniversaris d’octubre a P3. Els més petits de l’escola es van fent grans i això requereix una bona celebració.\nLA FESTA DEL COLOR VERMELL A P3\nEl color vermell arriba a l’escola i ho envolta tot d’energia i vitalitat. A P3 hem volgut celebrar una gran festa i així impregnar-nos d’aquest color que ens agrada tant. Jugant i aprenent alhora…explorant i gaudint!\nAniversaris d’agost i setembre a P3 !!!\nA P3 ens preparem per celebrar els primers aniversaris del curs. Esteu preparats?? Aquí us deixem unes imatges del gran dia.\nComencem el curs a P3!!\nEngeguem un nou curs ple d ‘emocions i molta il·lusió. Els primers dies a escola sempre costen però dde mica en mica, els més petits comencen a gaudir d’una nova etapa\nREMULLADA A P3!!\nAmb aquestes temperatures una bona remullada sempre és benvinguda i més si la podem compartir amb amics i amigues i les nostres mestres que ens han acompanyat durant tot el curs.\nUs imagineu un viatge al fons del mar? Us convidem a submergir-vos-hi amb nosaltres per conèixer-ne els seus tesors!!.\nARRIBA LA TARDOR A LES CLASSES DE P3\nJa ha arribat la tardor a la nostra escola, com sempre, ens porta un munt de sensacions i omple passadissos i classes de P3 de color i textures noves.\nEls alumnes d´Ed. Infantil us donen la benvinguda !\nEls alumnes d’Ed. Infantil i les seves senyoretes us volen donar la benvinguda al nou curs escolar.\nEL MÓN MÀGIC DE GAUDÍ A P3\nEls nens i nenes de P3 han gaudit molt descobrint a l’Antoni Gaudí i volen compartir amb vosaltres algunes de les creacions que han fet!!


La regidoria de Cultura de Xest obri un nou canal per a comunicar setmanalment els esdeveniments programats – tucomarca.com\nHomeSeccióAgendaLa regidoria de Cultura de Xest obri un nou canal per a comunicar setmanalment els esdeveniments programats\nLa regidoria de Cultura hi ha buzoneado recentment l’agenda cultural dels mesos d’octubre, novembre i desembre.\nCom és habitual, la programació també estarà disponible en la web www.cheste.es i en les xarxes socials municipals. A més, s’ha habilitat un canal en l’App mòbil Telegram amb el nom “Cheste cultural”, des del que, setmanalment i de forma gratuïta, els veïns i veïnes que s’unisquen rebran tota la informació sobre els actes culturals.\nEsta temporada es mantenen activitats com el club de lectura, el cinefórum, o la Mostra de Teatre No Professional, un esdeveniment consolidat a Cheste que celebra la seua 24a edició i que arrancarà el pròxim 31 d’octubre. Com a novetat, este trimestre s’ha introduït un cicle dedicat al públic familiar en l’àgora del Parc de La Lomiquia, amb actuacions de màgia, música, titelles i teatre. “En desembre i gener hi haurà actuacions per a públic familiar dins del festival de teatre infantil Evohé que iniciem fa cinc anys; però els xiquets i xiquetes també mereixen una programació adequada a ells i elles la resta de l’any”, explica la regidora, Mª Ángeles Llorente. “El cicle Cultura en La Lomiquia que ja ha començat està tenint molt bona aceptación”.\nL’agenda també inclou actuacions musicals oferides per les agrupacions de l’Associació Musical La Lira i un concert de música barroca, que tindrà lloc el 14 de novembre en l’església Sant Lluc Evangelista.\nA més, este mes d’octubre se celebrarà la quinta edició del Festival de Street Art, Graffitea Cheste, del 21 al 25 d’octubre, en el que participaran 11 artistes internacionals.\nTots els actes es realitzaran complint amb la mesures recomanades per les autoritats sanitàries. L’ús de màscares serà obligatori durant els espectacles i l’aforament estarà limitat, mantenint la distància de seguretat interpersonal. En l’entrada als recintes es prendrà la temperatura a totes les persones que assistisquen i s’oferirà gel hidroalcohólico per a higienitzar les mans.\n“La col·laboració de tots i totes és important per a continuar disfrutant de la Cultura de forma segura”, apunta la regidora.\nPost també disponible en: CastellanoAquest dissabte, la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, Ana Barceló, ha comparegut per actualitzar la informació sobre la incidència de l’coronavirus a la Comunitat Valenciana. Barceló ha celebrat que […]


Veïns per Rubí presentarà una moció per la falta de manteniment d'espais per a les associacions\nDe dreta a esquerra, Toni Garcia, portaveu de Veïns per Rubí, i Ricard Sarabia, membre del grup municipal. FOTO: Arxiu\nPresentaran una moció en el pròxim ple municipal per la manca de manteniment en els espais municipals i el retard en el cobrament de les entitats\nper Redacció / NH Rubí. 21 de novembre de 2019 15:52\nEl portaveu de Veïns per Rubí (VR), Toni Garcia, ha avançat als mitjans de comunicació que el seu partit presentarà una moció en el pròxim ple de novembre per\nSegons Garcia, Rubí compta amb un teixit associatiu molt divers i ampli, amb més de tres-centes entitats culturals, esportives, educatives, veïnals, cíviques, de serveis socials, etc., que els hi han traslladat diverses necessitats.\nEn aquest sentit, moltes d’elles es queixen de la falta de manteniment dels equipaments que fan servir o d’espai insuficient. “Hi ha elements que tenen una vida útil i s’han de renovar, el que implica una inversió. Trobem que molts d’aquests elements o no es renoven o es fa massa tard”, ha declarat el portaveu de VR, que no ha volgut detallar quines entitats s’han queixat ja que és una moció general.\nHi ha entitats que fan servir l’Ateneu municipal de Rubí i d’altres que no tenen un equipament assignat ni propi. Segons Garcia, una queixa habitual de les entitats que tenen un espai municipal és la falta de manteniment, “extensible a altres àmbits de la ciutat”, i d’inversions.\nSegons el grup municipal, moltes entitats no disposen de cap equipament o espai per desenvolupar les seves activitats, fruit de la falta d’un nou Pla d’equipaments, del qual es va iniciar la seva redacció l’any 2016, i que va quedar aturat.\nTanmateix, asseguren que una altra de les reclamacions recurrents és el retard en el cobrament de les subvencions atorgades a les associacions i entitats de Rubí, de manera que moltes entitats han d’assumir les despeses d’actes de periodicitat anual, sense haver cobrat la subvenció de l’any anterior.\nPer últim, sol·liciten que el registre Open Data Rubí estigui actualitzat per saber quines de les entitats registrades estan en situació activa, i d’aquestes saber quines necessitats concretes tenen per realitzar les seves activitats.\nVeïns per Rubí Ple Municipal Toni Garcia moció


Mercats setmanals: 2018 tanca la nota baixa de Bitcoin | CAT.DemocraziakmZero.org\nEl preu Bitcoin ha estat de capa caiguda en l'última setmana, el tancament d'un mes de les pèrdues persistents. Ara es negocia als nivells més baixos de l'any.\nBitcoin va obrir la setmana en $ 330,67 i va tancar en $ 316.80, segons l'Índex de Preus Bitcoin CoinDesk. Això va representar una pèrdua de $ 13.87 en el preu de bitcoin en els últims set dies, o el 4,2%.\nDurant la setmana, el preu va arribar a un màxim de $ 335.88 el 23 de desembre, per caure a un mínim de $ 312.40 quatre dies més tard. Aquesta va ser una gota d'uns $ de 23.\nEl preu de Bitcoin no ha estat amable amb bous d'aquest mes. Tot i que es negociava en els $ 300S alt - fins i tot superant el límit de $ 400 en un punt - al novembre, principis de desembre va veure un període de pressió a la baixa sostinguda en BTC / €.\nEls volums d'operacions ofereixen poc optimisme. Els volums han caigut fortament en tots els àmbits d'aquesta setmana, amb la quantitat total de bitcoins canviant de mans fins a un 24% en comparació amb la setmana anterior, segons dades de Bitcoinity. Les vacances de Nadal aquesta setmana sens dubte va aprofundir la caiguda.\nLa pressió de la pèrdua d'impostos de venda\nUn observador del mercat atribueix la caiguda dels preus de desembre a les mesures generalitzades de reducció d'impostos. Al desembre, els inversors en els mercats de valors dels EUA sovint descarreguen accions o altres actius que pitjor s'han comportat en una pèrdua per tal d'evitar el pagament d'impostos sobre els guanys de capital a curt termini. Els practiceinfluences els mercats, de manera que en gran mesura les estratègies de negociació han estat devisedaround aquestes fluctuacions.