El sobiranisme tarragoní agafa forces\nEl sobiranisme és conscient que per seguir mobilitzat cal fer un pas endavant. L'ombra d'una nova vaga general, en aquest cas pel proper 8-N, continua planejant i avui s'ha tornat a demanar en una plaça de la Font que ha enregistrat el seu enèssim ple.\nL'endemà que fossin els polítics actius i les entitats que encapçalen el procés, l'acte d'aquesta tarda davant de l'Ajuntament de Tarragona ha comptat amb cares i rostres nous. Tal com ja va fer en l'inici de la campanya pel referèndum en un gran acte a la TAP, l'encarregat de conduir la jornada ha estat el director i actor Oriol Grau.\nEls cartells amb els lemes #Llibertatpresospolitics i #LlibertatJordis han omplert la plaça. De fet, se n'han estat repartint de cara a l'empaperada prevista per diumenge. "Som la resistència", ha cridat Grau, en referència a la mítica sèrie Aló, Aló. S'han sentit les primeres rialles. Era un parèntesi necessari, enmig d'una jornada carregada de reivindicació.\n"Hem de tenir l'ànim fort", proclamava Mercè Sardà, professora del Martí Franqués, qui ha acabat recordant que "estem sofrint, estem lluitant, però tornarem a vèncer". La cloenda l'ha posat tot un històric de la política catalana, l'ex vicepresident Carod-Rovira.\nEl republicà ha començat animant a la gent a votar de manera massiva el 21-D, i ha elevat el to i l'èpica dels discursos: "Vam continuar pacíficament, i continuem pacíficament i acabarem aquest procés pacíficament". "Hem vist que la violència es produïa aquí, en el nostre país, quan nazis i feixistes alcaven una bandera que no és la nostra i deien visques a una nació que tampoc és la nostra. Aquest violència rebutgem. Reconeixem com a únic govern legíticm el govern de Catalunya i com a únic president legítim, el president Puigdemont", ha reclamat Carod, posant en dubte el grau d'independència judicial dins de l'Estat espanyol, recordant que Espanya ocupa el número 22 de 27 en aquest assumpte. "Al segle XXI quina vergonya parlar a la UE de presos polítics."\nCarod ha destacat que "ja no som aquí per encaixar amb Espanya, només es pot fer una sola cosa: sortir-ne, deixar-la i voler-la com a bons veïns". També hi ha hagut referències a la postura adoptada pel PSC i per l'Ajuntament de Tarragona. "Ha tancat la portes a tantes il·lusions i a tantes esperances que els diem que no ens donem per vençuts. Som aquí i hi serem fins el final." A continuació, nous crits de Ballesteros dimissió.\nPer acabar, Carod s'ha adreçat a Europa: "Sentim vergonya d'una UE insensible als drets bàsics element democràtcis que avui són vulnerats."\nConsulta vídeos sobre la concentració d'avui divendres 3 de novembre a la pàgina de facebook del Circ.


El Grup d’Enginyeria IDP tanca el 2020 amb ingressos d’11,5 milions d’euros - Diari de Sabadell\nEl Grup d’Enginyeria IDP tanca el 2020 amb ingressos d’11,5 milions d’euros\nEl Grup d’Enginyeria IDP tanca l’exercici 2020 amb una facturació consolidada d’11,5 milions d’euros per obtenir un EBITDA de 2,3 milions, una xifra que se situa en el 20%. Es tracta d’un percentatge que està molt per sobre de l’habitual en el sector. Així mateix, la companyia sabadellenca afronta el 2021 amb una cartera de projectes signats de 16,4 milions d’euros. El juliol del passat any, IDP va donar entrada en l’accionariat a Nazca Capital, gestora de fons de capital privat en el sector de les pimes.\nAquesta entrada ha constituït un fet rellevant per a l’empresa sabadellenca, ja que ha consolidat un ambiciós projecte de creixement orgànic i inorgànic a Espanya i Portugal, amb sòlides capacitats en indústria, logística, retail, medi ambient i infraestructures, aportant valor diferencial innovador, des de la fase de disseny fins a l’operació i manteniment. De fet, segons el conseller delegat del grup, Enric Blasco, amb l’ajuda de Nazca Capital han “consolidat” la seva estratègia de creixement. Ell té previst augmentar els ingressos de l’empresa l’any 2021 a 20 milions d’euros.\nEl conseller delegat de l’empresa, Enric Blasco / CEDIDA\nEntre els últims projectes desenvolupats per IDP durant el 2020 destaquen importants actuacions en el sector logístic per a clients com Amazon, Segro, Lidl i Goodman, amb més de 400.000 metres quadrats projectats. En el sector industrial, com a referències més rellevants, destaquen les plantes de processament de sal i potassa a la Mina Muga (Navarra/Aragó); i la plataforma agroalimentària a Èpila (Saragossa), un projecte multidisciplinari format per 22 plantes industrials i una gran plataforma logística amb una superfície total a construir de 418.500 m; la planta de producció d’heparines per al grup farmacèutic Rovi (Granada); i el Test Center Energy (TCE), el nou laboratori de bateries de SEAT a la seva planta de Martorell.\nEn el sector mediambiental, el grup d’enginyeria IDP va realitzar el Complex Mediambiental de Tractament de Residus a Antequera i va reforçar l’aposta per la digitalització, amb la implantació de Digital Twin per a la millora de l’operació i el manteniment en diverses depuradores del grup Suez a Espanya. Així mateix, IDP té dos importants projectes en dos edificis emblemàtics al Perú: la nova Seu de l’Arxiu General de la Nació i la reforma del Museu Nacional d’Arqueologia, que s’emmarquen en el programa d’inversions de l’empresa a l’estranger.\nTemes:Enric Blasco, IDP


Sinfopac i Datev es comprometen amb l’educació\nCategoria: Institucional 28 abril 2017\nEls joves professionals ben qualificats són escassos en els mercats de treball avui en dia. Sinfopac Internacional i DATEV recolzen la formació dels futurs auditors a través de la cooperació amb les universitats en l’ensenyança adequada d’eines de software. Ajudem a la seva universitat per a formar als seus estudiants amb les millors solucions de software en el mercat, en preparació per al món empresarial real, competitiu i exigent. També ajudem a la seva universitat a elevar el seu perfil com a organització moderna i a la avantguarda.\nAmb el nostre Model de Casos Reals, els estudiants obtenen una major comprensió de la professió del auditor. L’estudi de casos ficticis simula la realització d’un procés d’auditoria anual amb las soluciones de software que van a utilitzar més endavant en les firmes d’auditoria.\nEl Model de Casos Reals amb DATEV (per a les universitats) és el resultat d’un projecte en conjunt de professors del Departament d’Auditoria, firmes d’auditoria amb experiència i DATEV, que ens ha portat a establir nombroses i sòlides associacions amb les universitats.\nAixò ens permet assumir conjuntament la responsabilitat per la formació dels auditors del dema.\nUniversitats que confien en nosaltres\nAquestes són algunes de les institucions acadèmiques que utilitzen el nostre software per proporcionar una educació d'alta qualitat


S’està fent el Cens Cultural de Cardedeu – El NAS de Cardedeu\nEs tracta de conèixer l’estat de la Cultura, qui s’hi dedica i què es fa —\nL’Ajuntament de Cardedeu està elaborant el Cens Cultural de Cardedeu amb l’objectiu de crear un mapa de totes les persones, entitats i/o empreses vinculades al món cultural que viuen i/o treballen al municipi.\nEs tracta d’un directori obert, gratuït, dirigit tant a artistes, artesans, com a professionals tècnics de l’àmbit cultural i/o al teixit associatiu, que pretén recopilar els projectes culturals que es generen a Cardedeu en qualsevol disciplina artística. La voluntat és que, a més de ser un mapa de tots els agents culturals actius, sigui una llavor d’iniciatives de col·laboració entre tot el potent teixit cultural de Cardedeu.\nPer formar part del Cens Cultural de Cardedeu només cal omplir un formulari ubicat a un lloc destacat de www.cardedeu.cat. Un cop recopilada la informació, es publicarà en forma de Cens Cultural al mateix web www.cardedeu.cat.\nBe the first to comment on "S’està fent el Cens Cultural de Cardedeu"


Mario Kart Tour obtindrà multijugador el 8 de març - Joc | Agost 2021\nMario Kart Tour obtindrà multijugador el 8 de març\nPodeu jugar multijugador localment o en línia\nNintendoanunciat dillunsaixòMario Kart Tour, la iteració mòbil del fitxerMario Kartsèrie, finalment obtindrà multijugador aquest cap de setmana, gairebé sis mesos després del seu llançament a finals de setembre.\nPodreu jugar amb fins a set jugadors localment o en línia a partir del diumenge 8 de març a les 23:00 ET.\nbully: edició d'aniversari\nMultijugador per a#MarioKartToursurt el 8 de març, a les 20h PT! Podeu competir contra altres set jugadors, ja siguin amics del joc, propers o arreu del món. Esteu a punt per jugar?pic.twitter.com/IRwBONq560\n- Mario Kart Tour (@mariokarttourEN)3 de març de 2020\nMario Kart Tourés unversió simplificada deMario Kart construït per reproduir-se al telèfon. Tot el joc es controla mitjançant el tacte i ni tan sols cal prémer un accelerador per avançar; només cal lliscar cap a l’esquerra o cap a la dreta per girar i tocar per utilitzar elements.\nEl joc és gratuït, però també té una moneda premium que podeu gastar per intentar guanyar personatges o vehicles a l’atzar amb els quals jugar. També hi ha una subscripció mensual de 4,99 USD que desbloqueja alguns elements del joc i el mode més ràpid de 200 cc.\nAquesta subscripció també us va permetre accedir a la primera prova beta del joc per a multijugador,que va passar al desembre. Nintendo també va organitzar una segona prova beta oberta a tots els jugadors definals de gener.\nMario Kart Tour ha estat un gran èxit per a Nintendo, i va ser eljoc més descarregat a l'iPhoneel 2019, superant altres jocs mòbils populars gratuïts comCall of Duty: mòbiliFortnite.\nMario Kart Tour és massa cínic per ser divertit\nMario Kart Tour es llança amb una opció de subscripció al mateix preu que Apple Arcade\nMario Kart Tour va ser el joc d’iPhone més descarregat del 2019\npanerola a l’orella


INTERIORISME - CERÀMICA\nEn el nostre Showroom podrà trobar la major varietat de l'illa d'Eivissa en ceràmica (gres porcelanic, porcelànic tècnic, porcelànic esmaltat, gres extruït, etc) per a qualsevol estada de la seva llar, banys, cuines, salons, piscines, terrasses i exteriors. A més de totes les peces especials per a la finalització del seu projecte: sòcols, sanefes, esglaons ...\nNomés treballem amb materials de 1ª qualitat, provinents de fabricants de primer nivell, tant nacionals com internacionals, en un entorn de treball únic per obtenir les millors solucions decoratives. A més posseïm marca pròpia, Ceràmica Futura i Dolceramic on pot trobar models exclusius.\nTambé podrà trobar tots els productes químics idonis per a la cura i tractament de la seva ceràmica, fang (terracota) o pedra natural. Des netejadors final d'obra i manteniment, protecció de les superfícies, hidrofugants i impermeabilitzants.


