Hotel Du Col De La Machine Oriol-en-Royans França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Oriol-en-Royans.\nCol de la machine, Oriol-en-Royans, Oriol-en-Royans, França, 26190 - Veure al mapa\n"The staff were very helpful, supplying us with suitable walk..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Du Col De La Machine està situat idealment a Oriol-en-Royans; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Oriol-en-Royans. Habitació familiar, restaurant, bar són només algunes de les comoditats que fan que Hotel Du Col De La Machine sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, parc infantil, ping pong, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel Du Col De La Machine és una selecció idònia per a la vostra estada a Oriol-en-Royans.\nTots els tipus de viatgers (176) Parelles (115) Viatgers en solitari (13) Famílies amb infants petits (16) Famílies amb infants grans (12) Grups (23)\nAllotjaments a Oriol-en-Royans


Miquel Iceta demana valentia i obrir negociacions amb partits indepedentistes | SER Catalunya | Cadena SER\n14 de abril de 2021 Actualizado a las 07:55 CEST\nMiquel Iceta demana valentia i obrir negociacions amb partits indepedentistes\nEntrevista al Balcó de SER Catalunya\nEscucha El Balcó - Entrevista a Miquel Iceta, primer secretari del PSC en Play SER\n30/09/2016 - 22:52 h. CEST\nEl PSOE celebra aquest dissabte un dels comitès federals més tensos que es recorden. El PSC ja ha deixat clar que tancaran files amb Pedro Sánchez. En una entrevista a "El Balcó" de SERCATALUNYA el primer secretari del PSC ha demanat valentia al PSOE per explorar una alternativa a Mariao Rajoy. En aquest sentit ha defensat que no haurien de facilitar la investidura del líder popular i en canvi, reclama explorar un pacte amb Podemos i a partir d'aquí, intentar sumar altres partits. Entre les opcions, ha assegurat que al comitè defensarà que hi han de ser el Partit demòcrata i Esquerra.\n"Algú pensa de veritat que es pot arreglar el problema que prop del 48 per cent dels catalans han votat a favor dels partits independentistes sense parlar amb aquests partits. El PSOE ha de fer valdre la seva proposta federal de veritat, de forma valenta i sobretot, intentar posar-la en pràctica", ha assegurat el primer secretari dels socialistes catalans als micròfons de SERCATALUNYA.\nEl líder del PSC també ha afirmat que comparteix amb Sánchez que qualsevol diàleg ha de passar per que els partits independentistes renunciïn a fixar com a condició que un eventual Govern central socialista avali un referèndum d'independència. "Si aquesta és la condició no cal que perdem el temps", ha continuat Iceta, que creu que ERC i el PDC haurien de renunciar al referèndum per investir un Sánchez que, al seu parer, oferiria el diàleg que mai ha ofert el PP.\nTot i que Iceta és un dels homes més fidels a Sánchez, considera que hauria de plantejar-se dimitir si avui surt derrotat del comitè federal. Això sí, afegeix que no seria bo que en un moment tan complicat el partit es quedés sense secretari general.\n"Nos gusta que os améis, pero dejadlo limpio después"\nLa vacuna de Pfizer reduce prácticamente al 100% el riesgo de morir por COVID en las residencias\n347.000 persones escolten la SER a Catalunya\nEl valor del Barça augmenta perquè pot vendre productes a 375 milions de "fans" i multiplicar ingressos\n"La marca Barça ha sabut ser molt més atractiva que d'altres clubs"


L’ajuntament realitza diferents millores per eliminar barreres arquitectòniques — Ajuntament de Montblanc\nL’ajuntament realitza diferents millores per eliminar barreres arquitectòniques\nInici / Notícies / L’ajuntament realitza diferents millores per eliminar barreres arquitectòniques\nTambé s’ha millorat l’accés al jutjat pel carrer de la Pedrera\nDes de fa mesos, l’ajuntament de Montblanc està realitzant millores en diverses voreres per tal d’eliminar les barreres arquitectòniques a fi de facilitar l’accés a cadires de rodes, cotxets i persones amb mobilitat reduïda.\nActualment, s’està treballant a les proximitats de la torre dels cinc cantons, per poder accedir, sense dificultats, a la nova passarel·la del pont nou i poder, d’aquesta manera, desplaçar-se fins a l’altra banda del riu Francolí sense barreres arquitectòniques que ho impedeixin.\nTambé s’estan fent dos baixadors més, en el mateix sentit, a l’avinguda Doctor Folch per eliminar les dificultats que es puguin trobar a les voreres des de la llar d’infants, escola i institut, fins a la zona esportiva.\nEn el mateix sentit, també s’ha facilitat l’accés al jutjat pel carrer Pedrera, amb l’objectiu de poder accedir a l’edifici. Una vegada millorada l’entrada que es troba a nivell de carrer, s’està pintant l’interior i s’ha arranjat part del sostre que es trobava en mal estat.\nAmb totes aquestes intervencions, s’aconseguirà una millor seguretat i accessibilitat a les persones amb dificultats de mobilitat.


Maridatge de Sisa, Portet i Oliver per començar el festival Sons del Món\nArrenca a Vilabertran el festival que relaciona música, vi i gastronomia · Es fa per setè any\nEl conjunt monàstic de Vilabertran és on es farà avui el primer tast musical del festival Sons del Món, a càrrec de Jaume Sisa, Quimi Portet i Joan Miquel Oliver. Tres músics que mariden bé amb l'escenari. La conjunció de tots tres ha suggerit a la sommelier del festival un Perafita collita del 2010. Sí, aquest festival té sommelier, Laura Masramon, que s'encarrega d'escollir els vins que mariden millor amb les actuacions dels artistes. L'any en què debuta en el festival, Masramon s'ha pogut inspirar també amb Mishima, els Amics de les Arts i Niña Pastori, entre més. Vi, música i gastronomia es donaran la mà a Vilabertran, Roses i Castelló d'Empúries fins a la primeria d'agost.\n'Per mi lligar el vi i la música ha estat sempre una cosa natural', arrenca Jaume Sisa. Ell és una de les tres ànimes de Sisa-Portet-Oliver, una conjunció inèdita de tres músics d'òrbites diferents que van confluir en el darrer Mercat de Música Viva de Vic i que han anat allargant la festa fins al festival Sons del Món.\nCom amb el bon vi, el maridatge d'aquests tres artistes ha estat fàcil, i allò que havia de ser un espectacle concret s'ha convertit en una ronda d'una dotzena de concerts. Sisa simpatitza amb la filosofia del festival en què actuen demà: 'El vi és una beguda lleugera, gràcil, que convoca l'alegria i és fàcil de relacionar-lo amb la música. Com la Maria, són productes de la terra que van bé per a fer música i establir comunicació', reflexiona en declaracions a l'ACN.\nInspirant-se en la seva música, la sommelier que assessora el festival, Laura Masramon, ha escollit un Perafita 2010 (Celler Martí Faixó, Cadaqués). 'No m'havien maridat mai', diu un Quimi Portet sorneguer. 'Entre nosaltres, no sé ben bé en què consisteix això, però ho accepto amb naturalitat', afegeix.\nEn canvi, Masramon ho explica amb aparent facilitat: 'Les seves lletres irreverents i anàrquiques em van portar a aquest vi. Tenen unes ressonàncies de surrealisme en comú, de "tocats per la tramuntana", i alhora un punt de nervi i de ràbia que té el raïm nascut de les vinyes de terrassa de pissarra, amb una identitat molt clara però alhora amb una prospecció etèria i global."\nA cada grup, el seu vi\nLa sommelier s'estrena enguany amb el festival, i ha hagut de repetir la mateixa operació amb tots els artistes participants. Sharon Corr, Mishima, els Amics de les Arts, Niña Pastori i el cor Deudeveu. Tots actuaran durant el mes de juliol en un dels tres escenaris selectes del festival: el conjunt monàstic de Vilabertran, la plaça de la Basílica de Castelló d'Empúries i l'espai Ciutadella de Roses.\n'Aquest és un maridatge que es fa per inspiració. Es busca un punt de combinació que et permeti de gaudir de la música amb aquell vi que t'hi transporta, que te la recorda, i que en definitiva t'ajudi a copsar millor allò que aquell artista et transmet en directe'. Així explica Masramon la seva tasca com a sommelier d'un àpat musical.\nA banda aquestes actuacions, el festival també organitza dues sessions de 'Música entre vinyes', en companyia de Joan Dausà (Cantallops) i Caïm Riba (Mollet de Peralada). L'experiència consisteix en una visita i sopar en un celler mentre els artistes ofereixen un concert, en un entorn inèdit.\nEl director del festival, Xavi Pascual, remarca aquest foment dels espais únics i el gust per tenir cura dels detalls com un tret molt distintiu del Sons del Món. 'Aquests espais que fem ressaltar encara més, aquests artistes amb credibilitat i trajectòria que estarien encantats de venir-hi de públic, aquesta selecció de vins a través de la sommelier, etc. Tot això fa que es creï una màgia a cada concert. I la gent sap que no ve només a sentir un concert sinó a viure una experiència', explica Pascual.