\nÉs venedora de pèrdua d'impostos que podria estar conduint el preu bitcoin al desembre, diu Harry Yeh, soci gerent de fons de la moneda digital binari financera. Els apostadors que van especular sobre Bitcoin i van perdre tenen l'oportunitat de reduir les seves pèrdues mitjançant la venda al desembre, abans que comenci el nou la temporada d'impostos.\nAmb Bitcoin ara cotitza en els $ 300S baixes, Yeh va dir que ha tocat fons i que està preparada per a un rebot en el pròxim any.\nUn catalitzador que podria donar un impuls bitcoin rebot és l'augment dels derivats, va dir Yeh.\nA mesura que els contractes de futurs es tornen més estesa al món moneda digital, pagament processadors, els miners i els especuladors obtenen la capacitat de cobrir les seves participacions bitcoin. Això hauria fer-los més còmodes sostenint grans quantitats de bitcoin, segons Yeh.\nDel Nasdaq Martin Tillier acord en línies generals. En la seva perspectiva per Bitcoin el 2015, també va assenyalar que la capacitat de retenció com el principal impulsor per un preu bitcoin naixent.\nL'esperança per al nou any\nPer Tillier, els grans comerciants que han anunciat que acceptaran pagaments bitcoin aquest any han estat posant pressió de venda sobre el preu, ja que no s'aferren als actius en Bitcoin. En el seu lloc, es converteixen immediatament qualsevol participacions bitcoin a la moneda fiduciària.\nEn el proper any, alguns d'aquests comerciants començaran a terme bitcoin en lloc de cobrar a l'instant. Com els comerciants comencen a sostenir bitcoin i realitzar transaccions entre si en la moneda digital, la demanda de Bitcoin s'arrossegarà de nou, augmentant el preu, Tillier ha argumentat.\nQuant als factors macro més grans, sempre hi ha la possibilitat que una moneda fiduciària perdrà el seu valor tan ràpidament que Bitcoin comença a semblar-se a un refugi segur.\nEl ruble rus, per exemple, ha perdut prop d'un thirdof seu valor respecte al dòlar aquest any. Els volums d'operacions en el parell / Russia moneda BTC han gaudit de volums creixents d'aquest any tant en el BTC-i exchangeand el mercat local-Bitcoinspeer-to-peer, segons les dades de Gràfics Bitcoin.\nCom a prova bitcoin nous mínims a la fi de 2014, sembla que els óssos han guanyat aquest any. Bous Bitcoin han d'esperar que el nou any ofereix una nova esperança per a una elevació dels preus.\nBinària FinancialMarkets setmanal


Airbnb® | Gran Alacant: lloguers de vacances i allotjaments - Comunitat Valenciana, Espanya\nTroba llocs on allotjar-te a Gran Alacant a través d'Airbnb\nLloguers vacacionals a Gran Alacant\nAllotjaments a Gran Alacant\nGran Alacant, Comunidad Valenciana, Espanya\nGran Alacant, Espanya\nCasa molt neta, perfecta per al que necessitàvem, amfitrió molt útil, gràcies de nou a Carlos\nGenial tot! De tots els llocs en què he estat, mai he estat en un llit més còmoda. Un lloc amb estil i molt acollidor. Fenomenal. La veritat és que no puc queixar-me de res.\nPuerto Marino, Comunidad Valenciana, Espanya\nBelén ha estat el més generós amfitrió que he conegut. La descripció era absolutament accurat. Ella em va proporcionar molta informació útil i va tenir l'amabilitat d'ajudar-me a aconseguir a l'aeroport. La casa és preciosa, el llit còmoda, el Wi-fi funcionava correctament i em vaig sentir com a casa. La vista és absolutament increïble! Vaig a estar feliç d'anar-hi de nou!\nTenim contacte agradable amb el nostre amfitrió abans del viatge i ens sentim segurs que tot sortiria bé. L'allotjament va superar les nostres expectatives - era net, fresc i ordenat i perfecte per a una família amb nens. La casa era tot el que necessitàvem (roba de llit, tovalloles, estris de neteja, connexió wi-fi) i també una gran quantitat d'informació sobre el transport, esdeveniments i altres coses. La casa es troba en un turó en una zona tranquil·la a prop de la platja. Fantàstica vista! Vam tenir una setmana molt agradable a Gran Alacant i ens encantaria tornar.\nLa casa de Betlem era exactament com es descriu. El barri era tranquil i no gaire lluny de la zona central de la ciutat. Tot i que la casa estava sense aire condicionat durant la nostra estada al setembre (era bastant calor fora) feia fred a casa. La casa és molt còmoda i vam gaudir de la terrassa al terrat. L'amfitrió era amable i servicial. La piscina era molt bo, ben cuidat i no atestat i situat a prop de la casa. No teníem cotxe, però era fàcil arribar a Alacant i Santa Pola amb el transport públic (autobús). Gaudim molt de la nostra estada allà. Gràcies per rebre'ns.\nBetlem com amfitrió va ser fantàstic - la casa era gran ... perfecte per a la nostra família ...\nGD, tothom! Va ser la nostra primera experiència amb Espanya i va ser inoblidable. A causa de Betlem i la seva confortable casa, a causa del clima, a causa del mar, a causa de la platja, a causa dels antics castells i museus, a causa de l'excel·lent menjar als restaurants, a causa de les compres, i causa de la gent molt amable en tot. Moltes gràcies, Elena, Aleksandr i Varvara.\nGran Alacant, Comunitat Valenciana, Espanya\nPodeu esperar un pis net i casolà en una zona residencial tranquil·la i agradable. Estareu a prop de platges fantàstiques, un centre comercial més petit i boniques platges. Com a amfitrió, Carlos és un super amfitrió que passarà més enllà del que es pot esperar per fer unes bones vacances. Jo recomano el seu lloc i ell com a amfitrió i estaríem encantats de romandre allà de nou!\nEt pot aconsellar llocs per sopar menjar un plaer estar allotjat a casa i molt atent i amable un gran amfitrió\nCarles és un magnífic amfitrió i l'apartament és super bonic i cures els detalls.\nHem estat un cap de setmana i ha estat genial. La caseta és tal com apareix en les fotos. Es troba en una urbanització molt tranquil·la, amb supermercats i platja molt a prop amb cotxe. Està molt ben il·luminada per llum natural el que la fa molt acollidora. A més Carlos va ser molt bon amfitrió, atent sempre amb els seus hostes\nMonte Faro, Comunidad Valenciana, Espanya\nPanorama, Comunidad Valenciana, Espanya\nLa nostra estada a la caseta de Carles ha estat immillorable. Des del principi l'amfitrió va ser molt atent i la comunicació va ser perfecta en tot moment. L'allotjament compta amb tot i està molt net a més de ben decorat; el llit és molt còmoda, i la terrasseta amb la barbacoa és un plus important, hem passat molt bones estones aquí. D'altra banda la ubicació també és estupenda, en una urbanització bonica i tranquil, molt a prop de les platges i al costat dels supermercats i centre comercial. Moltes gràcies a Carlos per tot, sens dubte ha estat la nostra millor experiència en Airbnb. Esperem tornar.\nHem passat 3 nits a la caseta de Carlos i hem de dir que no ens volíem anar! L'estada ha estat molt molt agradable, i, en primer lloc, donar les gràcies a Carlos per la seva amabilitat i per atent que va estar en tot moment. La comunicació, la rebuda i l'acollida genial. La caseta compta amb tot el necessari, és molt acollidora, el llit SÚPER còmoda, increïble. Els detalls molt cuidats i, en definitiva, la localització molt molt tranquil·la, ja que dóna a un descampat, és bastant privat. Entra moltíssima llum per l'enorme finestral, els matins eren molt agradables. Hem utilitzat la barbacoa i és un plus molt gran. La zona del jardí és perfecta per esmorzar i prendre una mica el sol. La zona residencial és molt bonica, prop hi ha supermercats ja una estoneta en cotxe hi ha un mirador molt bonic al costat d'un far. En definitiva, recomanem el lloc al 200%, sens dubte, repetirem en una altra ocasió. Moltes gràcies, Carlos!\nel Gran Alacant, Comunidad Valenciana, Espanya\nUna molt bona adreça, l'allotjament és molt net i ordenat. La ubicació té un gran alt a prop de tot, botigues, bars, restaurants. Autobús a Alacant i aeroport. Aparcament molt fàcil i gratuït. Deibis és un home discret que respecta el meu ritme. Tornaré si cal.\nEra un lloc perfecte per allotjar-se una nit després del nostre vol. Vam agafar un taxi des de l’aeroport i al cap de 5 minuts (i 6 euros) vam arribar. Era realment net, lluminós i acollidor. L'amfitrió va ser molt amable i servicial. Gràcies!\nVa estar una nit a l'apartament de Deibis. Net, ordenat, nou, ascensor, bon esmorzar. Bons consells per arribar al pis i també a l’aeroport. Conversa agradable, em va fer sentir com a casa. Recomano el lloc de Deibis.