Ausgang | Aina Mercader | Art : Entrevista a Raimond Maragall\n“L’art és una forma de comunicació, no pot ser especulació ni inversió”\nEl galerista Raimond Maragall reflexiona sobre el misteri i el mercat de l’art, poc temps després d’haver tancat la galeria que ha regentat durant dècades al centre de Barcelona\nFill de galerista i nét de poeta, Raimond Maragall ha viscut sempre envoltat de quadres i d’artistes. Recentment ha tancat la galeria que regentava al número 116 de la Rambla Catalunya de Barcelona des de feia un grapat de dècades, però no té intenció d’abandonar del tot el negoci. Diu que l’edat i la conjuntura econòmica han pesat en la decisió d’abaixar la persiana, però assegura que “seguiré gestionant exposicions i portant l’obra d’alguns pintors”. De fet, dels 14 artistes que tenia en cartera a la galeria es quedarà només amb uns quants. Explica que va arribar al món de l’art empès pel negoci familiar: “jo no hem vaig il·luminar per l’ambient d’artistes i galeries, m’hi van posar de jove i ha estat la meva feina com n’hagués pogut ser una altra”. La història comença quan la seva àvia, viuda de Joan Maragall, compra per 25.000 pessetes la Galeria Parés per dos dels seus fills, Raimon i Joan Anton. El seu pare i el seu oncle van portar el timó de la galeria més antiga de l’estat espanyol (fa més de 130 anys que es va inaugurar), conservant-li el nom del senyor Parés i situant-la com a referent de l’art realista de l’època. Recorda, amb certa nostàlgia, com, amb els anys, es va plantejar la necessitat de fer de la Galeria Parés “un espai més obert; enfrontant-se a l’art figuratiu més clàssic i proposant un figuratiu més avançat”. Aquest trencament es materialitza, sobretot a través de la Galeria Maragall, que es va iniciar com a laboratori de gent jove que després anava a la Parés, però que finalment es va independitzar convertint-se en un aparador de la pintura contemporània catalana. “L’error més gran va ser canviar el nom a la galeria i rebatejar-la com a Galeria Maragall perquè tanmateix sempre va continuar sent coneguda com la Sala Vayreda [en homenatge al pintor i paisatgista català del segle XIX Joaquim Vayreda]”.\nLa trajectòria d’un marxant\nDesprés d’un grapat d’anys dedicat a l’observació i la compra i venda d’art, Maragall diu que encara no sap quin és el seu mètode, però la seva aposta sempre ha estat per pintors catalans perquè el seu territori d’actuació és principalment Barcelona. “La pintura d’avantguarda i abstracta és una aposta de risc i com a marxant d’art he tingut molts desenganys i fracassos, però també recordo alguns encerts com els d’Alejandro Crespo i Núria Guinovart”. El galerista, que rememora els seus inicis en el negoci, no amaga la dificultat de confiar en una carrera artística perquè “hi ha pintors que s’acomoden en el circuit i prostitueixen la seva pintura, que amb el temps perd el sentit de l’art”. A l’altra costat de l’obra, però, hi ha el comprador, el col·leccionista: “hi ha clients, una minoria, que tenen un instint i comprenen la dimensió de l’art en la mateixa mesura que ho fa un pintor”. Per altra banda, la crisi, és evident, també toca el mercat de l’art que “durant molt de temps, s’ha venut per invertir i especular, però jo no l’he ofert mai com una inversió perquè per a mi sempre ha estat una forma de comunicació; i ara hi ha molta gent que no entén que la pintura, amb la crisi, vagi baixant, com baixa tot”. De fet, en l’època de bonança econòmica, les galeries van proliferar al paisatge barceloní: “tothom qui tenia quatre duros –afirma- obria una galeria i potser el problema, ara, és que hi ha saturació”. A més, Maragall, assegut al seu despatx de Consell de Cent, tradicional artèria del galerisme català, qüestiona els espais d’exhibició perquè “avui en dia la galeria ha deixat de funcionar com lloc de relació amb l'art, sortiran altres formes que les substituiran i que potser ara ni se’ns ocorren”; i assegura que “els museus també són una opció perquè l’art s’ha de mirar, no cal posseir-lo”.\nEl misteri de l’art\nTot i la llarga experiència, els desenganys i les satisfaccions que li ha aportat la pintura, Maragall no es cansa de donar voltes a la idea de l’art. “La funció d’un quadre, d’una obra d’art, és explicar una realitat d’una manera molt determinada, que no és pugui expressar d’una altra”. Per al galerista, “l’art no pot ser només decoratiu sinó que també ha de ser inexplicable en paraules, com la música; s’ha de determinar per ell mateix i ha de tenir un sentit, una dimensió interior, un fort desig d’expressar coses que no es veuen a primera vista”. Maragall, que a les parets de casa seva hi té obres de Yolanda Martín, Guinovart, Zurita, és resisteix a dir quins són els seus creadors de capçalera i subratlla que “l’important és el quadre, l’obra, no l’artista”. Potser per aquesta raó demostra un gust molt heterogeni i assegura que depèn del moment se sent còmode observant un llenç d’Alfredo Sisquella, de Miró o de Klee i que, a la vegada, se sent fascinat pel Gos semienfonsat de Goya. La conversa acaba derivant en una classe magistral en la qual Maragall sentencia que “el gran art universal sempre és local. La prova està en l’obra de Goya, Miró, Vicente López...”. A punt de tancar la llibreta i amagar el bolígraf, el galerista fa una darrera puntualització: “recorda escriure que va ser el meu pare [Raimon] qui em va ensenyar el sentit de la vida i de l’art”. Queda dit.\nTags: Entrevista, Galeria, Raimond-Maragall, Revista Bonart


Duplicated: Inici - [#5] - Coperfield for social good\nSom la teva agència de transformació.\nDissenyem. Facilitem. Acompanyem.\nA Coperfield creiem en les persones. Treballem amb la teva organització a través de tallers i sessions de coaching per aconseguir que les solucions emergeixin del talent que hi ha al teu equip. Sabem com fer-ho, ja hem acompanyat a més de 200 organitzacions en el seu procés de transformació.\nGenerem espais de confiança on\nGran o petit, presencial o onlife, públic o privat, ajudem els equips a treballar millor junts per assolir els seus objectius.\nGenerem escenaris de futur\nGenerem l’espai que permet treballar amb l’equip sobre la visió de futur de la vostra organització, definint les estratègies, les línies d’actuació i els plans concrets per porta-la a terme. Identifiquem i capacitem a les persones de l’Equip Motor del canvi.\nRellancem o iniciem nous projectes\nRellancem i acompanyem en el disseny i implantació de projectes que s’han quedat aturats o que no s’han portat a la realitat per manca d’alineació i compromís. Facilitem que qualsevol projecte, nou o recuperat, es dugui a terme.\nTransformem la cultura\nDissenyem el procés que permet canviar la cultura empresarial per fer front als grans reptes interns i externs als quals s’enfronta la teva organització. Treballem sobre les creences i els valors compartits per generar nous comportaments i assolir reptes plantejats.\nTots els nostres serveis poden fer-se presencialment i onlife, així com de forma híbrida.\nEns agrada treballar amb la problemàtica real del client, en aquells aspectes que més et poden ajudar. Parlem-ne sense compromís.\nL’experiència ens fa conscients dels reptes clau que tenen moltes organitzacions i hem dissenyat serveis concrets per fer-hi front.\nEls nostres tallers son experiencials. Durant els tallers els equips aprenen, practicant, com aplicar amb èxit les millors eines i tècniques de facilitació per assolir els objectius que s’han proposat.\nDescobreix el Mètode Coperfield\nQuines son les claus de la nostra facilitació?\nEl prefix co- (procedent del llatí cum) significa unió, companyia. Per això triem aquests mots, i per això tenim un CoBlog.\nCreiem que ningú té totes les respostes. És més, les mirades individuals son sempre sectàries. La involucració del màxim número possible d’actors implicats en un projecte ens permetrà assolir la millor solució possible.\nLes millors solucions es generen en espais on diferents individus aporten el seu punt de vista i busquen punts de trobada. Definir noves realitats que ultrapassen les aportacions individuals és la millor manera de solventar conflictes o qualsevol tipus de repte.\nCreiem que la majoria de nosaltres no ens comuniquem de manera efectiva. Segurament, no ens han ensenyat mai a fer-ho. La nostra metodologia incideix en diferents aspectes de la comunicació: com ens comuniquem, des d’on ho fem i per què ho fem així.\nCreiem que quan som capaços de confiar en altri, aconseguim aportar el millor de nosaltres mateixos. La generació d’espais de confiança és la nostra màxima a l'hora de treballar amb qualsevol grup de persones.\nAcompanyar el creixement dels individus amb les eines adequades per a que cerquin la seva millor versió és fonamental a l'hora de generar qualsevol tipus de canvi en una organització. Sense canvi individual no pot existir transformació en les organitzacions.\nEls líders absoluts pertanyen a un altre època. Avui en dia és sempre el grup, l’equip i no pas l’individu qui pot generar els canvis que les nostres organitzacions necessiten. Apostem per un lideratge distribuït entre les persones i els diferents equips de treball.\nCreiem que qualsevol grup de persones compromeses pot canviar el món. Cercar la manera en què els individus es poden comprometre amb una causa és un art i l’exploració dels propòsits de les persones ens porta al descobriment d’espais d'interès comuns.\nDesprés de 9 anys ajudant a organitzacions, hem treballat amb empreses i institucions molt diverses.\nPer avançar, només cal fer el primer pas\nLa fotografia de la capçalera és una adaptació de: Lídia (Castellers d’Esplugues) obtinguda sota lliçència de Creative Commons 2.0 en aquest enllaç.


El Pla de vivenda d’AUMSA té com a objectiu la promoció de vivendes, amb la finalitat d'atendre les necessitats dels col·lectius més vulnerables\n• Vivendes que seran destinades a lloguer social\nLa vicealcaldessa i regidora de Desenvolupament i Renovació Urbana, Sandra Gómez, ha visitat hui les obres d'un dels edificis del Pla d'Habitatge d’AUMSA, situat en la zona de Camí de les Moreres, al carrer Barraques del Figuero, nº3. L'execució de les obres ha sigut adjudicada a EDIFESA OBRES I PROJECTES S.A, per un import de 2.404.356 euros i un termini de 18 mesos. L'edifici, de set altures, comptarà amb 22 vivendes, un local comercial, 24 places d'aparcament i 17 trasters.\nGómez ha explicat que “este mateix mes hem començat les obres que permetran posar a disposició del parc públic d'habitatges i de les famílies que ho necessiten”, i ha concretat que es tracta de “vivendes d'entre una i quatre habitacions, per a donar resposta a tots els models de família”.\nL'edifici, de tipus bloc, consta de planta baixa destinada a accessos i local comercial, cinc plantes d'habitatges i un àtic. Disposarà a més de dos soterranis d'aparcament privat i traster.\nLa planta baixa l'ocuparà un local comercial de 125 m², a més dels vestíbuls i espais comuns com a quarts d'instal·lacions i de residus. En la part posterior de la parcel·la s'ha previst un espai lliure amb una zona enjardinada d'ús privat per als residents.\nLa planta d'habitatges tipus, de la primera a la cinquena, disposarà de quatre habitatges, dos d'elles de tres dormitoris, una de dues, i una altra d'un dormitori. La planta sisena albergarà dos àtics amb les seues corresponents terrasses d'ús privat. Per damunt d'esta planta, la coberta de l'edifici allotjarà les instal·lacions comunes.\nEl Pla d'Habitatge d’AUMSA té com a objectiu la promoció de viviendes, amb la finalitat d'atendre les necessitats dels col·lectius amb especials dificultats per a accedir al mercat immobiliari, tant pel seu baix nivell adquisitiu, com per altres característiques o circumstàncies específiques, amb la finalitat de dotar-los d'una vivenda digna.\nTambé té com a finalitat ampliar el parc d'habitatges en lloguer, fomentar noves edificacions amb millores en matèria de qualitat constructiva i eficiència energètica, seguint les directrius de l'estratègia europea en política d'habitatge, aplicar l'estratègia per a incorporar la perspectiva de gènere i millorar la qualitat de vida dels habitants dels diferents barris de la ciutat de València.\nA més en l'últim consell d’AUMSA, celebrat el dia 22 de Desembre es va adjudicar l'execució d'altres dos edificis al carrer Sogueros, número 6 i 12, de quatre habitatges cadascun, amb una inversió total prevista d'1.150.182,66€.\nEn total es promocionen dins d'este pla 10 edificis: 5 edificis en centre històric, 4 en la zona de les Moreres i un a la Malva-rosa. Junts conformen un total de 323 habitatges 10 locals comercials, 332 places d'aparcament i 189 trasters.\nPer al finançament d'estes obres, AUMSA compta amb l'ajuda del Banc Europeu d'Inversions, que va concedir enguany 27 milions d'euros per a construir i rehabilitar estes vivendes. A més, s'han sol·licitat ajudes a la Generalitat Valenciana per valor de 6,1 milions d'euros, amb càrrec al Pla Estatal d'Habitatge 2018-2021, per a l'execució de 6 dels edificis previstos en el Pla d'Habitatge d’AUMSA.\nAmb el present Pla, AUMSA preveu edificar habitatge públic amb dissenys d'edificis que siguen sostenibles, eficients, accessibles, innovadors i funcionals que tinguen en compte la seua gestió futura, l'ús concret que tindran, el nivell econòmic de la població a la qual es dirigix i el manteniment d'estos.