Un tel als ulls: The road\nVaig llegir La carretera de Cormac McArthy, ara fa més d'un any, i reconec que ho vaig fer amb una certa prevenció per tot el que n'havia llegit sobre ell. Quan tothom parla bé d'un llibre, tinc tendència a malfiar-me'n, sobretot si el llibre té menys de dos-cents anys. La meva prevenció va resultar certa, tot llegint no em treia del damunt la sensació de déjà vu. I és que el llibre em va semblar no res més que una refosa de tota la literatura apocalíptica del segle XX, que desemboca en la pel·lícula de Mad Max, amb la Tina Turner vestida estrambòtica mentre canta al damunt de basses de pixat de porc. I el que és pitjor, si en pot ser res de pitjor, el llibre La carretera té un final trampós, un final amb esperança que duu al damunt un rètol de neó intermitent on hi posa: feu-me pel·lícula!\nAlgú vol una pel·lícula crua i versemblant de debò sobre una apocal·lipsi? Doncs que miri Threads (1984) de la BBC, si d'acord, ara podria ser més crua encara, però és un treball seriós\nNo veuré la pel·lícula de La carretera, suposo. O potser si, si algun dia m'avorreixo prou, la fan per la televisió i només per veure si l'Aragorn està tan bo encara. Perquè ja em diràs tu, en una fi del món, on la gent s'ha de tornar caníbal si us plau per força, que fa un tipus caminant amb un carret del pryca pel mig d'una carretera? O, com diu el meu amic Willy:\n“Otra patata postapocalíptica poco creible, con personajes poco creibles que hacen cosas muy tontas.”\nI em sembla l'opinió més encertada que n'he escoltat fins ara. I a mi que em perdoni el senyor Harold Bloom però, definitivament, sembla que s'hagi begut l'enteniment.\n"Quan tothom parla bé d'un llibre, tinc tendència a malfiar-me'n, sobretot si el llibre té menys de dos-cents anys." Exacte. I quasi sempre l'encertaràs. I dic "quasi" per prudència.\n11 de març de 2010 a les 7:54\nDoncs jo no li vaig trobar un final tan esperançador... A la pel·li, bastant fidel, la fotografia destaca.\n11 de març de 2010 a les 8:00\nNo em crec gaire les critiques doncs el que es bo per uns no ho es per d'altres i ja sabem que llibres i pelicula mai seran iguals\nA mi també em passa això, quan massa gent parla bé d'alguna cosa ja no goso, perquè és probable que no m'agradi prou.\nTambé passa que quan se'n parla tan bé d'alguna cosa, tendim a esperar-ne tant que és difícil que no ens decebi.\nAixí que, si us plau, no em recomaneu ressssssssss!!! :)\n11 de març de 2010 a les 8:59\nNo he llegit el llibre ni he vust la pelicula pro sempte acostuma a omplir mes el llibre.\n11 de març de 2010 a les 9:25\nJo també la vaig llegir si fa no fa, set o vuit mesos enrere. No em va desagradar, però és cert que crea un déja vu constantment. Tot i que en estil estrictament americà.\nLa solució em va semblar facileta i alguns moments massa tous, tot i que amb bones idees pel mig. La possibilitat d'una humanitat caníbal, entesa com a metàfora, em va semblar la millor troballa.\n11 de març de 2010 a les 9:41\nCom que no he llegit el que tots deien que era bo, ara no puc opinar. Bé, sempre puc anar fent pòsit de les vostres opinions i algun dia, potser...\n11 de març de 2010 a les 10:10\nFa ràbia no poder intervindre. Ni novel·la ni pel·lícula. No m'he tirat res encara a la boca. A mi em passa el mateix que a tu amb Viggo Mortensen, Clidice, amb Diane Lane. Fa pel·lícules molt fluixetes, normalment, però sempre les veig.\n11 de març de 2010 a les 10:36\n...primer de tot gracies per la referència anglesa no la coneixia i pinta molt bé...\n...respecte a la novel·la no podria estar més en desacord, o menys d'acord....no crec que sigui una obra postapocalíptica, com dieu...jo crec que és un sencill i simple poema d'amor....crecl que l'autor no s'esmerça en crear un espai apocalíptic (post, caram) perquè no és això el que li interessa, el que vol (crec jo) és explicar al mon el que sent pel seu fill,...a mi no només em va agradar molt sinó que s'ha convertit en un d'aquells espais mentals que tindras aprop teu durant tota la vida...tot i que m'agrada molt en VM no veuré la peli fins d'aquí a molt de ltemps, però fonts del tot fidedignes m'han dit que està molt bé....una abraçada.\n11 de març de 2010 a les 11:26\nper això no em vaig llegir la novel·la, donava tota la sensació que anava per aquí, i la peli....si la fan un diumenge as la tarda pel Plus, mira, es pot veure. Potser seria millor rellegir On the Road de Kerouac, o potser no! hi ha literatura que envelleix molt malament.\n11 de març de 2010 a les 15:42\nDoncs a mi em va agradar molt. Em va sorprendre. Em feia por llegir-lo, en un moment força dolent per a mi, i em va ajudar. Aquest és un dels molts llibres que estaven esperant-me a la prestatgeria de casa el moment oportú per llegir-los. Dit això, certament és un refregit on solament hi falta la Tine Turner. Però a mi em va servir, sobre tot la frase: "no saps mai que et pots trobar més enllà a la carretera", en un moment en que volia deixar d'avançar. I si, a la carretera, hi havia alguna cosa bona, més endavant?\nLa peli, ni parlar-ne, d'anar-la a veure. Uix.\n11 de març de 2010 a les 17:06\nClidice, PERDO LA PACIÈNCIA INTENTARNT DEIXAR-TE UN COMENTARI!!\n11 de març de 2010 a les 18:14\nBé ara sembla que si em deixa: tan sols volia criticar el punt de vista del llibre i el film segons el qual l'home es dolent per naturalesa i sense lelis seriem tots uns assassins: es evident que durant els quatre milions d'anys que va durar el Paleolític no va ser precisament així.\n11 de març de 2010 a les 18:16\nJo també fa temps que la vaig llegir i comparteixo el que dius sobre la història. Em va semblar dejà vue i no em va acabar de convèncer. Per això no he anat a veure la peli. Bona ressenya!\n11 de març de 2010 a les 19:50\nJo no he llegit el llibre, però vaig veure la pel.lícula. Crec que no és massa difícil que el llibre sigui millor, doncs la pel.lícula la vaig trobar molt "justeta" i amb moltes incoherències al guió. Ja faràs bé d'esperar que la facin per la tele...\n11 de març de 2010 a les 21:05\nEt manifesto la meva més absoluta, oceànica i mastodòntica disconformitat, Clidice.. des del respecte i la tolerència que et professo (com diria un polític). The Road em va deixar sense alè, literalment (mai millor dit), un text essencial, lliure de floritures i concessions, net, auster, contundent i irrefutable. I respecte el final, pot semblar esperançador, però per mi no és res més que l'essència darrera del gènere al què pertanyem, ens agradi més o menys, la humanitat pot manifestar odis i misèries i bèsties apocalíptiques, però té una essència altruista i social que ens acaba redimint quan ja no confiaves en res ni ningú.. no sé, d'aquí un temps te'l pots rellegir una tarda plujosa, potser canvies d'opinió..\n11 de març de 2010 a les 21:45\nHola David ^^ és que amb l'edat et tornes moooooolt prudent :D Salut i eurus!\nPuigmalet diga'm Medea, però jo, abans de morir, pelo el meu fill. Això hagués estat un final coherent. Però, evidentment, la moral cristiana no se'l pot permetre. :)\ngarbi24 una cosa és que agradi o no, això és personal i intrasferible, i una altra que, objectivament, sigui bona o mala literatura. I, d'altra banda, jo sempre em pregunto: qui paga els crítics? :)\nmarta per això mateix jo també vaig per lliure. Prefereixo enamorar-me sola o, en el seu cas, refiar-me de molt poquetes persones (exactament dues) :)\nBé Striper, el llibre et pot ser útil en moments de decaiment, la pel·lícula en moments d'avorriment :)\nLluís, tu ho has dit: americà. Moral americana, vida americana, moralina americana. A més, una humanitat caníbal és una humanitat fracassada. Com li he dit a en Puigmalet, aquí només hi cap la mort.\nFrancesc Mompó si te l'ensopegues tampoc vomitaràs per llegir-lo. Tantes vegades perdem temps amb xorrades! :)\nXavier Aliaga he vist cada bodrio del Mortensen que ni te cueng, ara allò del Alatriste no, que tot té límits en aquesta vida :D\nRobert bé, és una opinió. Et juro per les supercordes que sóc incapaç de veure-li ni el poema ni l'amor, però si tu ho dius faré un esforç ... mmmmmm ... no, no li veig :D\nFrancesc Puigcarbó és que literatura bona BONA no n'hi ha pas tanta. De tants milers i milers de llibres que s'han publicat del 1900 fins ara, quants passaran a la història de la literatura? només cal fer-se aquesta pregunta :)\nTitània bé estimada, jo no dic que, com a medicina, pugui sortir efecte :) però tu ja ho saps oi que no és ben bé el mateix :D\nArqueòleg d'acord amb tu, l'única diferència és que en aquest cas no té ni cap ni peus continuar, no hi ha opció possible.