\nTot genial, el recomano molt :)\nDeibis va ser de gran ajuda per deixar-nos anar els equipatges abans d’hora i demanar un taxi a l’aeroport, que va sortir perfectament el matí del dia de Cap d’Any. Tot i que es tractava d’una breu reunió i estada al lloc de Deibis, recomanem a qualsevol que visiti aquesta zona que s’hi quedés. Graciosa Deibis.\nTot era meravellós. Apartament net, llit còmode, Deibis és molt amable, servicial i acollidor.\nTot el que es necessita per descansar i agafar un avió a l'aeroport que està súper a prop.\nPersona realment servicial i amable. El lloc és net i còmode. Molt recomanable.\nUn excel·lent lloc per a una estada de vacances, bon barri i punts de vista. Un bungalow modern i ben equipat, així com un amfitrió molt servicial i atent. Definitivament val la pena una estada més llarga.\nAgradable i atent amfitrió. L'apartament està situat en una zona tranquil·la tancada. Adequat totes les nostres necessitats perfectament!\nel bungalow estava força bé tot i que li faltava rentadora, microones i arreglar la porta principal. La zona és molt bonica i està molt bé per tenir mascotes, necessites el cotxe per moure't i no és apte per a minusvàlids ja que té escales. Però per la resta tot molt bé i pel que fa a qualitat preu no tinc queixes tot en ordre i perfecta amfitriona. Experiència recomanable.\nTot perfecte, loft molt agradable amb vistes increïbles.\nL'apartament de Maria és bonic, molt net, té tot el necessari i es troba en un lloc fantàstic. Les vistes des del balcó i la coberta també són increïbles. No teníem cotxe, però amb l'ajuda de Maria, vam poder treballar com utilitzar els autobusos per desplaçar-vos al Gran Alacant i també al centre d'Alacant. El registre d’entrada / sortida va ser molt senzill i Maria era flexible amb els horaris. Vam tenir uns 4 dies meravellosos.\nUn lloc fantàstic per allotjar-se! És acollidor i les vistes són increïbles. Vam gaudir de vins a la nit i de cafè al matí al pati. Maria respon ràpidament i molt complaent. La platja està a prop, així com restaurants i un centre comercial per a totes les vostres necessitats. Ens va encantar estar en aquest lloc! Molt recomanable!\nMaria és molt atenta.\nL'allotjament és espectacular, és un espai perfectament aprofitat, molt complet, i amb unes vistes immillorables. L'atenció de Maria és impecable. La zona és molt tranquil i és molt fàcil arribar a tots els llocs importants des d'allà. El meu acompanyant i jo vam coincidir en la nostra enorme satisfacció amb l'allotjament. 100% recomanable. Repetirem segur.\nEl recomano, sense cap dubte! El pis és petit però molt ben organitzat, té tot el necessari per a una estada agradable !! I les vistes increïbles !! Maria, és una amfitriona de 10, molt simpàtica i es preocupa per fer-te l'estada el més agradable possible !!\nMolt recomanable! Experiència increïble!\nCarlos es un amfitrió atent i simpàtic. Té un apartament petit però amb una gran terrassa. Decorat amb molt bon gust. A l'estiu seria molt calurós peró té un aire condicionat que et fa estar perfecte. Imprescindible cotxe, zona molt tranquila i ben comunicada per carretera


Personal tècnic i municipal - Ajuntament de Castellví de Rosanes\nContacteu amb el personal tècnic municipal i/o demaneu hora de visita al 93.775.19.42 o a info@castellviderosanes.cat (qüestions de naturalesa tècnica). També podeu omplir el formulari d’aquesta pàgina.\nSecretària-interventora: Isabel Arcobé Curcó\nTècnica d’administració: Alícia Ribas Costa\nServeis tècnics municipals. Obres i serveis\nEnginyer: Sergio García Molina\nArquitecte: Adrià Calvo l’Orange\nArquitecta tècnica: Gemma Docón Povill\nTreballadora social: Marta Miralles Casas\nTècnica de comunicació: Oliva Casanovas Matas\nImma Quintela Blay, Olga Julibert Vinyals, Anabel Sánchez Vázquez\nLa plantilla està integrada per funcionaris de carrera, personal laboral i funcionaris interins (per substitucions de baixes i altres circumstàncies previstes per llei). No hi ha càrrecs de confiança o eventuals.\nDurant el 2020, hi ha una persona contractada a través d’un pla comarcal d’ocupació que tenen el seu lloc de treball a l’Ajuntament de Castellví de Rosanes.\nRetribucions de la plantilla municipal (darrer document aprovat)\nConsulteu les retribucions del personal municipal\nPlantilla de personal (llocs de treball, places cobertes i vacants)\nSi voleu consultar algun tema relacionat amb la gestió municipal, adreceu-vos a l’apartat de regidories.\nDemaneu hora de visita amb el personal tècnic municipal


Temas 1 2n Trimestre  | Introducción al derecho (UPF) | Unybook\nTemas 1 2n Trimestre (2015)\nTemas 1 2n Trimestre\nUnitat 1. Introducció al fenomen jurídic.\n- Alfred Font Barrot i José Luis Pérez Triviño, El derecho para no juristas, Barcelona, Deusto, 2009, capítol 1 i pp. 48 a 51.\n- Neus Torbisco, Les funcions del dret, EDIUOC, 2008, pp. 20 a 42 (disponible a l’aula global).\n1. El Dret com fenomen social distintiu El dret esta present a tot arreu. Esta present en tots els àmbits de la vida social. El dret es molt complex. Es una forma de poder, que a la vegada ens serveix per limitar el poder. Es difícil establir una definició acurada de que es el Dret, però podem resumir: el Dret es un sistema institucionalitzat de restriccions que s’imposen a les decisions de les persones. En aquest sentit, el Dret es concentra en aconseguir que els subjectes racionals de la societat adoptin decisions en “contra” dels seus incentius immediats, quan aquesta desviació contribueix al interès general. Exemple: quan el Dret atorga el “dret de propietat” a una persona sobre un bé, el que esta fen es prohibir la utilització d’aquest bé a tot el mon, excepte a aquesta persona, tot i que a moltes altres persones els i agradaria utilitzar-lo. El Dret obliga a aquestes persones a canviar els seus incentius.\n¿Com s’imposen les restriccions que imposa el Dret? O el que es el mateix ¿com es prescriu? En termes generals el Dret prescriu mitjançant regles o normes de comportament, es a dir, enunciats que prohibeixen, obliguen o autoritzen a fer alguna cosa i que a més, imposen algun cost, anomenat sanció, als que incompleixin la prescripció. La idea es que la sanció ha d’implicar un cost superior al benefici eventual derivat del incompliment de la norma per tal de poder modificar les preferències i obtenir els canvis desitjats en el comportament.\nEs important subratllar el caràcter instrumental del Dret, per entendre que les restriccions no es justifiquen per si mateixes ni per una voluntat sobirana, sinó que son eines per a la consecució de certs objectius.\nEn aquest sentit, el Dret pot ser jutjat pels seus resultats de la mateixa manera que un fontaner ho pot ser pel mal funcionament d’una aixeta: es fonamental sotmetre totes les normes a la crítica funcional i a la avaluació de cost-benefici. Exemple: si creem una norma que limiti el import màxim dels lloguers, el Legislador no ha anticipat que el propietari no tindrà incentius per fer reparacions i els edificis es deterioraran fins a la ruïna.\nEl Dret és una forma de poder i, a la vegada, el Dret es un instrument per limitar el poder: (a) El Dret, històricament ha sigut un instrument de imposició de comportaments que no tenen res a veure amb l’interès general, i si amb el control i l’explotació exercida per grups dominants (polítics, religiosos, ètnics...).\n(b) El Dret també ha sigut un instrument significatiu en la llarga lluita de la humanitat per a la emancipació, es a dir, la igualtat, la llibertat, la dignitat i la seguretat.\n¿Per que necessitem un instrument social que té aquesta dualitat? Característiques humanes que fan que el dret sigui indispensable: - El dret es indispensable per organitzar les societats humanes. Ens ajuda a aconseguir una igualtat aproximada, el dret dona incentius per a la cooperació. Ningú té la capacitat o força per obtenir els seus fins sense la cooperació ! Necessitem compromisos i cooperació mútua per obtenir finalitats col·lectives. Un exemple contrari: EEUU es tan poderós que no necessita la cooperació amb els altres y no necessita respectar les normes (o algunes d’elles), pot per exemple no acceptar l’autoritat d’algun tribunal. Si l’autoritat de un país no es tan gran no es tan fàcil de fer.