26 juliol 2021 01:16\nA.G. | 23 juny 2021\nEl 24 de juny de 2020, L'actual Presidenta del Parlament de Catalunya, Laura Borràs, quan encara era diputada al Congrés espanyol, va presentar una Proposició no de Llei en la qual proposava que la Comissió de Cultura del Congrés dels Diputats aprovi:\n«1. Reconèixer i declarar la unitat de la llengua catalana, sense que aquest fet suposi menysprear altres denominacions existents.\n2. Rebutjar qualsevol mesura que imposi impediments normatius, administratius, tècnics o socials als ciutadans de les comunitats autònomes on aquesta llengua és oficial i propiciar el poder viure amb normalitat i amb garanties aquesta unitat lingüística.\n3. Instar el Govern (espanyol) a reconèixer públicament i oficialment la unitat de la llengua catalana, a corregir els serveis, ens i polítiques públiques que la qüestionen i a vetllar perquè cap institució pública o empresa privada de l'estat espanyol fomenti el secessionisme lingüístic català en la seva activitat.\n4. Impulsar les mesures necessàries per a garantir que la comunicació entre els governs territorials que tenen el català com a llengua oficial puguin utilitzar-lo en les seves relacions oficials.»\nUn any després, quan la PNL és a punt de votar-se, el grup parlamentari d'Unidas Podemos ha sorprès tothom en presentar unes esmenes en les quals usa una terminologia que, com a mínim a les Balears, només usa una excèntrica minoria negacionista de la unitat de la llengua catalana.\nEn una de les esmenes diuen: «reconèixer i declarar la unitat de la llengua denominada catalana a Catalunya, valenciana a la Comunidad (SIC) valenciana i balear (SIC) a les Illes Balears, sense que aquest fet suposi menystenir altres denominacions existents».\nEn una altra esmena parlen de llengua «catalana-valenciana-balear» i en una altra proposen que sigui l'Instituto Cervantes qui sigui el «garant» de la unitat de la llengua.\n'proposen que sigui l'Instituto Cervantes qui sigui el «garant» de la unitat de la llengua'...... Amb gent com aquesta, qui necessita enemics?\nAquesta esmena va ser retirada. La informació no és actual. El diari hauria d'oferir una informació actualitzada i correcta.\nPer Félix, fa devers d'un mes\nEstaria bé corregir la notícia, sobretot quan fonts del partit ja han informat que va ser un error d'un tècnic, i que es va retirar l'esmena. A més, de votar a favor el contingut original de la iniciativa.\nCrec que com a mitjà de comunicació, també s'hauria d'informar de la correcció.\nPer Per culpa vostra, covards!, fa devers d'un mes\nEls que encara se pensen, que votar a partits nostros al Congrés i al Senat és tudar el vot i que per aquest motiu voten a partits espanyolistes,poden revisa aquest raonament, perque per mor d'aquesta decisió de vot, els nostres enemics a l'ombra vestits amb pell de xai, esquarteraran la nostra llengua una i una altra vegada fins a fer-la desaparèixer.\nPer a jo, la única diferència que hi ha entre aquesta gent i els feixistes, és que almanco els segons no amaguen les seves intencions, mentres que aquests ens claven la ganiveta per l'esquena.\nPerò també és per mor de les maldats que fan alguns podemistes envejosos i ressentits, aprofitant el poc poder que li queda al seu partit, que de cada pic Podemos s' ensorra més i més.\nVeien com Podemos esta castellanitzam el Consell de Mallorca, no m'estranya aquesta proposta.\nPer Flastomía, fa devers d'un mes\nLa proposta está redactada en extremeny, "murciano" o canari? Potser en guatemaltec...\nPer Pobleret, fa devers d'un mes\nTambé poden propasar que el castellà de la Rioja es digui Riojano i el de Santander idioma Cantabro. Quina curtor!\nPer Vos votarà na Rita., fa devers d'un mes\nAquests forasters inadaptats que pululen per dins de Podemos que s'en vagin a comandar al seu poble o que s'en vagin a on els vulguin. Però que deixin d'embrutar i de destruir la nostra cultura i la nostra llengua.\nEls forasters es pensen que a colònies el nom de la llengua es pot baratar de manera impune i fàcil.\nVaren haver de deixar la seva terra i creuen poder posar noms "ex novo".\nEl cas de "Podemos" és patètic. Hi abunden anticatalanistes que mesclen incultura i prejudicis.\nUn partit que havia de reconèixer la plurinacionalitat de l'estat!\nEn realitat. al Principat s'han aliat amb la dreta (ajuntament de Barcelona) i han volgut posar pals a les rodes de l'alliberament nacional català (al Parlament de Catalunya: Coscubiela. Franco Rabell i d'altres)\nSón uns aprofitats de la política.\nEl final del punt 1 de la Proposició no de Llei de Laura Borràs fomenta el secessionisme lingüístic, com queda demostrat amb les esmenes d'Unidas Podemos.


L'Hospitalet de Llobregat comptarà a partir de novembre amb una nova "Lanzadera Conecta Empleo" Ajuntament de L'Hospitalet\nL'Hospitalet de Llobregat comptarà a partir de novembre amb una nova "Lanzadera Conecta Empleo"\nFundació Santa María la Real i Fundació Telefònica posen en marxa setze noves Llançadores Connecta Ocupació en diferents ciutats del país, entre les quals figura L'Hospitalet de Llobregat. Per a això, totes dues fundacions compten amb el cofinançament del Fons Social Europeu a través del programa operatiu POISES; i la col·laboració de l'Ajuntament de L'Hospitalet de Llobregat.\nEn els últims anys la ciutat de L'Hospitalet de Llobregat ha acollit tres Llançadores d'Ocupació i pel programa han passat 79 participants, dels quals més de la meitat han millorat la seva situació laboral en trobar treball per compte d'altri, emprendre un negoci, ampliar la seva formació o obtenir un Certificat de Professionalitat.\nPerfil de las persones destinatàrias\nLa "Lanzadera Conecta Empleo" de L’Hospitalet de Llobregat començarà a funcionar a la fi de novembre i estarà operativa fins a finals d'abril de 2021, oferint de manera gratuïta orientació laboral, acompanyament i assessorament per a persones en atur o desocupació.\nPoden participar homes i dones en situació de desocupació, amb edats compreses entre els 18 i els 60 anys. Poden tenir qualsevol nivell d'estudis (ESO, Formació Professional, Batxillerat, Universitat, Màster, etc.) i procedir de qualsevol sector professional, amb o sense experiència prèvia.\nLes persones participants es reuniran diversos dies a la setmana de manera virtual (a través de diferents aplicacions informàtiques) i de manera presencial, en l'equipament municipal Gornal Activa de l'Ajuntament de L'Hospitalet de Llobregat, on es comptarà amb totes les mesures d'higiene, seguretat i distància social requerides. Si la situació s'agreuja per la pandèmia, el programa es durà a terme totalment online.\nComptaran amb l'orientació de tècnics especialitzats, que els guiaran per a millorar la seva ocupabilitat i perseguir la seva inserció. D'aquesta manera, realitzaran dinàmiques d'intel·ligència emocional per a aprendre a desenvolupar un pla de prospecció laboral; actualització de currículums i simulacions d'entrevistes de treball; mapes d'ocupabilitat i contactes amb empreses.\nLes persones interessades a participar en la pròxima "Lanzadera Conecta Empleo" de L'Hospitalet de Llobregat disposen fins al 9 de novembre per a realitzar la seva preinscripció en la web www.lanzaderasconectaempleo.es. També poden fer-ho de manera presencial en instal·lacions de l'Ajuntament de L'Hospitalet de Llobregat, concertant cita prèvia en el telèfon 934 026 023 (de 8h a 15h).\nLa "Lanzadera Conecta Empleo" es realitzarà una vegada s'aprovi el perceptiu conveni per part de l'òrgan competent de l'Ajuntament de L'Hospitalet de Llobregat.\nPer a obtenir informació general sobre el programa "Lanzadera Conecta Empleo, es pot descarregar el Dossier de Premsa disponible en la web de LCE:https://www.lanzaderasconectaempleo.es/kit-prensa


Comencen els tallers d’educació en Hàbits Saludables del projecte propi RAI-Berenars en els centres oberts de Catalunya - News detail\nPublicat el: 11/11/2016\nComencen els tallers d'educació en Hàbits Saludables del projecte propi RAI-Berenars en els centres oberts de Catalunya\nDurant el curs escolar 2016-2017 es realitzaran, en els centres oberts on la Fundació col·labora amb el programa RAI, formació en hàbits saludables mitjançant tallers enfocats a la nutrició per nens, joves i famílies.\nEl passat 9 de novembre, es va realitzar el primer taller de la temporada en el centre obert de l'associació PROSEC de Lleida, amb el que la Fundació Probitas col·labora des d'aquest any. S'ha enfocat cap als hàbits d'alimentació saludables i ha comptat amb l'assistència de 15 famílies de diferents nacionalitats. El taller, d'una hora de duració i majoritàriament pràctic, tenia l'objectiu de donar eines per millorar l'alimentació familiar. Pretenia també fomentar l'esperit crític i ensenyar a elaborar un menú setmanal equilibrat.\nEs realitzaran un total de 72 tallers en 42 centres oberts de tota Catalunya amb els que la Fundació duu a terme el seu projecte RAI-Berenars, ajudant econòmicament als centres oberts per que comprin berenars saludables per nens en risc d'exclusió social. Els centres, poden escollir dues de les tres activitats que se'ls ofereix: una per nens de 6 a 12 anys, anomenada "Amb la salut sí que s'hi juga"; una altra per joves de 13 a 18 anys "I tu, et cuides?"; i una per famílies, "Què en sabem de l'alimentació saludable?". Aquest tipus de formacions també es duran a terme a Múrcia, on s'impartirà formació en hàbits saludables en els menjadors escolars de 10 escoles, mitjançant l'entitat "Escuela Encantada".\nAquest projecte forma part del programa RAI (Reforç de l'Alimentació Infantil) amb un pressupost de 2'7 milions pel curs 2016-2017. Dintre del programa es dona un gran valor a la formació com a motor de canvi social, convertint-la en un eix transversal dintre de tot el programa RAI. RAI-Berenats saludables es troba dins del programa RAI-Hàbits, que centra la seva activitat en tres pilars fonamentals: la Nutrició, l'esport y la formació.


Tal com som / Posts / BRAVAL\nValors tous en temps durs a Catalunya; Valors forts en temps durs, al Raval\nDimecres es va parlar molt del cop d’estat del 23 de febrer del 1981, del qual aquell dia es complien trenta anys. Em fa l’efecte que se’n va parlar més que amb motiu dels vint-i-cinc. En Ves-te, a RAC1, hi va dedicar un matí monogràfic molt ben fet, pura ràdio. Una altra emissora va recuperar la gravació del programa que va emetre aquell dia i el va reproduir tot sencer a temps real, començant a les 18.23, que és quan van entrar els guàrdies civils al Congrés. Tot això, aquest interès, deu tenir algun sentit en l’Espanya on els dos partits principals es barallen i s’insulten fins a límits que ens transporten al moment que Adolfo Suárez rebia tota mena d’invectives i quan molts volen reforçar l’estat central i centralista en detriment de les autonomies, principalment la catalana.\nEl migdia de dimecres, uns quants periodistes vam ser convocats a la Fonda Gaig de Barcelona per assistir a la presentació d’un estudi amb títol una mica difícil de dir, Valors tous en temps durs, que ofereix un minuciós retrat dels catalans d’avui. Basat en unes enquestes altament fiables, ha estat impulsat per Esade i la Fundació Lluís Carulla i dirigit per Àngel Castiñeira i aquell sociòleg basc amb cara d’Unamuno que es diu Javier Elzo.\nCom som els catalans? Menys religiosos, més individualistes, més interessats per la política i menys pels polítics, més independentistes, més transversalment catalanistes, menys treballadors, més hedonistes, més formats... Tot això, en conjunt, és bo o és dolent, senyors Castiñeira i Elzo? Hi ha elements positius i fins i tot de molt positius i n’hi ha de negatius. En tot cas és el que hi ha, és tal com som. Podem mirar alguns països europeus avançats cara a cara i podem mirar la resta d’Espanya una mica per sobre, que sempre ens va bé. Una altra pregunta: quan parlem de “menys” i de “més”, on se situa la comparació? “En les enquestes semblants que es van fer a les dècades dels vuitanta i els noranta”. Als vuitanta quan Tejero entrava al Congrés.\nL’endemà, dijous, un dinar molt diferent a la seu de Braval, en un dels carrers foscos del Raval de Barcelona. Plats precuinats, cap sofisticació, i un gelat de la Sirena per postres. Josep Masabeu, president de Braval, ens presenta un altre llibre, un estudi del qual és autor, sobre l’experiència acumulada en els anys que fa que està davant aquesta institució vinculada a l'Opus Dei que, a través de l’esport, es proposa la cohesió social, la lluita contra la marginació i la prevenció de l’exclusió dels joves en el barri més complicat de Barcelona. Al Raval, ens indica Masabeu, hi ha més habitants que a Salt, Vic o Figueres: més de 48.000. El 47,3% són estrangers. Com que el programa es basa en el voluntariat i ahir, a Can Gaig, parlàvem de l’egoisme, l’hedonisme i d’individualisme dels catalans, pregunto a Masabeu si Braval troba efectius humans per fer la seva labor. “Sempre en falten, però 130 voluntaris han dedicat als joves que acollim més de 14.000 hores en un any, que aviat és dit”. El retrat dels catalans, el com som, es perfila.\nEls reunits dimecres al Gaig vam descobrir que en una taula del fons seia Pep Guardiola amb un amic. L’entrenador del Barça havia renovat el contracte aquell matí i ho devia celebrar. Xampany i intimitat. Com que la taula on dinava el futbolista estava situada camí dels lavabos, a molts comensals d’altres taules els van venir les urgències i li van passar i repassar pel davant. Només el miraven de reüll. Res de parlar-li, saludar-lo i molt menys tirar-se-li a sobre. La catalana contenció. Mentre el Tejero de trenta anys abans vociferava per les ràdios i Castiñeira i Elzo desentranyaven el ser dels catalans d’ara, jo observava Guardiola des de la meva taula. Alt, barba, cap rapat, jersei, camisa de quadres, aquells moviments de serp en alerta... Tantes cabelleres i tants tabards com havíem vestit als vuitanta.\nL’endemà, al Braval, parlaríem de Guardiola: “Ell i els seus jugadors transmeten als immigrants que mirem de formar i integrar les virtuts de l’esforç, la disciplina, l’educació, el respecte als altres...”. Valors forts en temps durs, al Raval.\nManuel Cuyàs. El Punt, 26.02.2011