\nkweilan merci guapa :) és que és una novel·la de gènere i d'aquest en tinc un empatx ^^\npH avui, de les pel·lícules que se'ns promocionen dels EEUU, cal tenir-ne molta prevenció. Totes tenen un únic objectiu: fer calers.\nJordi Marron HAHAHAHAHAHAHAHA mastodòntica? que divertit! doncs continuarem dissentint. Tinc un empatx de literatura apocalíptica i t'asseguro que aquest llibre fa llufa. No està mal escrit, Déu me'n reguard! que ara en saben d'això de fer llibres com a xurros, però d'aquí a aquestes essències, permete'm que ho dubti. Diga'm cínica, però la moralina fa força tuf :) Abans rellegeixo per vint-i-cinquena vegada El Mecanoscrit, com a mínim veig paisatges coneguts ^^ (Això de l'essència altruista i social t'ho creus de debò? O.O) Un petó, altruista :)\n11 de març de 2010 a les 21:55\n...ei, Clidice si em permets continuaré una mica:\n...lo del cant d'amor al seu fill, no és que ho digui jo, ho diu el mateix CMcC a l'entrevista amb l'Oprah...però jo també li vaig veure, t'ho dic sense embuts...\n...penso que no pertany a la literatura (post)apocalíptica perquè jo si crec que hi ha esperança al final, perquè (ojo SPOILER) mor primer el pare, és a dir que es respecta la llei de la naturalesa.....\n...estic bastant d'acord amb el comentari de JOrdi Marron i crec que vam sentir coses semblants llegint-lo i potser també sigui una lectura que els homes podem/sabem....(no sé el mot) apreciar millor que les dones, ja que la literatura d'aquest autor sol ser molt així....\n...jo, de veritat, m'agrada discrepar amb nicks com vosaltres, dona gust, de veritat...\n12 de març de 2010 a les 18:38\n:) Robert pretendre tenir sempre la raó deu ser la cosa més avorrida del món mundial (i de part de l'estranger). És en la disparitat de criteris on pot néixer l'aprenentatge i la creativitat :) Em pregunto perquè serà que les dones tenim la fama de sentimentals i conservadores quan és veu, d'una hora lluny, que aquestes dues característiques són patrimoni de la part masculina de l'espècie. Cada dia estimo més Medea :)\n12 de març de 2010 a les 20:15\nQue som animals socials no està en discussió, i l'altruïsme és una caracteríestica del nostre comportament i del de les abelles que preocupa als biòlegs evolucionistes des dels temps de Darwin, això no vol dir que sempre ho siguem, sinó de tant en tant.. I no és resultat de la cultura, sinó de la nostra pròpia naturalesa!\n13 de març de 2010 a les 9:55\nA mi em va passar - amb la peli, perquè el llibre no l'he llegit - que em recordava Mad Max.\nEl Mortensen fa més cara de "mortensen" que de tio bo. És natural: està mig mort i no seria creïble si fes bona cara. En canvi, ella - que ara no recordo qui és - fins i tot a punt del suïcidi fa una cara de tia bona que tira d'esquena.\nNo t'has fixat, que les ties bones de les pelis, per molt que pateixin no fan mai ulleres, no els surten grans, ni pèls, ni res? quina sort que tenen, eh?\nLa peli és distreta i em va deixar amb unes ganes de veure un tros de camp amb herbeta que semblava un xai amb gana (jo)\nen fi... que no seria la meva peli, però per distreure's, nostamalament. De más altas torres han caído, que deia aquell.\n13 de març de 2010 a les 10:59\nJordi Marron això de l'altruïsme ... bé ... :)\nArare em deixaré guiar per la teva opinió :)\n14 de març de 2010 a les 23:15


PROJECTES | PEPEGINS\nLa sortida d’aquesta crisi vindrà de la mà de la iniciativa privada o no vindrà. Per aquest motiu, hem decidit destinar aquest espai de la nostra web a difondre idees i projectes d’emprenedors i de persones amb inquietuds.\nSi hi estàs interessat, posa’t en contacte amb nosaltres a info@pepegins.com\nISOLA SYSTEM: Sovint ens omplim la boca dient que les claus per sortir de la crisi són la innovació i obrir-se a nous mercats, però no sempre tenim bons exemples que ens il·lustrin aquest canvi de model del què tothom parla. el cas de l’Alejandro Capdevila, un arquitecte català que ha posat en marxa una empresa a Polònia dedicada a fabricar i instal·lar edificis modulars i flotants, un cas paradigmàtic que demostra que amb projectes valents i innovadors es pot arribar molt lluny. LLEGIR ENTREVISTA….\nACCIÓ3: En un món tan canviant com l’actual, la formació és un company de viatge indispensable al llarg de tota la vida laboral. Per aquest motiu, hem volgut inaugurar aquesta nova secció de recomanacions parlant d’un projecte empresarial que creiem que us pot interessar molt de conèixer: accio3 és una nova empresa, creada el maig de 2012, que ofereix serveis de formació a mida tant per a empreses com per a particulars. LLEGIR ENTREVISTA….\nShare this:FacebookTwitterMoreGoogleLinkedInPinterestEmailPrintTumblrLike this:Like S'està carregant...\t4 comentaris\nAlícia Lasunción permalink\tsetembre 15, 2012 12:17 am\tM’agradarà estar al corrent de les novetats que publiqueu. M’interessa el màrqueting i m’estic posant al dia en qüestions digitals. Mentalment sóc emprenedora, però no atrevida i em meravello de veure persones com vosaltres, valentes i amb ganes de millorar i ajudar als demés. Ànims.\nRespon\tpepegins permalink*\tsetembre 15, 2012 8:55 am\tMoltes gràcies pels teus comentaris Alícia. Una de les coses que ens fan més contents d’haver muntat PepeGins és el fet d’entrar en contacte amb persones amb interessos similars als nostres per poder intercanviar punts de vista.\nDir-te que, si tens ganes de participar, a l’apartat participació de la web trobaràs tots els mecanismes per saber com fer-ho.\nEstarem molt contents que ens segueixis. Benvinguda a PepeGins.\nHem arribat a les 30.000 visites! Moltes gràcies. « PEPEGINS\nComentaris sobre El Gran Cambio de @ftriasdebes i la nostra experiència personal a Xina. wp.me/p22IIG-1Bw 19 hours ago\nNÚMERO DE VISITES:\t79,460 visites


PROACTIVITAT INVERNAL - Automatica PLUS\nProactivitat Hivernal en els vehicles de l’empresa\nEstem en ple hivern de nou, el temps passa volant … Amb l’hivern, arriba implícitament el canvi de roba de l’armari, revisar el sistema de calefacció, en definitiva, preparar-nos per passar un hivern confortable.\nPel que fa a les carreteres i davant les eventualitats implícites de l’hivern, cal preparar-se també pel que fa a el personal desplaçat i els seus vehicles.\nLa primera revisió hauria de ser per als pneumàtics, depenent de l’estat dels pneumàtics, el conductor es sentirà més segur en la conducció i això comportarà un millor fer en les tasques que té com a objectiu.\nUn altre aspecte que no està de més, és la formació dels conductors pel que fa a formes de conduir es refereix, això ajuda a la seguretat general a la carretera, així com un percentatge més elevat d’èxit en l’assoliment d’objectius\nDe no tenir en compte aquests punts, afwgint-hi les males condicions de la carretera pot afectar dràsticament el rendiment dels objectius. Si la mala decisió o despreocupació del responsable de la flota, obliga a un dels seus conductors a estar al cas del manteniment o estat dels seus vehicles, aquest conductor haurà d’optar per una conducció preventiva, afectant això en costos i temps, així com el sentir-se part de l’equip en el qual cada un es fa càrrec de les seves responsabilitats.\nNo menys important és proporcionar als vehicles d’un kit de conducció d’hivern actualitzat, amb articles essencials com, entre d’altres, una llanterna amb bateries addicionals, reflectors, bengales, cadenes, una manta d’emergència i fins i tot alguns “tentenpiés” envasats. En una veritable emergència, fins i tot els seus conductors més experimentats necessitaran ajuda per superar una situació difícil.\nQualssevol que siguin les condicions a la carretera aquest hivern, revisar els equipaments i comentar les característiques de conducció a l’hivern amb els conductors és una acció proactiva de gestió de flota que podria estalviar temps i diners. Però potser el més important, podria salvar la vida d’un conductor o la de què hagi pogut assistir aquest gràcies a la preparació prèvia de les condicions de el vehicle.