\n- L’altruisme limitat. No som persones completament egoistes ni plenament altruistes. Necessitem mecanismes de control que impedeixin oportunismes – que algú s’aprofiti de l’esforç dels altres-, amb la finalitat d’assolir benefici col·lectiu - Recursos limitats. Normes per organitzar la producció de bens, per distribuirlos, per protegir-los. Si els bens fossin il·limitats no caldria normes per organitzar aquestes coses. Per exemple, si tinguéssim una carretera per cada conductor no caldria una regulació per assegurar la seguretat dels altres conductors.\nComprensió i força de voluntat limitades. Alguns humans poden tenir una comprensió limitada dels seus propis interessos, per exemple, no permetem que un nen petit pugui prendre decisions transcendentals com rebutjar una herència perquè realment no comprèn les conseqüències dels seus actes.\nAltres humans tenen allò que anomenem preferències adaptatives: es el que nosaltres volem –o creiem que volem- després d’adaptar-nos al nostre medi (exemple violència domestica: les dones van assumint coses perjudicials per a ella que al principi de la relació no hauria acceptat, però s’ha anat modificant les seves preferències). Això t’allunya dels teus interessos reals, el dret te la funció de protegir a les persones en aquests casos: el dret pot obligar a fer coses en contra dels teus interessos, com obligar a denunciar. A més tenim la tendència a deixar-se emportar pels interessos a curt termini i una força de voluntat limitada i dèbil.\n2. Problemes d’acció col·lectiva. Normes i cooperació.\nLa historia de la civilització es la historia de la cooperació (els economistes dirien de la “divisió de treball”). Ara bé, la cooperació no sorgeix sempre per si mateixa, es necessari que es donin les condicions estratègiques per a que ocorri.\nLa cooperació es indispensable pel benestar de la societat. El Dret es un instrument necessari per obtenir la cooperació social. Tres problemes bàsics. Definim a una persona racional com aquella que es mou per un càlcul de costos o beneficis.\n- Donada la naturalesa humana necessitem cooperació social per obtenir els nostres objectius.\n- El Dret es també un instrument per resoldre les dificultats de cooperació social degut a la naturalesa humana.\n- El Dret crea incentius per la cooperació. Els problemes d’interacció social han estat analitzats per l’anomenada Teoria de Jocs, la qual estudia els problemes de les decisions racionals en situacions d’interès socials de caràcter estratègic entre diferents actors: el problema es que la millor acció d’un agent està condicionada per les accions dels altres i per les expectatives recíproques de com s’actuarà. Ho veiem en el dilema del presoner.\nProblemes de cooperació social. El dilema del presoner El dilema del presoner es un cèlebre model de la Teoria de Jocs que ens mostra les dificultats de aconseguir per aconseguir la cooperació en determinats supòsits en els que el resultat cooperatiu seria preferit per a tots els implicats respecte al resultat no-cooperatiu. El problema es que allò que, individualment, es racional fer, si es fa ens perjudica a tots: la racionalitat individual afecta a la col·lectiva de forma negativa.\nNormes del dilema del presoner: (a) Cada jugador juga sense haver pogut observar la jugada del altre (b) Es juga una sola vegada: amb informació completa, simètrica per als dos jugadors, sense comunicació possible entre ells.\n(c) No s’han donat acords previs entre els participants.\nL’exemple del dilema del presoner: La idea que som 2 persones que ens han agafat per fer (o no) un robatori. Ens porten a llocs independents i ens sotmeten a un interrogatori, ens fan la següent proposta: - Si jo confesso i l’altre no ho fa. Jo aniré un any a la presó i l’altre vint.\n- Si ell confessa i jo no ho faig. Ell anirà un any a la presó i jo vint.\n- Si els dos confessem, ens cauran 10 anys de presó a cadascú.\n- Si cap dels dos confessa, per falta de probes, caurà tres anys de presó a cadascú.\nHo veiem gràficament: Si considerem la millor solució que fa menor la suma dels anys de presó. El millor seria que cap dels dos confesses.\nProblema: els dos faran un càlcul de que els interessa mes, i possiblement pensaran en que farà el altre. Si jo suposo que ell confessarà, si no confesso em cauran 20 anys, si confesso me’n cauran 10. Si jo penso que no confessarà, en el cas de que confessi em caurà 1 any, si no confesso me’n cauen tres. Pensi el que pensi em convindrà confessar. L’altre actor també arribarà a la mateixa conclusió: provablement el que faran els do serà confessar i rebran 10 anys de sanció cadascun ! Això es l’equilibri de Nash (o resultat estable): 10 + 10. La estratègia dominant es confessar, ja que si confesso em poden caure 20 anys i per por no ho faré, es l’estratègia dominada.\nEl problema es que el punt de equilibri o equilibri de Nash, es situa en el punt en que cap jugador té incentiu a canviar d’estratègia mentre els altres no canviïn la seva. La situació en que els dos presoners confessen es l’equilibri de Nash. Però aquesta no és la millor opció col·lectiva.\nEn suma, si cap dels dos confesses (3 + 3) es produiria un resultat conjunt preferible pels dos respecte al fet de que els dos confessem (10 + 10). Per sortir del dilema del presoner necessitem elements externs que neutralitzen l’incentiu a no cooperar o a trair de cada agent racional que intervé la interacció estratègica. El resultat conjuntament preferible sol es pot obtenir si cada un dels jugadors seguís la seva estratègia individualment pitjor – no confessar -, que es una estratègia dominada vulnerable a l’explotació de l’altre jugador (ja que si jo no confesso i ell si, a mi em cauran 20 anys).\nEl dilema del presoner ens mostra la necessitat de cooperació – els dos estarien millor si cooperessin -. Les persones, les societats, l’Estat, els diversos agents econòmics es veuen contínuament atrapats en el dilema del presoner: des de processos de desarmament nuclear, fins la neteja de la cuina en un pis d’estudiants.\nL’incentiu a traicionar els pactes i la figura del Free rider (l’aprofitat).\nExemple: quedem amb els amics i cada dia un pagui les rondes un dia l’altre. I hi ha un aprofitat que no paga mai la ronda. S’aprofita de la cooperació dels altres. Això es el problema free rider degut a la falta de cooperació de la gent.\nLa falta de cooperació no sempre ens perjudica a tots. El qui obté benefici de la cooperació social sense cooperar. Aquest es el free rider.\n¿Perquè es produeix el free rider? No es produiria si tots els bens fossin bens privats.\nPerò a la societat tenim bens públics i bens privats. Dels bens privats sol en pot gaudir una persona, si jo ara em menjo un xiclet, en principi un altra persona no el pot consumir. Si jo tinc un cotxe, si jo tinc una casa, etc.\nUn bé es privat quan el seu us per part d’algú impedeix l’ús per part d’un altre (bé excloent) Un bé es públic quan un cop ha estat generat fruit de la cooperació social (per exemple, impostos), no es pot excloure a ningú del seu us. La llum dels carrers, etc.\nAixò genera free riders.\nPer què no hem d’acceptar la figura del free rider si és una actitud racional? - Posa en perill la estabilitat de la cooperació, si la figura del free rider s’estén s’acabarà amb l’equilibri de la cooperació.\n- El problema de la generalització del free rider: la generalització porta al dilema del presoner (ex. Les promeses). Per exemple, veig que tothom treballa amb negre, jo acabaré treballant en negre acabant amb la cooperació social. Es a dir, si uns compleixen i saben que els altres no es començaran a qüestionar perquè ells les han de seguir si altres no ho fan.\n- El fair play o equitat social. Es quan hi ha gent que no participa en la equitat social. Per exemple en una escala de veïns em de pagar tots 200€ per l’ascensor, i un no vol pagar, que fem? Es injust que hi hagi persones que facin la seva part i altres que no la facin.\nEl free rider s’evita creant incentius per las cooperació.\nDificultats de coordinació.\n• Casos d’interdependència de decisions i expectatives on els interessos de les parts coincideixen.\n• La situació d’irracionalitat col·lectiva es produeix perquè, encara que tots volen cooperar, hi ha diverses alternatives d’acció i els interlocutors no saben què és el que farà l’altre. els qui es trobin atrapats en el dilema del presoner no podran cooperar, encara que vulguin, fins que trobin una manera de neutralitzar l’incentiu a trair: si s’interacciona una sola vegada i no hi ha possibilitat de càstigs ulteriors, els pactes son altament inestables quan es situen en una opció fora de l’Equilibri de Nash: ambos prefereixen explotar al altre abans de que l’altre els exploti a ells.