SJD presenta SOM Salut Mental 360 - Solidaritat Sant Joan de Déu\nSant Joan de Déu ha presentat avui SOM Salut Mental 360, una plataforma digital basada en la cocreació entre persones usuàries, familiars, professionals sanitaris, del sector social i de l’entorn educatiu, i la ciutadania en general, que pretén informar, acompanyar, apoderar i sensibilitzar la societat sobre la importància de cuidar la salut mental de les persones.\nDesprés de casi dos anys de pandèmia i de mesos de confinament, els trastorns de salut mental s’han multiplicat i les cerques a internet s’han disparat en un 600%. Conseqüentment, s’ha accelerat la necessitat de trobar una informació veraç i contrastada a la xarxa sobre temes relacionats amb la salut mental.\nAquesta iniciativa pionera, que ja va començar a gestar-se abans de la pandèmia, neix precisament per donar resposta a aquesta demanda impulsada per diferents centres que atenen a persones amb problemes de salut mental de l’Ordre Hospitalari de Sant Joan de Déu: el Parc Sanitari Sant Joan de Déu (Sant Boi de Llobregat, Barcelona), l’Hospital Sant Joan de Déu Barcelona (Esplugues de Llobregat, Barcelona) i Sant Joan de Déu Terres de Lleida (Almacelles – Lleida), així com Sant Joan de Déu Serveis Socials – Barcelona, a més dels àmbits de recerca, docència i solidaritat (Solidaritat Sant Joan de Déu). De la mateixa manera, la plataforma ha estat possible gràcies a la col·laboració de la Fundació Glòria Soler i de la Fundació Godia.\nEl portal incorpora continguts de forma constant en l’àmbit de la salut mental i ampliarà progressivament la diversitat de formats. Actualment, ofereix trobades digitals, sessions de consulta a l’expert, testimonis de professionals sanitaris, usuaris, familiars, educadors i associacions, així com articles divulgatius i monogràfics, entre d’altres. A més, tota la informació de la plataforma és revisada per un comitè científic de caràcter multidisciplinari per tal de garantir la veracitat informativa.\nL’objectiu de la plataforma és acompanyar a la persona al llarg del seu projecte vital, des de l’etapa infantil fins a l’adulta, posant especial cura en les transicions entre els diferents períodes. “Pensem que no té sentit posar en marxa un projecte per la ciutadania sense ella. Estem veient que les persones tenen ganes de parlar i expressar les seves inquietuds respecte a temes de salut mental, sense que s’estigmatitzi res. Per això, volem que SOM SALUT MENTAL 360 sigui un espai interactiu i intel·ligent en el que tot el món pugui aportar i consultar”, explica Cristina Molina, directora d’Anàlisi i Estratègia en Salut Mental de l’Orde Hospitalari Sant Joan de Déu a Catalunya.\nLa presentació de la plataforma ha comptat amb la presència de Manel del Castillo, director gerent de l’Hospital Sant Joan de Déu Barcelona; Enric Mangas, director general del Parc Sanitari Sant Joan de Déu; Jaume Capdevila, gerent de Sant Joan de Déu Terres de Lleida; Josep Maria Haro, director de Docència, Recerca i Innovació del Parc Sanitari Sant Joan de Déu; Eduard Serrano, coordinador de la Unitat de TCA de l’Hospital Sant Joan de Déu Barcelona i membre del comitè tècnic-científic de SOM Salut Mental 360; Cecilia Borrás, presidenta fundadora de DSAS – Després del suïcidi – Associació de supervivents; i Albert Piquer, vicepresident de la Federació Catalana d’Entitats de Salut Mental en Primera Persona – Veus.\nEstudi sobre soledat i depressió\nL’esdeveniment també ha servit per presentar un estudi dut a terme per investigadors del Parc Sanitari Sant Joan de Déu. Segons ells, la probabilitat de que una persona que pateix soledat desenvolupi una depressió és cinc vegades més alta que una que no alberga aquest tipus de sentiment. La pandèmia de la COVID-19 no ha fet més que agreujar aquesta situació, sent les persones de 18 a 34 anys les més afectades per l’impacte del confinament segons un altre estudi realitzat pel mateix centre de Sant Joan de Déu. Les dades mostren com els joves presenten una incidència de casos d’ansietat i depressió superior inclús que la població de mitjana i avançada edat.\n“La població amb una prevalença més elevada de depressió i ansietat és la formada per majors de 50 anys. No obstant, sembla que durant la pandèmia els joves han sigut els més fràgils, potser perquè les seves necessitats relacionals són diferents. Necessiten un contacte cara a cara i més variat que altres grups poblacionals. També ha pogut influir el fet que hagin estat més perjudicats per factors com la pèrdua de feina o de poder adquisitiu”, explica el Dr. Joan Domènech, investigador i responsable de l’estudi.\nL’estudi conclou que la soledat és un predictor de la depressió i l’ansietat i, no només això, sinó que també es tracta de la principal causa de depressió entre els factors de risc modificables, per sobre d’altres condicionants com les variables socioeconòmiques o els hàbits saludables. De fet, les persones amb problemes econòmics tenen també un elevat risc de tenir depressió, ja que aquesta probabilitat es multiplica per 3,5 respecte a les que no presenten aquesta problemàtica, mentre que en aquelles que porten una vida sedentària el risc és 1,6 vegades més alt.\n“Respecte la soledat, el positiu de tot això és que, tot i que sigui un factor de risc desencadenant de depressió, és un factor que es pot modular. És a dir, si actuem per corregir-lo, la situació de la persona millorarà”, explica el Dr. Josep Maria Haro, director de Docència, Recerca i Innovació del Parc Sanitari Sant Joan de Déu.


VPV | FOTO: de gener 2012\nBarnaSants inaugura la seva 17a edició amb Sanjosex a la sala Luz de Gas. Seran tres concerts consecutius, i d'aquests en sortirà un disc en directe que posa fi a la gira de dos anys del seu últim treball "Al marge d'un camí"(2010), el tercer disc de la banda. El grup format per Carles Sanjosé (veu i guitarra), Miquel Sospedra (baix), Pep Mula (bateria), Richie Álvarez (teclats) i Xarim Pomelo (guitarra elèctrica) va fer gaudir el respectiu amb una actuació genial, on també van sonar els grans temes dels seus anteriors treballs "Viva" (2005) i "Temps i rellotge" (2007). Un gran concert!\nU.E. Sant Andreu - Sporting Mahonès\nLa jornada 21 del calendari quedarà marcada per l'adéu a la competició del Sporting Mahonès. La delicada situació econòmica que pateix el club, l'ha obligat a abandonar. Amb la plantilla molt minvada i sabent que disputava el seu darrer partit, l'equip no ha sigut capaç d'aguantar, i des del principi el Sant Andreu ha portat l'iniciativa. El primer gol ha arribat al minut 18, gràcies a una rematada de Luis Blanco, que també ha marcat el tercer al 61, i el segon ha sigut obra de Marc Martinez. Entre aquests la única ocasió del Sporting, un xut al travesser del davanter Lamín. Ja a la segona part, Eloi Fontanella en dues ocasions i Ruben, han acabat d'arrodonir una golejada que situa els andreuencs a la desena posició de la taula del 3r grup de la 2a B. La mala noticia per a l'equip de Pedro Belmonte, ha sigut la lesió als abductors de David Llobet. Finalment, forta ovació per als balears que es despedien entre llàgrimes.\nBenvinguda a l'any del Drac\nCercavila a les Rambles en motiu de l'any nou xinès, l'any del Drac. L'any començarà el pròxim 23 de gener, segons el seu calendari tradicional, però avui diumenge, Barcelona s'ha sumat a les celebracions amb dansa, musica i titelles gegants. Tot i que ja no s'utilitza de manera oficial (s'ha adoptat el calendari occidental) encara hi han aspectes culturals, folklorics i tradicionals que segueixen aquest calendari, que està basat en els cicles lunars i no pas solars com el georgià.


El servei online del Mercat de Sitges té 2 tipus de lliurament.\nQuan tanques la comanda, pots escollir el dia i la franja horària en què vols que el servei de lliurament et porti la comanda al teu domicili. El servei de lliurament és els dimecres i divendres a la tarda a partir de les 16h. Has d'informar del teu domicili i has d'incloure totes les dades de l’adreça correctament, així com qüestions importants de cara a fer un millor i més fàcil lliurament.\nActualment els CP on arriba el lliurament a domicili són: Sitges 08870, Sant Pere de Ribes 08810 i Les Roquetes 08812.\nEl dia i hora convinguts pots passar per les parades en les quals has fet la compra virtual i, identificant-te com a client de la web del Mercat de Sitges, recollir els teus productes sense fer cues i sense haver d’esperar. La teva comanda ja estarà preparada i pagada.\n• Matí: de 10 a 12:00 h i de 12:00 h a 13:30.