Va de teca: Gaspatxo de síndria\n500 gr. de tomàquet Raff\n50 gr. de síndria\nall (opcional), jo no li he posat\n50 gr. de vinagre de poma\nPelem i trossegem la síndria, la ceba, el pebrot i els tomàquets i els posem en un bol per passar-los per la batedora. Triturem tot i després ho passem per un colador xinès perquè que ens quedi més fi i afegim l'oli d'oliva verge extra i el vinagre.\nBarregem tot bé i salpebrem al gust i deixem refredar a la nevera fins que el volem consumir.\nCom que a la seva elaboració no hi hem afegit pa, el podem servir amb picatostes artesans torrant una mica de pa o fregint-lo amb una mica d'oli.\nI si el volem més sa amb trossets de pebrot vermell o cogombre també queda bo.\nTambé el podem servir amb formatge fresc, mozzarella, feta o ricotta. O una altra opció és amb ou dur picat o tires de pernil salat o dolç. Si ho fem així podem fer plat únic amb un iogurt de postres.\nEs tracta d'un plat molt lleuger ja que els ingredients principals que són la síndria i el tomàquet estan compostos gairebé d'aigua. L'ingredient que augmenta les calories és l'oli, que si hi preferim el podem reduir o fer-lo sense.\nEl gaspatxo és un plat molt sa ja que ens aporta vitamina C provinent del pebrot vermell i licopè del tomàquet, un antioxidant molt bo, així com un alt contingut de potassi.\nmayte 25/9/17, 17:55\nQuines fotos més boniques!! I la recepta m'encanta. Felicitats


Fotoconnexió | Associació cultural\nFotoconnexio es dedica a promoure l’estudi, la investigació, la conservació i la difusió de la fotografia en tots els seus aspectes (grup fotògrafs)\nFotoconnexio es dedica a promoure l’estudi, la investigació, la conservació i la difusió de la fotografia en tots els seus aspectes\nVols fer-te soci/a de Fotoconnexió?\nFes-te’n soci/a! Formaràs part d'una comunitat oberta i en constant moviment. Estem oberts a que tots els amants de la fotografia i l’audiovisual que tinguin interès pel seu estudi, conservació i difusió s'adhereixin a Fotoconnexió. Segur que trobaràs el teu espai entre nosaltres.\nVols que la teva entitat sigui amiga de Fotoconnexió?\nLes associacions, institucions i entitats en general també tenen el seu lloc a Fotoconnexió. El treball en equip és un dels nostres objectius. A través de la figura “Amics de Fotoconnexió” es poden establir diversos vincles i nivells de col·laboració. Contacteu amb nosaltres i us informarem!\nEls projectes impulsats pels socis són un altre dels motors de Fotoconnexió. Si consultes el nostre web podràs conèixer amb més detall els estudis i treballs que són en curs i si hi vols col·laborar només t'has de posar en contacte amb nosaltres.\nResum d'activitats realitzades a 2015 (pdf)


Cap de setmana amb moltes propostes d'activitats - VilaWeb\nCap de setmana amb moltes propostes d’activitats\nAquest cap de setmana sòn molts els actes i activitats proposades farem un repàs a unes quantes.\n* Començarem amb avui divendres a les 11h a la Casa de la Generalitat a Perpinyà, on es presentarà el projecte ‘El Liceu a la Fresca’ que suposarà la retransmissió de l’òpera Manon Lescaut de Giacomo Puccini, a cinc municipis de Catalunya Nord, el dissabte 16 de juny.\nEls municipis seran: Arles, Cotlliure, Morellàs, Perpinyà, Pesillà de la Ribera, i Prats de Molló. Per banda seua, el Liceu serà representat pel seu director general, Valentí Oviedo. En el decurs d’aquest acte s’exposaran la història i els objectius del projecte Liceu a la fresca. Aquest conveni s’inscriu en el marc del projecte Liceu a la fresca dut a terme en 230 pobles i ciutats, essencialment de Catalunya Principat (CAC).\n* També avui i demà es celebren les jornades de portes obertes de les energies renovables. A Perpinyà podreu visitar al centre tècnic municipal , la instal·lació més gran i potent de cel·lules fotovoltaiques de tota la regió. Serà avui divendres de les 14 h a les 16 h i aquí trobareu més informació, sobre aquesta activitat.\n* A les 18h30 al Casal de Perpinyà: Presentació del llibre ‘Dies que duraran anys’ a càrrec del fotoperiodista Jordi Bartolí que conversarà amb l’autor Jordi Borràs.\nEls fets esdevinguts el dia 1 d’octubre de 2017 quedaran gravats per sempre en la memòria col·lectiva de diverses generacions de catalans. L’astúcia popular a l’hora de custodiar urnes i paperetes, les primeres detencions de càrrecs públics, la mobilització general de la societat, la violència policial i la resistència pacífica, seran fets que ens acompanyaran per sempre a molts, i perseguiran tota la vida a uns altres.\nSón moltes les imatges icòniques que van deixar aquests dies de setembre i octubre. Aquest llibre ofereix una selecció de fotografies que els millors fotoperiodistes del país, encapçalats per Jordi Borràs, van deixar per a la posteritat. Acompanyen les imatges, textos d’Albert Forns, Anna Ballbona, Jordi Lara, Raül Garrigasait, Adrià Pujol, Natza Farré, Gemma Ruiz.\n* A Taltaüll comença el XIXà festival de Música, que durarà tot el cap de setmana. Està dedicat a commemorar el bicentenari del naixèment de Charles Gounod i el centenari de la desaparició de Claude Debussy. Avui divendres teniu cita per a un magnífic viatge musical en companyia de Charles Gounod, en principi entre França i Espanya: les millors aries d’òpera de Charles Gounod transquites per Pablo de Sarasate. Consulteu aquí tota la programació dels tres dies de festival.\n'Dies que duraran anys'\nEl Liceu a la fresca!\njornades de portes obertes de les energies renovables\nXIX festival Talteüll