\n- Voluntat de cooperar - Incertesa de que farà l’altre - L’èxit en la cooperació depèn de com actuaran els altres Per exemple: jo truco, me l’agafa, es penja sola la conversa. Ara torno a trucar, comunica, espero a que em truqui, no em truca, truca ara comunica a mi. Això fa que sapiguem que fer).\n3. Dret i control social. Regulació i integració.\nSi no existeix una autoritat exterior que garanteixi els pactes, sempre que l’equilibri de Nash es situí en la traïció, hem de suposar que la traïció es produirà, aquesta es una de les justificacions de l’existència del Dret.\nL’Estat pot establir un mecanisme que detecti a qui s’aprofiti de la cooperació dels altres sense cooperar i imposar-li un càstig en forma de cost dissuasiu. Si l’incentiu esta ben dissenyat, el trampós farà un càlcul cost/benefici que l’induirà a complir la llei, i per tant, a actuar en favor del benestar col·lectiu.\nLes normes poden ajudar a resoldre tots aquests problemes d’interacció social.\nPerquè: a) Una norma es un nou incentiu que pot modificar les preferències de les persones.\nb) Les normes ajuden a assegurar les expectatives de les persones.\nEls sistemes jurídics presenten diverses característiques comuns: son sistemes normatius, coactius e institucionalitzats. Per coactius entenem que utilitzen l’amenaça d’un dany per a guiar el comportament social. Tradicionalment aquesta amenaça s’ha utilitzat per guiar la nostra conducta, per a que fem o deixem de fer una determinada acció que, potser, sense l’amenaça exterior no faríem. La sanció seria la resposta que dona el Dret a un determinat comportament normalment oposat a una regla.\nSegons algunes teories el Dret seria “bàsicament un conjunt de normes que guien les conductes dels destinataris mitjançant l’amenaça d’un dany en cas de no seguir tal patró de comportament determinat”. Avui en dia, aquesta es una visió massa simplista, doncs l’evolució del propi Dret condueix a afirmar que les funcions dels ordenaments jurídics son diverses.\nPodem destacar les següents funcions atribuïdes al dret: (a) les funcions regulativea i integradora, (b) la funció de legitimació del poder, (c) la funció de seguretat jurídica, (d) la justícia com a funció del Dret.\nA) Les funcions regulativa e integradora.\nLa funció de control social pot entendres de moltes maneres. Aquesta idea s’ha relacionat amb la pau social, és a dir, amb una situació en què els membres d’una societat mantenen relacions basades en la no-violència i se senten protegits contra una agressió potencial dels altres – això es el contrari a l’Estat de naturalesa-. Les dades referents al grau d’èxit en aquesta funció de pau social, constitueixen un dels indicadors més importants per tal de mesurar l’eficàcia relativa dels diferents sistemes jurídics.\nMés enllà d’aquestes observacions genèriques, la funció de control social conté dues dimensions: regulativa i integradora.\n- Control social i regulació de conductes El control social es fa a través de l’ordenació de conductes, que té com a objecte orientar el comportament dels membres del grup social, és a dir, dirigir-los cap al compliment de determinats models o patrons de conducta.\nLes normes jurídiques identifiquen certes conductes com a lícites o desitjables, i il·lícites o indesitjables, en aquest sentit, la idea de control social entesa en la seva dimensió regulativa permet destacat els aspectes del dret més relacionats amb la repressió i la supervisió de la dinàmica social.\nLa funció regulativa té dos aspectes: (a) regular el comportament dels ciutadans, per a la qual cosa estableix regles de conducta i (b) el segon aspecte es refereix al control del poder públic, i en particular, de la conducta de les autoritats. Aquesta funció es du a terme ja sigui controlant directament les institucions que monopolitzen la coerció i definint el marc d’acció del seu poder, o bé indirectament a través del dret de vot, la regulació dels drets sindicals o l’opinió publica.\nUna idea principal de l’Estat de Dret consisteix en la submissió de les autoritats al Dret, la qual cosa es sol fer efectiva mitjançant tècniques que garanteixen el control mutu dels diferents òrgans e institucions: el poder legislatiu controla el govern, els òrgans jurisdiccionals superiors controlen als inferiors, etc. Un altre element important del Estat de Dret es que l’estat modern assumeix el monopoli de producció jurídica: Dret i Estat esdevenen dues cares d’una mateixa moneda.\nEn el context dels estats socials, alguns autors parlen d’una funció distributiva del Dret: qui disposa de l’aparell jurídic assigna als membres del grup social el béns i recursos econòmics o no econòmics: riquesa, drets, oportunitats socials, etc. Aquesta funció distributiva es essencial en els estats socials, per aconseguir-ho cobren força les tècniques promocionals de les que parlarem mes endavant.\n- Control social i integració: A banda de l’aspecte regulatiu, la funció de control social que compleix el Dret inclou una segona dimensió relacionada amb la integració.\nTracta de que els individus interioritzin determinades pautes de conducta, de forma que el seu comportament compleixi les normes jurídiques, però no pel fet de l’existència d’una amenaça darrere d’aquestes, sinó perquè els comportaments son desitjats i realitzats pel subjecte per la seva pròpia iniciativa, es a dir, s’interioritzen conductes –que es consideren correctes- a través del sistema educatiu, la família o les campanyes del govern: no caldrà una norma per regular-ho, la gent ho farà sense que existeixi la norma, hi ha una acceptació voluntària de les normes. Un exemple clar: la integració ha sigut un eina molt utilitzada pels estats dictatorials, l’aparell de propaganda de la URSS que convencia als ciutadans a fer certes coses o pensar d’una certa manera La idea es que a més llibertat –es a dir, no determinem com pensar de manera que la població no interioritza conductes-, més dificultats per controlar via integració social.\nEn les societats de masses més complexes com les nostres, aquests mecanismes – educació, família... – resulten insuficients i el Dret ha d’actuar com a instància formal per a promoure la cohesió social i el comportament d’acord amb les normes.\nEn aquest sentit la funció d’integració social també es relaciona amb la idea que el Dret contribueix a fer menys freqüents els conflictes socials.\nDe que depèn el compliment de les normes? - La funció de la coacció. La coacció es tradueix en l’amenaça de sancions jurídiques negatives per tal d’aconseguir els fins interns del Dret: la conformitat als paràmetres previstos per les regles. L’amenaça de sanció actua com a eina motivacional perquè els individus compleixin les normes jurídiques.\n- No obstant, cada cop es més acceptat que l’eficàcia del Dret per assolir l’objectiu de la integració social no depèn només de l’existència de sancions.\nTambé esta en funció del fet que es faciliti el compliment de la norma, per exemple: facilitar els tràmits per fer efectiu el pagament d’impostos.\n- L’acceptació de les normes jurídiques com a vàlides per part dels destinataris d’aquestes. I per tant estan predisposat a complir-les.\nEs rellevant que la immensa majoria dels destinataris de les normes no hi estiguin radicalment en contra. Suposem que la majoria de gent pagarà impostos o tindrà cura dels seus fills. Cap estat podria fer front a una situació d’incompliment generalitzat de les normes. En aquest sentit, l’amenaça de la coacció pot veure’s com una condició necessària, però no suficient, perquè el Dret pugui fer la seva funció de control social.\nTècniques per al control social: El Dret tracta fonamentalment d’orientar les conductes dels individus de forma que els seus comportaments s’adeqüin als patrons establerts per les normes: la idea es que tenim diverses tècniques per influir sobre els individus per tal de transformar les seves preferències originals en conductes adequades a les normes. Les tècniques son les següents: (a) la promoció, (b) la prevenció, (c) els premis i (d) la repressió.