EDR Balears : Riffs de mètal a la balear\nRepassem l'escena del mètal balear de la mà de quatre bandes: Manacore, Fornaris, Talaiot i Forces Elèctriques d'Andorra\nRiffs de mètal a la balear\nEl mètal a les Illes Balears ha passat per etapes ben diferents. Els seus inicis es remunten a principis dels anys vuitanta amb els pioners del gènere, com ara Virus o Drakkar. Aquella primera escena, que cantava majoritàriament en castellà, va caure a principis de la dècada dels noranta, quan l'auge del grunge i del rock alternatiu a nivell internacional van desplaçar el mètal a un segon pla.\nText: Sergi Núñez. Fotos: Tuco Martín, Anna Esgleas i arxiu Manacore.\nAra, en els darrers anys, l'escena ha tornat a brollar, però incorpora un nou element: no tots els grups canten en castellà o en anglès. També ho fan en català. Per aquest motiu, hem volgut posar el focus en Manacore, Fornaris, Talaiot i Forces Elèctriques d'Andorra, quatre bandes balears que recentment han publicat o publicaran un nou àlbum\nTotes les bandes coincideixen en remarcar el caràcter fort, unit i cohesionat de l'escena. Guillem Martí, de Manacore, creu que l'escena és sana i està molt activa, mentre que Parera recalca que bandes com Trallery, els mateixos Helevorn, Golgotha o Aeolian estan tenint certa tirada nacional i, fins i tot, internacional. Per altra banda, Joan Marques, del duet menorquí Fornaris, també destaca el gran intercanvi musical i la bona germanor que es viu entre les diferents bandes de Mallorca i Menorca.\nEl guitarrista de Talaiot, Bernat Parera, posa en valor el fet de poder cantar en la seva pròpia llengua. "Quan parlem de mètal, l'anglès és la primera opció. Però, moltes bandes anteriors a Talaiot, ja apostaven per cantar en català. Sempre hem pensat que si cantes en la teva llengua, l'expressivitat és distinta que si ho fas amb un idioma que no és el teu. El català és una llengua molt musical, més que el castellà, al nostre parer. Fins ara, hem rebut més reaccions positives que no negatives per utilitzar la nostra llengua". A més de les quatre bandes esmentades, formacions balears com Marasme o Helevorn també opten per cantar en català.\nMalgrat aquesta incipient activitat, el circuit s'està empetitint, segons la visió de Parera. "Cada vegada hi ha menys sales que s'arrisquin a programar concerts de mètal i som els grans ignorats als concerts a l'aire lliure... Així i tot, és meritori veure que l'escena, quant a bandes i músics, segueix ben viva". Fruit d'aquesta situació, diversos grups estan optant per l'autogestió i l'autofinançament. Per exemple, tant Talaiot com Fornaris han optat per autoeditar les edicions digitals dels seus discos. I per poder assumir tot el cost de l'edició física, ambdues formacions van llençar una campanya de finançament a través de la plataforma de micromecenatge Verkami.\nEls manacorins Miquel i Guillem Martí van engegar fa anys un passatemps instrumental inspirat en la música rock i les pel·lícules de zombis. Amb aquest projecte inicial, que duia el nom de Manacore, els germans Martí van arribar a compondre tres cançons per a un videojoc de terror. El projecte, però, va fer un canvi de rumb el 2019, amb l'objectiu de fer un disc amb melodies vocals. Finalment, l'encarregat d'estar davant el micròfon va ser el també manacorí Joan Adrià Pistola. Aquest gener, després de dos anys de feina, la banda ha publicat Perduts a un forat (Dark Corner Music, 2022). “És un disc sincer i molt variat. Creiem que s'hi poden identificar un ventall d'influències ben ample, que inclou elements del rock dur fet durant els darrers 20 anys. Grunge, post-rock, nu-mètal, rock industrial... Així i tot, la intenció no ha estat mai mirar cap al passat, ben al contrari: hem intentat fer un disc fresc i modern que puguin escoltar les noves generacions”, explica Guillem Martí. Més enllà dels estils, la pàtina que remulla tot el disc és cert pessimisme, on conceptes com l'ansietat, l’infern, la tristor o el sofriment tenen cabuda.\nUn mes i mig després de la sortida del treball, el grup es mostra molt satisfet amb la rebuda que ha tingut l’àlbum. “La gent que ho ha escoltat només té bones paraules. Una cosa que ens agrada és que hi ha poques coincidències entre la gent a l'hora de triar les millors cançons del disc”. A dia d’avui, “Pura ràbia” acumula més de 14.500 visites a Youtube i “Mestre total” més de 32.500 a Spotify. Malgrat les bones xifres, Guillem Martí també argumenta que “aquestes xifres poden dur a engany, ja que bona part de les reproduccions es deuen al fet que van afegir el tema a una llista de reproducció que es diu Rock Gaming, i durant els primers dies plovien les escoltes a milers. Tot i així, la resposta positiva viscuda a les plataformes musicals no s’ha reflectit d’igual forma a les xarxes. Aquest increment de reproduccions no s'ha traduït amb un augment bestial de seguidors”.\nLES ERISSONES DE LA BRUIXERIA\nL’inici de Fornaris es remonta al 2017, quan Joan Marques, que acabava de tornar a viure a Menorca, va formar una banda amb el seu amic d’adolescència Carlos Sastre. Plegats, van editar dos EPs de presentació, i, ara s’han decidit a publicar el seu primer treball de llarga durada: Tremolau eterns mortals (autoeditat, 2022). Des d’un inici, Marques va adoptar el pseudònim de Magdalena i Sastre va adoptar el de Joana per signar tots els treballs. Aquests noms ficticis, però, no són fruit de la casualitat, sinó que estan lligats a l’univers que ha construït el duet. “Agafem l'estètica d’una saga de tres bruixes establerta el segle XVI a Menorca, ens la fem pròpia i moltes de les lletres del disc hi estan relacionades. De fet, el nom de Fornaris és el cognom de Magdalena Fornaris, la primera bruixa de la saga [i de qui Marques pren el seu pseudònim]”.\nAquesta temàtica de bruixeria beu de les múltiples influències que la banda ha rebut tant del món del punk com del metal. “La vessant del punk més pura ve de l'adolescència i, amb tot el que ha passat darrerament, és inevitable escriure lletres de crítica social contra el sistema. El mètal, en canvi, l'hem començat a escoltar més d'adults i n’hem volgut agafar aquest cantó més obscur”. Fruit d’aquesta multiplicitat d’influències, la banda no s’encasella en un estil o gènere particular. “Podem ser encasellats en molts estils: post mètal, mètal progressiu, screamo, post-hardcore…”, reconeix el grup. Tot i aquest ventall d'estils, Marques destaca dues bandes que han marcat la seva forma de dur a terme els screams: la banda cordovesa Viva Belgrado i la belga Amenra. Tot i que la veu ha estat un element principal en aquest darrer disc, la música instrumental sempre ha sobrevolat la formació. “En un inici, volíem fer un grup instrumental, però al ser només dos i voler explicar una història, vam acabar-hi incorporant la veu. Tot i això, properament, traurem un projecte que inclourà molts temes instrumentals. Es dirà Tarot i serà una tirada de cartes de Fornaris, que incorporarà una cançó per a cada carta”.\nLA REVOLTA FRUSTRADA\nDesprés del seu inicial U-Pecats i Traïdoria (autoeditat, 2019), la banda del Llevant i es Pla mallorquí torna a la càrrega amb una segona entrega titulada Dos: repressió i revolta (autoeditat, 2022), un disc conceptual que aborda la revolta forana -és a dir, de la població mallorquina que residia fora de Palma- del segle XV a Mallorca. “Coneguérem una mica més els fets de la revolta dels forans del segle XV gràcies a “Sa cançó de Son Coletes” de Guillem d'Efak (la qual hem versionat i inclòs al disc com a bonus track). Ens va parèixer que seria un bon tema per dedicar-hi un disc i el resultat ha estat Dos: Repressió i Revolta", explica el guitarrista Bernat Parera. El cap de la revolta, Simó Ballester 'Tort', va comandar entre 1450 i 1451 tres setges contra la Ciutat de Mallorca (Palma), fet que li van valer les represàlies del rei Alfons el Magnànim que el va empresonar i, posteriorment, executar. “Els escocesos tenen a William Wallace, els nòrdics als víkings i els mallorquins a Simó Tort. La història és tan èpica com qualsevol història de guerra i derrota. Però és d'aquí i molta gent la desconeix per complet, a pesar que a tots els pobles de Mallorca hi ha un carrer, plaça o institució anomenada Simó Ballester”.\nEn l’àmbit estilístic, la música de Talaiot beu de diversos estils del mètal més tradicional. “Mos costa decidir-nos si ens defineix millor una etiqueta o una altra, i no tenim cap mania d'utilitzar recursos que defineixen distints subgèneres. Ens és igual si un tema sona a heavy americà dels 80 i un altre a death mètal suec dels 90. No rebutjam cap idea, sempre que ens agradi als quatre”, explica el guitarrista. Precisament, la guitarra de Bernat Parera juga un paper principal en el desvenvolupament de la música de la banda, ja que és un dels principals motors de creació. “Molts dels temes han començat a partir d'un riff, afegint els altres instruments al darrere. D'altres han sorgit improvisant tots alhora al local, però la guitarra sempre manté un paper principal. Fins ara, aquest ha estat el nostre procés principal per compondre els temes”, reconeix.\nPot semblar estrany el motiu pel qual una banda mallorquina referencia a Andorra en el seu nom, però la història que hi ha al darrere és ben simple: “Forces Elèctriques d'Andorra ens semblava un nom poètic, malgrat referir-se a una cosa tan mundana com l'equivalent a Endesa”, explica Joan Cabot, membre de la banda. Des del 2013, any de la seva formació, el mètal instrumental de Forces Elèctriques d’Andorra ha configurat part del so de l’escena del mètal balear dels darrers anys. La banda acumula ja quatre treballs de llarga durada, dos EPs, i si tot va segons el previst, aquest estiu enregistrarà encara un nou treball. Amb nom i data de sortida per definir, el grup avança que comptarà amb dues noves incorporacions: David Ribas i Vicenç Bibiloni. I, a més, té previst gravar el treball en directe i comptar amb la producció de Toni Salvà -que també ha produït el treball de Talaiot-.\nAquest proper treball seguirà una progressió lògica, segons relata la banda. “Diríem que és el disc més agressiu que hem fet fins ara, però alguns temes enllacen sense problemes amb Vèrtebra (autoeditat, 2018). Intentem mantenir la idea que sempre ens ha menat: a nivell d’estructures, menys és més”. I és que la proposta de post-mètal experimental de F/E/A se situa al pol oposat d’algunes de les tendències que sovint havia seguit aquest gènere. “Estam al cantó oposat del virtuosisme i l'èpica. Ens interessen més idees com la repetició, la simplicitat i el renou pur i dur”, reconeix Cabot. Per aquest motiu, la banda construeix els temes de forma totalment additiva. “Amb aquest disc tot està sent molt orgànic. Les millors idees han sorgit de treballar tots plegats, posant idees en comú i molts cops partint de zero. Aquest mètode també ens va guiar durant els dies que vàrem estar al Konvent de Berga, fent una residència que ens va servir per acabar de definir idees”.


Xarxa - S'edita la ‘Guia per al disseny d’itineraris periurbans saludables en el marc de la Xarxa de Parcs Naturals’ - Notícia - L'informatiu\nUs la podeu descarregar al web\nItinerari saludable. Autor: XPN\nLa publicació és una aproximació al disseny d’itineraris en espais periurbans i en parcs naturals amb la intenció de promocionar hàbits saludables, prevenir malalties relacionades amb el sedentarisme, així com el tractament complementari de patologies que presentin millors prognosis amb l’activitat física, d’acord amb les corresponents prescripcions sanitàries. S’ha desenvolupat a partir de l’experiència de quatre casos pilot en quatre municipis l’any 2018, i està basat en el coneixement de les activitats i propostes generades en el si del programa ‘Salut i Àrees Protegides’ de la Federació de Parcs Nacionals i Naturals d’Europa (EUROPARC).\nLa Diputació de Barcelona té entre els seus objectius prioritaris potenciar la seva relació amb la salut i el benestar de les persones. En aquest sentit, existeix un gran interès a analitzar i promoure el paper dels espais naturals com a elements que afavoreixen la qualitat de vida de les persones en els seus diversos vessants físics, psicològics i socials.\nA tal efecte, l’any 2010 es va crear un grup de treball tècnic, transversal a les diferents àrees, per fomentar entorns saludables, principalment a les ciutats. Prop de quaranta professionals de diferents disciplines acadèmiques que desenvolupen la seva tasca professional en àmbits diversos (urbanisme, infraestructures i habitatge, esports, medi ambient, espais naturals, desenvolupament econòmic i atenció a les persones) treballen en el projecte "Entorn urbà i salut", que té com a objectiu la creació d'entorns urbans que animin la població a viure de forma saludable i que minimitzin els factors mediambientals que poden suposar un risc per a la salut de les persones que hi viuen.\nEn aquest marc, des de la Xarxa d’Espais Naturals, i en general en els municipis de la província de Barcelona, s’estan desenvolupant diverses línies d’acció que acostin les persones als espais naturals per dur-hi a terme activitats saludables. Una d’aquestes línies de treball és la realització d’itineraris saludables, és a dir, itineraris que pel seu pendent, longitud, vegetació, etc., siguin aptes per a qualsevol tipus de públic i comportin un benefici per al benestar de les persones.\nEl marc metodològic que presenta la Guia per al disseny d’itineraris periurbans saludables en el marc de la Xarxa de Parcs Naturals vol establir criteris per desenvolupar amb la major garantia de viabilitat i eficàcia els futurs itineraris saludables, principalment a l’entorn de la Xarxa de Parcs Naturals, però que pot ser extrapolable a espais naturals de qualsevol municipi.\nEl document es basa en quatre projectes pilot desenvolupats l’any 2018 en municipis de la Xarxa de Parcs Naturals (Sant Celoni; Castellar del Vallès; Sant Pere de Ribes, i Hospital Germans Trias i Pujol, Can Ruti, de Badalona), en els quals s’han proposat accions a partir del treball conjunt i participatiu amb administracions i entitats d’àmbit local del camp de la salut, el medi ambient, el territori i el benestar social.\nLa mirada ambiental s’ha afegit a la mirada social i s’han trobat formes de complementar aquests itineraris amb dinàmiques i serveis encarats a la dinamització de les relacions personals i comunitàries de l‘indret.\nLa Guia es divideix en sis grans apartats: introducció i antecedents; conceptualització dels itineraris saludables; definició de les característiques dels itineraris de salut; les tres grans tipologies d’itineraris de salut segons el seu objectiu; definició del procés de disseny de l’itinerari i la seva posada en funcionament, i, finalment, seguiment i avaluació.\nPodeu consultar i descarregar-vos la Guia per al disseny d’itineraris periurbans saludables en el marc de la Xarxa de Parcs Naturals en aquest enllaç.\nDes de la Diputació de Barcelona es vol agrair la feina conjunta duta a terme pels tècnics implicats, especialment dels equips de parcs naturals i de salut pública, dels quatre ajuntaments implicats (amb participació tant de personal tècnic com de càrrecs electes), de les persones de l’àmbit de la salut, tant de centres d’atenció primària com d’hospitals, i altres representants del teixit social dels municipis participants. Aquest document és el resultat de la feina de totes aquestes persones, que va culminar amb la presentació de l’esborrany de la guia, la seva discussió i validació, que va tenir lloc el dia 10 d’abril de 2019 a la Rectoria Vella de Sant Celoni, jornada coordinada, com el conjunt del projecte, per la Cooperativa el Risell, per encàrrec de la Diputació de Barcelona.\nCategoria: Educació ambiental, Xarxa de Parcs Naturals, Altres publicacions, Educació ambiental, Educació ambiental, Diputació de Barcelona,\n'Guia per al disseny d’itineraris periurbans saludables en el marc de la Xarxa de Parcs Naturals' [PDF]\nCooperativa el Risell\nEl Marquet de les Roques Sant Llorenç Savall\nReprenem les activitats i les passejades guiades als parcs\nEls Bufadors de Beví. Marxa nòrdica\nSanta Maria de Besora Santa Maria de Besora\nExposició '40 anys d'educació ambiental i conservació'