Cassà de la Selva. Totes les inversions escollides als pressupostos participatius del 2017 ja s'han fet efectives\nPublicat el Dimarts, 20 Març 2018 08:21 Escrit per Ajuntament de Cassà de la Selva\n657 veïns de Cassà van votar el mes de setembre els projectes que volien que s'executessin d'entre el llistat d'onze opcions finalistes.\nAquesta setmana s'ha instal·lat el darrer projecte que faltava de les inversions escollides als pressupostos participatius del 2017. Els cassanencs ja disposen de la tirolina al parc dels Fruiters, el parc de cal·listènia al carrer Ventallol i els fanals solars al carrer Empordà.\nAquests tres projectes van ser els més votats d'entre els onze finalistes el passat mes de setembre. A la votació hi van participar 657 veïns de Cassà, un 7.67% del cens. La tirolina al parc dels Fruiters va obtenir el 33.2% dels vots, la il·luminació de l'últim tram del carrer Empordà va rebre el 30.3% dels vots i el parc de cal·listènia, el 29.1% dels vots. L'import destinat als projectes escollits dels pressupostos participatius és de 60.000 euros.\nL'execució dels projectes s'ha fet en col·laboració amb els col·lectius que s'havien mobilitzat per defensar alguna de les propostes guanyadores. Així doncs, el parc de cal·listènia s'ha dissenyat d'acord amb les necessitats que han expressat el grup de joves que van promoure la proposta i que la van defensar perquè obtingués el màxim de vots possibles. Properament es farà una inauguració de l'espai amb una demostració dels exercicis que es poden practicar a aquest equipament.\nEls pressupostos participatius d'aquest any ja estan en marxa. De moment, ja ha tingut lloc el període de recollida de propostes. Els serveis tècnics estan avaluant aquests dies la viabilitat de cadascuna de les propostes rebudes. El mes d'abril es programarà el taller per escollir les propostes que se sotmetran a la votació final entre els mesos de maig i juny. Igual que l'any passat, hi ha 60.000 euros per destinar a les inversions guanyadores.\nTota la informació dels pressupostos participatius d'enguany es pot conèixer a participa.cassa.cat.


Poblat ibèric del Serrat dels Tres Hereus - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAquest article tracta sobre el poblat del Serrat dels Tres Hereus. Vegeu-ne altres significats a «Serrat dels Tres Hereus».\nSerrat dels Lladres\nEntitat territorial administrativa Casserres (Berguedà) i Avià (Berguedà)\n42° 02′ 40″ N, 1° 50′ 48″ E / 42.04448°N,1.84654°E / 42.04448; 1.84654\nEl Serrat dels Tres Hereus és un poblat iberoromà del segle i aC, situat al turó del Serrat dels Lladres, entre els municipis de Casserres i d'Avià, al Berguedà.\nTot i trobar-se en una fase d'excavació inicial, la seva considerable importància rau en el fet que pot aportar llum a l'estudi de la romanització de la Catalunya interior.\n1 Estructura del poblat\n2 Excavacions i referències històriques\nEstructura del poblat[modifica]\nL'assentament es troba encastellat al cim del turó i estructurat al voltant del cingle, amb els edificis disposats en diferents terrasses per poder salvar el desnivell del terreny natural. Tot el poblat estava envoltat per un mur perimetral que per una banda complia funcions defensives en cas de possibles atacs i, per altra banda, reduïa el risc d'esllavissades del terreny. Fins al moment, es té constància d'una torre que guardava una de les dues vies d'accés al poblat, fet que fa pensar que l'altra entrada també devia estar protegida per una torre, encara que no ens n'hagi arribat cap vestigi. Al centre del nucli urbà s'hi ha detectat un espai lliure d'edificis, segurament utilitzat com a zona comunitària, on es duien a terme la majoria d'activitats, ja que la vida dels ibers transcorria en gran part fora de les cases.\nExcavacions i referències històriques[modifica]\nGràcies a les excavacions realitzades al Serrat dels Tres Hereus del 1995 al 2002, s'ha pogut saber que hi predominaven les activitats domèstiques, com ho demostren les nombroses fusaioles i pondera, utilitzades per filar i teixir. També s'han trobat dolies, petits contenidors per emmagatzemar aliments, que van ser introduïts a Hispània pels romans. Una altra troballa important és una pedra de molí, que ens parla de l'obtenció de farina. A més a més, aquesta va ser trobada davant de l'únic forn domèstic per coure aliments que fins ara s'ha pogut localitzar al poblat. Això ens porta a pensar que segurament s'hi feia pa. Cal remarcar també l'activitat metal·lúrgica, documentada indirectament amb la troballa d'escòries de ferro.\nEl comerç va afavorir l'arribada al poblat de productes llunyans, com ara, oli de la Bètica i vi itàlic, com ho testimonia la troballa de multitud de fragments d'àmfora relacionades amb aquestes dues mercaderies. Finalment, gràcies a l'activitat comercial, també arriben al Serrat vaixelles fines de taula del tipus Campaniana B, que es caracteritza per un vernís negre, que segons l'època guanya o perd qualitat. Els diversos tipus de Campaniana estan molt ben datats i és gràcies a les restes d'aquests vasos, que s'ha pogut datar amb tanta precisió el moment d'abandó del poblat.\nLa fi de l'activitat al Serrat dels Tres Hereus va ser molt brusca, a causa, d'un incendi sobtat, que entre el 10 i el 30 aC va destruir completament l'assentament, causant-ne l'abandó definitiu. Aquest queda documentat arqueològicament per un gran estrat de carbons present a la majoria de zones excavades. Cal destacar que segons han demostrat les excavacions, en moments anteriors, ja s'havia declarat un altre incendi al poblat, però que en aquest cas només va inutilitzar temporalment alguns zones, i que va poder ser extingit.\nPel que fa a la funció històrica del Serrat dels Tres Hereus, es diu que podria haver format part d'una xarxa d'emplaçaments fortificats amb funcions militars i de vigilància sobre els territoris ja pacificats per Roma. Cal tenir en compte que la cronologia situa el Serrat dels Tres Hereus en el context de tres grans revoltes dels Bergistans (antics pobladors del Berguedà) contra l'invasor romà. Les dues últimes daten del 195 aC. dins un aixecament global dels indígenes d'Hispània (Tit Livi XXIV, 20-21). També en aquesta època, els ceretans van protagonitzar la seva última revolta, l'any 39 aC. Aquesta fou durament reprimida pel proconsul romà Domici Calví (Cassi Dió XLVIII 41). Els habitants del Serrat devien tenir bones relacions amb els romans, ja que, sinó, mai no els haurien deixat romandre fortificats dalt d'un turó. Aquesta tesi podria tenir suport arqueològic gràcies a les grans reserves de cereals que s'han torbat en una extensió relativament petita del poblat. Mitjançant estudis realitzats per un carpòleg, s'ha pogut saber que el cereal emmagatzemat (majoritàriament blat i ordi), pertany, en la seva majoria, a una sola collita, això no obstant, seguim parlant d'unes quantitats molt elevades, i més encara tenint en compte que a la resta de poblat, on encara no s'hi han realitzat excavacions, també hi hauria d'haver sitges amb més cereals. Fet que ens porta a pensar que amb tot aquest aliment, i sumant-hi altres activitats com la ramaderia, als habitants del poblat els seria possible aguantar un setge bastant llarg.\nÉs necessari destacar que la troballa dels cereals ha estat possible gràcies al foc que va arrasar el Serrat, ja que, si el poblat hagués estat abandonat per altres motius, segurament els seus habitants se'ls haurien endut. Fins i tot, si els haguessin deixat, no ens haurien arribat a nosaltres sense que prèviament el foc els carbonitzés, ja que d'aquesta manera se n'evità la germinació. Sinó, aquesta prova tan valuosa hagués quedat destruïda i no hagués pogut ajudat els arqueòlegs a corroborar una tesi tan important com la que fa referència al significat històric de l'assentament i el seu paper dins de la romanització de la Catalunya interior.\nQuant als materials trobats, és important destacar que gràcies a l'incendi que va destruir el poblat, trobem tot el material al mateix lloc on era en el moment d'inici del foc, fet que facilita molt la interpretació de les tasques que es duien a terme a cada zona de les cases. Concretament, els materials que s'han localitzat amb més abundància són: fragments de dolia, un atuell de dimensions reduïdes introduït pels romans, que s'utilitzava per guardar aliments. Un altre grup ceràmic d'importància, són les àmfores, que ens diuen quins productes arribaven al Serrat i des d'on. I finalment, però, no pas la menys important, la també ja esmentada Ceràmica Campaniana B, d'origen romà i que anava associada al consum de vi, tant, que fins i tot arribava juntament amb les àmfores que transportaven el vi. Tanmateix, no s'han de desmerèixer els fragments de Terra Sigil·lata itàlica de s. I dC, i molt menys la producció local de ceràmica ibèrica, que tot i que no ens dóna datacions dels estrats, ens acosta a la manera de cuinar els aliments.\n↑ Lorenzo, Cecília; Fernández, Isaac. Diputació de Barcelona. Rutes de Patrimoni Arquitectònic. Xarxa de Parcs Naturals de la Diputació de Barcelona. 1a edició. Barcelona: Ormobook serveis editorials, novembre 2009, p. 102. B-38.667-2009.\nM. Grau i E. Rodrigo El jaciment del Serrat dels Tres Hereus (Casseres). Un assentament del s. I aC al Berguedà, a Comerç i vies de comunicació (1000 aC - 700 dC). XI Col·loqui Internacional d'Arqueologia de Puigcerdà 1998 (1998) 125-135\nN. Lamboglia Per una clasificazione preliminare della ceramica campana, a Atti del I Congresso Internazionale di Studi Liguri, Monaco Bordighera - Genes Bordighera, 1950, p. 139-206\nJ. Pons Territori i societat romana a Catalunya: dels inicis al baix imperi" Barcelona: Edicions 62, 1994\nE. Sánchez La iberització a la conca del Llobregat. Estat actual de la recerca, a Empúries 48-50 (1986-1989), p. 282-291\nE. Sánchez Distribució del poblament i control del territori a la conca del Llobregat en època ibèrica, a Fortificacions, la problemàtica de l'ibèric ple (s.IV aC - III aC). Simposi Internacional d'Arqueologia Ibèrica de Manresa (1990), p. 321-324\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Poblat_ibèric_del_Serrat_dels_Tres_Hereus&oldid=23580129»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 maig 2020 a les 12:08.