\na) La promoció. Dona incentius per realitzar una conducta abans que es produeixi i per tal de que es pugui produir. Per exemple: si es vol que al gent estudiï i no te recursos, donarem beques per a que puguin estudiar, es a dir, ho faig perquè PUGUIN fer-ho. Actuo abans de que passi. Un altre exemple, a Catalunya no hi ha manera de plantar oliveres: donem subvenció als pagesos.\nSi volem dones empresàries: donem préstecs de baix interès a les dones.\n“En aquest cas la regulació senyala quines son les conductes desitjables i actua abans de que aquestes es facin.” b) La prevenció. Tracta de des incentivar una conducta indesitjables abans de que aquesta es produeixi, el Dret s’anticipa a la realització d’un determinat component, el Dret intenta evitar que una conducta indesitjable es dugui a terme. Per exemple: per evitar que es fumés a la Pompeu (suposant que encara no esta regulat oficialment) podem per exemple no posar màquines venedores de tàbac dins de la Pompeu. La norma s’avança a la producció d’un dany o conducta indesitjable. A vegades no son suficients, o no ens semblen adequades o requereixen una inversió massa gran, llavors preferim utilitzar la repressió. Un altre exemple seria la vigilància d’un esdeveniment en previsió de que pugui succeir un altercat, més concretament, posar policies per vigilar un concert.\n“En aquest cas la regulació senyala quines son les conductes indesitjables i actua abans de que aquestes es facin.” c) La repressió (sancions negatives). La repressió pretén des incentivar una conducta indesitjables després de que aquesta es produeixi. Si volem evitar els homicidis recorrem al Codi Penal, que fem? Amenacem a la gent de que si es comet un homicidi la persona que el faci serà castigada, per exemple, amb 10 anys de presó ! Aquesta pena pretén desalentar que es produeixin homicidis. Aquesta ha sigut la tècnica històricament més utilitzada.\n“En aquest cas la regulació senyala quines son les conductes indesitjables i actua després de que aquestes es facin.” d) El premi. Incentiva una conducta desitjable actuant després de que s’hagi produït. Per exemple la reducció de pena per bona conducta, un altre exemple es dona quan algú inverteix part dels seus diners en obres culturals i se lo ofereix la possibilitat de desgravar-ho al fer la declaració de renda.\n“En aquest cas la regulació senyala quines son les conductes desitjables i actua després de que aquestes es facin.” Regulacions i economia de mercat.\n¿Quanta intervenció del Estat es desitjable o possible?¿A partir de quina quantitat de regulacions la economia de mercat deixa de ser-ho? Posem dos supòsits extrems per comprendre la dificultat d’aquestes preguntes: a) Un sistema econòmic sense cap tipus d’intervenció per part del Dret, no sol no proveeix equitat – que no ho pretén -, sinó que al curt termini acaba sent ineficient a causa del enfonsament de les expectatives de compliment dels pactes i els fallos generalitzats del mercat.\nb) Un sistema totalment intervingut –economies segle XX-, deixen pràcticament de ser Economia per ser fonamentalment Dret, es a dir, un artefacte que porta a tot el món, per força, a on no volen anar, però aquesta vegada sense justificació verificable des del punt de vista del interès general.\n4. Dret, poder, govern. Legalitat, legitimitat, eficiència.\nLa seguretat es molt important, es una qüestió bàsica del dret.\nDimensions de la seguretat: - Seguretat física: (a) sortir de l’Estat de naturalesa, sense el Dret no podríem sortir de l’Estat de naturalesa (b) Protecció de les agressions - La seguretat en les relacions jurídiques: (a) evitar la incertesa permanent en les relacions econòmiques i socials entre les persones, per exemple: títol de propietat i prescripció adquisitiva o usucapió (per exemple, si hi ha una terra que no se sap de qui es per evitar incertesa al cap del temps s’assigna la propietat al qui no es propietari però ha exercit la propietat). Les nostres relacions jurídiques sense dret tindrien una incertesa il·limitada.\n- La seguretat vers l’Estat: l’Estat de Dret i la seguretat jurídica o certesa jurídica.\nLa seguretat o certesa jurídica.\nEn un sentit molt bàsic, la noció de seguretat jurídica està relacionada amb les idees de certesa i predicibilitat. Més concretament, fa referència a la possibilitat de conèixer què és el que exigeix el Dret de manera prèvia a l’acció, així com la possibilitat de predir al conducta dels altres. Es a dir, abans de robar o no robar (actuar o no), jo tinc que saber que em passarà si robo: tinc el dret a conèixer les conseqüències de les meves accions abans de realitzar-les, això es la seguretat jurídica.\nCom garanteix el Dret la seguretat jurídica? 1) La redacció de normes clares, precises, poc abstractes (un concepte abstracte es per exemple la justícia, jo no puc dir: “els homes s’han de comportar raonablement”) i no excessivament tècniques. La idea es que si les normes jurídiques aspiren a regular el comportament humà, llavors és fonamental que els seus destinataris puguin comprendre’n el significat. Però també han de ser precises, de manera que els ciutadans no tinguin dubtes sobre les obligacions, prohibicions o permisos que estableixen.\nLa complexitat dels sistemes socials i jurídics actuals fa que la claredat es converteixi en un objectiu cada vegada més difícil d’assolir per part del legislador. Sovint, conèixer el Dret requereix d’una formació especialitzada que la majoria de ciutadans no posseeix. Per aquest motiu, cada vegada és més comú que els governs promoguin campanyes informatives prèvies a l’entrada en vigor de normatives particularment complexes o amb un impacte important en les conductes habituals dels ciutadans. Per exemple les campanyes que precedeixen l’obertura del període fiscal, que, sovint, ofereixen assistència als ciutadans.\nLa precisió normativa representa una barrera contra l’arbitrarietat dels poders públics. Montesquieu deia “es essencial que les paraules de la llei despertin en tots els homes les mateixes idees”. No obstant, l’èmfasi excessiu en la precisió pot conduir al efecte contrari: la rigidesa. Un OJ amb lleis que no tinguin possibilitat de matisos ens durà a una aplicació mecanicista del Dret, sense sensibilitat pel context i que produeix injustícies. Per aquest motiu alguns juristes son partidaris d’incorporar un cert grau de flexibilitat.\n2) La publicitat de les normes. La certesa jurídica requereix que les normes siguin conegudes. El motiu és obvi: de poc servirien la transparència i la precisió si els destinataris no tinguessin accés a la normativa. És per això que els sistemes jurídics moderns atorguen a la publicació de les normes una importància crucial, fins al punt que aquest és un requisit necessari perquè siguin vàlides.\nGeneralment, es fixa un termini perquè una nova llei es publiqui i també es deixa un període de temps fins que entra en vigor, de tal manera que tothom pugui conèixer-la. A Espanya hi ha un període de 20 dies, vacatio legis, des de que es promulga una norma fins que aquesta entra en vigor. La BOE es l’encarregada de publicat la normativa estatal i la DOGC fa la mateixa funció per les normes aprovades en la comunitat autònoma.\nLa publicació garanteix als ciutadans la possibilitat de conèixer la normes, però no assegura que aquest coneixement existeixi efectivament, la idea es que “la ignorància de la llei no excusa el seu compliment”.\n3) La prohibició de l’aplicació retroactiva de les normes. Es a dir que no s’apliquin normes a casos anteriors a la entrada en vigor de les normes Exemple: l’any 2000 per robar X hi havia 2 anys de presó, jo ho vaig fer “arriscant-me” perquè em sortia a compte, em van jutjar i em van condemnar a 2 anys. Ara ha sortit una norma l’any 2010 que preveu 3 anys de presó pel mateix supòsit, no em poden condemnar a un any extra. No obstant acceptem l’aplicació retroactiva quan beneficia a la persona. Si una norma beneficia es acceptable que s’apliqui retroactivament, per exemple surt una norma nova que condemna a 1 any de presó).\n4) El compliment de les normes per part de l’Estat i la seva aplicació per part dels tribunals.\nEls requisits que hem esmentat fins al moment tampoc serien suficients per assegurar la certesa o seguretat jurídica si l’Estat incomplís les normes jurídiques o bé no les fes complir als seus destinataris.