Albercoc, orgull de la Regió Catalana | Benvinguts al Blog de Ir Oui Come\nTous Els llocs Gastronomia L’inevitable\nLlança’t a l’aigua a practicar als millors esports\nEl Parc Nacional d’Aigüestortes\nCelebra la festa de la cirera el 26…\nL’Aplec del Cargol a Lleida del 25 al…\nLes 2 fires taurines emblemàtiques de la Catalunya…\nAgafeu la BTT i que comenci l’aventura!\nEls 5 pobles medievals més bonics a Catalunya\nCatalunya i el País Català, el terreny de…\nLa selecció d’Ir Oui Come: les cinc cales…\nTast a La Rambla, del 7 al 10…\nTous Esport Festes Festival\nTarraco Viva (Tarragona) del 13 al 27 de…\nViu les “Historiades” a Salses-le-Château els dies 12…\nTemps de Flors a Girona del 12 al…\nHa tornat! Inscriu-te al Tet Color Run 2018!\nCompetició pel Rei dels Tricks a Canet del…\nDixieland a Tarragona del 25 al 30 d’abril…\nFestival Jazzèbre del 22 de setembre al 21…\nEl País Català\nLlocs per descobrir a Catalunya\nEspecialitats i “Saber Fer”\nHome\tEl País Català\tEspecialitats i “Saber Fer”\tLa regió catalana: terra de fruites, tradició i platges\tAlbercoc, orgull de la Regió Catalana\nAlbercoc, orgull de la Regió Catalana\npar Oriol 13 setembre 2018\nLa paraula “albercoc” va sorgir a la costa del Mediterrani: els romans, els van anomenar “Praecoquum”, que significa “d’hora”, es va convertir pels grecs amb “praikokion”, pels àrabs “al barq”. Posteriorment va ser “albaricoque” en espanyol i “albercoc” en català que posterirment va influir en l'”abricot” de França. quest fruit d’estiu va omplir els mercats.\nL’albercoc és originari de la Xina. Va ser portat de l’est a l’oest amb caravanes de la Ruta de la Seda. Els romans el van descobrir a Armenia i el van anomenar “Armeniacum malum” (poma d’armenia). L’albercoc va entrar a França en dos lloc i en dues èpoques diferents:\nA la vall del Loira des d’Itàlia gràcies al rei René d’Anjou, que va heretar el regant de Nàpols el 1435 i va portar aquest arbre fruiter l’any 1560.\nEn el Rosselló, des d’Espanya, probablement entre el moment en que Narbonne va ocupar pel serraïns el 715 d.C., unint-se Rosselló a la corona francesa el 1659.\nSabies que… ? És gràcies al jardiner del Rei Sol que l’albercoc es va estendre per França: es va plantar en el Potager du Roi i, durant el segle següent, ja hi havia una gran activitat agrícola al voltant d’aquesta fruita.\nFrança és el segon més gran productor d’albercocs de la Unió Europea i la quarta part de la seva producció es troba al nord de Catalunya, al Rosselló. Aquesta fruita és una de les fruites preferides tan a Catalunya com a la Catalunya Nord. La recollida comença el mes de juny i continua fins el més d’agost. Es recullen entre 40 i 50kg de fruita per arbre. L’albercoc és la tercera fruita preferida pels francesos per darrere la poma i el préssec. EL 72% de l’àrea cultivada de l’albercoc és al “Rosselló vermell”. Els primers albercocs són del Rosselló (de mitjans de maig a mitjans de juny), seguits de la regió de Gard i la vall del Roine que tanca la temporada. A Espanya la producció més important es troba al sud-est del país.\nEl color de l’albercoc no és un signe de maduresa, sinó de varietat: el seu bonic color varia des del taronja suau fins el vermell passant per diferents tonalitats. l’albercoc té al voltant de 40 varietats diferents. Les noves varietats es presenten regularment: degut al seu èxit amb els consumidors, els investigadors estan treballant per crear una gama de fruites que pot estar disponible per més temps als nostres mercats. Les principals denominacions d’origen són “Bergeron” a Rhône-Alpes, “Orangered” per la regió de Gard. Rosselló té quatre varietats: “Rouge”, “Hélèna”, “Royal” i “Treats”. L”albercoc vermell del Rosselló” té Denominació d’Origen Controlada (AOC) el 2015 i una Denominació d’Origen Protegit (DOP) des del 2016. Els albercocs del Rosselló es recullen a mà! L’albercoc ja forma part de la cultura local de la regió catalana. Cada estiu, la ciutat de Rivesaltes fa un homenatge a aquesta fruita i una gran festa musical en el seu honor.\nÚs i utilitat\nL’albercoc és la segona fruita més consumida pels francesos. S’utilitza com a element principal de receptes dolces i salades, així com de postres. Amanida de fruites, melmelada d’albercoc, pastís, clafoutis o muffins sempre són els plats estrella d’aquesta fruita. El seu gust satisfà a tan joves com a grans. Els suc i el nèctar també tenen gran popularitat, la melmelada d’albercoc és una de les grans estrelles.\nPER NO PERDRES LES NOTÍCIES DE IR OUI COME\nRegistra't aquí !\nParticipeu a “Slow Movement”\nVISA OFF, el germà de Visa pour l’Image fins el 15 de setembre a Perpinyà!


La Junta de Portaveus acorda fer un ple dijous sobre l'aplicació de l'article 155 de la Constitució espanyola i els seus efectes - Parlament de Catalunya\nLa Junta de Portaveus acorda fer un ple dijous sobre l'aplicació de l'article 155 de la Constitució espanyola i els seus efectes\nDilluns, 23 d'octubre de 2017. Palau del Parlament\nUn moment de la reunió de la Junta de Portaveus\nLa Junta de Portaveus ha acordat aquest matí que el Ple faci dijous un debat general "sobre l'aplicació de l'article 155 de la Constitució espanyola a Catalunya i els seus efectes possibles", segons la proposta que han presentat conjuntament els grups de JxSí i la CUP.\nD'acord amb el Reglament, el debat es pot iniciar amb la intervenció d'un representant dels grups proposants per un temps màxim de trenta minuts perquè exposi els motius de la sol·licitud.\nA continuació intervindrà, sense límit de temps, el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, i, si és el cas, els membres del Govern a qui ho encomani. Tot seguit, el ple es podrà suspendre breument, i a la represa intervindrà un representant de cada grup parlamentari per un temps màxim de trenta minuts cadascun. Si el president i/o el Govern els responen, els representants dels grups tindran deu minuts més per a la rèplica. Si el president i/o el Govern tornessin a intervenir, obririen el darrer torn per als grups, aquest cop de cinc minuts.\nAcabat el debat, els grups poden presentar propostes de resolució, que poden transaccionar. Per a aquest debat, la Junta de Portaveus ha acordat que cada grup en pugui presentar fins a tres. A l'últim, el Ple debatrà i votarà les propostes un cop represa la sessió. Les propostes s'aproven per majoria simple, és a dir, amb més vots a favor que no en contra.


Mor el cantant Chris Cornell - Primera Fila\nEl cantant de Soundgarden, Chris Cornell ha mort als 52 anys per causes desconegudes. Segons el seu representant, Brian Bumbery, l’artista va morir a Detroit durant la nit, on estava de gira amb Soundgarden.\nHa estat una mort sobtada i inesperada, fet que ha provocat un fort cop tant a la família com als seus amics. En el comunicat que han emès, expliquen que s’investigaran les causes de la defunció.\nCornell va ser un dels referents de la música rock, liderant el projecte Soundgarden, Audioslave o també el súpergrup Temple Of The Dog.\nEn solitari havia editat 5 discs, l’últim d’ells, Higher Truth, fa 2 anys. Actualment estava immers amb una gira amb Soundgarden i demà tenia previst tocar a Columbus.\nA la xarxa han aparegut alguns vídeos del seu últim concert.\nACTUALITZACIÓ 18 MAIG NIT\nLes últimes notícies apunten que es podria tractar d’un suïcidi. Així ho han apuntat fonts policials, que afirmen que un amic de la família, va trobar el cos de Cornell al lavabo de l’habitació de l’hotel, després de que la dona del cantant li demanés a aquest amic que s’assegurés de veure com es trobava. El director de la policia de Detroit, ha explicat que van rebre una trucada d’emergència a la mitjanit, però quan van arribar a l’hotel, no van poder fer res per salvar-li la vida i van indicar que havia mort ofegat, com a conseqüència de la cinta que li van trobar al voltant del coll.\nACTUALITZACIÓ 19 MAIG NIT\nLa dona del cantant posa en dubte que Cornell es volgués realment suïcidar, ja que estimava la vida i feia poques hores havien fet plans de futur. Vicky Karayiannis ha explicat que el seu marit prenia Ativan, un medicament per tractar l’ansietat i la depressió i que una sobredosi accidental hauria pogut provocar que se suïcidés. Minuts després del darrer concert, la seva dona va parlar amb Cornell, que parlava malament i que li havia explicat que s’havia pres més dosis de les recomenades. Posteriorment Karayiannis va parlar amb seguretat i els hi va demanar que li fessin una revisió. L’advocat de la família també comparteix aquesta història i creu que realment Cornell no sabia el que feia.\nS’haurà d’esperar a la resta de proves i investigacions per aclarir els detalls d’aquesta tràgica mort.


Amics de la terra | Uneix-te a la Plataforma per un Nou Model Energètic\n» inici » actua » Uneix-te a la Plataforma per un Nou Model Energètic novetats\nUneix-te a la Plataforma per un Nou Model Energètic\nPLATAFORMA PER UN NOU MODEL ENERGÈTIC. Medi ambient, sobirania energètica i treball JA!\nPrimera: que ja és possible la transició cap a un sistema energètic net i sostenible. Un canvi, que fa temps que és urgent i necessari, és ara també una alternativa més econòmica que la dependència dels combustibles fòssils i de l'urani.\nSegona: que res canviarà si la societat civil no hi empeny. Durant dècades, unes poques organitzacions han guanyat moltíssims diners venent energia contaminant. Han acumulat enormes quantitas de capital i amb això, un immens poder. I tot plegat els serveix per mantenir el seu statu quo. Si volem que l'energia sigui un bé per a tots i en benefici de tots necessitem una ciutadania informada i activa.\nA la Plataforma hi cabem tots/es i és important que hi siguem. Per això els objectius que defensam són senzills i inclusius. El dia que les organitzacions i els ciutadans s'organitzin per dir crear un nou model energàtic, tot haurà canviat al món de l'energia. I aquesta és l'aspiració de la Plataforma per un Nou Model Energètic: demostrar que ha arribat el moment del canvi, i mobilitzar a la societat perquè sigui possible. Sense personalismes i sense equilibris de poder, percebent la importància de l'objectiu i la magnífica oportunitat que se'ns presenta.\nUneix-te a la plataforma aquí\nDocument fundacional de la Plataforma: En què consisteix el Nou Model Energètic i per què adherir-se? (descarregar a baix)


Un Salt al món: d’abril 2014\nResultat de Sant Jordi\nDes que vaig llegir L'aire que respires, de l'escriptora mataronina, Care Santos, que tenia ganes de posar-m'hi amb Habitacions tancades, però aprofitant que aquest any treia nova novel·la, Desig de xocolata, i que m'encanta la xocolata, vaig demanar que per Sant Jordi em regalessin aquest llibre i em varen fer cas. La meva sorpresa va estar en veure que estava dedicat per l'autora.\nJa l'he començat a llegir i, com em va passar en l'anterior, ja em té enganxat.\nL'altre llibre que va caure per Sant Jordi ha estat Els ambaixadors, de l'escriptor andorrà, Albert Villaró. Desconec totalment aquest autor, no he llegit mai res seu ni tan sols havia sentit cap dels seus títols, però en llegir la contraportada d'aquest llibre em va semblar una proposta molt interessant de política-ficció, un gènere al qual en les nostres contrades no hi estem acostumats.\nAquest serà el següent de la llista a llegir i encara no puc dir res d'ell. Estarem a l'expectativa.\nEscrit per Deric a les 15:38 5 comentaris:\nEscrit per Deric a les 18:18 2 comentaris:\nEscrit per Deric a les 1:23 Cap comentari:\nEscrit per Deric a les 1:22 1 comentari:


El virus de Soderbergh ataca\nUna pandèmia amenaça el planeta a 'Contagio', amb Matt Damon i Gwyneth Paltrow\nDesprés de l'estrena a Venècia i de la presentació a Sitges, la nova pel·lícula de Soderbergh, Contagio , arriba a les cartelleres amb una trama terrorífica sobre la propagació d'una epidèmia.\nJOSEP LAMBIES Barcelona. Actualitzada el 14/10/2011 00:00\n260x366 'apocalypse now' Steven Soderbergh narra la propagació de l'epidèmia des d'un punt de vista deshumanitzat. / WARNER BROS. 'apocalypse now' Steven Soderbergh narra la propagació de l'epidèmia des d'un punt de vista deshumanitzat. / WARNER BROS.\nSteven Soderbergh va decidir iniciar-se en el cinema de catàstrofes ara fa dos anys, en l'època en què ell i el guionista Scott Z. Burns preparaven el guió d' ¡El soplón! No és que transformar Matt Damon en un espia de l'FBI fos una tasca especialment difícil, però la trama els va exigir passar per molts aeroports i menjar-se alguna cua de control. I en més d'una ocasió van veure un passatger marejat com una au de corral mentre l'avió s'enlairava. Així els va venir la idea de fer una pel·lícula sobre una malaltia que es propaga en llocs públics. A mesura que van anar donant-hi voltes els va sortir el primer esborrany de Contagio , que tracta d'un virus mortífer que s'estén sense treva per tot el planeta. Al setembre Soderbergh es va plantar a Venècia amb una còpia dada i beneïda i part del seu refinadíssim càsting, que inclou Kate Winslet, Gwyneth Paltrow, Jude Law i també Matt Damon.\n"Les meves pel·lícules sempre tracten del mateix: gent que lluita contra un problema molt real mentre sent el tic-tac de les busques del rellotge", deia Soderbergh durant la roda de premsa que es va celebrar al Lido. El 2000 el de Geòrgia es va dedicar a seguir el rastre d'un desplegament de paperines d'heroïna, cosa que el va fer entrar en el perillós camp de batalla que enfronta camells i policies als Estats Units. Traffic va ser tot un èxit que va passar per la cerimònia dels Oscars amb molt més que copets a l'esquena. Entre les quatre estatuetes que es va emportar a casa hi havia la de millor director. També en aquest cas jugava la carta de l' star system , amb Michael Douglas i Catherine Zeta-Jones, entre d'altres. Ara en comptes de la circulació de drogues segueix els estralls d'una terrible epidèmia que s'estén per la societat globalitzada a la velocitat de la llum.\nAquest profètic diagnòstic del món contemporani en què sembla que tot circula amb l'agilitat d'una descàrrega virtual va tocar l'alarma a la Mostra, i aquests últims dies també ha fet tremolar els espectadors de Sitges. El fet que Soderbergh s'acosti a la malaltia des d'un punt de vista tan poc humà no fa que l'assumpte pinti menys negre. Contagio no és com L'incident de Shyamalan ni com la canadenca Blindness que el 2008 va protagonitzar Julianne Moore. Ni el director ni Scott Z. Burns van voler explotar l'empatia personatge-espectador d'aquestes pel·lícules. Des del primer moment van decidir enganxar el públic en una xarxa d'esdeveniments que emboliqués la comunitat científica i les autoritats.\nAgafant els vols nacionals d' ¡El soplón! , Soderbergh va olorar un desastre a gran escala. Ara ha voltat per tot el globus terraqüi i ha aterrat a Hong Kong, Macao, Chicago, Atlanta, San Francisco, Abu Dhabi, Londres i Ginebra. Encara falta descobrir si en les notes de rodatge Soderbergh i Scott van detectar algun altre accident que pugui ser amenaçant per a la comunitat internacional. Però si segueix així en la pròxima pel·lícula parlar d'apocalipsi fregarà l'eufemisme.


La prohibició de pas de camions a la N-II sortirà gratuïta al Govern - Diari de Girona\nLa prohibició de pas de camions a la N-II sortirà gratuïta al Govern\nMés de 900.000 es van desviar a l'AP-7 el 2013 i l'augment de trànsit fa que ni Foment ni la Generalitat hagin de compensar Acesa\ngirona | acn/ddg 11.01.2014 | 00:00\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, va visitar ahir l'Institut de Recerca de l'Aigua de Girona. acn\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, va visitar ahir l'Institut de Recerca de l'Aigua de Girona.\nLa prohibició de pas de camions per la N-II ha suposat que 900.000 camions més hagin circulat per l'autopista d'abril a desembre, si es comparen les xifres amb el mateix període de l'any anterior. Aquest gran augment de trànsit suposa que ni Generalitat ni el Ministeri de Foment hagin de compensar Acesa per les bonificacions que aplica als camioners. En principi, s'havia calculat que les administracions havien de pagar tres milions d'euros a la concessionària. "Aquest canvi ha tingut un cost zero per a l'administració", va assegurar el conseller de Territori, Santi Vila.\nDes del passat 19 d'abril del 2013, els camions de quatre eixos o més no poden circular per la N-II a les comarques gironines. Aquesta restricció ha suposat que, durant aquests nou mesos, uns 900.000 camions més hagin hagut de passar per l'autopista AP-7 en comparació amb el mateix període de l'any anterior. En concret, segons dades del Departament de Territori i Sostenibilitat, uns 9.000 camions han circulat per aquesta autopista durant els dies feiners, uns 4.000 més que abans de la prohibició.\nEn el cas dels dies festius, el Departament calcula que de mitjana, hi han passat uns 2.500 camions de més els dissabtes i uns 1.500 vehicles més cada diumenge. Aquest augment del trànsit de camions tan rellevant ha suposat que ni la Generalitat ni el Ministeri de Foment de l'Estat espanyol hagin de compensar Acesa per les bonificacions que s'apliquen als camioners tal com havien previst en un inici. Des del principi de les restriccions i davant les crítiques dels camioners, la ministra de Foment, Ana Pastor, i el conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, van signar un conveni que preveia compensar amb 1,5 milions cada administració -tres milions en total- les pèrdues que hi poguessin haver amb les bonificacions dels peatges dels camioners.\nDurant aquests mesos, als vehicles de quatre eixos o més que efectuen el recorregut sencer la Jonquera-Maçanet de la Selva (o viceversa) se'ls redueix el preu del peatge en un 35%; mentre que als camions de també quatre eixos o més que fan moviments interns, -accedint a l'AP-7 entre les sortides de la Jonquera i Maçanet i sortint definitivament entre les mateixes sortides, o viceversa- reben una bonificació del 50%. "S'han alliberat uns 900.000 camions de la N-II i això ha tingut un cost zero per a l'administració, no ha costat ni cinc perquè la inducció de trànsit ha estat suficient per finançar l'actuació", va avançar Vila. En aquest sentit, el conseller també va subratllar que el desdoblament de la N-II està "avançant".\nVisita a l'ICRA\nVila va realitzar aquestes valoracions durant la visita que ha realitzat a l'Institut Català de Recerca de l'Aigua (ICRA) de Girona. El conseller va conèixer de ben a prop els projectes que es realitzen en aquesta institució i es va mostrar interessat amb la sala de rius experimentals, única a Europa. El conseller es va reunir durant més de mitja hora amb representats de l'organisme. Actualment, tres projectes que es desenvolupen en aquest centre, el Globaqua, el ?demEAUmed i el R3-Water, han aconseguit ajudes d'1,3 milions d'euros de la Unió Europea.\n"Es tracta d'una institució molt valuosa per a Catalunya, cal presumir-ne, molt vinculada a les terres gironines i vull confirmar el compromís del Govern de Catalunya", va assenyalar. "D'aquí a uns anys, les societats es barallaran per l'aigua i la gestió correcta d'aquest recurs en un país mediterrani com el nostres és clau, cal que ens adaptem al canvi climàtic i és rellevant que l'ICRA estudiï tots aquests aspectes", va assegurar.


El poble destrossat per la Guerra Civil que es resisteix a perdre la batalla | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nCorbera d'Ebre 21 ABR 2021 - 19:34\tCEST\nLa part històrica de Corbera d'Ebre. generalitat\nEl poble vell de Corbera d'Ebre (Terra Alta) resisteix amb penes i treballs a la part alta d'un turó i és reflex dels estralls que els bombardejos de l'aviació alemanya van causar-hi el juliol del 1938 sobre unes files republicanes que intentaven conservar la posició amb més afany que organització i amb menys mitjans que empenta. Aquell poble on, abans de la Batalla de l'Ebre, hi vivien 2.000 persones —el doble que ara— no havia de ser cap objectiu estratègic de les tropes revoltades, però durant quatre dies, entre el 25 i el 28 de juliol, la pluja de projectils va ser constant, fins a deixar el 80% de les cases convertides en runa. La destrossa provocada per la Legió Cóndor, rematada arran de terra per l'artilleria franquista, va ser de tal magnitud que moltes famílies van renunciar a rehabilitar les seves llars i van optar per construir un nou habitatge sota el turó. L'obstinació que hi va posar el bàndol guanyador per tractar de difuminar el record de la seva intervenció saquejadora va facilitar que els veïns perdessin interès per tornar a aquells carrers foradats.\nDes del bombardeig, Corbera són dos pobles en un. El vell, testimoni ferit de la guerra, està reconegut com a bé d'interès cultural. No obstant això, més enllà d'aquest segell que li va donar la Generalitat fa 30 anys, amb prou feines s'ha fet res per evitar el seu progressiu deteriorament. La part que no va fer miques la munició feixista l'ha deteriorat el pas del temps. Com Ca la Peluda, una de les últimes cases properes al campanar que seguia dempeus, però que no va aconseguir aguantar l'envit del temporal Glòria. El Departament de Justícia desbloqueja ara un projecte per garantir la “consolidació de les estructures del poble”, segons va anunciar aquest dimecres la directora general de Memòria Democràtica, Gemma Domènech. L'acció disposa d'una partida de 258.000 euros. Joan Antonio, historiador local i president de l'Associació Poble Vell, manifesta que per protegir l'espai caldria fer una aportació deu vegades superior. “Faria falta una inversió d'almenys dos milions d'euros, Corbera hauria de ser un aglutinador d'inversions”, raona. “Es tracta d'un conjunt fonamentalment arqueològic”, explica.\nLa destrossa del 80% de les cases va fer que moltes famílies construïssin habitatges nous sota del turó\nPoble Vell, integrada per veïns i voluntaris, gestiona els 3 euros que aporta cada visitant que vulgui accedir al poble vell, 15.000 visitants l'any, i és qui més ha vetllat per la conservació i difusió d'un espai que, segons la directora general de Memòria Democràtica, és “molt emblemàtic” i visualitza “el drama i la cruesa” dels efectes de la guerra sobre la població civil. Durant la visita que va fer a Corbera per presentar el projecte de consolidació, Gemma Domènech va estar acompanyada dels tècnics de l'empresa Feu i Godoy Arquitectes, guanyadora del procés d'adjudicació. La intervenció sobre el poble vell respon a un acord del Govern de la Generalitat que es va aprovar el 2016, però que no s'ha activat fins ara. “En cap moment s'ha deixat de banda”, defensa Domènech. Preguntada sobre quines seran les actuacions prioritàries per frenar la degradació, remet a la diagnosi que han de fer els arquitectes i que aclarirà “què és el que està més greu”.\nMutilat i colpejat, el poble vell conserva intacta la seva panoràmica sobre la serra de Pàndols i Cavalls, un agrest camp de batalles que alberga la Cota 705, homenatge a la malaurada Quinta del Biberó.