El govern municipal d´Amposta porta al ple rebaixes dels impostos sobre vehicles i plusvàlues per valor de 100.000 euros\nEl govern municipal d'Amposta porta al ple rebaixes dels impostos sobre vehicles i plusvàlues per valor de 100.000 euros\nL'equip de govern municipal d'Amposta porta al ple d'aquest dilluns al vespre rebaixes i bonificacions dels impostos sobre vehicles i plusvàlues per valor d'uns 100.000 euros. L'alcalde, el republicà Adam Tomàs, sosté que l'estalvi generat permet anar aplicant de forma "progressiva" aquestes rebaixes. En el cas de la fiscalitat dels vehicles, els camions pagaran un 10% menys i el rebut de 8.000 turismes –els de les dues franges fiscals que concentren la majoria del parc municipal- es veurà rebaixat en un 5%. En els cas de les plusvàlues, s'augmentaran les bonificaran les transmissions per causa de mort per habitatges no habituals o dobles tributacions en un any. També es modula la fiscalitat de la resta de transmissions o transaccions al llarg del temps per evitar els moviments especulatius. El govern d'ERC, a més, portarà al ple també una modificació pressupostària de 420.000 euros per completar diverses obres en equipaments o instal·lacions.\nLes bonificacions de la plusvàlua municipal se centrarà principalment en la fiscalitat de les transmissions per causa de mort. Si bé en el cas de tractar-se d'un habitatge habitual, el consistori bonifica un 45% de l'import, ara se'n podran beneficiar la resta d'immobles, fins i tot els no habituals, que passaran del 25 al 40%. En els casos de dobles tributacions dins el mateix any per defunció passaran de no tenir cap rebaixa a un 50%. En el cas que no hi hagi causa de mort, les plusvàlues per transmissió entre dos i cinc anys passaran a tenir una bonificació del 30% i del 20% en el cas entre els sis i deu anys. L'objectiu, segons ha apuntat el regidor d'Hisenda, Tomàs Bertomeu, és evitar l'especulació amb aquestes operacions. "Donem sentit als impostos i fem que siguin socialment molt més justos", ha argumentat. També s'aplicarà un 95% de bonificació –ara no en tenen- els locals comercials amb activitat empresarial .\nTomàs ha remarcat que les mesures de rebaixa de la pressió fiscal van vinculades a la major capacitat d'estalvi del consistori amb mesures en àmbits com la millora de l'eficiència de la despesa energètica. "No fem baixades d'impostos radicals, ho fem poc a poc", ha apuntat. També "de forma progressiva, evitant especulacions i que pagui qui pugui pagar". Aquest, assegura, era un dels compromisos electorals del seu govern i en aquest context ha situat la rebaixa d'un 10% de l'impost de béns immobles rústic i urbà. Calcula que aquestes mesures han suposat una reducció del volum d'impostos en 800.000 euros, després que la regularització cadastral aportés 500.000 euros en ingressos i la renovació de l'enllumenat i l'estalvi energètic en pugui afegir, al cap dels anys, uns altres 500.000 euros més a les arques municipals.\nD'altra banda, el ple també ha de votar una modificació pressupostària de 420.000 euros per poder completar diverses obres municipals, tot i que la principal quantitat,120.000, es destinarà a amortitzar préstec. La següent partida en termes quantitatius, 150.000 euros, servirà per cobrir –amb la meitat del pressupost d'execució, el màxim que permet la llei- la modificació pendent del projecte de cobriment de les pistes de futbol sala municipal. També es destinaran 60.000 euros a substituir els llums del camp de futbol, 22.000 a desplegar la fibra òptica a la zona esportiva, 6.000 a posar en marxa grups electrògens que no s'utilitzaven i 19.5000 a instal·lar bateries condensadores en diferents instal·lacions municipals que pot suposar un estalvi a la factura elèctrica de 14.000 euros anuals. "Amb aquestes mesures, amb els anys podrem reduir la despesa i destinar aquests recursos a partides més importants", ha apuntat.


El Blog de la Cris i l'Arcadi: Irkutsk i el Llac Baikal\nEstem rebentats!! Avui hem fet una supermega excursió al Llac Baikal, hem sortit a les 8 del matí i hem arribat a les 9 del vespre. Hem agafat un tren que passa pel voltant del mateix llac durant 84 kms a una velocitat mitja de 15 kms/hora ja que és una zona molt perillosa i propera a l’aigua. Per si no ho sabeu el llac és la concentració d’aigua dolça més gran de món, fa 600 kmsde llarg per 80 d’ample i amb una profunditat de 1.500 metres. El tren circula molt lentament i va fent diferents parades durant el seu recorregut, per si no teniem prou tren... Després d’aquests kms. s’agafa un barco per creuar el naixement del riu Angara (la població d’Irkutsk presumeix que aquest riu és l’única “filla” del llac i té més de 300 “fills”) i en acabat un bus que ens ha portat a la ciutat. El Llac és impressionant, sovint sembla un mar i no es veu terra a l’horitzó. En aquesta època és quan diuen que l’aigua està més calenta, 8º, cosa que hem aprofitat amb l’Arcadi per remullar-nos els peus i déu n’hi do!! L’aigua es comença a glaçar a finals de gener i el maig es desglaça. La capa màxima de glaç va ser d’1 metres 25 centímetre. Sovint, el centre del llac és l’epicentre de terratrèmols com va passar el passat 28 d’agost amb un moviment de 7’8 en l’escala de Richter.\nAhir vam dedicar la tarda a passejar per la ciutat amb una guia que parlava espanyol i que ens va explicar la història i aconteixements d’ Irkutsk. És una ciutat on 1 de cada 7 habitants és estudiant universitari i presumeixen de tenir la primera catedral de pedra de la Sibèria ja que antigament eren de fusta.\nI ara, anem a dormir ja que demà de matinada tornem a agafar el Transiberià durant 3 dies (cosa que significa que segurament no us podrem dir res en el seu moment) i acabarem el seu recorregut fins a Vladivostok de 9.288 kms.\nPublicat per Cris i Arcadi a les 15:57\nSoc el Joan.Suposo que ja heu vist que el de l'escrit d'abans era jo!!!(Desde can Vali)\n21 de setembre de 2008, a les 21:59\nQuin viatge, tot i el cansament no puc imaginar-me els paissatges que esteu gaudint. Bon viatge ja dormireu de tornada.\n22 de setembre de 2008, a les 17:59


Cap a Gallicant en marxa nòrdica - ENNATURA'T\nHome » News » Cap a Gallicant en marxa nòrdica\nSortides especial amb el nostre “dorsal solidari“\nEl passat dissabte ens vam reunir un bon grup de marxaires per fer una bonica caminada per anar a conèixer el poble deshabitat de Gallicant, al terme d’ Arbolí. Semblava un matí gèlid però vam tenir una agradable sorpresa, per la temperatura i pel paisatge que vam trobar!\nDurant el trajecte cap a Arbolí vam trobar boira però a l’arribada al poble l’havíem deixat enrere.\nEns vam trobar amb la resta de grup i iniciarem la ruta i l’ascens pel GR des de l’Arbolí direcció el collet dels Colls. Aquest primer tram concentra la major part del desnivell de la sortida, i anem fent parades per reposar i de pas gaudir del paisatge que tenim davant nostre, un mar de núvols que ens regala imatges de postal.\nContinuem pel GR direcció Mont-ral fins a trobar el collet dels Colls i arribar a una pista. Allí trenquem cap a la dreta i anem pujant per la pista que envolta el Puig de Gallicant. Entre tolls i converses animades ens trobem la silueta de Gallicant davant nostre, esplendorós.\nEn la nostre búsqueda d’un bon lloc per esmorzar, ens topem amb un paisatge de postal que de ben segur retindrem per sempre a les nostres retines.\nLa temperatura acompanya, i fins i tot en ple desembre algunes esmorzem en màniga curta. Després de reposar forces ( amb postres de turró i galetes nadalenques), ens fem les fotos amb el dorsal solidari i amb un fons de luxe.\nLes muntanyes de Montsant, el cingle i el poble de Siurana davant nostra i la boira com un mar que cobreix el terra.\nLes muntanyes de la Serra del Montsant de fons, Siurana en primer terme\nIniciem el retorn pel sender GR que ens porta de nou cap a la pista. A la tornada passem per l’ ermita de Sant Pau, des d’on surt un sender local en forma de camí empedrat que ens durà de nou ben a prop d’ Arbolí.\nArribem de nou al poble contentes d’haver passat un matí plegades en el que el bon temps ens ha acompanyat i hem gaudit a més de la marxa nòrdica, la natura i la muntanya.