La importància de les diferents tonalitats del feminisme – Pensament crític\nUn dels moviments socials que, juntament amb la protesta dels pensionistes, ha tingut més influència en la vida política del país enguany és el moviment feminista, que està adquirint major intensitat com a conseqüència, entre d’altres factors, de la creixent consciència sobre el biaix profundament conservador i masclista de sectors de la judicatura espanyola, clarament expressat en la seva tolerància cap a la violació massiva en el cas de ‘La Manada’, que ha indignat la majoria de la població espanyola.\nEncara que aquest moviment ha assolit una visibilitat mediàtica i una mobilització molt notòria en els mesos anteriors, és un moviment de llarga història que porta molt de temps lluitant per intentar assolir la igualtat entre l’home i la dona, motiu pel qual exigeix la fi de l’explotació de la dona per part de l’home. Des de la protesta enfront de la violència masclista fins a la demanda d’eliminar la bretxa salarial, aquest moviment està avui adquirint una gran extensió cobrint una àmplia gamma de demandes. És un moviment enormement positiu que està millorant la societat, i que trenca amb el conservadorisme tan estès en aquest país.\nEl seu impacte és considerable. No hi ha dubte que sense la marxa del 8 de Març avui no hi hauria un govern a Espanya en el qual la majoria són dones, les quals ocupen ministeris de gran poder i capacitat d’influència. I és important també ressaltar que aquest moviment està influenciant totes les sensibilitats polítiques al país, com ho demostra que en les primàries a la presidència del partit més conservador que existeix a Espanya, dues de les persones que tenen més possibilitats de guanyar siguin dones.\nLes tonalitats del moviment feminista\nEl feminisme s’està expandint i penetrant a tots els sectors de la societat espanyola, i està adquirint diferents tonalitats i exigint diferents propostes depenent del sector i força política que el promogui.Cosa que ens porta a fer una observació que, tot i ser una obvietat, rarament s’esmenta. I és que de la mateixa manera que entre els homes hi ha classes socials, les dones també estan dividides per classes socials. Una dona burgesa té elements en comú amb la dona treballadora derivats del fet que, pel fet de ser dona, ambdues estan subjectes a la discriminació conseqüència del masclisme que existeix a la societat. Ara bé,aquesta experiència i la manera com s’expressa, així com les conseqüències que se’n deriven i les propostes que es realitzen (cosa que inclou les polítiques necessàries per protegir la dona i eliminar aquesta discriminació) és probable que siguin diferents. I aquesta realitat és d’una enorme importància.\nLes demandes de polítiques públiques feministes depenen de qui les faci\nVaig poder veure aquesta realitat durant els anys vuitanta als EUA, quan vaig tenir el gran honor d’assessorar el dirigent del moviment d’esquerres nord-americà –The Rainbow Coalition- Jesse Jackson sènior, i també de ser triat per a la direcció d’aquest moviment, que inclou els principals moviments socials d’aquell país, des dels sindicats i el moviment de drets civils –The Civil Rights Movement- fins al principal moviment feminista dels EUA, NOW. Vaig poder llavors veure que les peticions realitzades per la direcció d’aquest moviment –dones de classe mitjana professional-, molt necessàries, eren mesures molt rellevants per a dones de classe mitjana/mitjana-alta però no tan rellevants per a dones de raça negra pertanyents al sector de classe treballadora no qualificada, de renda molt baixa. Les lleis del divorci, per prevenir el canvi substancial del nivell de renda d’un mestressa de casa (que passa de classe mitjana i mitjana-alta de renda alta a pobresa, quan es divorcia), són d’una enorme importància. Però per a la dona l’espòs de la qual és a l’atur, amb un nivell de renda molt baix, i que viu en una situació de gran pobresa, la pensió que el marit li ha de pagar en un divorci té un impacte molt menor i és de menor rellevància per impedir la pobresa en la qual la dona està ja submergida.\nAquest comportament diferenciat per classe social és una constant en l’anàlisi de propostes de polítiques públiques. Ho és per als homes i ho és també per a les dones. Les propostes feministes que afecten el benestar de les dones poden tenir orientacions molt diferents en funció de qui les dissenyi i les proposi. Les escoles d’infància per a nens de 0 a 3 anys (que a Espanya se’n diuen guarderies) són molt importants, per exemple, per a les famílies espanyoles (i dir família a Espanya vol dir dona), però per a les dones de classe treballadora ho són molt més que no pas per a les dones de renda alta, que poden contractar ajudes en personal d’atenció que tingui cura dels infants que no tenen la majoria de dones, que pertanyen a les classes populars. I el mateix passa amb un llarg llistat de propostes.\nPer aquest motiu hi ha diferents feminismes\nPer aquest motiu l’impacte de les polítiques públiques que es proposin depèn molt no només de gènere sinó també de la composició per classe social de la força política que la proposi. I no m’estic referint a la classe social del polític específic que les promou (tot i que aquest factor tampoc no pot oblidar-se), sinó de la classe social de les dones que representa. Per aquest motiu les propostes feministes derivades dels partits conservadors (propers a les classes socials de major renda) o dels moviments feministes dirigits o representants de les dones de major renda és probable que siguin diferents de les propostes dels moviments feministes dirigits o representants de les dones de les classes populars. A Espanya, la gran fortuna del moviment feminista és que les dones que l’han establert i liderat, com es va veure a la marxa del 8 de Març, eren persones clarament d’esquerres que, en la convocatòria de la manifestació van definir bé les causes de l’explotació de la dona: el patriarcat i el capitalisme depredador que té com a objectiu l’acumulació del capital a costa del benestar de la majoria de la població, que són dones. Aquesta percepció és una de les seves fortaleses del feminisme espanyol ja que permet, afavoreix i estimula tot un seguit d’aliances i col·laboracions amb forces polítiques i moviments socials dedicats a la fi de tota forma d’explotació.\nEl contrast con el principal moviment feminista dels EUA\nUna de les característiques del moviment feminista dels EUA (dirigit per persones de classe mitjana professional, d’educació superior) va ser, en els anys noranta i principis del segle XXI, donar prioritat a les polítiques d’integració de les dones en la societat, a través de les mesures antidiscriminació del govern federal. Aquestes polítiques eren molt necessàries en un país en el qual la discriminació per raça, grup ètnic i gènere és molt accentuada. Per aquest motiu el govern federal, pressionat pel moviment feminista i pel moviment de defensa dels drets civils de la població negra, ha aprovat polítiques públiques antidiscriminatòries que han tingut un impacte molt positiu i destacable. Com a conseqüència d’això, hi ha hagut un augment molt notable de dones en els espais de decisió de les institucions públiques (i en menor mesura a les privades). Després de l’elecció d’Obama, una persona negra com a president dels EUA, faltava ara triar la candidata Hilary Clinton, per ser la primera dona presidenta dels EUA.Hilary Clinton era la candidata feminista i va presentar la seva campanya com a feminista. La seva orientació econòmica, no obstant això, era profundament favorable a continuar i expandir el neoliberalisme. Va exercir, per exemple, com a Ministra d’Afers exteriors, una gran influència en l’expansió de la globalització econòmica que estava afeblint les classes treballadores nord-americanes. Com a conseqüència d’això, la gran majoria de les dones de classe treballadora blanca no es van sentir representades per ella i van votar Trump, que va canalitzar l’empipament de la classe treballadora blanca (homes i dones) cap a l’establishment politicomediàtic neoliberal, representat per la Sra. Clinton. El vot per Trump va ser predominantment un vot en contra de l’establishment neoliberal. Els interessos de classe de les dones treballadores blanques (que erròniament van assumir que defensaria el candidat Trump) van prevaldre per sobre dels seus interessos com a dona, tal com ho presentava la Sra. Clinton. No existeix als EUA un partit d’esquerres amb vocació transformadora del capitalisme darwinista existent en aquell país, molt limitat en la protecció social que l’Estat ofereix a la ciutadania, la majoria de la qual són dones. El permís de maternitat en aquell país és de dues setmanes, comparat amb un any a Suècia.\nÉs important que s’estableixi una prioritat a les polítiques públiques feministes\nA Espanya, tal com està evolucionant la situació política, ens podríem trobar en unarealitat paradoxal en la qual les dones siguin majoria al govern central (com ja succeeix) i, no obstant això, que el nivell de vida de les dones, la majoria de les quals pertany a les classes populars, no canviï o fins i tot empitjori, tret que canviïn les polítiques neoliberals dutes a terme pels governs anteriors. L’atenció sobre el tema de la bretxa salarial és necessària i urgent per millorar el nivell de vida de les dones treballadores. Ara bé, és molt insuficient (veure: La necesaria corrección de la brecha salarial es insuficiente, Público, 28 de febrer de 2018). En realitat, la bretxa salarial, tot i que important, no és de les pitjors de la UE. Les dones treballadores reben salaris menors que els homes. Però el que és important subratllar –i que no se subratlla en els mitjans- és que els salaris de les dones treballadores (i dels homes treballadors) són dels més baixos de la UE. Per aquest motiu lluitar per tancar la bretxa salarial és necessari però insuficient. El que es necessita és complementar la reivindicació d’aconseguir igualtat, de gènere, amb la demanda d’acabar amb l’explotació laboral, atès que la majoria de les dones són treballadores amb salaris molt baixos.\nTenir dones a l’estructura de poder és necessari però no suficient per millorar el seu benestar\nL’experiència nord-americana mostra les conseqüències de seguir l’estratègia del moviment feminista liderat per NOW i per la Sra. Clinton, i podria ocórrer a Espanya. El fet que la nova ministra d’Economia (una economista de coneguda tendència neoliberal) a Espanya sigui dona té importància des del punt de vista simbòlic, la qual cosa és important.Però la dona de classe treballadora no se’n beneficiarà gaire, d’això. La Ministra Nadia Calviño és d’una gran ortodòxia neoliberal i l’aplicació d’aquestes polítiques neoliberals danyarà les classes populars, en les quals les dones són majoria. El més rellevant per al benestar de les dones de les classes populars és que les polítiques públiques no siguin de caràcter neoliberal. Repeteixo que el fet de ser dona té una importància simbòlica important i entenc el gran impacte que ha tingut.Ho aplaudeixo. Però, sent coneixedor de les conseqüències tan nocives del neoliberalisme, tinc les meves reserves que no només per a la majoria de dones, sinó també per a la causa feminista, sigui bo que el principal personatge per dur a terme aquestes polítiques nefastes sigui aquesta economista. Segur que hi ha altres dones de diferent sensibilitat econòmica que serien més sensibles a les necessitats de la dona que pertany a les classes populars.\nEl que s’ha dit fins ara té també rellevància per entendre per què, en general,l’experiència internacional mostra que els drets de les dones i la seva integració a les institucions representatives són més grans als països governats històricament per partits progressistes la base electoral dels quals és predominantment de classes populars en general i la classe treballadora en particular, com per exemple els països escandinaus, com ara Suècia i Noruega.Són precisament els països com els EUA, a on els partits progressistes d’esquerres són més febles i a on la majoria de les classes populars no vota (l’abstenció a les eleccions federals assoleix gairebé la meitat de l’electorat, fins al punt que hi ha una relació inversa entre participació electoral i nivell de renda del país), a on les dones (així com els homes) tenen menys drets civils, i això malgrat tenir moviments feministes grans i de visibilitat mediàtica més gran. En les últimes eleccions, NOW va donar suport molt més a Hilary Clinton que a Bernie Sanders, el candidat socialista, que va ser clarament marginat per l’aparell del partit Demòcrata, controlat per Hilary Clinton.\nAquestes dades demostren que l’articulació de les demandes i dels moviments feministes que les generen amb les demandes de canvi profund a la societat són més eficaces per aconseguir la igualtat entre l’home i la dona que no la completa independència del moviment feminista, no relacionat i sense formar part del canvi profund de la societat, com succeeix als EUA.El moviment feminista nord-americà és un moviment molt gran, i no obstant això, els drets civils de les dones (i dels homes) són molt limitats. I continuaran sent molt limitats tret que els diferents moviments reivindicatius existents en aquell país, cosa que inclou el feminista, es coordinin i/o siguin part d’un moviment més ampli de transformació, com ha tingut lloc als països escandinaus, a on les esquerres han governat durant la major part del període post II Guerra Mundial.Hi ha encara molt per fer en aquests països per assolir la igualtat entre l’home i la dona. Però en una cultura que afavoreix la igualtat, la desigualtat entre les dones és molt menor que no als EUA. Aquesta realitat és important que es conegui ja que la seva rellevància per al benestar de les dones espanyoles és enorme.És important i urgent que tots els moviments reivindicatius (cosa que inclou el de la dona) s’aliïn i col·laborin en la transformació profunda de la nostra societat per eliminar l’explotació de la dona juntament amb d’altres explotacions, com l’explotació de classe que també afecta la majoria de les dones que pertanyen a les classes populars. Des d’aquest punt de vista, el moviment feminista actual a Espanya representa un punt de referència internacional ja que el seu horitzó és clar –canviar profundament la societat- en aliança i no en contraposició a altres forces i moviments socials i polítics reivindicatius que comparteixen aquest objectiu.\nUna última observació: la importància del tema social en las propostes feministes espanyoles\nUna de les grans aportacions del moviment feministaa Espanya ha estat posar el tema social en el centre del debat polític i econòmic. I això és conseqüència de la identificació de la causa feminista amb els desitjos i aspiracions de la dona de classe popular, i que beneficia totes les dones (i tots els homes). Avui l’èmfasi per exemple en l’economia de les cures és fonamental per millorar la qualitat de vida de la població així com millorar l’eficiència econòmica. Si a Espanya hi hagués una persona de cada quatre (com succeeix a Suècia) que treballés als serveis públics de l’Estat del benestar (sanitat, educació, serveis comunitaris, escoles bressol, serveis domiciliaris, serveis socials, habitatge social, programes d’integració de l’immigrant i prevenció de la pobresa, entre uns altres) en lloc d’un de cada deu, hi hauria a Espanya 3 milions i mig més de llocs de treball, cosa que eliminaria la desocupació a Espanya.Això no ho faran les feministes neoliberals o conservadores sinó les feministes progressistes mobilitzades per pressionar les estructures del poder masculí perquè canviïn i es transformin en institucions al servei de la majoria de la població, que són dones. Així de clar.


UPyD es querella contra Mas per presumpta vinculació amb els negocis de la família Pujol a Liechtenstein\nL'acusació contra el president consta en una de les dues querelles que el partit de Rosa Díez ha presentat a l'Audiència Nacional perquè s'investiguin dos fills de l'expresident Pujol\nRedacció 02/10/2014 - 11.42 Actualitzat 02/10/2014 - 14.02\nRosa Díez, líder del partit Unió, Progrés i Democràcia, en una imatge d'arxiu.\nUPyD ha presentat una querella contra el president de la Generalitat, Artur Mas, a l'Audiència Nacional per la seva presumpta relació amb negocis de la família Pujol a Liechtenstein. El partit de Rosa Díez acusa Mas dels delictes de blanqueig de capitals, tràfic d'influències i malversació de cabals públics per uns suposat comptes bancaris en aquest paradís fiscal situat al centre d'Europa.\nSegons ha explicat l'advocat de la formació, Andrés Herzog, l'acusació contra Artur Mas consta en una de les dues querelles que ha interposat UPyD als jutjats de l'Audiència Nacional que investiguen dos fills de l'expresident català Jordi Pujol.\nConcretament, UPyD ha inclòs l'acusació a Mas en la querella del jutge Santiago Pedraz que investiga Oleguer Pujol. D'altra banda a la querella que porta Pablo Ruz i que se centra en els suposats delictes comesos per Jordi Pujol Ferrusola, es demana l'ingrés a la presó i la retirada del passaport.\nL'advocat d'UPyD creu que realment del que es tracta és d'investigar un cas que, per a ells, és clarament de "corrupció organitzada, crim organizat". Per això, les dues querelles es dirigeixen contra tota la família Pujol i empresaris vinculats a CiU i han decidit ampliar la querella dirigida al Jutjat de Santiago Pedraz, i "fer el pas" d'acusar Artur Mas "per les últimes revelacions que el vinculen amb comptes de Liechtenstein" perquè entenen que la causa en la que s'investiga a Oleguer Pujol és més àmplia que la que instrueix Ruz.