Rus: “La setmana de Fira ens deixarà 5 milions d’euros de retorn” | L'Informador\nPublicat a 23 d'agost de 2014 el 0:00. Escrit per Juan Antonio Cloquell\nL’últim dia de Fira van passar pel nostre estand diversos representants autonòmics, que acompanyaren a l’alcalde Alfonso Rus en el balanç finar de la setmana de festes. Ells foren Luís Santamaría, conseller de Governació i Javier Montero, secretari general de desenvolupament autonòmic. Després de l’esmorzar que van mantenir i el passeig per l’Albereda amb el típic gaiato, van assegurar que es tracta d’una festa “espectacular, grandiosa i especialment pacífica”.\nCom està anant el dia?\nSantamaría: En primer lloc vull agrair a l’alcalde la invitació, ja que havia vingut moltes vegades a Xàtiva però mai havia tingut l’oportunitat de gaudir de la Fira. Em va dir que tenia que vindre que era pas obligatori i que tenia que vindre, i li ho agraeix. Hem estat esmorzant junt i passejant i gaudint de tot el que suposa la Fira: les paradetes, els iaios amb els seus nets, la gent en el carrer… M’alegre moltíssim d’aquesta oportunitat i li recomane a tot el món que s’aprope el propers anys perquè val la pena, hi ha moltíssims actes, tots ells gratuïts. No hi ha cap problema en quan a baralles, abusos de l’alcohol… es gaudeix amb normalitat d’una festa molt arrelada i és un privilegi estar ací. A partir ara seré client habitual de la Fira de Xàtiva.\nComentava que no coneixia la Fira, què és el que més li ha sorprès?\nS: La normalitat i l’èxit de la gent. Veure tants milers de persones, la gent passejant, parlant, retrobant-se amb els amics, estant en família, amb la gent de la comarca… Açò és més important encara que els 71 actes que han hagut aquests dies. Però, com dia, el que més m’ha impactat ha sigut aquesta normalitat que ha suposat un parèntesi a la situació que estem patint tots els espanyols amb la crisi.\nJavier, no sé si en el seu cas havia tingut l’oportunitat de conèixer Xàtiva en Fira.\nMontero: No, estic en el mateix cas que Luís. Estic molt sorprès i bocabadat d’aquesta meravella que hi ha a Xàtiva, que desconeixia i que estic molt content de conèixer. A partir d’ara tornaré amb la família, passant el dia i repetint un dia que ha sigut inoblidable i amb un alcalde que ens ha tractat de meravella. Es nota que la gent de Xàtiva vol a la seua ciutat.\nNo la coneixia personalment però de segur que havia escoltat parlar d’ella. Com es veu la Fira de Xàtiva des de la distancia?\nM: Reialment t’arriba mitjançant un tall de televisió d’uns pocs segons que per a res deixa veure el que ací es viu. No notes a la gent, no notes l’ambient… És una Fira on es passa un dia molt agradable. No té res a veure la idea que es té amb la impressió que t’emportes quan l’has visitat.\nAixí que recomanaria vindre a gaudir de la Fira.\nM: Per descomptat, i de fet aprofite l’ocasió perquè de segur que el que ve, repeteix.\nInauguràvem el nostre estand el dia 15 amb la visita d’Alfonso Rus, i hui el tanquem amb l’alcalde per fer un balanç de la Fira.\nRus: Jo vaig cridar a Houston perquè baixaren la temperatura i ens ha vingut bé, perquè hem tingut 8 graus menys. Ha sigut espectacular. Ens ha acompanyat el temps, els espectacles, la gent… Estic molt content, primer per aquesta massivitat.\nQuè opina de l’oposició que demanda una Fira més participativa?\nR: Jo ho llig en els mitjos i em sorprèn, ja que a la iniciativa que s’ha creat enguany han anat 1.000 persones, mentre que la nit de Dani Martín vam clavar 15.230 persones a la Murta. Jo quan veig que hi ha molta gent, ja és un èxit, després a cadascú li agradarà més una cosa o un altra.\nEnguany es compleixen 20 anys com alcalde en Fira.\nR: Jo me’n recorde que abans quan arribava la Fira la gent se n’anava i jo no ho entenia. No hi havia marxa i la gent jove fugia, ja que en qualsevol poble hi havia més festa que ací. En el 750 aniversari va ser el punt d’inflexió, ja que s’obriren espais grandíssims perquè tots pogueren participar. Hem anat del Mercat a la Seu, enguany al Jardí de la Pau… La Fira evoluciona cada any.\nCap a on ha d’evolucionar la Fira de Xàtiva?\nR: On vulga la gent. Si portem a Julio Iglesias i no ompli, és perquè no voldran que vinga. Nosaltres no marquem la línia, sinó la gent. No podem anar en contra del que la gent pensa. Fa uns anys vam decidir que fora entrada gratuïta ja que la gent paga els seus impostos i no els tenim que cobrar més.\nAlguna cosa a canviar?\nR: Tots els anys ens equivoquem en algun acte. Les coses sols les fan bé els llestos. Aquest any el segon acte de Bruno Lomas no va acabar de tenir acollida i ja sabem que és un acte que quedarà espectacular en el Mercat. Tot no es fa bé, però si la majoria de les coses estan ben fetes, al final ens n’anem satisfets. Dani Martín, Hombres G… Espectacular. Sols he vist la Murta més plena amb David Bisbal.\nEl conseller destacava la normalitat.\nR: Sí, no hi ha hagut cap incident i estic molt content. Si ha sigut un èxit, fenomenal i si no, reflexionar.\nL’altre dia ens comentava que el retorn econòmic a la ciutat era de 5 milions d’euros.\nR: I hi havia gent que ho dubtava… perquè són de lletres. Puc afirmar que anem a tindrem 5 milions d’euros de retorn econòmic. Molta gent ha estat ací treballant i hem vist com l’economia s’ha esta movent aquests dies. Els firers mai diran que els ha anat bé, però sempre tornen i si tornen és perquè els funciona.\nPer últim, agrair l’atenció durant aquests dies.\nR: Agrair el vostre treball que heu fet durant aquests dies. Comunicar a la gent el que passa dia a dia és molt important i sempre ho feu en positiu, que és més important encara. Heu fet molt bon treball i s’ho passeu molt bé, no com altres que ho passen mal.


Primer, va estudiar música a l’escola del seu poble, però després, va decidir estudiar musicoteràpia, a la Universitat Antonio De Nebrija, a Madrid. Reconeix, que la música l’acompanya des de molt petit. Es descriu com una persona que, humilment explica, a través de la seva música, aventures i històries viscudes. Si bé la Covid-19 ha impedit que realitzés algunes de les actuacions previstes, enguany espera poder acabar la producció del que podria ser el seu tercer treball d’estudi.\nFoto: Quim Salvat\nQuim explica que la seva vocació per la música va néixer abans que ell tingués records. “La música sempre m’ha acompanyat en la vida, en bons moments, en altres no tan bons, però sempre l’he portat amb mi. Però també acompanya a tothom en diferents moments de les seves vides, sense que molts siguin conscients d’això. Crec que la música és infinita, ja que es compon de sons, ritmes i textures, entre altres coses. Sempre m’ha acompanyat, i sempre ho farà, fins a l’últim batec del nostre cor” afirma el cantautor.\nEs descriu com algú que humilment “explica aventures i històries viscudes”, de les quals, algunes són reivindicatives, de coses que no li agraden, però també n’hi ha d’altres coses que troba genials.\nPer a ell, la música és vida, és sentir, és expressar, és riure, és plorar. “No acabaríem mai amb els adjectius. La música és el canal de comunicació més potent que existeix i diria que l’únic que pot anar directament al cor, sense que el cervell tingui temps de processar-lo. Per això, la música és infinita” sosté el Quim.\nLa seva font d’inspiració al moment de compondre, almenys fins ara, ha estat una història viscuda, un record, un moment, una crítica o alguna cosa que tingués ganes d’explicar a altres persones.\nReconeix que té contacte i bones relacions amb els músics andorrans i que, a vegades, no és necessari compartir un escenari per a conèixer a altres professionals. “Crec que com més persones tinguem al nostre costat, tant en la música com en la vida, ens enriqueix com a persones. Els músics, a part de ser músics, som persones com tothom” assenyala l’artista.\nConfessa que li agradaria poder dedicar més temps a la música, però, de moment, no és possible. Admet que els somnis que podia tenir relacionats amb la seva música s’han fet realitat i que ara toca gaudir dels moments que la música l’hi regali i sempre donant les gràcies a tots els factors que ho han fet i ho fan possible.\nCovid-19 i projectes a futur\n“La Covid-19 ens ha fet cancel·lar moltes feines ja acordades i pactades, crec que el calendari 2020 no el recordem amb gaire bon gust, però aquestes coses passen i, almenys, l’he pogut destinar a compondre i escriure noves històries” explica el cantant.\n“Estic acabant, ara mateix, la producció del que podria ser el meu tercer treball d’estudi. Esperem poder tenir el suport necessari per fer-ho realitat, i més tenint en compte aquests temps difícils, per a la música i per a tothom. I com no, donar les gràcies també a tots el que sempre m’han fet costat, ells formen part de totes i cadascuna de les meves cançons, i també recordar que sense ells i el seu suport res d’això seria possible. Tant de bo el 2021 porti coses boniques i positives per a tothom. Crec que això ens faria molt bé a tots”.\nandorraCOVID-19Grups MusicalsQuim Salvat


CATALUNYA CULTURA I PROGRÉS (CATCiP), proveït amb BCE 0696914613, direcció Avenue de l’Avocat 34, 1410 Waterloo, no pot assumir cap responsabilitat derivada de l'ús incorrecte, inapropiat o il·legal de la informació apareguda en les pàgines d'Internet de artperlarepublica.cat\nAmb els límits establerts en la llei, artperlarepublica.cat no assumeix cap responsabilitat derivada de la falta de veracitat, integritat, actualització i precisió de les dades o informacions que es contenen en els seus pàgines d'Internet.\nEls continguts i informació no vinculen a artperlarepublica.cat ni constitueixen opinions, consells o assessorament legal de cap tipus ja que es tracta merament d'un servei ofert amb caràcter informatiu i divulgatiu.\nLes pàgines d'Internet de artperlarepublica.cat poden contenir enllaços (enllaços) a altres pàgines de tercers que artperlarepublica.cat no pot controlar. Per tant, artperlarepublica.cat no pot assumir responsabilitats pel contingut que pugui aparèixer en pàgines de tercers.\nEls textos, imatges, sons, animacions, programari i el contingut restant inclosos en aquest lloc web són propietat exclusiva d'artperlarepublica.cat o dels seus licenciants. Qualsevol acte de transmissió, distribució, cessió, reproducció, emmagatzematge o comunicació pública total o parcial, ha de comptar amb el consentiment exprés de artperlarepublica.cat.\nAixí mateix, per accedir a alguns dels serveis que artperlarepublica.cat ofereix a través del lloc web haurà de proporcionar algunes dades de caràcter personal. En compliment del que estableix el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d'abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals ia la lliure circulació de aquestes dades ens informem que, mitjançant l'emplenament dels presents formularis, les seves dades personals quedaran incorporades i seran tractats en els fitxers de CATALUNYA CULTURA I PROGRÉS (CATCiP) amb l'objectiu de poder prestar i oferir els nostres serveis així com informar-li de les millores del lloc web. Així mateix, li informem de la possibilitat d'exercir els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició de les seves dades de caràcter personal, de manera gratuïta per correu electrònic a hola@artperlarepublica.cat o a la direcció Avenue de l’Avocat 34, 1410 Waterloo\nMitjançant el present document, CATALUNYA CULTURA I PROGRÉS (CATCiP) presenta les seves polítiques d'ús dels seus serveis, que han de ser llegides i observades per tots i cada un dels clients i visitants.\nLLEGEIXI ATENTAMENT AQUESTES POLÍTIQUES D'ÚS ABANS D'UTILITZAR AQUEST SERVEI. En utilitzar el lloc de CATALUNYA CULTURA I PROGRÉS (CATCiP) , vostè accepta aquestes polítiques d'ús. Si no accepta aquests termes, no utilitzeu el lloc de CATALUNYA CULTURA I PROGRÉS (CATCiP) . CATALUNYA CULTURA I PROGRÉS (CATCiP) es reserva el dret, al vostre gust, de canviar, modificar, afegir o suprimir parts dels presents termes en qualsevol moment. El visitant ha de revisar periòdicament si aquests termes han canviat. L'ús continu del lloc de CATALUNYA CULTURA I PROGRÉS (CATCiP) després de la incorporació de canvis als presents termes implicarà l'acceptació d'aquests canvis.\nEl registre de l'usuari serà mitjançant el formulari d'accés a la pàgina web: www.artperlarepublica.cat.\nL'usuari haurà de fer la donació a través de la pàgina web: www.artperlarepublica.cat.\nL'usuari rebrà els seus rebuts amb el nombre de participació a l'adreça de correu que hagi facilitat en el registre a la plataforma.\nLa donació mínima es de 10€ i no son de caracter recorrent.\nLes donacions estan fetes amb caràcter immediat i irrevocable.\nL'usuari podrà fer la donació a través de targeta de crèdit.\nEls afortunats que guanyin una obra d'art, CATALUNYA CULTURA I PROGRÉS (CATCiP) es posarà en contacte amb els guanyadors per al lliurament de l'obra d'art.\nAquesta activitat es regirà per les lleis vigents a Catalunya. En cas de qualsevol diferència entre les parts sobre la interpretació o el compliment del pactat en aquest avis legal, les parts se sotmeten a la jurisdicció dels jutjats de Catalunya, amb expressa renúncia a qualsevol altre fur aplicable.