PR Nimo Santiago De Compostela Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSan Pedro de Mezonzo 40, El Ensanche, Santiago De Compostela, Espanya, 15701 - Veure al mapa\nBen posicionat a El Ensanche, PR Nimo és un lloc ideal d'inici d'excursions a Santiago De Compostela. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Fundación Eugenio Granell, Colexiata de Santa María do Sar, Casa do Cabildo són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nPR Nimo també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Santiago De Compostela. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara escriptori, aparell de televisió, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a PR Nimo.\nTots els tipus de viatgers (243) Parelles (152) Viatgers en solitari (13) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (12) Grups (59)


Mútues – Fundació Hospital de Puigcerdà\nConeix la unitat de dietètica i nutrició a Puigcerdà\nSom el que mengem i ho sabem però cadascú és diferent i requereix d’unes necessitats específiques per la seva alimentació, a Cerdanya Salut en som conscients i per això tenim una unitat pròpia de dietètica i nutrició. Vanessa Cabrejo és la professional que encapçala l’equip de la Unitat de Dietètica i Nutrició de Cerdanya Salut […]\nNou servei de Psicologia Sistèmica a la Cerdanya\nCerdanya Salut ofereix també un nou servei de psicologia sistèmica que està liderat per Sara Rodríguez, psicòloga clínica amb una àmplia experiència professional i coneixedora de la comarca, on ha desenvolupat part de la seva trajectòria. Tant és així que des de principis dels anys 80, la doctora Rodríguez ha treballat a la Cerdanya portant-hi […]\nCerdanya compta amb una unitat de trastorns d’aprenentatge i de llenguatge\nUn 15% de la població escolar, aproximadament, es veu afectada per trastorns d’aprenentatge que tenen una base neurobiològica i, sovint, un cert component genètic en infants que no presenten cap problema en les seves capacitats intel·lectuals. Per abordar aquesta qüestió a la comarca, Cerdanya Salut compta amb el grup Estímul, un grup de professionals de […]\nÉs temps de fred i grip, per això aquests mesos moltes mirades es posen en els serveis d’urgències i es recorre als pneumòlegs per conèixer les causes i conseqüències respiratòries d’aquests virus. Però en realitat tot l’any i un elevant percentatge de la població pateixen malalties respiratòries com asma, bronquitis crònica, pneumònies, pleuritis, embòlia pulmonar… […]\nCerdanya Salut ofereix un servei innovador de traumatologia a la Cerdanya\nEl servei de traumatologia de Cerdanya Salut suma experiència i innovació, amb l’objectiu d’apropar a la Cerdanya els tractaments basats en els factors de creixement i cèl·lules mare des de la seguretat i la professionalitat. Aquest tipus de tractaments en traumatologia proporcionen una ràpida recuperació de lesions agudes procedents de la pràctica de l’esport tant […]\nPsiquiatria dinàmica com a eix del servei psiquiàtric a Puigcerdà\nEscolta del relat dins d’un ambient adequat és la clau per entendre en què consisteix la psiquiatria dinàmica i quins beneficis en podem obtenir, ara també a la Cerdanya. El doctor Albert Tomàs és expert en psiquiatria dinàmica i lidera l’equip que porta a la pràctica aquesta psiquiatria a la comarca a través de Cerdanya […]\nCerdanya Salut, Mútues, Sense categoría\nLa població de Puigcerdà i de tota la comarca de la Cerdanya ja tenen a la seva disposició un nou servei de dermatologia proporcionat per Cerdanya Salut, que compta amb el prestigi de la Fundació Hospital de Puigcerdà. El nou servei sanitari per als ciutadans de la Cerdanya va a càrrec de la doctora Laura […]\nHomeopatia pediàtrica i per a adults a Puigcerdà\nLa Cerdanya ja compta amb un servei d’homeopatia i pediatria mitjançant Cerdanya Salut que va a càrrec de la Dra. M. Àngels Navarro Sola, col·legiada núm. 14244 (Barcelona), Pediatra i Homeòpata. Després de 35 anys com a pediatra, formada al Vall d’Hebron i homeòpata des de fa 20 anys, la doctora Navarro Sola ha treballat […]


Web oficial del Villarreal CF - El Villarreal segueix del costat del golf solidari\nEl Villarreal segueix del costat del golf solidari\nEl club és un dels patrocinadors del Torneig de Golf de la Fundació Síndrome de Down de Castelló\nEl Villarreal va tornar a col·laborar amb un esdeveniment solidari dins de la iniciativa Endavant Solidaritat. Aquesta vegada, el club va ser un dels patrocinadors del XIV Torneig de Golf Síndrome de Down de Castelló que es va celebrar fa tan sols uns dies en les instal·lacions de Mediterrani Golf. Aquest esdeveniment és un dels actes més destacats dels quals organitza l'entitat castellonenca al llarg de l'any.\nMés de 60 esportistes van participar en aquest torneig solidari que va comptar amb la col·laboració de més de 25 empreses que van vestir els 18 clots del camp de golf amb pancartes amb els seus logotips.\nEn aquesta ocasió el torneig tenia com a objectiu recaptar fons que es destinaran al desenvolupament i optimització de les accions de formació i orientació laboral que es duen a terme en el programa de Formació i Ocupació i del qual es beneficien entorn a 40 persones amb síndrome de Down i altres discapacitats intel·lectuals que es troben en procés de cerca activa d'ocupació.


Badalona amplia el servei d’àpats cuinats per a persones vulnerables :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\nBadalona amplia el servei d’àpats cuinats per a persones vulnerables\n30/04/2020 ::serveis socials solidaritat\nAquest servei ha estat possible gràcies a la col·laboració de l'Ajuntament amb la Fundació Banc d'Aliments\nDes d'aquest dimarts 28 d'abril el Centre Cultural de l'Escorxador de Badalona acull un espai de repartiment d'àpats cuinats per a persones i famílies derivades des de Serveis Socials de l'Ajuntament de la ciutat.\nLes persones que reben aquests àpats, aproximadament unes 250, viuen en infrahabitatges o habitacions, es troben en situació de vulnerabilitat i no disposen d'un espai de cuina adequat o no poden fer-ne ús. Aquests 250 àpats inclouen els 120 que des de la setmana passada eren distribuïts per l'Equip de Detecció i Atenció a Persones Sense Llar de Badalona i la Fundació Banc d'Aliments.\nEl nou servei, que també s'ha posat en marxa en altres ciutats com Barcelona, Santa Coloma de Gramenet o Terrassa, ha estat possible gràcies a la col·laboració de l'Ajuntament amb la Fundació Banc d'Aliments i la coordinació d'aquest amb les múltiples cuines voluntàries. En el cas de Badalona, el consistori es va sumar a aquesta iniciativa la setmana passada per arribar a les persones sense llar de la ciutat i ho ha ampliat des d'aquest dimarts a causa de l'increment de la demanda d'ajudes d'alimentació a Serveis Socials.\nL'entrada en funcionament d'aquest punt de repartiment d'àpats cuinats diàriament complementa el nou banc d'aliments que des dimarts funciona al Palau Municipal d'Esports, el qual dona cobertura a famílies que no disposen d'ingressos per fer front a la situació de confinament familiar però tenen un allotjament que els permet cuinar els aliments.


Un nou catalitzador transforma el CO2 en metanol | biolulianews\n24 Agost, 2014 · by Pep Rios\t· in QUÍMICA.\t·\nMembres del grup de recerca Química Teòrica de la Universitat de Sevilla (Espanya) han descobert un nou catalitzador capaç de transformar el diòxid de carboni (CO2) en combustible útil, concretament en metanol.\nEl treball ha estat publicat per la revista Science i, segons els seus autors, suposa un avanç no només en la lluita contra l’efecte hivernacle, la contaminació i l’escalfament global per contribuir a eliminar un gas tòxic, sinó que a més el converteix en una font d’energia.\n“La principal dificultat és activar el CO2 perquè és una molècula tremendament estable, però aquest nou catalitzador és capaç d’atrapar aquest gas en la seva superfície desestabilitzant els enllaços de la molècula i fent-la més reactiva. Després d’aquest procés fem que el CO2 reaccioni amb hidrogen per formar metanol “, explica l’autor principal de l’estudi, el professor Jesús Graciani.\nUn altre dels avantatges que presenta aquest estudi és que tots dos reactius són tremendament barats ja que, d’una banda, el diòxid de carboni el prenen directament de l’atmosfera, i de l’altra, l’hidrogen més d’estar també en l’aire és un subproducte de moltes reaccions industrials.\nUn catalitzador és una substància que en estar present en una reacció química accelera aquest procés de manera que es pot obtenir el producte desitjat en pocs minuts, mentre que sense presència d’aquests catalitzadors es trigaria diversos mesos.\n“Hem comprovat que el nostre catalitzador basat en òxid de ceri i coure és capaç de produir la síntesi de metanol 1.280 vegades més ràpid que només en presència de coure, i 87 vegades més ràpid que amb el catalitzador habitual que s’usa avui dia en el teixit industrial “, afirma l’investigador.\nEls experts del grup andalús, que dirigeix el catedràtic Javier Fernández, han dut a terme aquest estudi en col · laboració amb un altre equip coordinat per José A. Rodríguez al Brookhaven National Laboratory (Nova York) i el grup del professor Jaume Evans a la Facultat de Ciències de la Universitat Central de Veneçuela (Caracas). Una part dels càlculs s’han desenvolupat al Centre Nacional de Supercomputació a Barcelona.\nTot i que s’ha comprovat ia l’eficàcia d’aquest catalitzador en un sistema model, els investigadors segueixen treballant per corroborar aquest èxit en majors dimensions i extrapolar posteriorment a escala industrial.\nEl professor Graciani, que ha estat guardonat recentment amb el Premi per a Investigadors Joves 2013 per la Real Maestranza de Sevilla, ha centrat la seva activitat investigadora en l’ús i desenvolupament de tècniques computacionals orientades a l’estudi de les propietats de la matèria mitjançant mètodes químic-quàntics i estadístics.\nEntre els processos que ha analitzat destaca la reacció de desplaçament d’aigua (water-gas-shift), que resulta essencial en l’obtenció d’hidrogen amb la puresa adequada per a la seva utilització en una pila de combustible.\n← La Rossetta arriba al seu destí\nEls neandertals van viure amb els humans diversos milers d’anys a Europa →


Arriba maig i...les creus omplin València | 7TeleValencia\nArriba maig i…les creus omplin València\nQuasi 50 creus de flors ompliran els carrers de la diócesis de València per a celebrar la troballa de la creu de Crist\nArriba el mes de maig, i amb ell, una tradició popular omplirà des de hui els carrers de la diòcesi de València.\nQuasi 50 creus elaborades amb flors naturals i fresques, adornades amb flors seques, plantes, pedres, jocs d’aigua, llum o qualsevol altre efecte que ajuda la seua noblesa en el seu conjunt; es començaran a instal·lar des de hui.\nLes creus fetes en paper de seda, plàstics o materials que imiten o substituïsquen a la flor, no estan acceptades; i les que es presenten han d’estar llestes abans de les 8.30 del dia 3 de maig, és a dir, de demà.\nLa confecció de les creus és duta a terme per diferents associacions culturals, comissions festives, parròquies, col·legis i diverses entitats en una iniciativa organitzada i convocada per Lo Rat Penat ,en col·laboració amb l’Ajuntament de València.\nLa celebració té el seu origen en l’Edat mitjana quan es va començar a commemorar la troballa de la creu de Jesucrist per Santa Elena, mare de l’emperador Constantí.\nLa data de la col·locació de les tradicionals «creus de maig» no es correspon, no obstant això al dia en què l‘actual calendari litúrgic celebra la festa de la Santa Creu, el 14 de setembre, sinó que manté l’antiga dedicació del 3 de maig, quan se celebrava la festa de la Invenció de la Creu.