El Col·legi d'Advocats i grups d'animalistes no condemnen els atacs a les gàbies per a coloms - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Col·legi d'Advocats i grups d'animalistes no condemnen els atacs a les gàbies per a coloms\nLes entitats consultades per Regió7 entenen que és una reacció «normal» de la ciutadania contrària a la caça i sacrifici d'aus\nEl Col·legi d'Advocats de Manresa no condemna el sabotatge que han sofert les gàbies situades en remolcs portàtils que serveixen per al control de la població de coloms a la ciutat (vegeu edició d'ahir). Tampoc ho fan les entitats animalistes consultades per Regió7. Encara més, entenen que «tard o d'hora havia de passar», ja que, subratllen, bona part de la ciutadania ha expressat en diverses ocasions el seu malestar pel mètode utilitzat a Manresa per capturar coloms i «des de l'Ajuntament no se li ha fet cas».\nVerónica Cuevas, presidenta de la Comissió de Protecció dels Drets dels Animals del Col·legi d'Advocats de Manresa, no es mostra partidària dels desperfectes que uns desconeguts han ocasionat als remolcs –fet que n'ha provocat el mal funcionament des que es van reobrir, el mes d'octubre passat– però «des del col·legi tampoc ho recriminem. No ho aprovem perquè no està bé», valora, malgrat que no condemna els sabotatges. I és que el Col·legi d'Advocats de Manresa ja va interposar una demanda el 2017 contra l'Ajuntament on denunciava la «cruesa» del mètode emprat: d'una banda perquè, denunciava, els animals que quedaven atrapats al remolc morien «d'inanició» i, de l'altra, perquè «no és ètic que els exemplars vius serveixin com a aliment per a falcons».\nLa demanda va quedar frenada quan el consistori va aturar les captures. Ara, però, des del col·legi no es descarta reactivar-la si «l'Ajuntament no compleix la seva paraula». Segons Cuevas, quan el govern local va reunir-se amb els advocats per anunciar-los que es reprendria la caça de coloms a final del 2018, es va comprometre a dur a terme una campanya de sensibilització ciutadana, a lliurar al col·legi informes de totes les captures que es duguessin a terme des de llavors i a «mostrar-nos com es fan les captures i l'entrega de les aus a l'empresa de cria de rapinyaires». «No han fet res de tot el que ens van prometre», lamenta Cuevas.\nRisc per a la salut pública?\nLa presidenta de la comissió insisteix en l'efectivitat provada del pinso anticonceptiu per controlar la població de coloms. Explica que el col·legi ha fet una consulta a l'Agència Catalana del Medicament amb la intenció de «fer evident que, tot i estar considerat un fàrmac, l'ovistop (nom que rep el pinso) es pot autoritzar per a usos terapèutics».\nUn altre dels arguments que posa sobre la taula l'Ajuntament de Manresa a l'hora de defensar el mètode dels remolcs, puntualitza Cuevas, és que la superpoblació de coloms és un risc per a la salut pública: «Només si fos veritat seria legal capturar i matar animals. Però no és el cas».\nPel que fa a la instal·lació de colomars ecològics com a prova pilot, Cuevas considera que no són efectius «si només se'n col·loquen dos, però no ens hi oposem perquè és un mètode molt més ètic que la caça i sacrifici d'aus».\nCorazón de paloma és una de les entitats en defensa d'aquestes aus que s'ha expressat contra l'ús de remolcs. Té oberta una recollida de firmes a la plataforma Change.org i s'ha plantejat estudiar mesures penals contra l'Ajuntament, malgrat que de moment no ha fet cap pas. Alexis Calvo, cofundador de l'associació, ha explicat a aquest diari que la notícia dels atacs que han inutilitzat les polèmiques gàbies «ens ha sorprès, perquè Manresa no és un dels punts amb més activisme radical, però era d'esperar».\nL'entitat no defensa l'actuació «perquè és alteració de l'espai públic» però «tampoc la podem criticar, l'Ajuntament s'ho mereix». Calvo avança que «aviat» es faran públiques xifres de la reducció de coloms a Barcelona des que l'Ajuntament va apostar pel pinso anticonceptiu, el 2017, «i es veurà l'enorme eficàcia del mètode. És més gran del que esperàvem».\nLa Federació d'Entitats Pro Drets dels Animals i la Natura (FEDAN), d'àmbit nacional, ha atorgat recentment el premi Edat Mitjana a l'Ajuntament de Manresa per les matances de coloms. Carme Méndez, portaveu de l'entitat, entén que s'hagin dut a terme accions incíviques contra les gàbies «perquè fa anys que la ciutadania reclama un canvi». Considera que l'Ajuntament ha d'adaptar-se als nous temps i «deixar de justificar un mètode tan cruel».\nMéndez creu que no hi ha cap altre municipi a Catalunya on hi hagi remolcs per capturar coloms. «Matar no és la solució. Els coloms es reprodueixen molt ràpid, capturar-los és inútil, i no ho dic jo sinó els experts». Destaca que la federació «ha treballat molt» per aconseguir que a Barcelona es faci servir pinso anticonceptiu.


L'abril, sec a Barcelona i a bona part de Catalunya\nLa precipitació de l'abril ha estat inferior a l'habitual a bona part del país, amb l'excepció de les Terres de l'Ebre i de l'extrem sud\nManel Cascante Torrella | dilluns, 2 de maig del 2022, a les 20.51\nAnomalia de precipitació del mes d'abril. Font: Servei Meteorològic de Catalunya\nEl mes d’abril va finalitzar amb menys pluja de l’habitual a Barcelona, malgrat la sensació força generalitzada que va ser un mes plujós. A l’Observatori Fabra es van recollir poc més de 40 litres per metre quadrat, un 64 % de la mitjana mensual.\nL’abril del 2022, un altre mes eixut a Barcelona: poca pluja, al contrari del que podria semblar\nEls alts i baixos de temperatura i la variabilitat, típics d’aquesta època de l’any, han marcat el temps de tot el mes\nMenys pluja de l’habitual a bona part de Catalunya\nLa manca de pluja ha estat la tònica general en el conjunt de Catalunya. Segons l’informe mensual del Servei Meteorològic de Catalunya, el mes d’abril es pot qualificar de sec a bona part del país i molt sec a la comarca de la Cerdanya. Per contra, ha estat plujós al litoral sud i a les Terres de l’Ebre i molt plujós al massís dels Ports.\nLes diverses borrasques aïllades que van afectar de ple el sud de la península Ibèrica també van abraçar l’extrem sud de Catalunya. En aquest sentit, l’estació meteorològica del Parc Natural dels Ports, a la comarca del Baix Ebre, va recollir fins a 321,5 litres per metre quadrat al llarg del mes d’abril, però a Horta de Sant Joan (la Terra Alta) en van acumular 171,6 litres o a Mas de Barberans (el Montsià), fins a 157,4 litres per metre quadrat.\nMalauradament, la pluja va caure de forma poc abundant a les capçaleres dels rius que abasteixen d’aigua els embassaments de les conques internes. Els embassaments, al llarg del mes d’abril, van mantenir-se o van pujar lleugerament de nivell. Convé que la pluja caigui de forma més generosa al llarg de les pròximes setmanes, per tal que augmentin de volum de forma significativa.\nAbril càlid a bona part de Catalunya\nL’abril va començar amb una temperatura totalment hivernal i fins i tot amb flocs de neu a Collserola. Tot i això, els episodis d’alta temperatura previs a Sant Jordi han fet que el Servei Meteorològic de Catalunya el qualifiqui de càlid a bona part de Catalunya, especialment als Prepirineus, prelitoral central i algunes zones de la conurbació de Barcelona.\nA l’Observatori Fabra, però, el mes ha finalitzat amb una temperatura mitjana pròxima a la normal, només 0,4 ºC superior a la mitjana del període de referència 1991-2020.\nPel que fa a la irradiació solar, després del març amb menys hores de sol de les darreres dècades, l’abril ha finalitzat amb irradiació solar global per damunt de la normal al Pirineu i el Prepirineu centrals.\nAl litoral i el prelitoral, en canvi, ha estat lleugerament per sota de la normal, entre un 5 i un 10 % menys del que tocaria.\nMarç del 2022: el mes amb menys sol en més de mig segle\n— pluja — Servei Meteorològic de Catalunya


118/COVID-19. NOVETATS: PERMÍS 48J i TREBALL PRESENCIAL PRÈVIA PETICIÓ DE QUI TREBALLA A DISTÀNCIA – Diputació de Barcelona – CCOO\nRESUM DE LA REUNIÓ TÈCNICA DEL DIA 14 DE SETEMBRE\nREVISIÓ DEL PROTOCOL COVID-19\nINCLOU INCORPORACIONS VOLUNTÀRIES PER A TREBALLAR PRESENCIALMENT\n-15 de setembre de 2020-\nDivendres passat, mitjançant un comunicat, us informàvem dels temes tractats a la reunió tècnica del nostre Protocol (cliqueu aquí). Després de la reunió celebrada dilluns, respecte a la mesura relacionada amb el tancament dels centres educatius, de cura de gent gran o de persones amb discapacitat i/o dependència, cap modificació respecte al que ja us vam explicar en el comunicat abans esmentat.\nLa Diputació de Barcelona insisteix en que no pot justificar de cap manera el manteniment de la mesura relacionada amb la protecció del col·lectiu de treballadors especialment sensibles tal com teniem fins ara.\nUs recordem que aquesta mesura implicava que si un empleat o empleada acreditava formar part d’un col·lectiu de risc i si les funcions del seu lloc de treball no eren compatibles amb la modalitat no presencial de treball, se li concedia el permís regulat retribuït a l’article 48 j) EBEP\nAl mes de juny, la corporació ja va expressar la seva intenció d’eliminar la mesura. Davant la nostra oposició, vam aconseguir traslladar la qüestió al mes de setembre. Això és el que indicava la Instrucció 2/2020, de 30 de juny de 2020 (cliqueu aquí per llegir comunicat).\nDilluns, a la nova reunió de la Comissió Tècnica celebrada, la Diputació no va acceptar la nostra petició feta a la reunió anterior, en el sentit que s’allargués el termini de vigència del permís 48j pel que fa els col·lectius vulnerables. Va insistir que en aquest moment, tenint en compte la normativa vigent de l’INSS no es pot mantenir la mesura (cliqueu aquí per a més informació).\nPer tant, el servei aliè de prevenció es posarà en contacte amb les persones afectades (si no ho ha fet ja) per avaluar la patologia i sensibilitat del treballador o treballadora en relació a una possible infecció de coronavirus i emetrà un informe amb mesures de prevenció i adaptació del lloc de treball, canvi de lloc de treball o, si no és possible, recomanació de baixa laboral (metge INSS).\nPer tant, tot i que no han acceptat les nostres peticions de prorrogues, ens informen que l’incorporació del personal (en la mesura del possible), es farà de manera gradual i per suposat respectant totes les mesures de seguretat establertes. També, la DSRH de la Diputació ens assegura que donaran instruccions als serveis i direccions per a que aquestes recordin que, tot i la modificació, aquest personal segueix sent considerat sensible. Així doncs, se’ls demanarà que ho tinguin en compte a l’hora d’establir tasques i de respondre a les necessitats de flexibilització relacionades amb les hores d’entrada i sortida per evitar les hores puntes dels transports col·lectius.\nHem pogut allargar la mesura addicional contemplada en el nostre protocol fins al mes de setembre. D’acord amb l’actual normativa del Ministerio de Trabajo y Economía Social era bastant evident que tard o d’hora la situació canviaria.\nHEU D’ESTAR PENDENTS DE REBRE NOTIFICACIÓ DE REINCORPORACIÓ VIA MAIL. Ara, els nostres delegats i delegades faran el seguiment de com es porta a terme les reincorporacions. Quedem a disposició de les persones afectades en cas que tinguin dubtes o problemes. Feu-nos coneixedors de qualsevol incidència relacionada amb les mesures establertes o adaptacions del vostre lloc de treball.\nSi tot i l’informe del servei de prevenció, considereu que degut al vostre estat de salut no us hauríeu de reincorporar presencialment, us recomanem que ho plantegeu al vostre metge de capçalera de l’INSS.\nPERSONAL QUE PRESTA SERVEI EN LA MODALITAT NO PRESENCIAL DE TREBALL POT DEMANAR TREBALLAR PRESENCIALMENT\nEl treball a distància va arribar com a conseqüència de l’establiment de l’estat d’alarma al mes de març. Llavors, a la Diputació no disposàvem de cap regulació ni s’havia fet cap prova pilot, tot i que CCOO ho havíem demanat de manera insistent en anys anteriors (cliqueu aquí accions 2015-2019).\nEl Protocol va incloure una precària regulació del treball en remot (cliqueu aquí) amb la voluntat de treballar més endavant un marc regulador del teletreball.\nEl teletreball pot suposar riscos piscosocials. Un d’ells és el perill d’aïllament pel menor contacte amb els companys i companyes de treball. És aquest un dels riscos més freqüents, el que fa convenient implantar certes mesures que evitin el risc de reducció dels nivells d’interacció social. Les possibilitats són variades i van des de l’obligatorietat de treballar diversos dies al centre de treball fins l’establiment de reunions amb una certa periodicitat. Mentre això no es pugui incloure en un reglament d’aplicació a la Diputació, hem de fer front a les necessitats d’alguns empleats i empleades.\nEn aquest sentit, la corporació va proposar als sindicats el següent: fer viable eventuals incorporacions voluntàries d’alguns empleats i empleades prèvia petició als seus comandaments.\nCCOO considerem que un context de crisi sanitària, s’ha de continuar prioritzant el treball a distància com a sistema de treball. El que estem fent NO ÉS TELETREBALL! Estem treballant a distància, amb unes condicions precàries per evitar desplaçaments, evitar aglomeracions als centres de treball, en definitiva, per a protegir la salut de tots i totes (i això seguirà sent així al menys fins al 31 de desembre).\nAra bé, tot i que prioritàriament es seguirà treballant al menys fins el 31 de desembre, el fet que algunes persones, DE MANERA VOLUNTÀRIA, puguin demanar treballar alguns dies presencialment per a que ho necessitin és comprensible en vista dels problemes que pot generar la manca d’interaccions socials. En aquest sentit, ens hem expressat a la reunió.\nTal com marca el protocol, es celebraran setmanalment reunions del Comitè de Seguretat i Salut (la pròxima el dia 18 de setembre) i cada quinze dies, del Comitè de Seguiment (el dia 29 de setembre.\nTINGUES SEMPRE A MÀ EL MANUAL “INCORPORACIÓ AL LLOC DE TREBALL PRESENCIAL: QUÈ HEU DE SABER?” (cliqueu aquí)\nA LA FEINA HAIG DE DUR MASCARETA? (cliqueu aquí)