JOAN ISAAC: JOAN ISAAC presenta el nou disc "Manual d'amor"\nJoan Isaac ens descobreix cançons que ha anat escrivint i component al llarg dels últims quatre anys. L’amor a la parella, als fills, al paisatge, a la llibertat i als somnis són alguns del pilars d’aquestes noves peces musicals. Sonen amb la delicadesa i bellesa poètica que caracteritzen l’obra del cantautor.\nManual d’amor, el seu 19è àlbum, és fruit de la maduresa de l’autor i de la seva estima cap a la poesia.\nPublicat per Imma a 19:09


El confederalisme democràtic, proposta llibertària del poble kurd – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > El confederalisme democràtic, proposta llibertària del poble kurd\nFa temps que es va escoltant parlar sobre el Confederalisme Democràtic en el Kurdistan. Es tracta d'una idea político-social aplicada al context d'Orient Mitjà que no busca imposar estats-nació independents. Ens vam posar en contacte amb el blog de Solidaritat Kurdistan per a comprendre millor aquest gir històric d'un moviment d'alliberament nacional amb més de 30 anys a les seves esquenes. En aquesta entrevista es desenvolupen les claus sobre aquesta idea anti-estatista que es basa en part en les idees de Murray Bookchin sobre l'Ecologia Social i el Municipalisme Llibertari.\nL'entrevista és la primera part d'una entrevista molt més llarga que ens posarà al dia de la (complexa) situació del poble kurd en els seus diferents conflictes en els quals està implicat alhora.\nSK.- Solidaritat Kurdistan és un espai que neix amb l'objectiu d'impulsar la solidaritat i el coneixement de la lluita del poble kurd pel seu alliberament i autodeterminació. La nostra idea no és només expressar la nostra solidaritat amb el Kurdistan com poble oprimit, sinó també solidaritzar-nos, donar a conèixer i impulsar el moviment d'alliberament kurd que actualment lluita sota el paradigma del Confederalisme Democràtic.\nCom projecte encara relativament recent, Solidaritat Kurdistan ha començat la seva labor solidària amb una qüestió que considerem bàsica i de vital importància, la d'informar, tant de la situació actual com del corpus ideològic del moviment d'alliberament kurd. Per a això s'ha creat el blog: http://solidaridadkurdistan.wordpress.com; on es recopilen, tradueixen i elaboren notícies, articles, anàlisis, convocatòries, etc... Aquest és solament el primer pas i volem continuar amb activitats per a donar a conèixer al moviment kurd i la seva proposta política, el Confederalisme Democràtic. Per a això estem treballant en l'organització xerrades i debats sobre la lluita, idees i situació actual del poble kurd. Projecte per al qual estem oberts de forma desinteressada a totes les persones, grups o col·lectius que estiguin interessats en això i vulguin contactar amb nosaltres.\nA partir, i al costat d'aquesta primera fase de realització de xerrades i debats, es començarà a donar difusió a les obres claus que inspiren ideològicament al moviment kurd, principalment l'obra de Abdullah Öcalan. I el nostre desig és continuar en aquest línia solidària i poder consolidar una xarxa d'individualitats, grups i col·lectius solidaris amb el moviment d'alliberament kurd per tota la geografia. Perquè coordinats, tant kurds en l'exili, com persones solidàries amb aquest poble, es pugui realitzar la labor solidària i de treball polític que la societat civil i el moviment democràtic i revolucionari del món han de realitzar. En la lluita per la llibertat i la democràcia tots juguem el nostre paper, és primordial el tendir llaços entre els pobles en la lluita contra la modernitat capitalista.\n- ALB.- Quins altres grups de solidaritat hi ha per l'estat espanyol?\nSK.- En l'estat espanyol existeix una llarga trajectòria de solidaritat amb el poble kurd, sobretot originada per la problemàtica nacional que aquí també existeix, el que ha fet que aquelles organitzacions que lluiten per l'alliberament dels pobles oprimits de l'estat espanyol s'hagin sentit propers i solidaris amb el poble kurd. Pel que tenim un llarg historial d'organitzacions nacionalistes i de solidaritat internacionalistes que han dut i porten e terme actes de solidaritat i tendeixen llaços amb poble kurd.\nLa solidaritat entre el Kurdistan i els pobles de l'estat espanyol ha vingut tradicionalment des d'una gran varietat d'agrupacions polítiques més que des d'agrupacions concretes de solidaritat amb el poble kurd. Encara amb això podem nomenar certes organitzacions que han treballat la solidaritat internacionalista amb el poble i la lluita kurda com Komite Internazionalistak a Euskal Herria, el Col·lectiu de Solidaritat amb el Kurdistan de Madrid, l'agrupació feminista Gatamaula que va realitzar recentment unes xerrades sobre les dones en el moviment d'alliberament kurd, o l'agrupació basca-kurda Associació Bihar Euskal Kurdu Elkartea; per nomenar solament alguns aquests col·lectius que han treballat per a donar conèixer i impulsar la solidaritat amb el Kurdistan.\nSK.- El Confederalisme Democràtic (també conegut com comunalisme kurd o apoísme), és la proposta del moviment d'alliberament kurd per a arribar a l'alliberament del Kurdistan, nació que actualment es troba sota el domini de Síria, L'Iraq, Iran i Turquia.\nEl Confederalisme Democràtic és el sistema per a crear una nació democràtica en el Kurdistan, sistema pel qual s'assolirà l'alliberament i democratització del poble kurd, tant des d'una perspectiva nacional/cultural com social.\nAquest sistema no busca la creació d'un Estat-nació kurd, sinó la creació d'una nació democràtica, la base de la qual és la societat civil organitzada autònomament de forma democràtica, el centre d'autogestió política de la qual és les assemblees de les comunitats i consells oberts locals, regits per la democràcia directa. Aquests, confederats lliurement i reunits en congressos generals, amb funcions de coordinació, formarien la nació democràtica del Kurdistan.\nEn l'àmbit econòmic el Confederalisme Democràtic busca un sistema que permeti tant la distribució justa dels recursos com la conservació del medi ambient, pel que rebutja el capitalisme, apostant per un socialisme democràtic on els recursos pertanyin al poble i l'economia estigui enfocada al bé social i no a l'acumulació de capital i el consumisme, causants tant d'injustícies socials com de grans agressions al mitjà natural.\nL'alliberament de la dona és un altre pilar del Confederalisme Democràtic, que busca crear una societat lliure de sexisme, tant d'aquell que ve de la societat tradicional patriarcal o les interpretacions religioses sexistes, com el que prové de la mercantilització de la dona per la modernitat capitalista.\nPer tant enfront de la modernitat capitalista; que els seus tres pilars fonamentals assenyala Öcalan com l'Estat-nació, el capitalisme i l'industrialisme; el Confederalisme Democràtic representa la modernitat democràtica que alliberarà al Kurdistan de l'opressió nacional/cultural, social, política, econòmica, patriarcal i ecològica. Democràcia, socialisme, ecologisme i feminisme, són els conceptes claus per a comprendre el Confederalisme Democràtic del moviment d'alliberament kurd.\n- ALB.- Perquè es dóna l'evolució del marxisme leninisme d'alliberament nacional al C.D.?\nSK.- L'evolució ideològica i estratègica del Partit dels Treballadors del Kurdistan (PKK), que serà el germen de la Unió de Comunitats del Kurdistan (KCK), és un assumpte molt interessant i que ens dóna mostra de la capacitat autocrítica i veritablement revolucionària d'aquest moviment. El PKK es va fundar el 1978, va tenir sempre com objectiu no solament l'alliberament des d'una perspectiva ètnica o nacional, sinó que la seva finalitat era el projecte d'alliberar i democratitzar la societat.\nEl PKK va reconèixer la connexió que havia entre la qüestió kurda i la dominació global del sistema capitalista modern, i en un context del món bipolar, on l'alternativa al món capitalista i l'alliberament de la societat semblaven provenir del Socialisme Real, i on la influència dels moviments d'alliberament nacional leninistes era molt intensa, el PKK va apostar per lluitar per la creació d'un Estat socialista kurd per a alliberar al poble del Kurdistan.\nAmb el transcurs de la lluita i el dels projectes d'Estat socialistes, el PKK va començar reconsiderar els seus objectius, el partit es va reconèixer en un estancament i va comprendre la necessitat de repensar les seves estratègies i finalitats. A pesar que alguns han volgut veure la renúncia a la creació d'un Estat socialista del Kurdistan com un signe de claudicació o debilitat, Öcalan ha exposat que no es troba aquí la causa, sinó que el motiu va ser l'anàlisi d'aquests Estats i el comprendre que no hi havia canvis en l'estil i la forma de la vida en el Socialisme Real respecte a la vida capitalista de la resta del món, un projecte d'alliberament i democratització del Kurdistan i la societat no podia provenir d'una solució estatal. A més tal com ha assenyalat Öcalan existia una contradicció fonamental: “A pesar que el PKK es pretenia en favor de les llibertats, no assolim deixar de pensar en termes de jerarquia”.