\nPer una banda, l’exercici del poder estatal ha d’estar emparat en normes jurídiques per tal de prevenir l’abús de poder i la corrupció. D’altra banda, l’estat, a través dels òrgans aplicadors del Dret corresponents (típicament jutjats, tribunals de justícia) ha de posar els mitjans suficients perquè les normes s’apliquin de manera igual a tothom.\n5) Les garanties processals (exemple: cosa jutjada i presumpció d’innocència).\nS’han de donar garanties quan es decideix sobre el meu cas: cosa jutjada i presumpció d’innocència. Anys enrere els casos sempre es podia reobrir, em podien declarar innocent i al cap de 10 anys poden reobrir el teu cas, això no donava seguretat jurídica. Ara en el moment en que se’m jutgi la decisió es definitiva, ja no es pot reobrir el cas a no ser que això em beneficies. El principi de presumpció d’innocència diu que una persona no pot ser considerada culpable de un acte il·lícit a no ser que es demostri la seva culpabilitat.\nPer què és rellevant la seguretat jurídica? - L’estabilitat social i la cooperació (assegura les expectatives) - Evitar l’arbitrarietat institucional. La seguretat jurídica funciona com a control, al conèixer les normes no ens les podran aplicar arbitràriament. Si no estiguessin publicades si que es podria.\n- L’autonomia i igualtat formal • La possibilitat d’elegir un pla de vida. Al conèixer les normes, per exemple, podem decidir si ser lladres o no atenent-nos a les conseqüències.\n• Igualtat formal i igualtat material. Quan som destinataris de les lleis, tots volem que se’ns apliquin a tots d’igual manera, això es la igualtat formal.\nNo obstant encara que s’apliquin de igual manera, una norma pot ser injusta, per exemple: les dones no poden votar. Aquesta norma respecta la seguretat jurídica (es clara, pública, etc.), a totes les dones ens aplicaran aquesta norma de la mateixa manera, això respectarà la igualtat formal però no la igualtat material, en aquest cas la igualtat material esta completament desatesa El Dret i el monopoli de la coerció La idea de coerció: l’amenaça d’utilitzar o la utilització efectiva de la violència o la força per condicionar el comportament.\nL’exercici d’autoritat no pretén ser un pur exercici de dominació.\nEl Dret i la justificació del poder. La funció de legitimació del Dret Eficàcia: el poder és instrumental als objectius que es persegueixen. L’exercici de poder com a instrument útil pel funcionament social (racionalitat medi a fi, càlcul de costos i beneficis.\nLegitimació: es un concepte descriptiu. Es la creença compartida que un sistema institucional és legítim i que, per tant, pot autoritzar l’exercici de coerció.\nAcceptació de l’autoritat. Legitimar es una cosa que fem nosaltres, per exemple, el rector cada 2 mesos se’n va de viatge a costa de la UPF, la gent ho sap però la gent ho accepta: hem legitimat el que ell fa. Legitimar es acceptar el que fa l’autoritat, assumir que una cosa ja està bé. La legitimació ens ajuda a comprendre que els sistemes jurídics i polítics funcionen sense haver de recórrer més que excepcionalment a l’exercici de la força física.\nLegitimitat: és un concepte normatiu. Es refereix a una propietat moral, la justícia, que un sistema institucional pot tenir o no tenir. Que un sistema sigui legítim no depèn de les creences de ningú. Per molt que la gent legitimes el comportament del rector i permetés que el rector se’n anés de viatge amb diners públics, això es clarament injust, encara que ho acceptem, es clarament injust. En aquest sentit, no tots els règims polítics legitimitats són legítims degut a que poden ser injustos, però acceptats com a tal (Exemple: dictadura a Korea per molts Koreans).\nEl Dret i la legitimació del poder.\nLes autoritats tracten de legitimar el seu poder: l’element ideològic. Hi ha un element ideològic de legitimació constant. Al legislador li demanem l’explicació del motiu de cada llei.\nLa motivació en l’exercici d’autoritat: exposició de motius en les lleis, motivació de les sentències. Els jutges han de motivar perquè prenen aquesta decisió, als jutges els demanem que justifiquin perquè han pres aquesta decisió en el cas particular (Això no sempre ha estat així, abans de la Revolució Francesa es considerava que les explicacions es donaven quan el jutge no ho tenia clar, es a dir, quan no sabien si la decisió era correcta i es volien justificar: en la pràctica els jutges no donaven explicacions, no tenen necessitat de convèncer de que això es d’una determinada manera).\nEls ciutadans també legitimen el poder: acceptació i adhesió social. El consens en els valors. Vot, acceptant els beneficis del poder.\nPer què és important legitimar el poder? L’estabilitat social i la supervivència d’un ordenament jurídic. Tornem a la mateixa idea que al principi, el dret es un sistema de cooperació social, cooperar requereix estabilitat, si no existeix aquesta cooperació l’estabilitat social es trenca.\nEl Dret com a restricció de la llibertat individual. Com deia Locke: “el Dret pot limitar-me amb el meu consentiment”.\nEl Dret i la legitimitat del poder Un ordenament jurídic es legítim si respecta certs principis bàsics de moralitat en l’exercici del poder.\nHem de poder distingir entre la moral social i la moral crítica d’una societat.\n(a) La moral crítica son principis objectius: si la esclavitud es injusta, ho ha set sempre independentment de la moral d’una societat en concret que l’acceptés.\n(b) Si tenim una societat molt conservadora en la conducta sexual, algunes societat els costa molt per la seva base religiosa acceptar l’homosexualitat (moral social). La moral social pot no acceptar la homosexualitat, però la moral crítica fa la següent reflexió: “persones racionals alliberades de qualsevol influència fent un raonament profund arribarien a la conclusió de que la homosexualitat no es negativa” Aquests criteris poden ser de justícia formal o de justícia material. Dues dimensions de la justícia. Un ordenament jurídic pot garantir la justícia formal i no garantir la justícia material i l’inrevés.\nJustícia formal vs justícia material (a) La justícia formal està relacionada amb la forma i la justícia material esta relacionada amb el contingut. Que vol dir la forma? Es important que les normes compleixin certs requisits de forma, tot el que te a veure amb els requisits de forma te a veure amb la justícia formal, un requisit de justícia formal seria per exemple: qui ha creat aquesta norma? La segona idea relacionada amb la justícia formal es que les conductes s’han de regular a traves de normes generals que s’apliquen a tothom (no cas per cas) i que s’apliqui la igualtat formal, es a dir, per igual a tots els destinataris als que s’aplica. Tots els requisits de seguretat jurídica (normes publiques, ben redactades...) també estan relacionats amb la justícia formal, amb la forma de les lleis.\nEn el sentit formal, sovint s’afirma que una determinada sentència es justa com a sinònim de legal, es a dir, per a expressar que el seu contingut s’ajusta al dret vigent. D’aquesta manera s’entén que els jutges han de deixar de banda les seves conviccions subjectives sobre el que existeix la justícia material per tal de complir adequadament la seva funció.\nLa justícia formal exigeix que sempre que es plantegi un cas amb característiques similars s’haurà d’adoptar la mateixa decisió, això s’anomena principi d’universalitat (b) La forma de les lleis es una cosa que no esta vinculada amb el contingut d’aquestes lleis: una norma pot ser justa en el sentit que l’autoritat que la declara es legítima, s’aplica per igual i es clara i publica, però es injusta des de un punt de vista material. La justícia material esta vinculada al contingut d’aquesta norma, pot ser que el contingut sigui injust, vulnerant la igualtat material.\nEl paper de la justícia en el Dret El problema de la Justícia: el problema de definir la justícia rau en el fet que ens trobem davant d’un concepte controvertit. Cadascuna de les definicions de justícia té vocació normativa i pretensions d’objectivitat. Concretar de manera precisa la definició de justícia, requereix assumir la validesa d’alguns dels significats associats al terme justícia – per sobre d’altres-. Aquest exercici, es perfectament possible des d’un punt de vista individual, però és molt més problemàtic des d’un punt de vista col·lectiu: les societats democràtiques actuals es caracteritzen per la convivència de grups i persones que no sempre comparteixen les mateixes concepcions de la justícia o del que es bo.