Comtat de Saare - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nComtat de Saare\nSaare (en estonià Saaremaa) és un dels comtats en què es divideix Estònia. La seva capital és Kuressaare.\n58° 25′ 00″ N, 22° 35′ 00″ E / 58.416666666667°N,22.583333333333°E / 58.416666666667; 22.583333333333Coord.: 58° 25′ 00″ N, 22° 35′ 00″ E / 58.416666666667°N,22.583333333333°E / 58.416666666667; 22.583333333333\ncomtat de Lääne\n1 Govern local\nEl govern del comtat (en estonià Maakonnavalitsus) és dirigit per un governador o maavanem, que és nomenat pel govern d'Estònia per un període de cinc anys. Des del 2006 el governador és Toomas Kasemaa.\nEl comtat se subdivideix en municipis. Hi ha un municipi urbà (o linnad, "ciutats") i 13 de rurals (o vallad, "comuns") al comtat de Saare. Municipi urbà:\nMunicipis a Saaremaa\nLes illes més grans del comtat, Saaremaa, Muhu, Ruhnu, Abruka i Vilsandi. La terra aprofitable és de 570 km² i tenen un clima oceànic. La temperatura habitual és de 6.0 °C i les precipitacions de 509 mm.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Comtat de Saare\nGovern del comtat de Saare - Pàgina oficial (en estonià)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Comtat_de_Saare&oldid=27380221»\nDarrera modificació: 4 juny 2021 a les 15:48\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 juny 2021 a les 15:48.


Conceptes envers la infecció | ..:: Rosa Mª Masana i Ribas::..\nPortada > Infermeria > Conceptes envers la infecció\nConceptes envers la infecció\nA causa de no estar, sortosament, familiaritzats amb alguns conceptes que apareixen als mitjans, farem un petit resum d’alguns:\nUn brot epidèmic consisteix en l’aparició sobtada en un lloc concret i un moment determinat d’una malaltia deguda a una infecció. En el cas del SARS Covid-19 es diu que el focus va aparèixer a Wuhan (Xina).\nEpidèmia és quan la malaltia es propaga activament perquè el brot es descontrola i es manté en el temps, cosa que fa que augmenti el nombre de casos en una part concreta de la geografia.\nPandèmia és quan una epidèmia compleix dos criteris: que el brot afecti més d’un continent i que els casos detectats en cada país no siguin importats, sinó que es vagin generant per transmissió dins la mateixa comunitat.\nImmunitat, segons el Diccionario terminológico de ciencies médicas Salvat, és el conjunt de manifestacions que un organisme viu és capaç de desenvolupar amb el seu esforç per adquirir un estat refractari contra les infeccions. Citem només la immunitat innata o congènita, l’activa per haver passat una malaltia infecciosa i sortir-ne reeixit i l’adquirida mitjançant l’administració de vacunes o immunoglobulines.\nEl període d’incubació és el temps que tarda una persona des que ha estat infectada fins que se li manifesta la malaltia. Antoni Trilla, cap del servei d’epidemiologia i salut de l’hospital Clínic de Barcelona, comentava que la incubació de Covid-19 és d’un màxim de catorze dies i que els tests de control s’han de fer només a les persones que hagin viatjat a zones de risc o que hagin estat en contacte amb persones amb coronavirus confirmat.\nLes immunoglobulines (Ig) són anticossos que es poden trobar en forma salubre a la sang o en altres fluids corporals, actuen com a receptors dels limfòcits B dels quals el sistema immunitari fa ús per identificar i neutralitzar els bacteris o virus que identifica com a elements estranys dins l’organisme.\nLes vacunes estan formades per antígens, molècules que l’organisme detecta com a elements no desitjats i respon mitjançant l’acció immunitària de crear anticossos específics per a la malaltia que es vol combatre. El problema és que la vacuna va acompanyada d’altres components usats per a la preservació del material atenuat i d’acord amb alguns estudis les vacunes poden ser causants d’efectes no desitjats en especial també per la incorporació de Tiomersal com a coadjuvant. Per donar més garanties, seria adient potenciar la immunitat natural i en el supòsit d’immunodeficiències, tractar aquestes.\nCom a dades generals comentar que el dia 27 de març a les 8.30 h al programa de televisió Arbuseros donaven la noticia que la Xina havia exportat 90 tones de plasma, sense concretar el país receptor, però suposem que Espanya, i tampoc deia el nom de l’empresa. Hem pensat que podia tractar-se de Shanghai RAAS. Segons les dades a internet l’empresa produeix derivats de la sang humana en quantitat de 900.000 litres anuals i també elabora, entre d’altres, albúmina i immunoglobulina humana i en l’actualitat està centrada en l’obtenció de plasma per a pacients afectats del coronavirus.\nUna publicació apareguda a Expansión, 27 de març de 2020 presenta el titular: “Grifols cierra su alianza estratégica con China Shanghai RAAS y anuncia que en julio tendrá lista la inmunoglobina anti-Covid en EEUU”.\nEl Diario de Mallorca del 26 de març de 2020 publicava “El Consejo Superior de Investigaciones Cientifica (CSIC). Los investigadores trabajan en la vacuna a partir del virus que erradicó la viruela.” Mariano Esteban, que lidera aquesta investigació, comenta que estan estudiant la proteïna S (spire), que és la que utilitza el virus per unir-se a la cèl·lula candidata a ser infectada. Fan una cerca entre múltiples plaques de virus per trobar l’esmentada proteïna S i comprovar si aquesta seria capaç de generar anticossos que neutralitzin el virus. La proteïna S té relació amb la vitamina K.\nPer garantir la seguretat dels investigadors durant les anàlisis, es comenta que utilitzen un sol component del virus i Estebe també concreta que al Centre Nacional de Biotecnologia tenen experiència en el desenvolupament de vacunes del VIH, l’Èbola, el zika o el chikungunya.\nConsidero que hem de seguir endavant, tot i que la inesperada pandèmia del segle XXI ens posa enfront de dues forces antagòniques, la vital, la de les ganes de viure, diguem-ne d’Eros, i la que ens vol estirar cap a Tanatos, un personatge fosc i astut que ha intentat vendre la idea perquè algú deixi aquest món com a acte heroic per deixar espai als seus nets. No podem permetre anar en aquesta línia; hem de sortir d’aquesta crisi més evolucionats humanament, no al revés, però hi hem de pensar.


ERMESSENDA DE CARCASSONA: 12-O Migdiada Catalana\nDarrerament fa uns dies que llegeixo per diferents indrets en relació a les opcions d'anar o no a la manifestació espanyolista que es durà a terme el proper 12 d'octubre a Barcelona, sembla ser que els unionistes més radicals i antidemocràtics tenen previst venir a Catalunya, concretament a Barcelona des d'altres indrets de la península com Madrid, València, Sevilla, Santiago de Compostela, Pamplona, Santander.\nNo se si serà que en els seves respectives poblacions no els hi permeten congratular-se de la seva hispanitat, o bé és que tenen ganes de brega i per això venen a on ells denominen territori hostil, potser el que volen és venir a espanyolitzar-nos tal i com pregonava el ministre Wert que volia fer amb els nens catalans i per això pretenen manifestar-se a la plaça Catalunya.\nSigui quin sigui el motiu, pel qual han decidit venir a manifestar la seva espanyolitat a Barcelona, està clar que la immensa majoria dels independentistes, el dia 12 d'octubre farem la migdiada, i per tant serem la majoria silenciosa, veurem que en diu aleshores el govern espanyol d'aquest tipus de majoria.\nPerò tot i així, hi ha certes persones dins el moviment independentista, que mostra la seva voluntat d'assistir a una contra-manifestació, el motiu és ben clar, no permetre que els colonitzadors ocupin la nostra plaça Catalana, símbol del nostre poble, en contra del genocidi identitari Català.\nCal dir que en diferents fòrums ja he exposat el meu punt de vista tant en quant el 12 d'octubre els catalans no tenim res a celebrar, i a més a més, ells, els espanyols tan sols venen a provocar, i la millor resposta que els hi podem donar és que es trobin els carrers buits, com si Barcelona fos una ciutat fantasma, i no us amoïneu, que ells solets ja s'ompliran de merda, trencant, destrossant i cremant tot el que trobin al seu pas. Per la nostra part, cal mantenir la imatge de poble civilitzat que és capaç de fer una cadena humana de 400 quilòmetres sense cap aldarull, l'altre cara de la moneda, la de crear merder per on passen, deixem-lis per a ells, que ho saben fer molt bé.\nTot i així, encara hi ha qui insisteix en ser present a la plaça Catalunya, al·legant el democràtic dret de manifestació; doncs res, aneu-hi, i quan es formin aldarulls quedeu-vos ben al mig del merder, així el "gobierno español" tindrà el que vol, poder anar a Europa i dir-lis, "veieu com els independentistes no son tan bons nens, ells no son democràtes, mireu la que han enredat perquè uns altres ciutadans amb una ideologia diferent a la seva s'han manifestat el dia de la hispanitat".\nSi és això el que voleu, que Espanya pugui vendre al món, que els catalans som uns radicals antidemocràtics, que només acceptem que es pensi sota els nostres paràmetres, i llençar a les escombraries tota la bona feina que hem fet fins ara, doncs endavant aneu i feu una contra-manifestació, però desprès, no vingueu amb queixes quan el món se'ns giri d'esquena. Cadascú ha d'ocupar l'espai que li pertoca, i us puc assegurar que el 12-O el nostre lloc no és al carrer manifestant-nos, tenim altres fites més dignes per fer que anar a esbatussar-nos amb una colla d'ultres intransigents.\nFinalment cadascú farà allò que li dicti la consciencia, però com deia Miquel Martí i Pol, "Així s'escriu la història. Saber-ho no pot sobtar ni decebre ningú".\nEtiquetes de comentaris: #ObjectiuIndependència, #ThisIsSpain\nCarme Rosanas 11 d’octubre de 2013 a les 18:39\nJo que no faig mai la migdiada, en aquest cas sóc totalment favorable a fer-la i ben llarga i no posar el peu al carrer per res de res...\nTotalment d'acord amb la teva exposició!!!\nEm semblava millor idea una que no ha corregut gaire, que seria fer la nostra rèplica demà, però no crec que hagi arribat a molta gent.\nBona migdiada Ermessenda


09 desembre 2021 05:57\ndBalears/Agències | 17 maig 2021\nEl Col·legi de Metges de les Balears (Comib) ha rebutjat el canvi de sistema d'assignació de les places MIR, anunciat pel Ministeri de Sanitat.\nEl Comib ha explicat aquest dilluns que el nou sistema és «una decisió unilateral adoptada sense tenir en compte l'opinió dels professionals i els seus representants que, a més, impedeix una elecció justa i amb garanties».\nEn la situació actual de pandèmia, el Col·legi de Metges ha considerat que és «possible fer l'elecció de plaça MIR mitjançant un model mixt», és a dir, que implica la presència per torns d'unes desenes d'electors en un saló «en el qual poden guardar les distàncies i mesures de protecció».\nDes del Comib han considerat que el sistema d'elecció telemàtica proposat pel Ministeri «no garanteix els mateixos drets que l'elecció presencial».\nDavant això, ha afirmat que és «urgent una rectificació que permeti una elecció en temps real, amb transparència, control continu i informació actualitzada de les places assignades i de les quals queden vacants».