El Mercat del Ram planta cara a la crisi amb més bestiar i gastronomia | Osona.com\nEl Mercat del Ram planta cara a la crisi amb més bestiar i gastronomia\nEl certamen s'ha potenciat amb nous espais, el Congrés Europorc i les degustacions. Galeries de fotos d'anys anteriors, a dins de la notícia.\nper Redacció osona.com, 6 d'abril de 2011 a les 08:14 |\nQuima Vila, Josep Maria Vila d'Abadal, Josep Burgaya, Dídac Herrero i Josep Hinojosa, aquest dimarts a la presentació del Mercat del Ram. Foto: Adrià Costa\nAmb l’esclat de la primavera torna el Mercat del Ram, una de les cites més importants del calendari firal català de caràcter tradicional i de prestigi del sector agrícola i ramader. El certamen tindrà lloc els dies 15, 16 i 17 d’abril a la ciutat de Vic.\nLa presentació del programa oficial ha tingut lloc aquest dimarts, 5 d’abril, al migdia a la sala Sert de l’Ajuntament de Vic. L’acte ha estat presidit per l’alcalde de Vic, Josep M. Vila d’Abadal; el president de l’ImpeVic i segon tinent d’alcalde, Josep Burgaya; el director general adjunt d’Unnim, Dídac Herrero i la responsable de Fires i Mercats de l’ImpeVic, Quima Vila.\nJosep Burgaya ha assenyalat que aquest Mercat “fidel a la seva essència és un mercat amb passat, present i futur” i ha afegit que “la presència de bestiar en viu ens permet reivindicar la nostra capitalitat ramadera amb orgull”. El president de l’ImpeVic ha agraït la implicació per part dels patrocinadors, col•laboradors i de totes les entitats que participen en aquesta nova edició, més tenint en compte el moment de crisi que estem patint.\n“És un mercat sense crisi, en època de crisi”, ha apuntat el president d’ImpeVic. Burgaya ha defensat l’alta qualitat de la programació, tot i la forta retallada de pressupost, que en aquesta edició puja 270.000 euros, gairebé un 30% menys que l’any passat (380.000 euros).\nEl bestiar, estrella del certamen\nLa programació del Mercat del Ram és continuista, respecte a la darrera edició i continua apostant per la presència de bestiar en viu. En aquest sentit, el Concurs Català de Canals Porcines hi tornarà a ser present. A diferència de les darreres edicions, aquest any el sector porcí estarà ubicat a l’exterior i a l’interior de l’edifici el Sucre, mentre que la resta de mostres se seguiran ubicant en el mateix emplaçament. Per altra banda, al recinte firal s’hi ubicarà el sector boví, oví i s’hi desenvoluparà la 16a edició del Concurs Català de Raça Frisona, organitzat per la FEFRIC.\nEl sector eqüestre tampoc hi faltarà. El Mercat acollirà el II Concurs Morfològic de Cavalls Àrabs del Mercat del Ram i el primer Concurs Morfològic de Someres (femelles del burro català). Exhibicions de doma i de ròssec, demostracions de carruatges i de horseball, i una cursa “Grand National” de ponis shetland són altres activitats eqüestres que hi tindran lloc.\nMés de 200 expositors i moltes activitats lúdiques\nQuima Vila ha assegurat que la resposta dels expositors per poder ser presents al Mercat “ha estat la mateixa que en les darreres edicions”, tot i l’actual conjuntura econòmica. Tot i que encara no és definitiu, el nombre d’expositors ja sobrepassa els dos-cents. La mostra d’utillatges ramaders, la mostra d’horticultura, d’energies renovables i jardineria, la mostra d’automoció, la mostra de maquinària agrícola i vehicles industrials, i la mostra de turisme i d’institucions, tornaran a ser-hi presents.\nEnguany, la gastronomia tindrà una forta presència. Així, també hi haurà el mercat de pagès, i la mostra gastronòmica amb l’acte de lliurament del guardó Llonganissa d’Or i els Tastets i degustacions de carn de vedella, porc, poltre, conill, cabra, ovella, ànec i derivats làctics per un preu popular. Aquests tastets supliran els que hi havia previstos per al Dijous Llarder i que es van suprimir a causa de la crisi.\nEl programa es complementarà amb un munt d’activitats paral•leles. La responsable de Fires i Mercats ha assenyalat que, aquest any, en el recorregut també s’hi incorpora el carrer de Gurb amb activitats eco lúdiques per a la quitxalla, activitats de motor (buggys, trial, motos de muntanya...) a l’aparcament de Can Garrofa i vols captius amb globus, a la rambla Josep Tarradellas. A més, hi haurà altres propostes, com la jornada castellera, el concurs de retroexcavadores, un recorregut dels Tonis o la cercavila dels Sagals, entre d’altres.\nA més de ser un punt de trobada i d’exposició, el Mercat del Ram també s’ha consolidat com a referent per a l’aportació de nous coneixement i experiències gràcies a les Jornades Tècniques Agropecuàries. A més, els dies 13 i 14 tindrà lloc el 10è Congrés Europorc, que s’ha traslladat a aquesta setmana per potenciar el Mercat del Ram.\nCaixa Manlleu passa el testimoni a Unnim\n“Avui amb Unnim demostrem la continuïtat del bon tàndem Ajuntament de Vic i Caixa de Manlleu”, ha remarcat Dídac Herrero, qui ha encoratjat als organitzadors i col•laboradors del Mercat a continuar treballant de valent perquè “l’esforç de les persones pot fer assolir èxits, malgrat l’actual context econòmic”.\nL’alcalde Josep M. Vila d’Abadal ha assegurat que el Mercat del Ram “és la festa major de la primavera i està al servei del sector” i ha afegit que “és un Mercat complex que, amb molts sector implicats, aconsegueix atraure gent de tot Catalunya esdevenint una gran festa”.\nEl tret de sortida del Mercat del Ram el donarà el pregó a càrrec del doctor en Filosofia i en Teologia Francesc Torralba el dijous, dia 14 d’abril a les 19:30 h a la Sala de la Columna de l’Ajuntament de Vic.\nEl cartell del Mercat del Ram ha estat dissenyat enguany pel pintor vigatà Josep Hinojosa. El treball ha estat elogiat tant per Burgaya com per Vila d’Abadal, ja que capta a la perfecció “l’esperit del Mercat del Ram”.\nDíptic de les Jornades Tècniques\nMercat del Ram, 2011, Cultura i Mitjans, Mercat del Ram, ImpeVic, ramaderia, agricultura\nja fa temps que van perduts\nPer Anònim el 7 d'abril de 2011 a les 09:53\ncada any és el mateix: potenciarem la ramaderia, bla bla. descarreguen quatre vaques pels pixapins i apa. si això és promocionar un sector ....\nPer Anònim el 6 d'abril de 2011 a les 17:22\nNo trobeu que aquesta fira ja comença a faltar-li sentit?


La nova ultradreta espanyola es gestarà al Baix Penedès | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nLa nova ultradreta espanyola es gestarà al Baix Penedès\nPxC, España 2000 i PxL fundaran el partit Respecte a la comarca tarragonina\nPer Oriol Montesó. Actualitzat el 05/04/2016\nL’escalada de les forces d’ultradreta arreu d’Europa és cada cop més gran. Alimentats pels atemptats terroristes d’arrel islàmica, aquests partits milloren els seus resultats electorals comicis rere comicis. A Espanya, però, s’ha donat el cas invers. Els partits municipalistes d’extrema dreta més votats en les eleccions de 2011 com Plataforma per Catalunya o Espanya 2000 van patir una davallada important en els darrers comicis municipals perdent nombrosos regidors.\nSembla que el discurs anticorrupció amanit amb «primer els de casa» ja no convenç un electorat que ha ampliat les seves alternatives polítiques amb la irrupció de noves forces al panorama estatal o que s’ha adonat que la població immigrant no és la culpable dels mals del país. I, a diferència dels nostres veïns francesos, podem afirmar que els representants de forces polítiques obertament xenòfobes són residuals arreu de l’estat.\nAixò no impedeix que aquesta minoria vulgui emular els seus companys del nord i sembrar de cara a una collita que podria ser-los satisfactòria en un futur on les paraules «jihadistes», «refugiats» i «immigrants» tendeixen a confondre’s. El dissabte 19 de març, a Coma-ruga, el Consell Polític de Plataforma per Catalunya va acordar la creació d’una nova federació de partits que inclou també Espanya 2000 i Partit per la Llibertat. Sota el nom de Respecte i amb el subtítol «Som espanyols», la federació neix amb la voluntat de ser una alternativa política no només en l’àmbit municipal sinó també en futurs comicis generals o autonòmics.\nL’acte fundacional d’aquest nou partit polític està previst que es dugui a terme en algun municipi del Baix Penedès el pròxim 23 d’abril. «Creiem que l’Espanya rural és la gran oblidada i, per això, venim a Tarragona», explica Rafael Ripoll, president d’España 2000, que admet que el debat independentista és també una de les raons principals per les quals «volem que Catalunya tingui un protagonisme especial». Ripoll diu que estan a l’espera de rebre la confirmació de les sales municipals que han demanat a alguns municipis de la comarca tarragonina i reconeix haver escollit el dia de Sant Jordi per «ser una data emblemàtica» i per fundar la federació «al més aviat possible». De ben segur, amb la mirada posada a unes més que probables eleccions generals.\nL’acte fundacional servirà per ratificar els estatuts, el document polític comú del qual emanaran els programes electorals i el document fundacional.\nPingback: PxC impulsa la creació d’un nou partit ultradretà espanyolista des del Baix Penedès | Xarxa Penedès()


Els artistes andreuencs celebren l’arribada del 2022 | Andreuenc\nMúsica, dansa, audiovisual, literatura i arts gràfiques per començar l’any amb bellesa.\nMúsica, dansa i audiovisual\nCom l’any passat, Iris Mañà, Pere Seda i Albert Sabater celebren aquestes dates amb un acte de bellesa que ofereixen i comparteixen amb tot el veïnat de manera altruista. L’any passat van gravar ‘Carol of the bells’ al recinte Fabra i Coats. Aquest any han anat a la cúpula de la Pàrròquia de Sant Andreu de Palomar per fer un homenatge a un edifici emblemàtic i mostrar tant els detalls de l’interior com també les vistes aèries de l’edifici i el seu entorn.\nAquesta torre ha vist créixer l’Iris Mañà, que va començar a estudiar música a l’Escola de Música Municipal de Sant Andreu, va seguir a l’Institut Oriol Martorell, a diferents conservatoris i va acabar a la universitat de música de Viena. Actualment, està involucrada en diferents projectes artístics, com el Quartet Windu, i i també es dedica a l’ensenyament de la música.\nEn Pere també va començar a ballar als 3 anys a l’Esbart Maragall del Casal Catòlic i es graduà anys més tard en dansa contemporània a l’Institut del Teatre. Ha participat en diversos projectes i gires arreu. Actualment és ballarí de la companyia Silvia Batet.\nL’Albert Sabater, en canvi, és nascut a Palafrugell i bomber de professió, però actualment viu a Sant Andreu i fa vídeos com a ‘hobby’ en el seu temps lliure.\nNo cal afegir que el producte final aconsegueix entrellaçar la música, la dansa i l’espai com si fossin un únic ens.\nTeresa Surroca s’ha inspirat aquests dies per escriure un sublim poema sobre la renovació de la vida que suposa tant la celebració del Nadal com la de final d’any tenint en compte que ambdós esdeveniments són un acabament i alhora un principi.\nTeresa Surroca i Garcia també és andreuenca, mestra i llicenciada en Filologia Catalana. La poesia forma part de la seva vida: ‘Esdevé una manera de sentir i de corprendre-la, on a través de les paraules puc expressar el que visc i sóc’. La seva poesia està viscuda des de la profunditat, des d’aquell petit secret que cadascú porta en el seu interior.\nL’any 2018 va publicar el volum ‘Petita estança’ a l’editorial Neopàtria\nJosep Lluís Buils s’ha ofert a dissenyar la postal de Nadal i la de Cap d’Any per a Andreuenc amb una intensa barreja de colors que transmet optimismo, força i energia per celebrar aquests dies i els que vindran al llarg del 2022.\nEll sempre ha viscut en contacte amb l’art. Nascut a Menorca, es va trasladar a Barcelona per tal d’estudiar Belles Arts i després va continuar vivint aquí per dedicar-se al disseny i la publicitat i des de fa dècades viu a Sant Andreu.\nUn cop jubilat, ha pogut dedicar més temps a l’expressió artística, sobretot al Grup TACA i més recentment al Grup de Pintors de Sant Andreu. A més conrea la poesia, al Grup de Poesia Constància, i el teatre, a Teatr@mics, als Pastorets del Casal i al grup CATA.\nEn gairebé tots les entitats, el seu compromís l’ha portat a formar part de les corresponents juntes i fins i tot a esdevenir el seu president.\nGràcies a tots pels vostres regals i Bon Any Nou.\nEtiquetes: Albert Sabaterbelles artsIris MañàJosep Lluís BuilsliteraturamultimèdiamúsicaParròquia de Sant AndreuPere SedaTeresa Surrocavídeos\nEl segon premi de la Grossa de Cap d’Any cau a la Sagrera