Taller: Moviment i Neuroplasticitat – Assaig en Moviment\nTaller: Moviment i Neuroplasticitat\nLa plasticitat cerebral o neuroplasticitat és la capacitat del cervell per canviar en resposta a les nostres experiències, a qualsevol edat. El cervell humà està construït per continuar evolucionant i augmentant els nivells d’habilitat, refinament i consciència al llarg de la vida. Aquest procés d’aprenentatge i creixement continu aporta una major força i flexibilitat del cos i de la ment i ens ajuda a viure la vida que desitgem.\n“Quan el cervell deixa de créixer i formar noves connexions i xarxes neuronals (patrons), és quan el cervell comença a perdre diferenciació, destresa, intel·ligència i creativitat” Anat Baniel, creadora del Neuromovement.\nEn moure’ns, creem diferents connexions neuromusculars. Si sempre ens movem de la mateixa, deixem de crear noves connexions; però si introduïm variacions en la manera de moure’ns es creen noves connexions, ampliant el nostre repertori de moviments i augmentant la plasticitat del cervell.\nEl cervell organitza tots els moviments, pensaments, sentiments, emocions i accions. Si el cervell està disponible per aprendre i evolucionar contínuament, les persones poden superar, reduir i /o evitar el dolor, envellir dignament i assolir nous nivells de rendiment físic, emocional i cognitiu, produint canvis positius destacables en la qualitat de la vida d’una persona.\nAl llarg d’aquest trimestre farem tres tallers dins la sèrie “Moviment i Neuroplasticitat”, explorant diferents moviments i variacions de moviments.\nEn aquests tallers experimentaràs com mantenir desperta la capacitat del cervell per crear noves connexions i noves possibilitats, a través de variacions de moviments realitzats lentament i suaument, amb atenció al que sents mentre et mous.\nDissabte 24 d’octubre de 9:15 h- 11:15 h\nDissabte 28 de novembre de 9:15 h- 11:15 h\nDissabte 12 de desembre de 9:15 h- 11:15 h\nPreu: 20€ / taller ( es poden fer solts, no és necessari haver fet els anteriors)\nLloc: Osona Ioga. Ronda Camprodon 25, 1r 1ra. Vic.\nPer a més informació i reserves, contacta: info@assaigenmoviment.com / 646 478 238\nAutor Assaig en MovimentPublicat el 12 d'octubre de 2020 22 de novembre de 2020 Categories Feldenkrais\nAnterior Entrada anterior: Classe gratuïta de prova a AIRE PILATES VIC\nSegüent Entrada següent: Segon taller de Moviment i Neuroplasticitat