Divendres per fi\nSempre parlo de que vaig estressada. I és cert, cada dia més atabalada. Vaig cercant moments de pau, però no són suficients per calmar-me.\nD’una banda, necessito anar al gimnàs i donar-me canya, perquè em passo el dia asseguda i el meu cos necesita moviment, però pel fet d’anar-hi, he de córrer en altres coses, com ara posar rentadores, fer encàrrecs, estudiar…\nEm llevo cada dia a les 6, des de fa un mes, si fa no fa, perquè entro abans a la feina, no trobo retencions a la carretera, aparco a la vora i puc tornar a casa abans; per contra, vaig morta de son, perquè no he aconseguit anar a dormir més d’hora, cosa que tinc pendent d'”aprendre” a fer.\nUna altra cosa que em té desconcertada és que no deixo de guanyar pes. No em passo menjant, però tampoc faig règim. Bec molta aigua, faig exercici intens 2 cops per semana, tinc escales a casa, me n’estic de dolç, dormo poc, i vaig posant quilos… No sé si les hormones m’estan jugant una mala passada, per què no cremo prou calories?, la veritat és que estic despistada en aquest tema. No faig prou per perdre pes, però no faig tant com per guanyar-ne d’aquesta manera… Menopausa, mala alimentació?\nEm fa pal anar a una dietista, però és que no vull anar canviant de roba pujant talles, la veritat.\nEl que em fa pensar que sigui alguna cosa hormonal, a part de l’edat, és clar, és que estic molt sensiblona. Qualsevol ruqueria m’afecta, i sempre tinc les llàgrimes a flor de pell, com una bleda. Que algú s’emocioni m’emociona, penso en el meu pare constantment, els problemes de la meva parella m’afecten més del compte (és normal, però fins ara no m’afectaven tant).\nI això que encara no m’he encomanat de l’esperit nadalenc! Ui la que m’espera!!!\nSi algú li passa alguna cosa semblant, o té idea del que em pot passar, escriviu aquí si-us-plau!!!!\nPotser no deixa de ser el maleït estrés!!!\nAquest ha estat un cap de setmana com a mi m’agraden. Dels que no tinc nens i necessito passar temps amb en Pep, enganxada a ell, físicament i psicològica.\nHa estat així. He sacrificat un sopar que em venia molt de gust amb les meves companyes de góspel, però he gaudit d’en Pep. Jo ho necessitava, i sé que ell potser encara més que jo. Hi ha hagut de tot: dormir fins les tantes dissabte, fins que el cos et diu prou d’estar estirat, llegir, mirar la tele, gaudir els àpats tots 2 sols, sortir una estona amb la meva família, que estava per aquí, diumenge matinar molt per anar a la marxeta de Tordera, gaudir caminant per la muntanya a plena tardor (què bonic que està el bosc…), un bon bany per desentumir, una bona dosi de sexe a la banyera (uau…), i també una bona migdiada de la que ens acabem de despertar.\nSé que el cap de setmana va de davallada, he d’estudiar una mica, la sessió de planxa, i esperar que retornin els fills i m’expliquin com ha estat per ells el capd amb el pare. Sigui com sigui, tinc les piles carregades per enfrontar una nova setmana, que m’espera dura a la feina. Puc amb això i més. Perquè tinc al Pep, que em dóna vida; i perquè ell compta amb mi perquè jo n’hi doni. Perquè cada dia que passa l’estimo més.\nL’altra cara de la moneda: estic decebuda perquè m’he sentit com si comptés molt poquet per a les meves clans. Sé que jo no vaig insistir perquè es modifiqués la data del sopar perquè era l’única data que a tohom li anava bé excepte a mi. En altres dates ja hagués fallat més gent. Però sé també que segons qui hagués fallat (una altra noia, vull dir), el sopar no s’hagués fet, encara que només hagués faltat ella. És com si hi hagués gent que sí que pot fallar, no passa res, i gent que no, que és imprescindible que hi sigui. Ningú m’ha preguntat per què no hi podia anar. Jo no volia deixar sol a en Pep, que ha tingut una setmana molt dura, en que ha patit molt per la seva filla, no volia deixar-lo sol a casa, perquè sé que li venia molt de gust estar amb mi, i que el comfortés. Ningú es va llegir el meu whatss en el que deia que si ho fèiem a casa, podríem estar totes juntes, i amb en Pep. He tingut tant la sensació de no comptar per res, que he deixat el grup de whatss. Reconec que és una rabieta de nena petita, reconec que sempre m’ha passat el mateix amb molts grups dels que he format part, passo desapercebuda, perquè no m’agrada cridar l’atenció, però això no vol dir que no hi sigui… Al final ja dol…\nJa em passarà. Estic decebuda, però ja em passarà. També sé que en part és culpa meva, perquè no lluito prou. Però hi sóc, i fallo molt poc…\nJa em passarà.\nFiled under amor, Lleure, Relacions | Comment (0)\nPer al meu pare\nUn record per al meu pare:\nEt trobo a faltar, molt, moltíssim, no t’imagines quant. M’has fet falta, aquests darrers anys, papa, per tot el que ha anat passant, tants canvis en la meva vida… Bons i dolents, m’hagués agradat tant poder parlar amb tu de tots… Me’n vaig sortint, millor del que em pensava, sobretot sobretot perquè he trobat un home meravellós que em fa costat en tot i m’estima molt. M’ha ajudat molt. Tu el vas conèixer, papa, encara que poc temps, però sé que us haguéssiu fet bons amics, ho sé del cert perquè s’assembla molt a tu.\nLa mama encara t’enyora molt, tot i que ja fa 5 anys que ens vas deixar. Està bé, però se sent tan sola… Jo no m’entenc tan bé amb ella com m’entenia amb tu, però faig l’esforç.\nEls teus nets creixen grans, macos, intel.ligents i feliços, almenys de moment. El nen va marcar un gol ahir que haguessis marxat nedant del camp si l’haguessis vist, perquè a mi em va pasar, i això que no n’entenc, de futbol. Sé que no t’haguessis perdut ni un partit seu. A la nena li agrada cantar tant com a mi, i es mou com peix a l’aigua a l’escenari. Tampoc haguessis faltat a les seves audicions, segur.\nI jo estic a Gospelsons, que m’omple com mai hagués pogut imaginar-me que m’ompliria. També sé que no deixaries de venir a cap concert, papa. Tu mateix haguessis gaudit molt cantant amb nosaltres.\nPerò estàs al mar, descanses on sempre havies volgut descansar, extremeny enamorat de Catalunya i del mar. T’estimo, t’estimo molt papa…\nFa molts dies que no escric. He estat força atrafegada, que no és cap novetat, sempre ho estic.\nLa meva nova feina em porta de corcoll, com sempre que he canviat d’entorn. Hi estic a gust, però segueixo pensant que els horaris de jornada partida lluny de casa se t’emporten el dia. Surto de casa a dos quarts de vuit i torno a les set del vespre, amb una mica de sort. Gairebé 12 hores que passo fora, 8 i mitja treballant, més d’hora i mitja al cotxe, l’horeta per dinar que de vegades no serveix prou per trencar amb l’ordinador que acabes de deixar. Se’m fa dur, cada vegada més. Serà per l’edat? O perquè durant 16 anys vaig gaudir d’un bon horari i d’una feina al costat de casa? Sigui com sigui, el poc temps que em queda quan arribo de la feina l’omplo del tot, entre família, gimnàs i góspel.\nTrobo a faltar temps de relax, que intento aprofitar quan en Pep i jo no tenim als nens. Però de vegades, aquest temps de relax no és possible. Sento que el temps s’esmuny entre els dits i me’l passo lluny dels meus i sense pau. Ja fa molts dies que busco pau, pau que no aconsegueixo, que per circumstàncies em resulta difícil de tenir.\nNomés sé que hi ha dies que dormo 5 hores, perquè tinc insomni, i el meu cap no aconsegueix descansar, i el meu cos tampoc, de passada.\nPotser per això no m’he posat a escriure més. Sí que he llegit molt, la trilogia sencera del Toni Hill i el seu inspector Salgado, que m’ha tingut completament enganxada aquest mes d’octubre. Us el recomano, com a lectura entretinguda i addictiva. Novel.les de policies i assassinats, però al passar a Barcelona i el protagonista ser inspector dels Mossos, es fa molt proper.\nEstic contenta amb els fills, perquè els veig feliços. La nena (noia, més aviat, ja més alta que jo), tot i que no treballa prou a l’escola, i en això em té mosca, és feliç. L’any passat la veia més tristona, enfadada amb el món. Enguany ha començat el curs somrient, i amb una miiiica més d’empenta. El nen, federat al futbol sala, s’ho ha pres amb moltes ganes. Aquest any és lliga de debò per a ell, juquen contra bons trivals, i ho tenen molt difícil, però lluiten i entrenen amb moltes força i il.lusió. N’estic orgullosa.\nCantar m’omple, com sempre; de fet no, cada dia m’omple més. I cantaré amb totes les meves forces per sentir-me cada dia més plena.\nEn Pep…. en Pep està distret, i no estic prou per ell tampoc. Crec que ho nota, però és que en algunes coses el nostre cap va per llocs diferents. Ha començat una nova etapa en la seva vida, pel que fa a la feina. Una cosa que el motiva, però que alhora el tensa. A més, la seva filla té problemes, la seva germana també, i no té el cap per donar-me aquella calma que solíem buscar l’un en l’altre i ens donava tantes forces per començar la semana.\nTambé he notat que em torno menys tolerant amb la gent que m’envolta. Sóc molt del parer de fes i deixa fer, però és clar, sempre i quan no ens fem nosa l’un a l’altre. Tinc alguna companya de feina que em resulta “tòxica”, que dic jo, i alguna altre coneguda amb qui intento relacionar-me el menys posible. I em passa amb més gent. És com si la meva ment hagués creat alarmes per detectar qui no em convé (tant de bo ho hagués fet fa uns quants anys, carai). Llavosrs el meu rebuig és instantani. Em fa l’efecte que darrerament estic rebutjant més persones del que seria aconsellable. Estic començant a preocupar-me una mica. Que consti que el rebuig és mental, mai de paraula ni amb fets. Simplement, intento tenir-hi poc contacte, esquivar-les, i si això no pot ser, respirar molt fons i dir les coses amablement peró ferma.\nBé, petit resum del darrer mes. Espero que, de mica en mica, tot es vagi posant a lloc. Ho espero…\nFiled under feina, General, llibres | Comment (0)\nTantes coses per dir-nos\nsetembre 24th, 2015\nNo sé com es deu fer per escriure un llibre entre dues persones. Quina part escriu una, quina l’altra, o escriuen ahora? Em resulta difícil d’imaginar.\nSigui com sigui, Angeles Escudero i Care Santos han fet una bona feina, una molt bona història.\nEs la història d’una amistat, així de senzill. L’amistat que sorgeix entre 2 noies en ser internades en una estricta escola per a joves problemàtics (més aviat els problemàtics eren els pares, que no sabien què fer, de fills que els fan nosa i reclamen massa la seva atenció). Les noies es coneixen en aquest internat, obligades a compartir habitació, i encara que al començament no es cauen bé, de mica en mica sorgeix una amistat de les de debò.\nEl llibre explica com transcorre la vida d’aquestes dues noies, com esdevenen dones, mantenint l’amistat, com es distancien, però mantenint els vincles, fins al final.\nÉs una relació difícil, fins i tot en la distància. Llegint, hi havia moments en els que pensava, de l’una més que de l’altra: jo ja t’hauria engegat a pastar fang. Però s’estimen, es necessiten, i sí, es tenen l’una a l’altra en els grans moments de les seves vides.\nÉs un llibre molt bonic, molt ben escrit, deliciós, diria, per als que gaudeixen, com jo, de les històries de persones, de sentiments i emocions humanes.\nFiled under llibres | Comment (0)\nsetembre 2nd, 2015\nAquest estiu he reprès la lectura de moltes autores de les quals no em perdia ni un llibre fa anys. En els darrers temps, com que no he llegit tant com hagués volgut, m’he dedicat a descobrir-ne de noves, que també és bo.\nEn resum, que he tornat a llegir a Isabel Allende. M’ha encantat, “El cuaderno de Maya”, una mena de diari personal de la Maya, la protagonista. És una noia de 20 anys a qui la vida somreia però la mort del ser avi postís la transtorna tant que baixa a l’infern, s’endinsa en el món de les drogues, l’alcohol, la delinqüència i la prostitució. Tot això li dóna temps de fer en uns pocs mesos, en què acaba vivint al carrer, robant el que troba o venent-se per aconseguir una dosi.\nHo explica quan està intentant refer-se en una illa de Xile petita, feréstega, aparentment inhòspita, però els habitants de la qual acaben acollint-la i estimant-la. S’hi està perquè s’amaga del FBI i d’uns traficants. Per què? Llegiu el llibre, perquè a mi això també em va intrigar molt.\nEl llibre descriu molt acuradament la personalitat de Maya, la de la gent que l’envolta, les condicions de vida de l’illa. Tot, en l’estil de la Isabel Allende, que mai no cansa. És el llibre que li he llegit que menys parla de la màgia, tot i que hi és present, però en dosis molt petites.\nPotser el defecte més gran que li he trobat és que no dóna a entendre que l’hagin estat buscant, a la Maya, la seva família, quan desapareix del mapa. Em sembla difícil d’imaginar que una àvia jove amb qui té uns vincles molt forts no hagués mogut cel i terra per trobar-la. Però el cas és que la troben, això és cert.\nPerò un mal menor perquè m’ha agradat moltíssim, i us en recomano la lectura.\nagost 12th, 2015\nDilluns vaig començar en una nova empresa.\nDe moment, resulta ser una empresa com cal: que respecta els convenis del sector, que mira força pels seus treballadors, que ofereix una carrera professional, que no em fa recuperar les hores si vaig al metge, que no em rebaixa el sou si estic de baixa… Tot això no ho he pogut comprovar encara, però està per escrit en moooolta documentació interna de l’empresa. I em dóna certa confiança.\nEl motiu principal pel que he canviat ha estat l’econòmic, no ho negaré. Treballo més lluny de casa però el sou em compensa. L’empresa on estava pagava molt justet.\nPerò no ha estat l’únic motiu. Estava en una empresa de serveis A treballant per a un client B , A no gaire coneguda, B molt coneguda.\nA em va contractar perquè vaig passar la prova i l’entrevista que B feia. Si no, ja no m’haguessin agafat. Anava a treballar directament a les instal.lacions de B. Ara mateix feia 7 mesos que no sabia res de la meva empresa A, doncs la comunicació era per intranet. Em pagaven el sou i vés tirant. Cada dia es presentava a B una comercial d’A que jo no sabia ni qui era, i que no va tenir ni la delicadesa de presentar-se. “Ens ho haguessis pogut dir, que no estaves contenta!”, em van recriminar quan els vaig dir un dels motius pels que marxava. Com ho havia de fer? Per intranet? Increïble. Han estat treient-se un sou amb mi durant 15 mesos sense pràcticament haver de fer res!!!\nPel que fa a l’empresa B, ha estat una gran decepció. Em feia il.lusió perquè és una coneguda marca de roba, i es van vendre com una empresa que treballa en equip en el que tots participen molt, moderna, dinàmica, etc etc etc. Quan se n’adonaran les empreses com B, en el segle XXI, que el millor actiu que tenen són els seus treballadors, que se’ls ha d’ensenyar, guiar, tenir-ne cura i valorar la feina ben feta? Que si els va tan bé és gràcies a ells? Que ja ha passat el temps d’exigir hores i hores per produir més, de no conciliar horaris NI PER ANAR AL METGE!!!, de no felicitar mai i sempre advertir renyant… Empreses en les que l’empleat més valorat és el que treballa de 7 a 19:00, i t’agafa el telèfon si el truques a casa a qualsevol hora. Això sí, cafès els que vulguis, passejos fent de relacions públiques amb la gent també, i reunions de 4 hores de les que només se n’aprofita una cada dia.\nS’omplen la boca en anuncis TRENDING, FASHION, i mil paraules més en anglès que de vegades no saps ni el que estan dient, com a senyera de modernitat, i encara no saben que la formació als empleats és de vital importància, el reciclatge, i preparar bé als caps d’equip, als líders que ens han de dirigir, perquè sàpiguin fer-ho. A B n’hi ha ben pocs, de gent amb càrrec que tractin als empleats d’una forma digna, i que tinguin prous coneixements per portar equips de PERSONES, no d’esclaus, ni de bens ni de taules.\nJa està, ja m’he desfogat, perquè m’han fet sentir molt malament durant els darrers mesos, perquè jo em sentia orgullosa de la meva feina, vaig aprendre molt gràcies als companys, em semblava que m’havia guanyat alguna felicitació que els caps van ignorar i us asseguro que m’encantariiiiia que algú d’aquesta empresa llegís això i es donés per al.ludit (Sé que faria un comentari sarcàstic i despectiu, però li tocaria l’orgull segur).\nEspero que la nova empresa no em decebi, almenys no tant com A i B ho han fet.\nFiled under feina | Comment (0)\nAmor meva (Isabel-Clara Simó)\nagost 10th, 2015\nNo em decep mai, aquesta escriptora.\nAra, però, feia dies que no en llegia cap llibre. No li seguia tant les passes.\nAquest ha estat un descobriment, de tant com m’ha agradat, i un redescobriment del bé que escriu la Isabel. No li sobra ni un punt, ni una coma, una història tan femenina, com m’agraden a mi, ho reconec.\nNo és un llibre massa llarg, una mica més de dues-centes pàgines, on explica la història de 3 generacions de dones d’una familia. Jueves, però amagant-se de ser-ho, o renegant-hi, o desconeixent-ho. 3 dones molt maques, decidides i intel.ligents (degut a la raça, diuen), a qui la vida no els ho posa gens fàcil, però com a lluitadores de mena que són se’n surten, fugint sempre dels lligams que les uneix. Cadascuna d’elles, d’alguna manera, renega de la seva mare.\nLa vida de cadascuna d’elles és interessant, i la Isabel la conta com només ella sap fer-ho, i t’enganxa, no pots deixar de voler saber què els passa, per on caminen, cap on les porta el destí. Amb quina traça són mares, amb quina poca traça ho són, les amistats que troben a la vida, quina factura els passa la família…\nSentiments a flor de pell, molt i molt intensos.\nSi en teniu ocasió, no perdeu l’oportunitat de llegir-lo.\njuliol 19th, 2015\nFeia molt temps que no llegia a la Rosa Montero. I m’agrada.\n“Lágrimas en la Lluvia” és una novel.la futurista, en el que sembla un homenatge a “Bladerunner”, pel.lícula que s’esmenta en el llibre unes quantes vegades. Si l’heu vist, us podeu imaginar de què va el llibre. La convivència entre replicants i humans, a més d’alguns éssers d’altres planetes.\nUna detectiu replicant és contractada per resoldre uns casos d’assassinats i suïcidis terroristes de replicants. Tot apunta a que és per esverar als humans i posar-los en contra dels replicants, que són éssers creats pels humans, molts semblants a ells, amb la diferencia de que no poden procrear, no tenen infantesa i viuen pocs anys.\nLa protagonista és, com moltes de les protagonistas de la Rosa Montero, dones (malgrat en realitat no sigui humana) valentes, que lluiten per obrir-se un lloc en un ambient dur, inhòspit, on moltes coses se’ls giren en contra. De vegades han de ser més dures del compte. De vegades cau en l’esterotip de la feminista dels primers temps, però jo no ho he pogut evitar, he estat de part seva durant tot el llibre, que m’ha enganxat de manera que no l’he deixat fins que s’ha acabat. Estic de vacances i m’ho puc permetre, és clar.\nContínues al.lusions a aquest el nostre món, en forma de metàfores. Per exemple, “Los Estados Unidos de la Tierra” recorda massa als EEUU, és clar. No deixa de ser una crítica ferotge a com podria acabar el nostre món si no establim una altra mena de relacions entre els països. Al.lusions al terrorisme (Islàmic?) per la manera com fan els atemptats suïcides els replicants. Tot és interpretable al que passa avui en dia.\nPot ser una novel.leta de detectius futurista, però fa pensar una mica més.\nFiled under llibres | Tags: lectura, Rosa Montero | Comment (0)\njuliol 5th, 2015\nD’en David Trueba havia llegit un parell de novel.les que em van agradar molt, especialment “Saber perder”. La recomano perquè val molt la pena.\nI per això vaig decidir llegir Blitz. Però la veritat, és una novel.leta menor (95 pàgines) que no m’ha aportat gran cosa. M’ha decebut una mica perquè comença molt bé, però és com si li fes mandra escriure més, desenvolupar bé una història que podia haver donat molt més suc.\nComença bé, perquè en Trueba és un escriptor costumista, dels que tant m’agraden, capaços de descriure personatges i situacions corrents i no tan corrents, perquè a la persona més normal del món li han passat coses especials, dignes de ser explicades en una novel.la, tant si són bones com si són dolentes, només cal que siguin una mica especials, però protagonitzades per personatges quotidians.\nComença explicant el trencament d’una parella, i com reacciona el protagonista, el noi a qui la xicota ha deixat, després d’exposar junts un projecte de disseny de jardins a Berlin, al mateix hotel on s’allotjaven. I ell decideix que no torna, de moment, cap a Madrid, on vivien junts. El llibre explica els primers mesos de la solitud i decepció del noi, com dóna tombs mirant d’encarar la seva vida.\nNo ha estat malament, però la historia donava per molt més. M’he quedat amb ganes d'”esforça-thi una mica més, David, que tu en saps, ja ho has demostrat altres vegades, carai!”