\nLa lluita per l'alliberament havia de repensar-se, l'organització jeràrquica, la recerca del poder institucional i la idealització de la lluita armada; començaven a donar pas a la democratització, l'organització comunal i assembleària i l'autodefensa, es començava a avançar així en el camí cap al Confederalisme Democràtic.\n- ALB.- Parlant de Öcallan, quina relació té Öcalan amb el municipalisme llibertari o l'Ecologia Social? Ha tingut contactes personals o mitjançant carta amb algú que defensés aquestes idees?\nSK.- Com hem apuntat en la pregunta anterior, el PKK havia començat a reorientar la seva política des del seu original marxisme-leninisme i començava a acostar-se a postulats on l'organització democràtica cobrava una gran rellevància, però sense abandonar el nucli socialista de les seves idees. D'aquesta manera es començava a acostar-se així a postulats i conclusions similars a les del municipalisme llibertari (no oblidem que Murray Bookchin, el pare de l'Ecologia Social, també provenia del marxisme). Però seria el 2002 quan Öcalan començaria clarament a realitzar una intensa lectura de Bookchin i a recomanar, per mitjà dels seus advocats, als militants i polítics kurds la lectura dels seus llibres Urbanització sense ciutats i L'Ecologia de la Llibertat.\nEn el 2004, tal com ens explica la companya de Bookchin, Janet Biehl en el seu article Bookchin, Öcalan, and the Dialectics of Democracy, Abdullah Öcalan a través dels seus advocats va demanar contactar amb Bookchin, enviant-li un dels seus manuscrits i fent-li saber que es considerava un deixeble seu i que estava disposat a aplicar les idees de de l'Ecologia Social a l'Orient Mitjà. Aquesta possibilitat de diàleg es va veure truncada per l'edat de Bookchin, que amb vuitanta-tres anys i malalt li era impossible realitzar l'esforç i treball que suposaria mantenir aquest contacte. Aquest mateix any Bookchin enviava un missatge al poble kurd: “La meva esperança és que el poble kurd sigui capaç d'establir algun dia una societat lliure i racional que permeti fer florir la seva lluentor de nou. Són afortunats de tenir un líder del talent del senyor Öcalan per a guiar-los.” Aquest missatge va ser llegit en la Segona Assemblea General del Kongra-Gel.\nEn el 2006, quan Bookchin va morir, l'assemblea del PKK es va referir a ell com "un dels més grans científics socials del segle XX. Ell ens va introduir en el pensament de l'ecologia social i va contribuir al desenvolupament de la teoria socialista a fi d'avançar en una base més ferma. Va mostrar com fer un nou sistema democràtic una realitat. Va proposar el concepte de Confederalisme, un model que creiem que és creatiu i realitzable. Les tesis de Bookchin sobre l'Estat, poder i jerarquia seran implementades i realitzades en la nostra lluita... Posarem aquesta promesa a la pràctica com la primera societat que estableix un confederalisme democràtic tangible".\n- ALB.- Perquè Öcalan té aquesta influència tan gran en el moviment kurd d'alliberament nacional, fins al punt que segueixen els seus canvis ideològics-estratègics?\nSK.- Öcalan va ser el principal capdavanter del PKK des de la seva fundació, la seva importància va ser clau per a la creació d'un moviment que aglutinés les aspiracions socials i nacionals del poble kurd. Mentre altres líders havien tractat la qüestió kurda des de perspectives solament ètniques, oblidant la qüestió social, a Turquia els moviments socialistes i marxistes obviaven o menyspreaven la qüestió kurda.\nÖcalan va començar llavors a crear entorn a si un moviment que reformulava els paradigmes de l'alliberament social i nacional, aglutinant-los i creant així el Partit dels Treballadors del Kurdistan (PKK). El prestigi que va anar aconseguint a el PKK va anar de la mà del prestigi de Öcalan qui va ser sempre el cap més visible del partit. El PKK va estar a la vora de les divisions i traïcions en diverses ocasions, però la unitat i fortalesa del moviment es va fer possible gràcies a Öcalan, que va treballar de forma incansable per mantenir aquesta unitat que dotava de tanta força al PKK i que havia assolit convertir-lo en el moviment d'alliberament nacional kurd més fort i amb major arrelament a Turquia i en altres zones del Kurdistan. El paper de Öcalan era clau en el PKK doncs exercia una gran activitat com ideòleg i coordinador del moviment.\nAmb la detenció de Öcalan l'Estat turc creia poder afeblir al moviment, i així aquest al costat dels serveis secrets d'altres països com EEUU i Israel, van planejar un complot internacional que va acabar amb la detenció il·legal de Öcalan a Kenya el 1999. Però aquesta detenció no va tenir l'efecte esperat i la figura de Öcalan ha anat fins i tot guanyant influència i prestigi, i el PKK després d'un breu període de certa confusió, s'ha enfortit i tancat files entorn al que segueixen considerant el seu líder, i que encara estant entre reixes segueix complint amb les seves responsabilitats. Ha estat durant el seu empresonament, i a pesar de les terribles condicions a les quals ha estat sotmès, quan ha dotat al moviment de la gran solidesa teòrica del CD i on ha fet innombrables esforços per la pau, però sabent també quan ha arribat el moment de l'autodefensa armada davant el fracàs dels processos.\nÖcalan és l'exemple d'una vida lliurada a la lluita pel Kurdistan i d'un líder que s'ha sabut mantenir a l'altura de les circumstàncies més difícils, és per això que tant el moviment d'alliberament com el poble kurd en general tenen una gran confiança en qui fins a ara ha sabut guiar-los i inspirar-los en la seva lluita. No es tracta solament que Öcalan tingui una gran influència en el moviment d'alliberament kurd i que aquest segueixi els seus canvis estratègics, sinó que amb el seu projecte per a assolir la llibertat i la pau del Kurdistan, Öcalan respon a les necessitats del moviment d'alliberament i el poble kurd, i és per això que aquest li respon amb el seu afecte, suport i confiança.\n- ALB.- El CD va ser un resultat d'un procés col·lectiu, o neix d'una inquietud de Öcalan?\nSK.- El CD neix de la necessitat a la qual el PKK s'enfronta de reformular els seus objectius i estratègies després de l'observació de la realitat del moment, que mostrava la ineficàcia del projecte estatalista i de Socialisme Real per a l'alliberament de la societat i les nacions. Davant això, el moviment comença una recerca de vies per a convertir-se en un moviment veritablement alliberador i democratitzador. Això és una cosa que ja es pot observar en els últims congressos que el partit venia realitzant, el PKK es reconeixia en un procés de necessari canvi i buscava noves vies per a l'assoliment dels seus objectius.\nEn aquest context Öcalan comença a treballar en la reorientació política i ideològica del moviment. El procés queda breument interromput per la seva detenció, però els efectes d'aquest treball, que ja venia realitzant, van saltar a la llum pública sobretot amb l'arribada d'aquesta reclusió. Aquesta nova situació feia d'altaveu de tot el que Öcalan deia davant la cort judicial i aquest va començar a elaborar la seva defensa sobre la base d'aquestes noves idees. Öcalan parlava de solució política i d'autonomia democràtica per al poble kurd, i criticava les perspectives estatalistes i els errors anteriors del PKK per ajustar-se a aquestes perspectiva.\nPodem considerar al CD com fruit d'un procés col·lectiu, doncs va sorgir de la situació i de les aportacions del moviment d'alliberament kurd en aquest moment, però seria Öcalan qui dotaria de l'estructura fonamental i dels seus sòlids pilars teòrics a aquest nou paradigma democratitzador. Però no solament Öcalan sinó que altres militants i figures del moviment d'alliberament kurd han seguit treballant en la línia del CD i aquest és avui objecte d'estudi, debat i desenvolupament per tot el moviment i el poble kurd.\nSK.- El CD va néixer en el si del PKK, va ser l'activitat i lluita d'aquest la que va dur a la necessitat de desenvolupar un projecte d'alliberament que superés les idees estatalistes i jeràrquiques que abans havia tingut el partit, i va ser el seu capdavanter Abdullah Öcalan qui va desenvolupar el fonamental del CD. El PKK, encara que es va moure per gairebé tot el Kurdistan va tenir el seu principal centre d'actuació a Turquia, i la seva lluita estava dirigida contra l'Estat turc. Actualment el PKK és el partit confederalista democràtic que actua a Turquia, i és en el Kurdistan turc on més arrelament té el CD, tenint el PKK una gran força, així com el BDP, partit legal que està influenciat també per les idees de Öcalan i que actua en el limitat espai que la repressió del govern turc li permet, doncs aquest ha sofert una gran repressió i compte amb centenars de presos polítics.