20.10.18 — 25.11.18\nOld tenista , oli sobre cartró , 41 × 30 cm\nLa tenista , oli sobre cartró, 20 × 29,4 cm\nDues tenistes , oli sobre cartró , 20 × 29,4 cm\nLa copa , oli sobre cartró, 29,1 × 40 cm\nPúblic , oli sobre cartró, 20 × 29,4 cm\nNedador , oli sobre cartró, 59,5 × 39,5 cm\nBoxejador , oli sobre cartró, 80,5 × 59,8 cm\nNedadora , oli sobre cartró, 40,2 × 40,2 cm\nAntiquari, oli sobre cartró, 45,6 × 26,2 cm\nHipster, oli sobre cartró, 29,1 × 40 cm\nPoeta, oli sobre cartró, 40 × 29,1 cm\nSst!, , oli sobre cartró, 59,5 × 39,5 cm\nPiti, oli sobre cartró, 45,6 × 26,2 cm\nLa noia del cabell blanc , oli sobre cartró, 20 × 29,4 cm\nUrban men , oli sobre cartró, 45,6 × 26,2 cm\nPompom, oli sobre cartró, 40 × 29,1 cm\nRiu amunt , oli sobre cartró, 25,6 × 28,4 cm\nParella, oli sobre cartró, 20 × 29,4 cm\nNuvis , oli sobre cartró, 59,5 × 39,5 cm\nFamily , oli sobre cartró, 40,2 × 40,2 cm\nFesta , oli sobre cartró, 29,1 × 40 cm\nDe jove, m’hauria agradat guanyar una copa (“trofeu”), però era un xic negat per als esports. Sempre he vist aquest objecte com una cosa que no serveix per a res però que té un punt màgic, com un grial, i que fa patxoca tenir-la a la teva habitació. L’única que vaig aconseguir guanyar va ser en una competició d’esquí l’any 1976 en el II Campionat Social del Club Esquí Solsona, patrocinada per Piensos Ias. No sé si vaig arribar el primer o el segon, però el moment en què van cridar el meu nom, de pujar al podi a recollir la copa i aixecar-la, va ser un moment total: havia aconseguit la copa que tanta il·lusió em feia, tot i saber que a la cursa, en aquella categoria, hi havíem participat molt pocs corredors. Des d’aquell moment, aquest objecte m’ha acompanyat, posat a la meva habitació de casa els pares, on es va quedar formant part de la cambra.\nEn les darreres exposicions que he fet van aparèixer les copes pintades en quadres on sortien nois amb l’edat que jo devia tenir quan vaig guanyar la meva. En aquesta exposició, però, el “trofeu” té un significat més simbòlic, relacionat amb pintures de famílies, viatges, aventures, vacances, fills, parella, hotels, esquiadors, boxejadors, nedadors, patinadors, tenistes, cotxes, venedors, fumadors, bevedors, antiquaris, urban men, roba, flors, capturadors d’imatges, cases, festes i… imatges cercades en color o blanc i negre que, en el moment de trobar-les o capturar-les, et fan sentir com si haguessis aconseguit un “trofeu” per l’emoció i la sorpresa que et generen. És la mateixa sensació que et produeix assolir els altres elements que enumerava abans, que quan els aconsegueixes tens la percepció d’obtenir un “trofeu”.\nAlguns quadres han sorgit a partir d’un petit viatge a Amsterdam; d’altres, a partir de fotografies fetes per mi, en moments en què m’he sorprès o emocionat davant d’una vivència, o trobades a través d’Internet.\nAquesta exposició és per a mi un “trofeu”.


Aules Universitàries - Policia Científica de Ponent\nEl passat 14 de març ens va acompañar el Sergent M.A. Soro, Cap de la Unitat de la Polícia Científica de Ponent.\nEl primer que ens va advertir és que estem molt mal acostumats a la ficció, i que la realitat no va tan ràpid en la resolució de les investigacions i proves a fer.\nEns va explicar un dels principis més importants en els mètodes científics: el principi d’intercanvi de LOCARD: cada vegada que es fa contacte amb una cosa, persona o lloc, el resultat és un intercanvi de materials físics: adn, cabells, fluïds corporals, fibres…no importa on vagin els criminals, ells s’emporten “algo” i alhora també deixen “algo”en el lloc del crim.\nLa policía científica, investiga l’escena, fa una IOTP, és a dir, una Inspecció Ocular Tècnico policial. També recull declaracions de testimonis, víctimes, posibles denúncies, pregunta als veïns…i per tot això, aplica tota una sèrie de DISCIPLINES:\nLofoscòpia: que fa referència a les empremtes digitals\nDocumentoscòpia: intentar reconéixer documents falsos\nInformàtica forense: com per exemple la pornografía infantil\nGrafística: identificació del traç d’escriptura\nBalística: les beines o casquets, les microlesions, les bales…\nTambé va explicar-nos com extreure les empremptes amb els diferents reactius: 12 punts identificatius, així com també les llums forenses,i el luminol que fa “meravelles” quan detecta la sang que s’ha netejat prèviament…\nEns va deixar clar que una prova per íi sola, no significa res, tot,absolutament tot, s’ha de contextualitzar en el moment del crim: on s’ha localitzat la prova, a qui identifica la prova, quin tipus de prova és…\nUna vegada acabada la ponència, el públic va animar-se a fer multitud de preguntes que normalment ens fem quan veiem les sèries televisives, però que avui, tenien resposta.\nUna de les més curioses va ser el cas dels bessons univitelins, que tenen les mateixes empremtes, i també la que poc a poc va introduint-se la identificació facial.\nNo cal dir que va ser una ponència molt interessant i molt clarificadora i que ara, tots plegats, som una mica més CSI…\nMoltes gràcies Sergent!


"Moses und Aron: la impossibilitat d'emparaular", amb Josep Barcons "Moses und Aron: la impossibilitat d'emparaular", amb Josep Barcons\nJosep Barcons, doctorat en humanitats i llicenciat en guitarra clàssica, que va col·laborar amb Lluís Duch per a la traducció i edició de Moisès i Aaron, d'Arnold Schönberg (Fragmenta, 2012), va pronunciar la conferència "Moses und Aron: la impossibilitat d'emparaular". L'activitat va ser virtual i va celebrar-se el dissabte dia 28 de novembre a les 9 h.\nL'activitat, oberta al públic i gratuïta, formava part del Diploma de Mitologia i Simbologia organtzat per l'Institut Superior de Cipencies Religioses de Barcelona (ISCREB).\nL'òpera Moses und Aron és la clau de volta de la producció d'Arnold Schönberg, on el compositor —figura cabdal en l'evolució musical del segle XX— escenifica un dels elements nuclears del seu pensament: el problema de la comunicabilitat i de la comprensibilitat. Per fer-ho, Schönberg escriu i musica un llibret de temàtica bíblica, utilitzant les figures antagòniques i alhora complementàries de Moisès i Aaron, que se situen com a mediadors (però alerta: traduttore traditore, vet aquí el conflicte dramàtic) entre la revelació i el poble. No és estrany que un tema així suscités l'interès de Lluís Duch que, des de la seva mirada antropològica i la seva mitopoètica, hi dedicà un dels seus últims treballs com a traductor, Moisès i Aaron, fent-hi, a més, una introducció brillant.


4 La Neus: L’Ibú s’ha refredat\n8 Els jocs: La floristeria\n10 Rut i Piu: Roses\n11 Amb D o sense!\n12 El taller: En Saltiró, el drac ballador\n14 El conte: Un camp de paraules\n18 La natura: Hola, blauets!\n24 La cançó: Maria cistellera\n25 Les coses: El cistell\n26 M’han agradat molt… aquests llibres sobre el cicle de la natura!\n28 En Jan de l’Os toca la gaita\nNingú no sap per què l’Ibú no ha anat a classe, avui. La Neus i la seva colla troben a faltar el seu amic!\nAudioconte: Un camp de paraules\nAquest mes, Glòria Gorchs ens recomana quatre llibres sobre el cicle de la natura. Pren nota!\nGaleria de roses i llibres\nQuina olor de roses que fa, aquesta galeria! I quines ganes de llegir tots aquests llibres!


Puig anuncia la creació d’un grup policíac específic per a investigar els incendis\nEl president de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig, ha anunciat la creació d’un grup específic de la policia valenciana per a investigar i detenir els que provoquen incendis amb l’objectiu de ‘redoblar els esforços contra la xacra del foc’.\nAixí ho ha avançat Puig en un esmorzar informatiu, organitzat per la Cadena Ser de València, en què ha lamentat les conseqüències dels incendis esdevinguts aquest estiu al País Valencià i ha agraït als agents forestals i voluntaris la seva lluitaper extingir les flames.\nEn la seva intervenció, ha explicat que aquest nou grup se sumarà a la feina que realitzen els agents forestals de la Generalitat Valenciana i treballarà en coordinació amb la Policia Local, Policia Nacional i Guàrdia Civil. ‘Anem a treure l’espai als que volen destruir la natura i la convivència’, ha subratllat Ximo Puig.\nAixí mateix, ha apuntat que el Consell va a modificar la Llei d’Ordenació del Territori, Urbanisme i Paisatge (Lotup) per evitar la construcció en les superfícies cremades i contrarestar amb la màxima seguretat jurídica la disposició que l’actual govern va establir i que possibilita la requalificació de sòl forestal. Així, ha subratllat que amb aquesta reforma al País Valencià no es podrà construir en terrenys cremats.