Memòria2020 | Club Ciclista Gràcia\nDocumentació Assemblea de socis/es 2021\nA l’espera de poder fer l’Assemblea Ordinària de socis i sòcies en uns moments on les condicions no siguin tan restrictives, a sota trobareu la documentació que normalment us lliurem durant l’Assemblea. Si teniu qualsevol qüestió o dubte, ho resoldrem directament el dia que fem l’Assemblea o ens podeu escriure al correu del Club.\nL’Assemblea se celebrarà durant els sis primers mesos de l’any, tal i com diuen els Estatuts del Club a l'article 8.4: "l'Assemblea Ordinària de socis s'ha de reunir, com a mínim, dins els sis primers mesos de l'exercici econòmic...". Per tant i amb la voluntat de fer l’assemblea presencial, encara que sigui de forma restringida, us avisarem oportunament de la data i el lloc.\nDocumentació que podeu consultar i que es composa de:\nEnguany i mantenint el compromís d'avançar en la transparència i\ninformació en la gestió del Club es publiquen els continguts de les\nActes de les diferents reunions de Junta que s'han realitzat durant\naquest passat any 2020\n25 anys com a soci\nAquest any els següents socis del club fan 25 anys i, com és tradició, rebran les plaques de 25 anys en el club\nEvolució dels socis/es durant el 2020\nAquest any les altes han baixat considerablement en relació a altres anys, i la majoria dels 16 socis/es nous es van fer durant els dos primers mesos de l’any.\nLes baixes també s’han reduït ,i amb el nou programa de gestió de socis/es, es poden portar els pagaments de quotes de forma més acurada i tenir un major control.\nEl passat mes de novembre el Club va engegar un concurs fotogràfic sobre ciclisme en temps de Covid.\nMalauradament, el concurs de fotografia no va comptar amb la participació suficient, i per això ens hem vist obligats a considerar-lo desert.\nCrono Santa Creu Olorda\nA causa de la situació sanitària i les restriccions de mobilitat, enguany tampoc hem pogut retrobar-nos per fer la crono de Santa Creu d'Olorda i l'esmorzar de\ngermanor tradicional, però el Club ha organitzat una crono en format individual que tothom podia fer entre els dies 1 i 16 d'octubre, en el moment i hora que cadascú preferís. Al final hi van participar 16 ciclistes, als quals els agraïm molt la participació. Per comunicar els resultats de la crono, el dissabte 17 d'octubre vàrem fer una trobada virtual amb els participants, que va resultar molt emotiva després de tants mesos sense poder parlar ni veure'ns.\nAl mes de novembre vàrem organitzar les primeres les sortides virtuals del Club Ciclista Gràcia, amb les quals podem passar una bona estona amb els companys/nyes del Club sobre el rodet. Abans d'això, es va passar una enquesta per decidir quina aplicació es feia servir; la guanyadora va ser Zwift, i des de llavors es van fent aquestes sortides habitualment, que durant els pròxims mesos, es preveu continuar organitzant.