...No esperis res de mi i no et decebré...: de novembre 2011\nLlegim malament el món i després diem que ens enganya (Tagore)\nLa veritat és que faig una ullada a les revistes del cor quan no tinc mes remei que passar per la perruqueria, i entre esperes llegeixo aquests reportatges que parlen de dones impressionants amb cases increïbles, un marit meravellosament ric, un bebè de disseny i un cos espectacular gràcies a parts a la carta, gimnasos, lipoescultures,cirurgies i poc treball.\nUna vida envejable als ulls de totes aquelles dones que amb prou feines tenim temps de mirar-nos al mirall, que hem passat embaràs treballant com cabrones, sortint i entrant dels nostres moviments hormonals com si fossin portes giratòries.\nPer cinc minuts ens submergim en aquesta propaganda alienant perquè semble que si no pensem com la societat diu, hem de creure que ens sentim miserables en les nostres vides, per ser rosses o morenes, primes o grosses, amb mixelins, potes de gall, varius, gasos i flatulències o potser per no tenir temps de ficsar-nos en tot aixó.\nI veus cases amb mobles de canya de bambú en el jardí tapissats en color ivori, on asseure'ns amb aquestes esplèndides camisoles eivissenques blanques que tant afavoreixen a unes pells daurades de rajos "uva", adornades amb impressionants collarets d'or tan grossos com les taques que alguna vegada ens han provocat les baves dels nostres fills.\nDesprés resulta que per aquests mobles no tenim ni lloc on posar-los i una llum divina ens torna a la realitat i a sentir que les coses que mereixen la pena no poden ser etiquetades ni exposades a cap aparador.\nNingú per molt socialment qualificat que estigui s'escapa a les incongruències o putades de la vida, és el joc de viure, moments dispars i diversos que fan de nosaltres el que som per molt que el vulguem adornar.\nA la televisió tot son anuncis en contra l' edat, com superar-se a si mateix i al veí del costat, els nostres adolescents estan plens de punyetes, l' adolescència apart de ser una edat difícil esta resultant un gegant amb el que lluita en molts fronts, les nenes somniant amb els pits de silicona si treuen bones notes i els nens amb uns muscles descerebrats i en mig de tot cada vegada mes problemes de anorèxies, bulímies i desquiciats sense escrupuls.\nL'edat no és una malaltia, com tampoc ho és l'alopècia, els mixelins o el viure en un pis hipotecat a 25 anys amb un IPC al que invoquem clemència cada vegada que ens arriba la revisió.\nEls anys no nomes aporten arrugues, cadascuna d'aquestes lineas d'expressió són un món de petits detalls en forma d'assoliments i fracassos , inseguretats, veritats nostres i alienes que ens donen una altra perspectiva del que haurien de ser les prioritats dels éssers humans.\nEl pas del temps a mi m'ha tornat mes impertinent, sense obligacions de mesurar-me amb els estereotips que marca la societat, estereotips que d'altra banda ni em serveixen ni els vull perquè no m'han servit de res en el meu caminar per la vida, assumint que del cel a l'infern hi ha un pas quan l'únic que regeix és l'imatge i els continguts es balancegen per la vora de l'abisme amb l'únic propòsit de fomentar tot allò que els altres volen observar.\nLa vida són moments viscuts, fer-se gran sense traumes, sense coaccions, ser conseqüents amb l'edat sense pretendre fer-nos convictes d'una condemna que amb els anys ens va sumint en un pou fosc i ple d'inseguretats.\nSense remordiments per no poder ficar-nos en una 36, sense complexos perquè no som addictes als gimnasos, sense traumes pel pas del temps, sense maquillar anys amb vestimentes que bé podrien haver estat tretes dels armaris dels nostres fills.\nSense gelosia per no col·leccionar marits meravellosos amb data de venciment, per elles tots!!, perque inconscientment rebobinem restes de convivències i ens felicitem perquè potser tant luxe i tant glamur depènen de la capacitat de tragaderas que tingui cadascuna.\nEls criteris que regulen les nostres relacions personals de vegades s'extralimiten i impera l'absurda creença d'impressionar, confonent ètica amb estètica.\nSer dona,ser persona, alguna cosa mes que siliconar-se els pits, vestir-se amb grans marques i utilitzar maquillatges que fan de nosaltres una ombra del que varem ser rallant el ridícul.\nSer home, ser persona no és passar-se hores en el gimnàs inflant-se els músculs,depilar-se les cames, marcar bíceps o comprar-se eslips amb suspensoris que els marquin el cul i la resta.\nSer persona, reconeixes en un cos sedient sense envoltoris, avits de sentiments i sinceres perversions despullats de roba i d' anima, estimar-se, respectar-se, acceptar-se tal com un és, perquè som molt més que cares amb ulls i a la vida i al llit som paradisos per descobrir-nos i explorar-nos i no contenidors on coleccionar el buits de l' anima i llençar principis.\nPero ens venen una societat plena d' interessos econòmics que ens enverinen els sentits diàriament en revistes i televisions predicant la immoralitat de creure que l' imatge guanya mes addictes que el culte a la intel·ligència, i que voleu que us digui pretendre tenir o fer la vida dels altres a part de ridícul em sembla absurd i esgotador.\nEm quedo amb l' estrofa d' aquesta cançó :\n"Guapa es la historia de quien no se da por vencido\nen el maravilloso mundo de encontrarse a uno mismo\nde quien llena la almohada de inseguridades\npero al levantarse siempre hace la cama\nde quien sonríe de verdad\ny como antes sin darse cuenta de quien consigue que lo que quiere\ny lo que le apetece hagan las paces\nde quien hace del tiempo un aliado sigiloso que\nle hará sentirse cada vez un poco mas guapa."\n( La Oreja de Van Gogh )\nPublicat per marta a 09:43 15 comentaris\nEl temps i la gent gran\nQuan tènia nou o deu anys, venia tots els diumenges a dinar a casa un amic dels meus avis, era vidu, un personatge molt bohemi, del París del 68, que va haver d'emigrar a la capital francesa durant la guerra civil i ja es va quedar allà perquè per la seva professió de pintor se li van obrir moltes mes portes.\nEn Tubau ,als seus gairebé 80 anys recordo molt lleument com explicava una vegada i una altra les seves fatalitats i les travetes que li va posar la vida, no vaig entendre llavors que davant meu tenia tota una font de saviesa, un ser tan ple com a entranyable del que podia haver après mil coses.\nAquests dies vénen a la memòria persones com ell i com un altre amic del meu pare...Ventura, el seu amic intim argentí, nacionalitzat català com el deia, que ens explicava les seves guerretes per aquests món de Déu fins a arribar a Catalunya.\nPastisser de professió comentava la seva odissea amb la cartilla de racionament i pa negre ,quan ell repartia d'amagat pa blanc, aquest que ara ja amb prou feines valorem i les gestes que van tenir patir els de la seva generació per subsistir i el meu pare si afegia explicant els seus patiments a Argelers quan va haver de marxar amb tans d' altres quan nomes tenia 12 anys i van subsistir menjant el que trobaven pels horts i la platja.\nEstic acostumada a tractar amb gent gran, a vegades coincideixo amb avis els matins prenent un cafè, al costat del treball hi ha un casal de cultura per a la tercera edat i des de primera hora del matí esmorzen allà.\nAlguns de mirada trista i cansada, prenem un cafè junts, bromejant amb les seves ganes de menjar el que no els deixen.\nEls observo quan riem , els miro des de la seva tristesa solitària, i confio que els nostres somriures compartits, siguin per ells la nota alegre d'aquest instant que per desgràcia no puc allargar molt mes.\nI penso amb els meus pares, i amb tota aquella gent que estimo que ja no hi és, amb totes les converses que vaig evitar perquè pensava que em quedava temps, amb els moments que no vaig saber esgarrapar, instants per retrobar-nos en alguna mirada i els enyoro i tinc la convicció de que la vida ens hauria de donar una segona oportunitat per ser conscients de que tot allò passara un dia, i nomes ens quedarem amb els records i amb el buit de paraules mai dites.\nI cada dia veig aquests avis, impassibles al que passa al voltant, conformant-se amb el que tenen, per aquesta por que pesa com una llosa que és la solitud.\nHan estat l'espatlla en el qual ens hem recolzat, les mans que ens han aixecat, ni ombres, ni molèsties... nomes éssers humans plens de cicatrius, de manques i amb la necessitat que tenim tots d'estimar i ser estimats.\nNo podria explicar amb paraules el que m'han aportat a la meva vida, ja no és el fet que em demostrin l' agraïment pel poc que faig de mil formes, formes precioses que em reprenen a la meva infància, productes dels seus horts, canastrell de ganxet fets amb les seves mans ...detalls que no tendrien perquè tenir però que m'omplen d'orgull per poder aportar a les seves vides sempre que puc una mica de llum.\nLa solitud en la vellesa és una de les malalties mes doloroses i llargues, gairebé eternes, que no té remei , nomes comprensió i una espatlla on recolzar-se.\nEm fan sentir una immensa tendresa aquests pous de saviesa que ja ningú escolta, aquests petits mons que ho contenen tot i a tots, i m'omple d'orgull que els dies que sóc fora es molestin a preguntar als meus companys el perquè de la meva absència.\nSense necessitat d'aprofundir mes en les seves vides sento el fil que ens uneix, uns són mes fins, altres gruixos, emanen una llum especial des d'un sentiment potser invisible per a alguns , però em sento enormement feliç i agraïda als ulls que em miren i a tots aquells que endinsant-me en el seu món em permeten mirar.\nPublicat per marta a 10:38 17 comentaris\nVint i cinc anys de SAU\nHo reconec em tenen rendida, amb lletres que m' esgarrifen i m' emocionen, molts cops fent repàs de moments importants de la vida descobreixes que moltes d'elles han tingut alguna cosa en comú.\nSón com una pinzellada en un racó, sempre en el mateix lloc i del mateix color, com el perfum que ensumes gairebé sense adonar-te quan et creues amb la gent pel carrer, com una cançó, aquella que no esperes però que escoltes per primer cop i la fas teva perquè la vius i et profana el cor.\nHi ha lletres que romanen en la pell i a la memòria, que respiren el mateix aire i ens omplen els pulmons de sensacions tornant-nos a llocs on ja hem estat.\nSentir el vent a la cara per trobar aquesta mirada entre altres mirades, en les prestatgeries de casa meva i entre els plecs del meu llit, lletres que parlen amb l'ànima despullada i el cor entregat.\nVa marxar en Carles sota l' esguard de la lluna a l' esquena i ens va deixar la més bonica cançó d'amor fins llavors mai escrita.\nCada dia en algun lloc surt el "tren de mitjanit", el seu va sortir un 13 de febrer...\nUna lluna que va perdre el seu més gran enamorat, aquell que li va cantar el "boig per tu" més apassiona't.\nAquell que va dir que entraria al cel per la porta de servei i nosaltres sempre varem saber que va sortir de la terra per la porta gran.\nEs una cançó que ell deia que potser escriuria demà.\nA la terra ens queda en Pep amb musiques fetes de sentiments que ens omplen sense paraules. Potser un altre dia podrem tornar a cantar-la junts, amb el privilegi que tenen aquells que no moren mai perquè tornen a viure cada cop que algú tarareja la seva veu.\nHi ha imatges, sensacions i melodies que perduren de forma intemporal, que sentim properes i intenses, i que amb una estranya sensació de complicitat busquem reviure en la nostra realitat , com si es tractés d' un somni.\nGràcies Carles...gràcies Pep... gràcies Sau\nPublicat per marta a 17:17 13 comentaris\nPP la solució??? fem memoria!!\nSóc una d'aquestes "niñitas", no la Soraya Saez de Santamaria ,"la set ciencies" com l'anomeno jo, no, sóc d' aquestes altres de les que voste en les seves entrevistes parla tant i tant, una mica grandeta i despendolada segurament per al seu gust, que segons la ideologia de vostè esta fent mèrits mes que suficients perquè la cremin a la foguera , agnòstica, divorciada, partidària del matrimoni entre homosexuals, de l'amor lliure i de qualsevol causa justa que no coarti la llibertat de l'ésser humà com a tal i que encara aixi sobreviu al seu partit i a totes les idees feixistes que ens intenta imposar.\nAquesta "niñita" insurrecta que li subscriu té una hipoteca a 20 anys, no creu en el matrimoni com a institució, és mare d'un cel d'adolescent i no mira al fet que preu va el pa ,la llet, les patates o les anxoves de Santoña perquè que vol que li digui a vostè ,tinc el sa costum de menjar cada dia..\nI sinó és be, és pollastre, conill, patates o qualsevol altra cosa assequible a la meva butxaca.\nNo es cregui que jo he estat aixi d'impertinent sempre, em vaig torçar interessant-me per la política des que un senyor d'intel·ligència distreta i principis poc ortodoxes va decidir recolzar els interessos econòmics d'uns pallassos per enfotres de nosaltres en una foto, per allà aprop de les Azores i ficar-nos en una guerra passant-se pel folro l'opinió de tot un país que va sortir al carrer.\nI és vergonyós que temps després no tingués ni la decència de demanar perdo a la humanitat perquè la mort de milers d'innocents en una guerra que tampoc era la seva.\nEncara que com no totes les guerres són iguals com deia Jon Sistiaga en la seva novel·la, hi ha morts de primera i de segona i Zapatero va enviar suports a altres guerres que tampoc eren la nostra.\nAquesta noia repelent li recorda que les ADM de l'Iraq no van ser mes que la caixa de trons dels Peperos que no sabien com tergiversar i manipular la informació per d'una o una altra forma crear el dubte i la controvèrsia en els ciutadans\nI aquesta noia impertinent que sóc també sap parlar i escriure en castellà malgrat viure a Catalunya, ja veu tinc la punyetera mania de ser bilingüe i d'utilitzar dues i fins tres llengües indistintament, igual que el meu fill que a 2n ESO per cert ha tret un 9'85 en llengua castellana, les quinze centèsimes de punt restants segurament són l'accent gallec que té el seu professor que xiuxiua amb facilitat i no sempre és entendible perquè parla molt per acabar sense dir res.\nUn avi em deia l' altre dia, "com guanyin aquests tornem al 36, és molt perillosa aquest gent"\nI ho són, vostès són molt perillosos perquè porten mes de 4 anys dient que Espanya es trenca, i són vostès els qui s'encarreguen de prodigar aquesta imatge d'enfrontament i d'encoratjar als extremistes i als incautes que estan desmembrant el país.\nHan fet de la prohibició dels toros un problema d'estat, quan milers d'Espanyols, aquests amb els quals vostès s'omplen tant la boca en les seves "menjades de seny" segueixen engrossint les llistes de l'atur, donant la culpa a Zapatero al que per descomptat dono la seva part de responsabilitat, però com partit a l' oposició i pel bé d'aquest patriotisme seu que tant enalteixen podrien haver donat solucions en lloc d'acarnissar-se amb el programa electoral de Rubalcaba i amb la seva yugular sense iniciatives, solucions ni respostes als problemes del seu estimat país.\nNo he escoltat ni una sola proposta electoral, es donen vostès per guanyadors, segurament, repeteixo que la falta de memòria historia és una malaltia en aquest país, nomes cal repassar les autonomies on governen vostès i apreciarem el so de batibull i la corrupció molt que els pesi que governa.\nAra s'apropen les eleccions i les guanyaran vostès perquè sense entrar en l'opinió de ningú ni en el concepte de llibertat i democràcia que tenen els seus votants a Catalunya mes d'un ja ens estem preparant per treure el nostre independentisme i nacionalisme de la tauleta de nit amb el que potser no combreguem en tots els seus conceptes però que estic segura vostès ens obliguessin a recórrer a ells per defensar la nostra cultura i la nostra llengua.\nVostès són uns incoherents amb una falta de memòria històrica demolidora, converteixen els herois en vilans per art de màgia depenent del moment i la situació, com fan com van fer amb Gadafi per exemple que va rebre a Aznar en honor de déus i va ser considerat com un assoliment entre els de el seu partit, anys desprès s'ha fet justícia i han matat a un assassí, en quina part de la història m'he perdut?\nPerò passant-me d'una cosa a una altra això ha de ser una mica com la utilització a conveniència del PP de les situacions lingüístiques quan Aznar no li va importar pactar amb els nacionalistes de CIU i parlar català en la intimitat durant els 8 anys que va governar.\nMenteixen amb la inflació, Aznar va tenir una mitjana d'un parell de dècimes percentuals més que ZP en la seva legislatura, pujant ademes les pensions el triple que ho va fer Aznar malgrat les retallades, i tornen a enganyar en dir que la culpa de la pujada de les hipoteques la té ZP, doncs els tipus d'interès els dictaminen el Banc Central Europeu.\nI segueixen mentin en dir que la llei del matrimoni homosexual destrueix a les famílies perquè els únics que destrueixen són vostès, negant-los la dignitat a col·lectius que els semblen minoritaris, o pitjor encara, per la seva moralitat excloent, que no tenen dret a decidir lliurement el que vulguin ser o com vulguin anomenar-se.\nA més la família que a ells els agrada cridar "tradicional" no ha estat mai tan protegida, amb les seves lleis per a la maternitat, paternitat i ajudes econòmiques a les families monoparentals.\nI tornen a mentir amb la immigració.\nAmb Aznar hi havia 700.000 immigrants sota la catifa, "còmodament" tractats pels empresaris, treballant a preu fet per miserables sous negres, i tractats com a esclaus a raó i conveniència de les necessitats i gargamelles del poder econòmic.\nA ells els va interessar ignorar-ho, però a ZP no, va fer-los visibles, els va donar drets i obligacions, els va donar nom i cognoms, i també els va oferir el que un ésser humà més anhela en aquesta vida, la dignitat, però això al PP s' ho passa per la barratina.\nAixi que els hi demano que deixin d'abduir-se amb mentides i miratges i ens deixin de vendre parcel·les en la lluna, la realitat és la que hi ha, famílies monoparentals o no, igualtat de sexes, immigrants amb dret a la seva dignitat i d' altres que haurien des de fa molt de temps de tenir el billet de tornada al seu pais, tolerància, igualtat i els mateixos drets per a tots, com a persones que som Sr Rajoy.\nI miri vostè en seu ultim debat amb Zapatero l' única conclusió que vaig treure per part de vostè es que ha de canviar de perruquer perquè la tonalitat del Just for Men es un insult al bon gust i que el seu maquillador es socialista perque es va ensanyar amb voste.\nMolt trist tot plegat que l' unica conclusio que puc treure es el seu mal especte fisic.\nPublicat per marta a 12:54 20 comentaris\nUn altra novembre de la meva vida\nUn any mes i perquè no dir-ho a gust en aquesta pell que porta les petjades que tota vida deixa enrere.\nNo és pedanteria, no sóc gens vanitosa i si fora aixi que m'ho facin saber, perquè faré un exhaustiu examen d'humilitat.\nQuan sóc un any mes sàvia contemplo la meva maleta plena de tot, de sexe de nits inflamades de desig i lubricades de paraules oblidades i de dates inexactes.\nDe llums, silenci, tempestes de sorra i vent i foscor.\nCossos mullats, desitjats de ser devorats, desitjats, aniquilats , de profund amor i , sentiments caducats, mirades perpètues i murmuris a cau d' orella.\nLa soga al coll, el desamor, la indiferència, la ràbia i el fred als peus.\nEls dies de caure i tornar-me a posar dempeus presa del valor obstinat d'un ànima lliure.\nLa meva vida sempre ha sigut una recerca d'altres horitzons que no destinten el blau del meu i convertissin la meva vida en rampells de vents amb partícules d'una felicitat tan intensa com inconstant amb sabor a pell i fel i embruixada amb aromes desconegudes que empastifaven els meus sentits d'inconscient bogeria omplint de passió tot el que contemplaven els meus ulls.\nSón filosofies de vida molt particulars, uns trepitgem el terra contundent que esta sota els nostres peus, equivocats o no, i d' altres enyoren aquesta llibertat entre gàbies amb grans reixes que els permeten entrar i sortir per tornar entre bastidors i perpetuar la letargia de qui viu a l'espera.\nI si alguna vegada he pensat i ara què?, la resposta ha sigut, ara jo...\nSense emmarcar llibertats en un món on tot és possible ni de tancar portes perquè la nostra por ens reté, sabent com va dir Hobbes que " l'home és un ogre per l'home".\nNo és estar de volta de res, és alliberar-se d'un mateix, dels altres i de totes les excuses mal definides que s'interposen entre el dubte i la por.\nAvui torno a fer l'ullet al ressò de records que s'apagaran algun dia, com s'ha anat esborrant inexorablement tota la resta, perquè no val dibuixar les absències reprenent camins des del mateix punt on es van deixar, ni tornar a passar per moments on s'estripa la malenconia i ens engoleix aquesta força de des.coleccionar paraules que acabessin implacablement ofegades en algun racó de l'ànima.\nI ara desprès dels anys he aconseguit que encara m'inundi aquest sentiment de tendresa, nostàlgia, record de tot allò que per sempre m'impregnarà, tot allò que sempre anirà vinculat a qualsevol dia de la meva vida en la que totes les formes de sentir s'intensifiquen per fer-me sentir única.\nPublicat per marta a 13:06 16 comentaris