DIARI D'UNA ÀVIA PRIMERENCA: de maig 2009\nDiumenge en família\nLlàstima que no tinc cap foto (de moment) perquè diumenge a la tarda, a casa d'en Martí es va fer una festa familiar deliciosa, amb motiu de l'aniversari de la Violeta. Deliciosa per les persones que hi havia, pel berenar al que no ens vam poder resistir i, sobre tot, i per mi, per l'estona amb en Martí, que cada dia està més preciós!\nVa ser una mena de comiat, per nosaltres, que, si els déus ens deixen, marxarem dijous o divendres i ja no el veurem fins a mitjans de juliol. Estic seguríssima que quan tornem ja no m'arribarà al genoll sinó a mitja cuixa (al menys) i que xerrarà (encara més).\nMarxar de viatge sempre és motiu d'alegria, si el viatge és programat i meravellós. Però deixar la família "a casa" i sobretot, deixar el nét... com ho podria explicar... vaja, que em sembla que el trobarem a faltar moltíssim!\nAquest post és el darrer des de casa. No sé si tindré connexió, espero que segons els llocs per on anem passant, n'hi haurà o no. Així que, d'alguna manera, no és que me'n vagi del tot, però diguem que no serà tan fàcil escriure com ho és ara, amb la connexió permanent.\nPer molts anys, Violeta, no cal que et digui que siguis molt feliç, perquè ja ho ets! (afortunadament)\nMartí... encara et faré un petonet abans de marxar!\nPublicat per Montse a 26.5.09 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: avis, Per molts anys, viatge, vida\nPublicat per Montse a 12.5.09 8 comentaris:\nMartí, vaig veure les fotos que va enviar la mare. Ets realment preciós. I ben petitonet, com era el teu pare a la teva edat i suposo que com era la teva mare, també... ja ho diuen "De gats, gatets".\nA les mares, àvies, tietes, als amics, companys, pares, avis, padrins i altres varietats (com el Nadador).De "El blog alternativo" extrec aquesta adreça. És iteressant, la veritat. Per si us ve de gust mirar-vos-ho.\nPublicat per Montse a 6.5.09 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: maternitat, vida


El sector del cava viu un dels moments més delicats i incerts de la seva història - Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès\nEl sector del cava viu un dels moments més delicats i incerts de la seva història\nPE91 l El preu del raïm ha caigut gairebé un 30% respecte a l’any passat i això ha provocat una crisi en el sector que ha enfurismat els viticultors\nEl Penedès ha estat el focus mediàtic durant les darreres setmanes per la tensió que s’ha generat entre els viticultors de la zona i les empreses cavistes. Els pagesos han denunciat que les empreses els paguen el quilo del raïm a un preu molt baix, al nivell de fa vint anys.\nEls preus del raïm, equiparables als de fa 20 anys\nA principis d’agost les empreses cavistes van fer arribar als viticultors els preus de la verema d’enguany. En diversos casos, el quilo del raïm es va valorar en 30 cèntims; un preu tan baix com fa 20 anys. De fet, comparat amb el que es va pagar l’any passat, el preu ha baixat gairebé un 30%. L’Observatori de la Vinya i el Vi de l’Incavi fa anys que du a terme un estudi de costos en diverses explotacions. El resultat és que el cost de producció està entre els 35 i 40 cèntims el quilo. Amb un preu per sota del cost de producció, els viticultors hauran de fer tota la feina ells mateixos, per minimitzar costos, i no podran fer noves inversions.\nUnes 500 persones i uns 300 tractors van participar en la vaga del passat 5 de setembre\nCom es pot veure al gràfic, el preu del raïm ha disminuït des de la campanya de la verema de 2017/2018. La gràfica correspon als preus imposats per Segura Viudas, empresa del grup Freixenet, a través de la qual l’empresa sadurninenca efectua la compra de raïm. Les varietats clàssiques del Penedès (macabeu, xarel·lo i parellada) es valoren actualment amb el preu més baix i, a més, en els darrers 5 anys en cap moment ha superat els 0,50 cèntims el quilo.\nBona part dels viticultors “culpen” a les grans empreses del sector del cava com Freixenet, Codorniu o Garcia Carrión d’abaixar els preus, perquè la resta de cellers ha seguit el seu camí.\nEvolució del preu del raïm a Segura Viudas\nFont: Unió de Pagesos de Catalunya\nMentrestant, els elaboradors de Clàssic Penedès pagaran el raïm entre 0,65 i 0,70 euros, igual que els integrants de la marca col·lectiva Corpinnat (que van sortir del cava al gener). Els preus que es paguen al Penedès estan molt lluny, però, dels que es paguen pel raïm del prosecco i el champagne, principals competidors del cava. A la regió italiana del Veneto, el raïm de la varietat glera per a l’elaboració de prosecco es vendrà entre 1 i 1,20 euros, mentre que a la Xampanya, els preus oscil·len entre els 5 i 7 euros per quilo, i no hi ha previsió de canvis en aquesta collita.\nA la DO Cava, els preus més elevats es troben pels raïms ecològics i de certificació démeter (de vinyes biodinàmiques). És el cas de Pinord que compra a 0,60€/kg les varietats macabeu, xarel·lo, parellada i chardonnay que siguin ecològiques i démeter.\nEls cellers han pagat a 30 cèntims el kg del raïm, per sota del cost de producció\nFactors que motiven la baixada de preus del raïm\nL’acumulació d’estocs és el principal motiu que les empreses cavistes han donat als pagesos per justificar la baixada de preus del raïm i la disminució de la quantitat comprada enguany. Fa anys que s’acumulen ampolles de cava sense vendre als cellers, motiu pel qual els empresaris no necessiten produir-ne més sinó que el que volen és alliberar-se dels seus excedents.\nLa DO Cava, el passat mes de juny va presentar les dades de l’exercici 2018. El president de la DO, Javier Pagès, va explicar que el nombre d’ampolles del mercat intern va caure un 12% el 2018 perquè “als cellers hi havia més producte acumulat de l’últim any”.\nPreu del raïm per a la collita de 2019 (€/kg)\nFont: Associació de Viticultors del Penedès i Unió de Pagesos de Catalunya\nActualment, la DO Cava té potencial per produir fins a 400 milions d’ampolles, amb el rendiment autoritzat del Consell Regulador de 12.000kg de raïm per hectàrea, però els darrers tres anys el sector s’ha mantingut en 240 milions per exercici, tot i això el Govern espanyol va autoritzar l’augment d’hectàrees de vinya per produïr cava. Aquest fet va provocar un desequilibri entre l’oferta i la demanda de cava, provocant l’actual excedent.\nA partir d’ara però, serà el Consell Regulador del Cava qui controli la limitació de les plantacions; una feina que fins ara feia el Ministeri d’Agricultura, Pesca i Alimentació del Govern d’Espanya. Javier Pagés, es mostrava satisfet amb aquesta notícia que permetrà que un òrgan més proper i coneixedor del sector controli les hectàrees destinades al cava.\nEl director general de Família Torres, Miquel Torres, també apunta que “el món del vi no és aliè a les dificultats econòmiques del mercat” i posa d’exemple els problemes que hi ha per entrar al Regne Unit com a conseqüència del Brèxit.\nLa do cava té potencial per produir 400 milions d’ampolles però el sector s’ha mantingut en els 240 milions\nPrincipals solucions que els viticultors proposen\nLa solució principal que plantegen els pagesos és apostar perquè el cava sigui un producte de qualitat. En aquest sentit, s’aposta per una viticultura ecològica per tal que les ampolles de cava que es produeixin siguin ecològiques. Com s’ha vist en les dades del darrer exercici de la denominació, la demanda de cava Gran Reserva (o superior) i de cava ecològic ha crescut exponencialment, per la qual cosa la idea de produir i vendre “cava barat” hauria de marxar fora de la ment de les empreses. En aquest sentit, el coordinador comarcal d’Unió de Pagesos de l’Alt Penedès, Rafel Ramon, explicava que “tota la producció de la DO Cava hauria de ser ecològica. Hi ha moltes zones on es fan escumosos que la seva producció no pot ser ecològica, ja sigui pel clima, el sòl, etc. però el Penedès sí que té capacitat per assumir una producció totalment ecològica i això hauria de ser un valor afegit dels nostres productes”.\nEn aquest sentit, el director general de Família Torres, Miquel Torres, explicava a Penedès Econòmic que “estem potenciant el raïm orgànic i el de qualitat superior i apostant pel Penedès com a regió vitivinícola històrica i per això incorporarem nous vins, que aviat sortiran al mercat, emparats sota la DO Penedès.” i afegia que “entre tots hem de treballar perquè el Penedès tingui el prestigi que es mereix i per això cal un compromís mutu entre els elaboradors i els viticultors”.\nEl penedès té capacitat per assumir una producció de raïm ecològica total\nTanmateix, Ramon argumenta que a la DO cal “una millor identificació perquè és molt gran”. En aquest sentit treballa actualment el Consell Regulador, el qual ha elaborat un Pla Estratègic per abordar els nous reptes de futur i consolidar-se com una de les denominacions d’origen més importants del món. Es preveu que el pla s’enllesteixi a finals d’any i que s’estructuri en tres pilars: segmentació/zonificació, garantia i promoció. La segmentació consistirà a donar valor al producte, diferenciar les seves característiques i distingir els productes de més qualitat. La zonificació pretén donar valor al Cava destacant i significant els diferents territoris d’origen. El pilar de la garantia aprofundirà en el control de la regulació i una producció en equilibri amb la demanda. Finalment, en l’àmbit de la promoció, el Consell Regulador aposta per incrementar el prestigi del Cava i incentivar el seu consum a nivell nacional i internacional. Tot això amb l’objectiu de garantir la sostenibilitat del territori.\nRafel Ramon aposta per “tornar al passat” i afegeix que l’ideal seria “recuperar les 32.500 o 33.000 hectàrees, no les actuals”. Actualment, la DO Cava agrupa a 6.800 viticultors de set comunitats autònomes, les quals es reparteixen 38.000 hectàrees on produeixen cava.


Projectes i altres iniciatives – Escola Oficial d´Idiomes Paterna\nA l'EOI Paterna ens apassiona la docència. Per a fomentar la formació del professorat i optimitzar el servei que oferim al nostre alumnat, participem en diversos projectes.\nA més, amb la nostra participació en altres tipus d'iniciatives, pretenem que l'EOI Paterna siga un centre en què (futurs) professionals puguen millorar la seua formació.\nL'heterogeneïtat del nostre alumnat ha augmentat considerablement i molts dels nostres professors, i no per falta de bona voluntat, a vegades tenim dificultats enfrontant-nos a una realitat en canvi constant. Per això hem sol·licitat una beca Erasmus+ per al curs 2020-21 (posteriorment ampliat a 2020-2022) per a treballar en les següents àrees que volem millorar:\nestudiants amb necessitats especials físiques, especialment auditives i visuals\nestudiants amb necessitats especials no físiques\nestudiants de baixa alfabetització\nestudiants amb rerefons migratori\ncom millorar l'ensenyament en grups heterogenis\nPer a adquirir les habilitats necessàries i per a implementar el projecte, hem planificat una sèrie de cursos de formació estructurada i d'activitats d'aprenentatge per observació oberts a tot el professorat del centre.\nCom a resultat final, esperem millorar la forma en què treballem amb un cos estudiantil cada vegada més heterogeni i millorar la nostra capacitat d'integrar a tots els estudiants. Aquesta millora s'aplicarà tant a la metodologia aplicada en les classes individuals com a l'organització i el funcionament de l'escola mateixa.\nSi vols saber més de les experiències dels diferents participants, pots llegir-los en el nostre blog Erasmus+.\nPIIE (PROJECTE D'INVESTIGACIÓ I INNOVACIÓ EDUCATIVA) Expand\nDurant el curs 2020/21, l'EOI Paterna va dur a terme el Projecte d'Investigació i Innovació Educativa "e@sy @ccess: classes sense barreres".\nPots veure ACÍ el vídeo amb tota la informació.\nLa Subdirecció General de Formació del Professorat ha posat en marxa l'activitat de formació del professorat iMou-te: formació per al desenvolupament professional docent a través d'estades formatives durant el curs escolar 2021-2022, amb la finalitat de proporcionar als docents, en les respectives etapes, àrees, matèries i mòduls de la seua pràctica professional, l'aprenentatge i/o actualització de coneixements científics i pedagògics, així com l'adquisició d'habilitats metodològiques i el maneig i utilització didàctica de recursos que els centres educatius estan desenvolupant, a través de l'observació.\nL'EOI Paterna participa com a centre amfitrió amb la proposta "Intercanvi d'experiències i bones práctiques" (46036426-90083109), que rebrà les EOIs de Saïdia, Llíria, Sagunt i Plana Baixa com a observadors. I serem observadors del projecte "Observació de la pràctica docent d'anglés a l'Escola Oficial d'Idiomes de Xàtiva" (46028661-01028339).\nCENTRE TUTOR DE PRÀCTIQUES Expand\nL'Escola Oficial d'Idiomes de Paterna és centre reconegut per la Conselleria d'Educació per a la realització de pràctiques del màster de secundària. Els interessats poden realitzar pràctiques al nostre centre dels idiomes alemany, anglés, francés i italià.\nA més, a l'EOI Paterna acollim estudiants del cicle formatiu de Gestió Administrativa per a fer les seues pràctiques en la nostra secretaria.