Selectivitat fins al 2017\nQueden encara 6 selectivitats fins el 2017, si es compten els exàmens de juny i setembre.\nEls que iniciaran el batxillerat el 2015 encara faran la selectivitat\nTot i que Universitats encara no ha donat a conèixer la taula de matèries que ponderaran a la fase voluntària de la selectivitat del 2017, cosa que podria fer pensar als docents que la prova ja no se celebrarà, Ensenyament ha confirmat que els estudiants que iniciïn el Batxillerat el curs vinent, o sigui el 2015-2016, encara s'hauran d'enfrontar als actuals exàmens d'accés a la universitat.\nEls que ara estan cursant el quart curs d'ESO seran els últims en realitzar la selectivitat i també els primers en fer la revàlida (el nou examen extern que implanta la LOMCE del ministre José Ignacio Wert), sense l'aprovació de la qual no es podrà obtenir el títol de batxiller.\nAra bé, per a la promoció d'estudiants que el setembre iniciaran el Batxillerat, la revàlida no tindrà efectes acadèmics. No serà fins que finalitzi el curs 2017-2018 quan el seu resultat serà vinculant.\nTot això si abans el govern espanyol sorgit de les pròximes eleccions legislatives, previstes per a finals del 2015, no decideix suspendre l'entrada en vigor de les reformes pendents de la LOMCE, com han assegurat que faran totes les forces polítiques amb representació al Parlament espanyol excepte el PP.\nTambé podria succeir que el mateix PP decidís concedir una prórroga d'un any per instaurar la nova prova d'avaluació al final del Batxillerat, segons algunes veus.\n2018: REVÀLIDA I PROVA SELECTIVA\nSi el calendari d'aplicació de la llei, però, es manté, a partir del juny del 2018 els estudiants que hagin aprovat la revàlida i hagin aconseguit el titol de batxiller es trobaran amb un nou procés selectiu, encara per determinar, per poder ingressar a la universitat.\nAquest procediment podria consistir en un altre examen semblant al de la selectivitat, però de format més reduït. Una de les hipòtesis amb què es treballa és que aquesta prova vingui a ser una mena de fase específica de la selectivitat actual.\nLa jornada inclou l'organització\nd'activitats per als estudiants.\n11.4: Portes Obertes a la UIC\nEls dos campus de la Universitat Internacional de Catalunya (UIC), a Barcelona i Sant Cugat del Vallès, organitzen per al dissabte 11 d'abril una jornada de portes obertes, adreçada tant als estudiants com als seus pares, per donar a conèixer la vintena de títols que imparteixen.\nLa jornada, que s'iniciarà als dos campus a les 10 del matí amb una xerrada sobre la universitat, preveu la celebració d'activitats per a l'alumnat, conferències i una visita guiada a les instal·lacions de les facultats de la mà dels responsables de cadascuna de les titulacions.\nDues setmanes després, el divendres 24 d'abril, s'ha convocat una nova tanda de proves d'admissió als diferents estudis que s'ofereixen, excepte els de Medicina, les proves escrites dels quals se celebraran l'endemà, el dissabte 25 d'abril al matí, al campus de Barcelona.\nEls cicles s'imparteixen al campus\nde Bellaterra de la UAB.\nLa UAB estrena tres cicles d'FP\nLa Universitat Autònoma de Barcelona, a través de la seva fundació, amplia de cara al curs vinent l'oferta de cicles formatius de grau superior (CFGS) que ha començat a programar aquest any.\nLa UAB impartirà Direcció de cuina, Direcció de cuina + Direcció de serveis de restauració, una doble titulació que es podrà cursar en tres anys, i Administració i finances.\nEls tres nous cicles superiors d'FP s'afegeixen als de Direcció de serveis de restauració, Prevenció de riscos professionals i Comerç internacional, que s'estan impartint per primer cop, durant el curs 2014-2015, al campus de Bellaterra.\nLa UAB ofereix un itinerari formatiu perquè els graduats d'aquests cicles puguin cursar estudis universitaris amb reconeixement de crèdits.


subterrani: de gener 2014\nSUBTERRANI del 29-1-2014_Hospitality\nSubterrani de dues cares, una dedicada a novetats (HOSPITALITY i TARA JANE O'NEIL) i Primavera Sound, després de l'anunci del cartell per a l'edició d'enguany; l'altra cara, la segona, amb música negra que darrerament hem escoltat, sovint gràcies a reedicions luxoses fetes amb bon ull i, sobretot, bones orelles (WILLIAM ONYEABOR, BOB JAMES i JOHNNY LYTLE).\nPublicat per subterrani a 11:30:00 Cap comentari:\nSUBTERRANI del 22-1-2014_Balago\nHem començat el Subterrani parlant amb el David Crespo de Balago, que toquen al Hot Blues d'Igualada (23-1-2014, 22'30h). Hem recuperat el seu últim disc, Darder.\nTambé hem parlat d'altres concerts, com el de Cass McCombs. I de dues reedicions: la de la discografia de Nick Drake i la del disc Another thought, per primer vegada en vinil, d'Arthur Russell. Abans d'acabar hem parlat una mica d'Inside Llewyn Davis, la peli dels Coen; i escoltat una altra cançó de les incloses al disc encara inèdit dels U-tòpics.\nPublicat per subterrani a 12:29:00 Cap comentari:\nSUBTERRANI del 15-1-2014_Mutual Benefit\nHem encetat el programa amb el disc de MUTUAL BENEFIT, una perla delicada i brillant gentilesa del senyor Jordan Lee, capo del projecte. Bé, més que una perla és un diamant (Love's crushing diamond, es diu el disc).\nTambé hem començat a escoltar una novetat encara inèdita: el disc en directe que els U-TÒPICS van enregistrar fa uns mesos al Teatre de l'Aurora d'Igualada, on van presentar-hi l'espectacle Viatge a Obreda, basat en l'obra de Perejaume.\nD'altres coses que també han sonat avui al Subterrani: MAJICAL CLOUDZ, BILL CALLAHAN, 94 EAST, ROLDÁN, PAVEMENT...\nPublicat per subterrani a 12:41:00 Cap comentari:\nSUBTERRANI del 8-1-2014_Ocellot\nAquí teniu el programa d'ahir, el primer Subterrani del 2014. Una combinació de novetats discogràfiques (noves, noves o reedicions suculentes), alguna ullada a les llistes i rànkings del millor del 2013, un aniversari i la recomanació del primer concert del Hot Blues d'aquest any (NICO ROIG).\nPublicat per subterrani a 14:03:00 Cap comentari:


Els nostres processos de Coaching Executiu permeten als líders desenvolupar les seves habilitats, augmentar la seva efectivitat en el lideratge i maximitzar el seupotencial.\nA través de sessions estructurades, treballem amb els clients per augmentar la seva consciència i provocar canvis a través de l'aprenentatge continu, proporcionant-los noves formes de ser i de fer per complir amb els objectius.\nAixí com totes les empreses s'enfronten als seus propis desafiaments únics, també ho fan les persones dins de l’organització. És per aquest motiu que oferim un servei adaptat a les necessitats de cada client, adoptant un enfocament holístic i oferint l'oportunitat de realitzar Coaching sobre temes específics.\nReconeixem que els nostres clients sovint tenen necessitats en una àmplia gamma d'àrees, per la qual cosa els nostres coaches els ajudaran a identificar els programes més adients i a aprofitar la nostra dilatada experiència en un ampli ventall de disciplines. Això ens permet oferir una àmplia gamma de programes de Coaching Executiu:\nIncorpora una àmplia gamma de temes que poden aportar els següents beneficis:\nMillores en l'efectivitat i la productivitat.\nMillora de les habilitats de lideratge situacional.\nMillor cultura d'equip, relacions i rendiment.\nDesenvolupament professional i progressió.\nAmpli desenvolupament d'habilitats directives.\nIntegrant l'aprenentatge de lideratge\nLa cultura d'aprenentatge es pot integrar en el seu negoci facilitant:\nOportunitats per incorporar noves competències de manera més eficaç.\nAccés a oportunitats d'aprenentatge més amplis i desenvolupament personal.\nCapacitats de direcció de canvi millorades.\nImpacte personal i presència\nO com utilitzar les seves capacitats naturals per millorar el seu impacte en qualsevol situació.\nEls beneficis potencials inclouen:\nAugment de la confiança i l'autoestima.\nMillors relacions personals i empresarials.\nMillora de la salut i el benestar.\nMillor conciliació laboral/vida.\nFoment de la resiliència i el benestar\nGestió de l'estrès per a un major benestar i millor salut.\nNivells energètics millorats i renovats.\nPerspectiva i claredat sobre les prioritats clau de la vida.\nUna sensació de coratge i reconnexió amb els valors personals.\nMillora del rendiment personal.\nAquest programa permet crear l'entorn necessari per al funcionament dels seus processos i realitzar el compliment de la norma ISO 9001:2015 & IATF 16949:2016que en el punt 7.1.4 afirma que:"l'organització ha de determinar, proporcionar i mantenir l'entorn necessari per al funcionament dels seus processos i per aconseguir la conformitat de productes iserveis "i afirma que" un entorn adequat pot ser una combinació de factors humans i físics, entre d'altres:\nPsicològica (per exemple, reducció d'estrès, prevenció de la síndrome d'esgotament, cura de les emocions).\nPer a realitzar tot el seu potencial. Centrant-nos en aquesta àrea pot proporcionar:\nMillora de la progressió professional.\nReduir l'estrès i la frustració.\nMillora de la contribució al rendiment organitzacional.\nDones i lideratge\nDonem suport a les empreses en el compliment dels seus plans d'igualtatiincorporació de la dona en rols de lideratge. Pot proporcionar:\nExploració positiva de la identitat de lideratge.\nMillora de l'impacte i la presència.\nHabilitats d'influència millorada.\nTransicions i gestió del canvi\nEscurceu la transició entre rols,organitzacions o sectors, ajudant-vos a navegar amb èxit els primers 100 dies. Inclou els avantatges següents:\nReducció de l'estrès i millora del benestar.\nMillora de la productivitat i el rendiment en el nou rol.\nGestió del canvi d'èxit en l'àmbit personal, equip i organitzatiu.\nMillors relacions i xarxes.\nTambé oferim Coaching d' equips i coaching virtual, exclusivament Online, o com a suport per a Coaching presencial.\nEl nostre preu és flexible i podràs incorporar diferents solucions específicament dissenyades, o bé si vols ajustar-te a les teves necessitats.\nContacti amb nosaltres sobre el coaching executiu a l'actualitat.


Sollana i El Romaní modernitzen les seues instal·lacions esportives amb ajuda de la Diputació | Valencia Extra\nSollana i El Romaní modernitzen les seues instal·lacions esportives amb ajuda de la Diputació\n13/02/2019 - València Extra\nEl municipi de Sollana i la seua pedania, El Romaní, estrenen millores en les seues instal·lacions esportives de cara al bon temps. Els veïns i veïnes de la localitat podran gaudir del condicionament dels vestuaris del camp de futbol, la coberta de les pistes de pàdel i una nova piscina en El Romaní, unes obres dutes a terme amb inversions de la Diputació de València, a través dels plans provincials.\nLa diputada de Joventut, Igualtat i Esports, Isabel García, ha visitat les instal·lacions esportives al costat de l’alcalde en funcions, Juan José Martínez, l’alcalde pedani, Vicent Ferrer, i el regidor de la localitat Francisco Vila. La diputada, durant la seua visita, ha destacat el suport de la corporació provincial als ajuntaments i la seua “autonomia per a decidir quines són les obres més beneficioses per als seus veïns i veïnes”. Per part seua, l’alcalde ha mostrat la seua satisfacció amb el resultat d’aquestes actuacions.\nLa Diputació de València, a través de plans provincials com el IFS i el SOM, ha donat suport a els projectes realitzats en el municipi amb una inversió de 80.200 euros per a la rehabilitació dels vestuaris del camp de futbol, 42.000 euros per a la instal·lació d’una coberta en les pistes de pàdel a Sollana, i 93.500 per a la construcció de la piscina municipal del Romaní.\nL'Espai Joan Fuster de Sueca acull una exposició basada en la relació de l'escriptor amb la seua ciutat natal\nLa subhasta del vedat de Sueca recapta 143.400 euros\nSueca informa els majors de 65 anys sobre com es desenvoluparan les classes en el Pavelló Cobert per a prevenir la Covid-19