\nLa legitimitat del Dret requereix un cert grau de justícia formal i material - Si falta una de les dues el Dret no serà legítim però molt que estigui legitimat Però quina importància te la justícia pel Dret? - La injustícia ens permet criticar el Dret, però hi ha una relació mes estreta? La justícia en els estats constitucionals i democràtics - Obtenir un mínim de justícia formal i material s’assumeix aquí com una de les funcions del Dret. Les constitucions modernes són vistes com assoliments morals i de racionalitat (que les respectin o no es un altra cosa).\n- El respecte a certs drets i llibertats bàsiques passen a ser una condició de la validesa jurídica. La Justícia serveix per criticar el dret, s’ha considerat tant important que en els estats democràtics i constitucionals, una norma que sigui injusta es declararà invalida.\nLa justícia forma part del concepte de Dret? - Ha de ser just un conjunt de normes per ser qualificades de Dret? - Si en un futur la justícia deixes de formar part del Dret, un conjunt de normes seguiria sent un ordenament jurídic? (a) Segons el Positivisme si, el Positivisme creu que la Justícia no es una condició definitòria del Dret, si un conjunt de normes no es just, seguirà sent Dret. El positivisme considera fonamental separar conceptualment la noció de dret i justícia o moral, el contrari del iusnaturalisme. El iuspositivisme comparteix dues tesis\n(a) El Dret es únicament dert positiu, entès com a tal els ordenaments vigents que varien històricament.\n(b) La qualificació d’alguna cosa com a Dret es independent de la seva justícia o injustícia.\n(b) Per altra banda pel iusnaturalisme creu que per considerar Dret un conjunt de normes, s’ha de complir un mínim de formalitat material.\nConsideren que el Dret està intrínsecament vinculat als valors morals substantius. Consideren: (a) Per sobre del Dret positiu (la llei humana) hi ha un Dret natural, es a dir, un conjunt de normes i principis vàlids per a tots, en tots els moments històrics, i a tots els llocs.\n(b) El Dret (dret positiu) sols es vàlid si concorda amb el Dret natural, això es, si es just.\nArticle 2 del conveni de 1948 sobre genocidi (Definició de genocidi) “cualquiera de los actos (...) como la matança de miembros del grupo, la lesión grave a la integridad física o mental de sus miembros (...), perpetrados con la intención de destruir, total o parcialment, a un grupo nacional, étnico, racial o religioso, como tal” Pinochet va ser jutjat per l’audiència nacional al acabar la seva dictadura. El que passava en aquest cas es que la persecució de dirigent polítics es que els polítics no son un grup ètnic, ni un grup nacional ni racial ni religiós. Aleshores, està dins de la definició de Genocidi el que va fer Pinochet durant la dictadura? S’oposen la visió positivista –no es delicte perquè aquesta es la norma, i no inclou persecució política-, els iusnaturalistes la considerarien una norma injusta , ja que per exemple aquesta norma permet perseguir estrangers, perseguir homosexual, perseguir nens de 5 anys, etc.\nL’audiència nacional va prendre una actitud iusnaturalista i va decidir que si tenia competència per jutjar a Pinochet. Ja que segons ells, la norma era injusta, no respectava certs mínims de justícia. Per a que la norma sigui justa la norma hauria de incloure totes les persones que poden ser sistemàticament aniquilades dins del país.


V Taller d'Espart del Campello, Concentració per TV3 a Alacant ... i altres coses de la Colla | Espai País Valencià\nInici » V Taller d'Espart del Campello, Concentració per TV3 a Alacant ... i altres coses de la Colla\n- Recordeu que podeu demanar-nos la Llicència de Muntanyisme del 2008.\n¡¡ Federeu-vos !!. http://www.colla.cat/llicen.html\n- I com el tema de TV3 segueix igual a les comarques del sud, el dissabte 19, a les 18 hores, tindrà lloc una concentració a la Plaça de l'Ajuntament d'Alacant per raclamar la tornada del senyal de TV3. Més infromació a\n- A l'Estanc 1 del Campello, C/ Pal, podeu trobar fulls de l'escrit que la pròxima setmana es presentarà col·lectivament al Síndic de Greuges reclamant la tornada de TV3, . Passeu per allí i signeu-los. També podeu recollir còpies per a que signen els vostres coneguts/des, tornant-los després a l'estanc. La tarda del dimarts 15, a les 19 hores, els recollirem per portar-los al Síndic. L'ecrit el podeu trobar també al web de la Colla.


Els convocants mantenen la convocatòria tot i la prohibició del Tribunal Suprem\n4 min. Barcelona 23/05/2014 16:03\n651x366 El diputat de CUP David Fernàndez a la roda de premsa del multireferèndum d'aquest divendres / ACN El diputat de CUP David Fernàndez a la roda de premsa del multireferèndum d'aquest divendres / ACN\nEls impulsors del multireferèndum del 25 de maig mantindran les urnes al carrer contra el "segrest de la democràcia", tot i la decisió del Tribunal Suprem de prohibir aquesta votació perquè podria influir en els resultats de les eleccions europees. Els organitzadors ho han deixat clar aquest divendres al matí, abans de saber la decisió del Suprem, que ha tombat un recurs de mesura cautelaríssima que hauria permès la celebració legal del multireferèndum. Els convocants han avançat que, fos quina fos la decisió a l'alt tribunal, mantindrien la convocatòria i han cridat els ciutadans a participar en aquesta consulta tot i la "criminalització" per part de les institucions, ja que la democràcia "no només consisteix a anar a votar cada quatre anys".\nEl Tribunal Suprem comparteix l'argument de la Junta Electoral Central (JEC) que les preguntes plantejades pels promotors de la iniciativa "constitueixen una activitat de naturalesa política susceptible d'influir en els electors i d'afectar els principis de reflexió i regularitat que han de presidir l'acte de votació". A més, creu que "l'eficàcia del debat social" pretès pels impulsors "no exigeix inexcusablement la seva coincidència amb l'acte de votació" i que es podria fer en "circumstàncies i moments diferents".\nAl migdia, abans de la resolució de l'alt tribunal, un dels promotors del multireferèndum, Ernest Gutiérrez, ha assegurat que el 25-M hi haurà unes 300 taules als carrers de Catalunya perquè l'expressió democràtica dels ciutadans "no és cap delicte". En una roda de premsa a la plaça de la Vila de Gràcia, Gutiérrez ha cridat els ciutadans a participar "perquè no decideixin per nosaltres", i així "recollir la voluntat popular" en els temes del multireferèndum.\nEls organitzadors de la consulta ciutadana han coincidit que el multireferèndum no pretén influir en el resultat de les eleccions europees, com argumenta la JEC, sinó que reclama un debat "més ric" sobre una sèrie de temes que afecten la població, com el deute públic, els transgènics, la sobirania energètica, les iniciatives legislatives populars (ILP), els serveis socials, la línia de molt alta tensió (MAT) o BCN World.\nL'activista de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH) Ada Colau ha apuntat que la seva organització dóna "ple suport" a la iniciativa davant del bloqueig d'altres vies d'expressió democràtica com les ILP. Colau ha recordat el periple de la ILP a favor de la dació en pagament presentada per la PAH, que va ser rebutjada al Congrés dels Diputats tot i recollir el triple de signatures necessàries i rebre un ampli suport social a les enquestes.\nEl diputat de la CUP David Fernàndez ha cridat els ciutadans a rebel·lar-se contra aquesta "democràcia tutelada" i ha recordat que les autoritats sempre han intentat prohibir aquestes consultes, com les que es van fer sobre el deute extern o sobre la independència de Catalunya a molts municipis del país. Fernàndez ha defensat que "no cal demanar permís per posar urnes, ni cal demanar perdó per omplir-les".\nEls organitzadors han assegurat que han rebut moltes mostres de "solidaritat" des de la prohibició de la celebració del multireferèndum per part de la JEC. Segons els advocats del Col·lectiu Ronda que assessoren els convocants, la JEC fa una "interpretació restrictiva" del dret a la participació per justificar la prohibició del multireferèndum, una lectura que al seu parer no està avalada pels precedents establerts pel Tribunal Constitucional.