Pistoles i barraques | Som macus\n« Porra Mallorca-Barça | Porra quarts Champions 2010 »\nPistoles i barraques\nCada any igual: equips grans que naveguen a la deriva. A la temporada 2009-2010 li va tocar a la Lazio. Feien pena. Només tenien un únic i trist objectiu: salvar la categoria. Per reforçar l’equip, al calciomercato d’hivern van fitxar al Hitzlsperger, una mena d’Oleguer alemany que de tant en tant escriu articles de denúncia contra grups, accions i actituds feixistes i que, després d’entrenar, a vegades visita escoles, biblioteques i centres cívics per parlar-hi dels grupets antisemites que encara formen part dels camps de futbol i de la necessitat de fomentar el respecte a la diversitat des de les escoles i el món de l’esport.\nMolt bé Hitzlsperger (com m’agrada la musicalitat de l’alemany! Com s’ho fan per dir cinc consonants seguides sense quedar escanyussats?), collonut, però et va la marxa, eh? Avorrit de viure a Stuttgart, vas decidir anar a jugar a futbol, i a seguir predicant el teu missatge, en un equip complicadet. El més feixista del futbol italià: la Lazio.\nSí, un altre dels equips de la nostra adolescència. Ells –jugadorassos com Boksic, Vieri, Verón, Simeone, Signori, Marcelo Salas, Peruzzi, Mihaijlovic, Jugovic, Nedved o Crespo- i la seva samarreta blau cel. El color que secretament sempre ha estimat l’àrbitre més mediàtic de la història del futbol: el Collina, el calbu aquell.\nQuan encara arbitrava, no se sabia això, però algú ja ho devia sospitar. Sobretot els que es van fixar en el paper que jugà el Collina en el desenllaç de la lliga italiana 1999-2000. A falta de l’últim partit, la Juve anava líder amb 71 punts i la Lazio, segon classificat, en tenia 69. La Vecchia Signora jugava a Perugia i l’equip romà jugava a casa contra la Reggina. En principi, tots dos tenien partits fàcils. Com se sol dir, la Lazio va fer els deures. La Juve no. Va perdre 1 a 0 i amb polèmica: tot el camp era un gran bassal i l’àrbitre va decidir que es podia jugar. Sí, l’àrbit d’aquell partit fou Pierluigi Collina. Ell col·laborà amb el seu granet, o terròs, de sorra per tal que la Lazio guanyés la segona lliga de la seva història.\nI per què no és de la Roma el Collina? Doncs perquè és fill de Bolonya. Però com que ser de l’equip de la seva ciutat és tan divertit com ser aficionat del Valladolid, un dia va decidir que es feia de la Lazio. Era un sagal de 12 o 14 anys i la Lazio tenia un equipàs. Eren aquells salvatges. Una colla de quinquis que en sabien molt. Tocaven bé totes les tecles: driblar, remenar-la, xutar, intimidar i caçar. Com diu el senyor de les Històries del calcio (l’Enric González), la Lazio de la primera meitat de la dècada dels 70 és l’única banda armada que ha guanyat mai un Scudetto.\nVan guanyar la Lliga 1973-1974 i ho van aconseguir gràcies a un conjunt de futbolistes que semblaven un equip d’un torneig interprovincial de presons. La majoria d’ells sempre anaven armats i la violència, entre ells mateixos o contra qui fos, formava part del seu dia a dia. A les concentracions, quan no sabien què més fer (no tenien Play ni DVD), provaven les seves armes i afinaven el seu punt de mira disparant, des de l’hotel, contra faroles, gats o algun tifosi despistat de la Roma.\nEn aquell equip, si eres un noi tímid, discret, pacífic, educat, respectuós i/o socialdemòcrata, desentonaves més que… no ho sé. No trobo la comparació. Deixem-ho estar. El fet és que aquella Lazio era una banda de brètols. Ho demostraven constantment. Quan passaven per l’aeroport, no eren pas pocs els que havien d’acabar ensenyant el revòlver que portaven carregat a tocar dels ous. Tenien partit a Milà, Nàpols, Torí, Livorno o Florència i era indispensable anar-hi ben armats. I als entrenaments, més gresca: les amenaces, les tanganes i les converses pujadetes de to sovintejaven. Al vestuari hi havia dues bandes i a cada partidet hi havia merders. Malgrat tot, aquells delinqüents van donar a la Lazio el primer Scudetto de la seva història.\nEl golejador de l’equip era Giorgio Chinaglia. A la temporada triomfant -la mateixa del 0 a 5 del Barça del Cruyff jugador al Bernabéu- va fer 24 gols. Ell liderava un dels dos clans de l’equip -l’altre l’encapçalava un lateral: Gigi Martini- i marcà el penal que, a la penúltima jornada, contra el Foggia, féu campió a l’enemic de la Roma. A la temporada següent, els quinquis de la ciutat eterna no van poder representar al futbol italià a la màxima competició continental: la UEFA els deixà fora de la copa d’Europa perquè l’any anterior havien muntat una gran tangana després que l’Ipswich els eliminés de la copa de la UEFA.\nL’entrenador d’aquella colla de malparits era Tommaso Maestrelli. Suposo que no anava per la vida dient que lo més important és la unitat del vestidor i que regni el respecte i el bon ambient entre els companys de feina. No sé quin era el seu mètode, però fou un magnífic entrenador per la Lazio: agafà l’equip a la Sèrie B, el pujà al primer intent (temporada 71-72), a la següent quedaren tercers a només dos punts del campió (la Juve) i el 12 de maig de 1974 van poder celebrar que, per primera vegada, la Lazio era el millor equip del calcio. No va durar gaire més aquella època gloriosa: dos anys després quasi tornen a baixar. I pocs mesos més tard, el 2 de desembre del 76, Maestrelli morí. Només tenia 54 anys. Aquell trist dia, Giorgio Long John Chinaglia ja no era el golejador laziale: a l’estiu havia fitxat pel Cosmos de Nova York, on coincidí amb Pelé.\nCom a heroi que fou d’aquella gran Lazio de mitjan setanta, l’any 2000 –quan se celebrà el centenari del club-, Chinaglia fou designat millor jugador de la història de la Lazio. Uns quants anys abans, el 1983, passà a ser el nou president del club. Ben aviat va demostrar que era més destre amb les pistoles i les barraques que no pas amb els números i la planificació esportiva: com a president, el seu principal logru fou… baixar l’equip a la Sèrie B. Diuen que més endavant es va guanyar la vida defensant els colors de la Camorra.\nFelice Pulici era el porter de la colla. Segons ell mateix, “en aquell equip portàvem pistola més o menys tots”. El 18 de gener de 1977, Luciano Re Cecconi, el motoret d’aquella Lazio, va entrar en una joieria jugant amb la seva arma. El botiguer va rebre’l a trets. Tragicomèdia: la pistoleta del futbolista era de plàstic, però el botiguer no estava per bromes ni collonades. Només sobreviu el que dispara primer.\nA més de ser violents, fatxendes i bons jugadors, alguns d’aquells quinquis també eren bastant fatxes. Ells tenen bona part de la culpa que avui la Lazio sigui l’equip més feixista d’Itàlia: és la squadra que agrupa a més aficionats que tenen simpatia (estètica o més rumiada) pel Mussolini i el mundillu feixista. Alguns d’aquells salvatges dels anys setanta també eren així i com que eren bons i guanyadors, deixaren petjada a la identitat del club. Molts joves volien ser com ells. El seu pas per la història de la Lazio ajuda a entendre perquè, encara avui, “el grup més feixista, racista, homòfob i antisemita (Els Irreductibles) de tots els grups feixistes del calcio” -són paraules d’un fiscal italià- defensa el color blau cel i odia al Totti i als gialorossi.\nFa un parell d’anys, però, la Lazio anava tan malament que van haver de fitxar a un enemic antifeixista perquè els ajudés a sortir del pou. Sort en van tenir que el Hitzlsperger no parlava italià i que els de la grada no entenen l’alemany. Per acabar de fer embogir als aficionats més feixistes de l’Olímpic de Roma –ja ho van passar prou malament quan havien d’animar al Winter: un jueu negre!-, la directiva de la Lazio hauria hagut de decidir-se a fitxar un central pel qual un bon dia van demanar preu: el nostre Oleguer.\nPosted on 26/03/2010 at 21:23 in Futbol, Històries\t| RSS feed | Resposta\t| Trackback URL\n6 comentaris\tto “Pistoles i barraques”\n27/03/2010 a les 15:06\nJa és ben curiós que el Collina sigui de la Lazio. Bologna és coneguda com “la ciutat roja”, pel color de les seves teulades i cases però també per ser un dels feus del Partit Comunista Italià i de la resistència dels partisans enfront els feixistes a la Segona Guerra Mundial. Que un noi crescut en aquest entorn simpatitzi amb la Lazio no deixa de ser poc normal.\nBon article. Al final m’hauré de llegir Historias del calcio.\n05/04/2010 a les 14:05\nL’estiu del 2006, Delio Rossi, entrenador de la Lazio, va decidir complicar-se la vida: va convèncer al seu president que no renovés a l’ídol de l’afició. O a una part de l’afició: a la més feixista. Estem parlant del Paolo Di Canio, el dels saludus braç enlaire, que aleshores ja tenia 38 anys. Al començament de la temporada, l’entrenador va haver de sentir com el sector de l’Olímpic més fidel al Di Canio el xiulava sovint. Un dia no el van xiular. El dia del gran derbi: Lazio-Roma. Abans de començar el partit, era un dia de desembre, el Delio Rossi va prometre que si el seu equip guanyava, ell es banyaria a la font del Gianicolo (es veu que és molt coneguda). La Lazio va guanyar 3 a 0. L’endemà, l’entrenador de la Lazio era la riota dels aficionats de la Roma. Per què? Acabat el partit, uns quants tifosi gialorossi van anar cap a la font i s’hi van pixar. El Delio Rossi, sense saber-ho, s’hi va banyar i, havent fet, va comentar que la remullada havia anat molt bé: “l’aigua no era pas gaire freda”.\n03/05/2010 a les 23:57\nTothom sabia que aniria així… i va anar així: a l’Olímpic de Roma, tot déu va celebrar els dos gols de l’Inter que van condemnar l’equip local a la derrota. Que la Lazio encara no està salvada matemàticament? És igual. Primer és lo primer: putejar a l’enemic. Deixar sense Scudetto a la Roma i al cabronàs del Totti (que desitja veure la Lazio a la sèrie B): http://www.marca.com/2010/05/03/futbol/futbol_internacional/1272906987.html\nEl proper cap de setmana, a l’Armando Piki, Livorno-Lazio. L’equip del Lucarelli ja no es pot salvar, però suposo que tindrà ganes de tocar els collons als fatxes de la Lazio. Potser algun aficionat del Liorna portarà alguna bufanda, bandera o símbol del St. Pauli d’Hamburg, el club més gamberru i antifeixista d’Alemanya, i que aquest cap de setmana, coincidint amb la celebració del seu centenari, ha certificat l’ascens a la Bundesliga. De cara a la propera temporada, que fitxin al Hitzlsperger: a la Lazio li fan mobbing i a St. Pauli tindrà més amiguets (l’Oleguer?).\n07/05/2010 a les 21:54\nUna mica més d’informació del St.Pauli d’Hamburg. Tornen a la Bundesliga:\n03/10/2010 a les 23:43\nL’any passat feines van tenir a salvar-se i ara van líders. El futbol es así. Parlo de la Lazio: amb un equip d’anar fent -l’estrella és l’Hernanes, aquell brasiler que en algun moment va sonar pel Barça-, de moment van primers. I això no és tot: la Roma està en posicions de descens i els aficionats més fatxes de la Lazio ja no han de suportar que un desgraciat com el Hitzlsperger els taqui la samarreta i els toqui els collons.\nL’altre dia, la Lazio sortia al diari per un altre tema: la seva altra estrella, l’argentí Mauro Zárate, haurà de pagar 10.000 € a la senyora Justícia perquè l’any passat va fer un Di Canio: saludar ostentosament a l’afició a l’estil feixista.\n13/04/2012 a les 00:40\nFa pocs dies va morir Giorgio Chinaglia, el senyor de les barraques de la Lazio de les pistoles.


← University College\nVa dir, va dir, va dir… →\nPer les primeres nacions de l’Amèrica del Nord, els somnis tenien molta importància i constituïen una part essencial de la seva religió; més que divinitats, tenien els somnis, per tant no és estrany que dictessin força les seves vides. Es fixaven molt bé en el que havien somiat abans de fer decisions. Creien que els somnis, més que trets de la personalitat, eren coneixements amagats dins de l’ànima. També s’ha d’explicar que compartien els somnis entre els membres de la comunitat, per tal que tothom en tragués profit i tothom en pogués participar. D’aquí que moltes vegades els somnis es convertien en una història que passava de generació en generació. I és interessant notar que a les seves històries mítiques sovint apareixen personatges que somien i aquests somnis esdevenen una història paraŀlela.\nCom sabeu els que em seguiu de fa temps, els meus somnis de vegades també tenen importància. He escrit relats basats en alguna cosa que he somiat, fins i tot seguint el somni fil per randa, com va ocórrer amb el relat “Una casa tota blanca”, però el cas més notori va ser la nissaga que començà amb Més enllà del somni (si no recordeu l’origen, aquí en teniu l’explicació).\nTambé hi ha casos de somnis compartits. Quan s’havia publicat Més enllà del somni i jo escrivia Perduts a l’altre món, el pare d’una lectora d’onze anys em va explicar que la seva filla havia tingut un somni sobre la continuació de la primera noveŀla, que veia els personatges de l’Anna i l’Alison enmig d’una gran tempesta a alta mar, i un vaixell que naufragava. Em va sobtar, perquè ja tenia Perduts a l’altre món força avançat i la noveŀla començava tal com el somni de la nena, episodi pel que em vaig basar en el meu propi somni abans de començar la nissaga (com podeu llegir en el mateix enllaç de més amunt).\nI ara m’ha arribat un missatge d’una amistat del facebook. Tracta d’un somni. En aquest cas, res a veure amb les meves noveŀles, però és un somni curiosíssim que vull compartir textualment amb vosaltres (per discreció no poso el nom de l’amistat):\n“Bon dia, Shaudin –o bona nit–. Com estàs? Primer de tot em presento, sóc el …, no ens coneixem personalment, només virtualment a través del Facebook gràcies a que en Sebastià Bennassar em va recomanar afegir-te d’amistat ja fa un temps. T’escric perquè et volia explicar un somni que vaig tenir fa dues nits i on curiosament apareixies com a protagonista:\nDoncs resulta que el meu fill gran i jo passejàvem per la platja, trepitjant la sorra mullada per les onades. La platja era immensa, desapareixia horitzó enllà, i estava completament deserta, a més de comptar amb un factor important a tenir en compte: estava colgada per la neu. Sí, tu, un mantell blanc de més d’un pam ho cobria absolutament tot i entrava en contacte amb el mar just en el punt on les onades el començaven a desfer. El meu fill i jo avançàvem per la sorra humida, amb una parsimònia envejable, observant, astorats, l’immens desert blanc que ens envoltava. De sobte, una figura humana apareixia del no-res, asseguda en una cadira de plàstic enmig de la neu, sota la protecció d’una ombrel·la i un barret de copa ampla blancs. Eres tu, i de fet no recordo si el rostre era exactament el teu, però sé que eres tu. Tots dos et saludàvem i tu ens somreies, i tant el Roger com jo seguíem avançant per la sorra mullada fins que et perdíem de vista i recuperàvem la soledat absoluta.”\nÉs un somni que té una bellesa estranya, no trobeu?\nAquesta entrada s'ha publicat en Més enllà del somni, Perduts a l’altre món, Una mica de tot i etiquetada amb somnis. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n15 respostes a Somnis\nJuliol 26, 2015 a les 5:15 am\n¡¡Lo que no te ocurra a ti!! Hasta apareces en los sueños de tus seguidores!!! jajaja\nLos aborígenes de Australia también hablan del dreaming o tiempo del sueño.\nJuliol 26, 2015 a les 6:59 pm\nSí, tu, hahaha! Interessant l’article sobre els aborigens d’Austràlia, gràcies! L’he llegit per sobre, després el llegiré amb més deteniment.\nJuliol 26, 2015 a les 7:07 am\nÉs cert que els motius que moltes vegades ens inspiren per escriure relats son diversos, els somnis, histories viscudes ….. Penso que d’això cap escriptor se n’escapa. El que ens expliques del teu amic es prou interessant per treure’n una aventura que pugui seduir als lectors.\nJuliol 26, 2015 a les 7:01 pm\nTens raó, Jordi, els escriptors trobem idees a tot el que ens envolta, el que llegim, somiem…\nJuliol 26, 2015 a les 8:10 am\nNo sé si se’n treuria alguna història, però plàsticament és molt bell.\nJuliol 26, 2015 a les 7:03 pm\nOi que sí, Marta? Jo també ho vaig pensar. Em veniem al cap un munt de pintures, reals i imaginades.\nJuliol 26, 2015 a les 8:17 am\nEn aquest relat queda molt clar que ets una atrapa-somnis. De fet molts autors van pel mon recollint somnis converses amb altres persones. De jove un dia vaig anar en moto a Tossa de Mar, era estiu i anava vestit amb el mono de cuïr quan vaig arribar a Tossa feia molta calor i vaig asseure’m a un banc sota els plataners de la riera. En aquell mateix banc hi havia dos avis parlant amb en Josep Maria Espinàs que dret davant del banc recollia ‘material’.\nJuliol 26, 2015 a les 7:07 pm\nVeig que saps què són els atrapa-somnis, Xavier. No en vaig parlar per no fer el post massa llarg.\nEn Josep Maria Espinàs és, evidentment, més organitzat que jo. Jo trec coses de tot el que tinc al cap (records de tota mena, lectures, somnis, converses que he sentit en algun moment, peŀlícules…). Més embullat el meu mètode.\nJuliol 26, 2015 a les 10:55 am\nNo somio molt algun dia ho explicare\nJuliol 26, 2015 a les 7:09 pm\nVols dir ‘jo’, oi, Montse? Espero els teus somnis.\nJuliol 26, 2015 a les 9:39 pm\nAtrapada en els somnis 😉\nÉs bonic somiar, i a vegades es fan realitat….o no, però bonics igualment. Els que tenim quan dormim, i també mentre estem desperts 🙂\nAgost 1, 2015 a les 5:35 pm\nExacte, Dolors, quan dormim i quan estem desperts. Visca els somnis!\nJuliol 28, 2015 a les 6:05 pm\nSón potents els somnis, massa….a voltes, gràcies a ells, vivim millor!\nAgost 1, 2015 a les 5:38 pm\nTambé hi ha els malsons, que poden ser terribles (els que tenim quan dormim i els que ens aboca a sobre la vida). Una forta abraçada cap a Olot, Tura!\nAgost 2, 2015 a les 7:39 pm\nBonic, curiós i enigmàtic. M’ha encantat.


Notícia: El 22è Homenatge a la Gent Gran del proper diumenge posarà punt i final a diversos actes celebrats al maig\nEl 22è Homenatge a la Gent Gran del proper diumenge posarà punt i final a diversos actes celebrats al maig\nNoticia publicada a la web el 06/01/2018 09:53:55 AM\nAl llarg d’aquestes setmanes s’han celebrat diversos actes protagonitzats per jubilats i pensionistes de la vila, entre ells una sessió de ‘Cine Fòrum’ amb ‘Tot passejant a Miss Daisy’\nDurant tot el mes de maig la gent gran de Blanes ha protagonitzat diversos actes que s’han organitzat arreu del municipi i que culminaran diumenge vinent, el 3 de juny, amb el XXII Homenatge a la Gent Gran. La festa s’allotjarà a l’envelat situat al costat de l’antic pavelló poliesportiu, i inclourà diversos ingredients que també encapçalen diferents entitats de pensionistes i jubilats del municipi.\nHomenatge a la Gent Gran 2017\nAutor Fotografies: Herminio Martino\nOrganitzat pel Consell Municipal de les Persones Grans de l’Àrea d’Acció social de l’Ajuntament de Blanes, l’homenatge començarà a les cinc de la tarda, i culminarà amb l’Homenatge a les Noces d’Or de diverses parelles. Durant la festa hi haurà una Desfilada de Vestits de Paper i Balls Country del Casal Cívic Benet Ribas i l’Associació de Pensionistes i Jubilats de Blanes; Sardanes, Sevillanes, Ball Modern i Jotes de la Casa del Mar i l’Associació de Pre-Juibilats i Pensionistes de la Casa del Mar, així com actuacions del Grup Miratge de la Casa d’Ardales.\nCine Fòrum amb ‘Tot passejant a Miss Daisy’\nEntre els actes protagonitzats per la gent gran que s’han fet durant aquest mes de maig cal incloure el Concert de Cant Coral celebrat d’homenatge a Ma Rosa Vidal el passat dissabte al Teatre, o bé la sessió de Cine Fòrum que es va acollir fa una setmana al Casal Cívic Benet Ribas. Es va encarregar d’introduir la sessió la directora de l’equipament de la Generalitat on s’allotja el casal, Susanna Sola, qui va avançar el contingut de la sessió, que també va comptar amb la presència del president de l’Associació de Pensionistes i Jubilats de Blanes, Josep Lluís Merino.\nSessió de Cine Fòrum al Casal Cívic Benet Ribas\nEn relació a aquesta darrera vetllada, val a dir que l’objectiu no tan sols era debatre sobre la pel·lícula, sinó aprofundir en un tema de fons en què es treballa des de fa temps: els drets de les persones grans. Per això es va comptar amb la participació de Marc Balazó, de l’Obra Social ‘La Caixa’, que promou el programa Patrimoni de la Humitat, Per un bon tracte a les persones grans, Violència: Tolerància Zero. Es tracta de combatre el maltractament cap a aquetes persones, una qüestió de Drets Humans i de Solidaritat Social, recordant-los que són el passat, present i el futur de tots i totes, la memòria del nostre país.\nPrenent aquests precedents, se’ls recorda que mereixen ser respectats i tenir una vida digna, podent decidir sobre tot allò que els afecta. En aquesta línia, les temàtiques que es van tractar al voltant de la pel·lícula que es va projectar, ‘Tot passejant a Miss Daisy’, va ser recordar la importància de tenir amics, de ser escoltat i poder compartir alegries i neguis amb algú. Igualment, es va parlar de quin paper exerceix la família envers la gent gran.\nProjecció del film "Tot passejant a Miss Daisy"\nAnàlogament, se’ls va recomanar que socialitzessin, que anessin a casals i centres on es relacionin amb altres contemporanis, involucrar-se en activitats que els permetin tenir una il·lusió i no dependre dels fills o familiars per omplir d’interès la pròpia vida. Després d’aquesta projecció, aquest 2018 està previst que es faci una nova sessió de Cine Fòrum cap a la tardor amb el film ‘El verano de sus vidas’, que curiosament està protagonitzat per Morgan Freeman, qui també encapçalava el repartiment de ‘Tot passejant a Miss Daisy’.\nData de realització: 06/01/2018 | Data de la darrera actualització: 06/01/2018


Retiro | Fuet i Mate\nSe’n diu Retiro al barri que creix al voltant de l’Estació de trens, però que va ser abans el barri o l’estació?\nDoncs resulta que el governador de Buenos Aires, quan Argentina encara era el Río de la Plata, es va construir una casa de camp en aquestes terres allunyades de la ciutat, que va batejar com “El Retiro”. Agustín de Robles Lorenzana, el citat governador, va viure a finals del s.XVII pricipis del s. XVIII mentre la primera locomotora que va circular per Argentina va ser la Porteña, en l’època de Mitre i corria l’any 1857. Per tant, va ser primer el barri que l’estació.\nQuan Lorenzana es va vendre “El Retiro” la zona va quedar per a la compra-venda d’esclaus. Al 1801, es va construir a la parcel·la que avui correspon l’avinguda Santa Fe, Maipú i M.T.Alvear, la Plaza de Toros de Retiro amb capacitat per a 10.000 espectadors i on es duien a terme las corridas dels diumenges i dels dies festius. La plaça va ser demolida 18 anys desprès ja que una ordenança de la ciutat prohibia aquest “espectacle”.\nDurant el pròxims anys la zona va ser escenari de batalles en les dues les invasions angleses amb presència de diverses casernes entre les quals hi havia la que va utilitzar San Martín per al seu “Regimiento de Granaderos a Caballo” o les tropes de Urquiza, el 1852, quan van ocupar-les desprès de la batalla de Caseros.\nDurant el 1856, al peu de la barranca, es va construir el dipòsit de gas de la Compañía Primitiva de Gas que mitjançant canonades feia arribar el gas per il·luminar els carrers fins a la Plaza de la Victoria, l’actual Plaza de Mayo.\nUna remodelació, al 1860, va començar a enjardinar el que seria la Plaza San Martín i el 1862 s’hi va inaugurar una primitiva escultura eqüestre de San Martín. Aquest monument que va ser la primera estàtua eqüestre que hi havia a Argentina, fou obra del francès Louis Joseph Daumas. El 1910, es va adornar tal qual la podem contemplar avui en dia per obra de l’alemany Gustav Erbeilen.\nPotser el fet històric que més va canviar la fisonomia de la ciutat de Buenos Aires de mitjans de 1800 va ser la epidèmia de febre groga dels anys ’70 ja que va fer que tota la classe alta porteña es desplaces de les seves cases cèntriques de Defensa i Plaza de Mayo, cap al nord. I així barris com Recoleta, Belgrano o Retiro van deixar de ser barris perifèrics per convertir-se en zones de classe aristocràtica. Així que van començar a aparèixer els palaus per la zona nord de la ciutat, a la Plaza San Martín encara hi queden el Palacio Anchorena, que és l’actual Palacio San Martín i el Palacio Paz o Círculo Militar, que és com es coneix avui.\nDesprès d’altres modificacions a la plaça, Charles Thays pare i posteriorment Charles Thays fill van transformar-la en el que podem gaudir actualment.\nProbablement la zona més turística del barri sigui la Plaza San Martín i els seus voltants. La plaça és l’exemple de modificació que comentàvem anteriorment a causa de la febre groga; així aparegueren el Edificio de Parques Naturales que és un edifici d’estil neogòtic que data de 1880 i era propietat de la família Haedo i Villar. El Círculo Militar i el Museo de Armas de la Nación que es troben al que va ser el Palacio Paz. Els Paz eren la família propietària del diari La Prensa, que s’editava a la que avui és la Casa de la Cultura. José Camilo Paz, el patriarca, va morir dos anys abans de veure acabada el que seria la residencia familiar durant 26 anys. El Palacio San Martín data de principis del s.XX i fou dissenyat per l’arquitecte Alejandro Cristhofersen, com moltes altres edificacions de la Ciutat de inicis del 1900. El palau va ser la casa residencial de la família Anchorena fins a la dècada dels 30. A la plaça que hi ha al davant del palau hi ha el Hito nº12 de l’argentinitat que recorda les batalles que hi va haver a la zona durant les invasions angleses.\nAls peus de la barranca hi ha la Plaza de la Fuerza Áerea Argentina i el Monumento a los Caídos en Malvinas, la guerra que va enfrontar a Argentina i a Anglaterra, el 1982, per la sobirania de la illa. El monument té gravats els noms de 649 soldats que van perdre la vida en aquesta guerra i també hi ha present la Flama en record al Soldat Desconegut.\nAl costat d’aquesta plaça, tocant a l’Av. del Libertador, hi ha la Torre Pirelli i davant, el monument a Leandro N.Alem, un polític de la dècada de 1870 i fundador del partit “Unión Cívica Radical”. El monument, de bronze, representa al polític animant al seus seguidors, el poble argentí i un grup de joves.\nSi creuem l’avinguda del Libertador arribarem a l’estació de trens Mitre o de Retiro i una mica més enllà hi ha l’estació de omnibus, d’autocars. L’estació de trens va ser una de les més grans del món en el temps de la seva inauguració, el 1915. L’edifici és d’estil francès, dissenyat per arquitectes britànics i la construcció de l’estructura d’acer es va realitzar a Liverpool i ajuntar a Argentina. El 1997 va ser declarat Monumento Nacional ja que durant molts anys va ser considerat com l’exemple més important d’enginyeria estructural a Sud Amèrica.\nTambé en aquest costat de l’avinguda hi ha la Plaza Salvador M. del Carril que és on hi ha la Torre de los Ingleses, un monument que Anglaterra va donar a Argentina per celebrar el Centenario de la Revolución de Mayo i que originàriament estava a la Plaza Britania, la que posteriorment és renombrarà com la Plaza de la Fuerza Áerea Argentina.\nI davant de l’estació de trens del General Belgrano hi ha la Plaza Canadá amb un Tòtem que la precedeix. Es tracta d’un símbol Kwakrut, una de les Primeres Naciones de la Costa del Pacífic del Nord de Canadà.\nSi retornem cap a la Plaza San Martín, seguint el carrer San Martín primer i el carrer Florida desprès (al loro a no perdre’s, mireu en un mapa el traçat d’aquests carrers) ens torbarem amb l’edifici Kavanagh. Aquest edifici era el gratacels més alt d’Amèrica Llatina i la major estructura de formigó armat del món, al 1936.\nAl carrer San Martin 1305 hi ha la Basílica del Santísimo Sacramento que Mercedes Castellanos de Anchorena, la mateixa que era propietària del Palacio San Martín, va manar construir i va donar a la congregació dels pares sacramentaris a canvi de ser enterrada al seu interior. La primera pedra va ser posada un 25 de març del 1908 i la seva contrucció finalitzar el 1915. La visita a l’interior de la basíl·lica, consagrada com a tal el 1916, és realment recomanable.\nLa història entre el Kavanagh i la Basílica del Santísimo Sacramento la podeu llegir al post de la Plaza San Martín.\nEl carrer Florida, fins a la seva intersecció amb l’avinguda Córdoba, forma part del barri del Retiro. A l’altura del 1005, hi ha el Marriot Plaza Hotel, inaugurat el 1908, al nivell dels més importants d’Europa i Estats Units.\nEl Hotel de los Immigrantes, que actualment és el Museo Nacional de la Inmigración, tot i que està tancat al públic, es va inaugurar el 1911 per acollir la gran onada de immigració europea que arribava a la ciutat, principalment italians i espanyols però també francesos, russos, centroeuropeus i alemanys, entre altres. També és la seu de la Dirección Nacional de Immigranciones. Anoteu bé aquesta direcció: Avenida Artántida Argetina, 1355, ja que qualsevol tràmit d’immigracions que hagueu de fer és on haureu d’anar i si us envien un paquet i no esteu a casa, també l’haureu d’anar a buscar aquí.\nPerò pels catalans i sobretot pels culés, el diamant del barri és la petita Plaça de Cataluña i la rèplica de la Font de Canaletes que la ciutat de Barcelona va donar a Buenos Aires. Per trobar-la s’ha d’anar fins a la Plaza Carlos Peligrini, on hi ha les ambaixades de França, a l’edifici que fou el Palacio Ortiza Basualdo i la de Brazil i el monument al president del país que dóna nom a la plaça. En una placeta, al carrer Arroyo s’hi alcen les quatres barres catalanes sobre una paret del fons de la plaça, dominada per la Font de Canaletes.\nPD: com passa en moltes altres ciutats del món, els voltants d’una estació de tren, no son les zones més segures del món. Per això recomanem anar molt en compte amb les motxilles i si ja és de nit, no aturar-se pel carrer. Si no hi ha gent, no us atureu ni a esperar l’autobús, camineu fins a Av.N.L.Alem. Perquè us en feu una idea, darrera de l’estació de Retiro hi ha la Villa 31. Fa cosa d’un parell d’anys que la zona s’ha reforçat en vigilancia i han millorat les parades de l’autobus però tot i així, si esteu de turisme, millor evitar les hores sense sol.\nThis entry was posted on diumenge, 19 de/d' Mai de 2013 at 1:32\tand tagged with bar, bar notable, gratis, Retiro and posted in Barris, Capital, Centres Culturals i Teatres, Diumenge, Low Cost, Museus.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed.\n« Parque Centenario


Pis a Centre. Junto vitalia home y escola de formacio antoni...\n119m2 - 5 habitacions - 3.487 € /m2 Código: 237925 céntrico,zona tranquila,todo exterior,muy soleado,salón casi independiente,cocina con ofice ,impecable,cuatro ha...\nPis a Torreblanca. Cerca de la iglesia\n130m2 - 3 habitacions - 3.769 € /m2 Código: 241645 torreblanca , cerca de la iglesia,finca joven de obra vista, alto, ascensor, todo exterior, terraza,vistas desp...\nDúplex a Centre. Es en el walden\n94m2 - 3 habitacions - 3.181 € /m2 Código: 241649 walden , alto , soleado, duplex de tres módulos, uno en planta y dos arriba , todo impecable , practico y acoged...\nPis a Can Vidalet. Plaza de las palmeras,parque de los toboganes\n100m2 - 4 habitacions - 2.900 € /m2 Código: 240447 junto plaza las palmeras,alto,ascensor,exterior ,vistas despejadas , sol todo el día, salón casi independiente c...\nPlanta baixa a Centre. Junto campo de futbol y mirador de sant just\n101m2 - 3 habitacions - 4.545 € /m2 Código: 238240 estupenda planta baja, con fantástica terraza,finca joven de obra vista, todo reformado, amplio salón,cocina imp...\nÀtic a La Plana-Montesa. Plaza catalunya junto duet sports\n65m2 - 3 habitacions - 4.154 € /m2 Código: 240475 plaza catalunya, fantástico ático con ascensor y estupenda terraza, salón casi independiente , cocina impecable...\nPis a La Plana-Montesa. Junto plaza catalunya e instituto severo ochoa\n95m2 - 3 habitacions - 2.316 € /m2 Código: 240973 junto plaza catalunya, zona céntrica y muy tranquila, Piso espacioso y bien distribuido, exterior, ascensor, bue...\nPis a Centre. Els verns ,cerca rambla modolell\n135m2 - 4 habitacions - 3.548 € /m2 Código: 232332 els verns,finca joven de obra vista,piso alto,ascensor,todo exterior,soleado,piso amplio con distribución practi...\nÀtic a Centre. En el centro,junto mercado\n110m2 - 4 habitacions - 5.682 € /m2 Código: 234655 estupendo ático en pleno centro,junto mercado,ascensor,todo exterior,sol todo el día,vistas despejadas,gran sal...\nTorre a Centre. Cerca ayuntamiento y del pont d´esplugues\n271m2 - 4 habitacions - 2.306 € /m2 Código: 238641 casa exclusiva, situación inmejorable , zona centro ,sol todo el día, vistas despejadas, realmente es un product...\nPis a Centre. Junto ayuntamiento , en pleno centro\n70m2 - 3 habitacions - 3.543 € /m2 Código: 238411 centro,junto ayuntamiento,alto,ascensor,exterior con vistas ,balcón,soleado, salón con salida a balcón,cocina im...\nPis a Can Vidalet. Frente can cervera , cerca del parque de los to...\n105m2 - 4 habitacions - 2.476 € /m2 Código: 237385 calle ciudad de hospitalet , finca de obra vista,alto ascensor,sol todo el día,vistas despejadas,terraza maja, c...\nPis a Centre. Laurea miro cerca casal de cultura robert brillas\n65m2 - 3 habitacions - 3.308 € /m2 Código: 238945 laurea miro, cerca del centro cultural l´avenç , ascensor,sol todo el día, salón con salida a un agradable balcó...\nTorre a Torrelles de Llobregat. Urbanización can guell\n150m2 - 3 habitacions - 1.513 € /m2 Código: 239938 urbanización can guell, casa independiente con garaje, todo en perfecto estado,sol todo el día , vistas despeja...\nDúplex a Centre. Edificio walden , junto parada trambaix\n94m2 - 3 habitacions - 2.745 € /m2 Código: 239962 edificio walden , duplex de tres módulos,dos abajo y el otro encima, todo exterior,en buen estado,soleado,en pla...\nTipus d´immoble: Tots els tipus Habitatges Local comercial Poblacions Totes les poblacions Esplugues de LlobregatSant Joan DespíSant Just DesvernTorrelles de Llobregat Districtes tots els districtes Zones totes les zones Can VidaletCentreLa Plana-MontesaTorreblancaCentre totes les zones Can VidaletCentreLa Plana-MontesaTorreblancaCentre


Igualada inicia l'estudi per optimitzar la recollida de residus | Sostenible\nEl regidor d’aquesta àrea, Miquel Vives ha destacat que Igualada treballa per assolir els objectius fixats pel Govern de la Generalitat ha fixat per a l’any 2020 uns índexs del 60% de recollida selectiva. Actualment, la ciutat té un índex del 35%, però ja s’han posat en marxa diverses iniciatives per augmentar-lo a mig termini. En aquest sentit, Vives ha volgut posar en valor que “estem treballant en diferents fronts i de diferents formes, des de les més tradicionals fins a les més innovadores per a assolir els objectius fixats per a l’any que ve. I ho fem per convenciment i per què des del govern de la ciutat anem per feina, entomem aquest repte, que és un repte de ciutat, de país i un repte global”.\nEntre les mesures que ja s’han posat en pràctica, el regidor ha indicat que fa uns mesos es van iniciar campanyes adreçades al sector dels hotels, restaurants, càterings i als grans productors de matèria orgànica. Després d’una fase d’explicació, a través d’agents cívics, la campanya iniciada abans de l’estiu es troba actualment en una segona fase, d’inspecció i sanció en cas d’incompliment. De moment, els resultats indiquen que s’ha augmentat en un 15% la recollida de matèria orgànica i en un 10% la recollida de vidre.\nD’altra banda, també s’ha previst elaborar un estudi tècnic i econòmic que permetrà millorar la recollida selectiva de residus assimilables a urbans per part de les empreses del polígon industrial de les Comes.\nVives també ha recordat que Igualada és una ciutat pilot del projecte RECICLATGE 5.0, una idea de canvi que cerca revolucionar i repensar la manera de mobilitzar la ciutadania en qüestions mediambientals amb un projecte únic a Europa. En el cas d’Igualada, la iniciativa consisteix a connectar el ciutadà amb el contenidor groc, a través del seu mòbil, i mobilitzar-lo perquè recicli més i millor gràcies a tecnologies com la sensòrica, les apps, la gamificació o el blockchain.\nLa prova pilot s’està duent terme a al barri del Poble Sec, de juny a desembre d’aquest any i l’anàlisi dels resultats permetran, també, extreure conclusions i aplicar les mesures més adequades per assolir l’objectiu d’augmentar els índexs de recollida selectiva.