\nA l'Iran la lluita per l'alliberament del Kurdistan sota el paradigma del Confederalisme Democràtic és duta a terme pel partit per la Vida Lliure del Kurdistan (PJAK). En el Kurdistan iranià han estat tradicionalment forts el socialdemocráta PDKI i el comunista Komala, però amb l'expansió de les idees de Öcalan i l'exemple de la lluita del PKK, seguidors d'aquestes idees i moviment van fundar el 2004 el PJAK, que ha anat guanyant progressivament molta influència i força entre els kurds d'Iran. Les idees del Confederalisme Democràtic tenen cada vegada més arrelament entre aquesta població, i aquesta proposta política es presenta com ideal per a una societat multi-ètnica com la d'Iran. La força del PJAK és creixent a Iran i el valuós de les seves noves idees, la seva resistència i labor d'autodefensa del poble kurd li fan guanyar un prestigi que altres partits kurds abans predominants a Iran estan perdent.\nEn el Kurdistan iraquià el poble kurd gaudeix d'un estatus particular i s'ha creat una regió semiautònoma sorgint el Govern Regional del Kurdistan, així els kurds poden gaudir per primera vegada de plens drets culturals com poble. Però l'estat semi-autònom del Kurdistan iraquià està lluny de ser un exemple de societat organitzada sota el paradigma del Confederalisme Democràtic. La corrupció i el despotisme en la política són comuns, el Kurdistan iraquià està organitzat sota unes institucionals semi-estatals, no sota institucions democràtiques autogovernades pel poble, i s'ha implementat una economia capitalista que suposa una agressió tant per a la població com per a la naturalesa.\nEn el Kurdistan iraquià el poble kurd s'ha quasi-independitzat de L'Iraq, però han caigut sobre ell noves cadenes que el col·loquen sota el domini del sistema món-capitalista, i sota la influència directa de potències com occidentals que es valen per a les seves finalitats d'aquesta regió semi-autònoma. És per això que la lluita per la democràcia, l'alliberament i l'autogovern és encara una lluita necessària en el Kurdistan iraquià.\nA L'Iraq ens trobem amb l'actuació del Partit per la Solució Democràtica del Kurdistan (PÇDK) que lluita per l'objectiu del Confederalisme Democràtic. Aquest partit ha de plantar cara en nombroses ocasions a la repressió del GRK (el govern regional del Kurdistan iraquià). El seu suport no ha estat molt alt, doncs els partits que tradicionalment s'han imposat en el Kurdistan iraquià compten amb un gran poder i encara guarden cert prestigi per la lluita armada que van dur a terme, però l'actual política està descobrint com és el paradigma que aquests partits es mouen i sobretot entre la joventut s'està difonent i arribat a importància les idees de Öcalan.\nA més s'ha d'assenyalar que és en les muntanyes del Kurdistan iraquià on estan les bases del PKK i on per tant la influència del partit és enorme, tenen un gran arrelament el comunalisme kurd i ens trobem així amb zones on l'organització en assemblees comunals és una realitat.\nRespecte al Kurdistan sirià, la influència del PKK sempre va ser molt forta, el partit va estar nodrit de nombrosos guerrillers amb origen de Rojava i Öcalan va passar una gran part de la seva vida a Síria, des d'on exercia les labors de lideratge de l'organització. És per això que la influència del moviment d'alliberament kurd sempre ha tingut força i el Confederalisme Democràtic ha aconseguit un gran arrelament entre aquests kurds. El moviment apoísta a Síria s'agrupa sota el TEV-DEM (Moviment per la Societat Democràtica), amb el qual es troba connectat el Partit de la Unió Democràtica (PYD) que és el partit kurd que defensa les idees del Confederalisme Democràtic a Síria i que fundat el 2003, ha vingut realitzant una gran labor política per a anar veient incrementada la seva influència i la difusió de les seves idees.\nPerò ha estat des que va començar la revolució a Síria quan aquest partit ha guanyat una especial rellevància i s'ha convertit en el més important i influent partit kurd que treballa per assolir l'autonomia del poble kurd a Síria. Totes aquestes organitzacions reconeixen com el seu líder a Abdullah Öcalan i com el legítim parlament del poble kurd al Kongra-Gel, l'assemblea de la Unió de Comunitats del Kurdistan (KCK).\nSK.- S'ha volgut parlar en ocasions de diferents tendències dintre de la KCK, fins i tot de faccions més “dures” o “toves”. Respecte a aquestes opinions, els membres de la KCK han expressat en nombroses ocasions que parlar de faccions dintre del moviment és un error que busca fer l'efecte de debilitat o divisió d'aquest.\nLa KCK lluita per un únic objectiu que es troba bé definit sota el concepte de Confederalisme Democràtic. És cert que l'evolució ideològica va ser una qüestió difícil i que va causar certes distensions en el PKK, però aquells que no acceptaven el nou camí cap a l'alliberament i seguien ancorats en vells paradigmes que no resultaven útils per a l'alliberament van anar abandonant el moviment, fet que no va afeblir sinó que va enfortir al PKK. Avui qui continuen en el PKK o s'uneixen a ell (o els altres grups de la KCK), saben que lluiten pel clar objectiu del Confederalisme Democràtic, les declaracions de Öcalan, les resolucions de les Assemblees del Kongra-Gel, les opinions dels alts càrrecs i estratègies i accions del moviment, no deixen lloc a cap dubte.\n- ALB.- En la definició del CD s'aclareix que la societat local i els municipis són el nucli de la nova societat kurda. A partir d'aquí comencen les localitats a federar-se i confederar-se. S'inclouen en aquest esquema les poblacions no kurdes? I si una part dels kurds no desitgessin federar-se amb la resta? No oblidem que en el Kurdistan hi ha nombrosos partits polítics que no defensen el CD.\nSK.- El CD és la proposta que el moviment d'alliberament kurd ha dissenyat per a l'alliberament del Kurdistan, però no és una organització política i social solament aplicable a aquest. Öcalan ha assenyalat la importància del CD per a superar els grans problemes d'Orient Mitjà, i ha indicat l'aplicabilitat i el potencial de l'organització confederalista democràtica per a pobles concrets com l'àrab, turc i turcmè, el multi-ètnic Iran, el poble armeni o el jueu. Per tant el CD no és una proposta tancada al poble kurd, sinó que és una solució que entronca amb la lluita per la democràcia de tots els pobles.\nL'objectiu del CD està molt lluny del paradigma de l'Estat-nació, l'objectiu de la qual és l'assimilació de la diferència, la nació democràtica que el CD crea és una nació flexible, multicultural i multi-ètnica. No es busca la creació de fronteres, sinó que la idea de nació del CD és oberta i traspassa les fronteres. El CD no es planteja solament com una forma d'organització per als kurds, sinó per a tot aquell poble que busqui el seu alliberament. En la nació democràtica del Kurdistan aquelles minories d'altre pobles podrien organitzar-se autònomament sota les institucions democràtiques i d'autogovern que el CD crea i podrien triar les seves relacions amb els altres pobles.\nEl CD és un sistema on el poder emana de baix, del poble organitzat en assemblees, és un sistema de poder descentralitzat, és així l'única manera d'assolir la democratització i no la dominació. Per tant en aquest esquema ningú està obligat a posar-se sota cap poder i aquells que no volen entrar sota l'organització del CD no tenen perquè fer-lo i no estan obligats. El poble organitzat en el CD solament farà ús de la violència per a l'autodefensa, per a aquells que no respectin la legitimitat de la nació democràtica creada per la confederació del poble.\nLa problemàtica amb les altres agrupacions kurdes no vindria per la qüestió del CD, doncs aquest és un sistema flexible i obert on cada grup social, polític, ètnic o religiós, pot autogovernar-se de forma autònoma si així ho desitja, la problemàtica amb les agrupacions kurdes que defensen un model diferent al del CD vindria donada pel fet que aquests plantegessin com projecte polític un sistema que s'imposés sobre les comunitats kurdes lliures, organitzades sota el Confederalisme Democràtic, com serien la creació d'un Estat kurd o una regió federal para-estatal sota el domini d'altre estat. No seria doncs el CD el causant de problemes, sinó aquells que busquen solucions polítiques basades en la dominació i jerarquització.\n- ALB.- Hem vist la recent crida d'un alt càrrec de la KCK (Cemil Bayik) als kurds exiliats en l'estranger o que viuen en les ciutats de tornar a poblar els llogarets buits del Kurdistan. Segons aquest esquema el llogaret sembla fonamental. És aquest el model social que propugna el CD? Es realitza la crida seguint una base ecològica -mentre que les ciutats no són sustentables ecològicament- o una base ètnica -que els kurds sempre han viscut en llogarets?\nEn primer lloc s'ha de tenir una qüestió clau en compte, i és que els kurds que van abandonar els seus llogarets no ho van fer per voluntat pròpia, fins i tot tampoc per les condicions econòmiques imposades pel capitalisme, sinó que gran part d'aquests van ser expulsats directament per l'exèrcit turc, en el marc de la política de destrucció de la identitat kurda.\nPer a destruir el gran arrelament de la tradició i cultura kurda, i els grans suports i implantació amb els quals comptava el PKK en les zones rurals, l'exèrcit turc va destruir els llogarets kurds i va causar milions de desplaçats. És important tenir en compte aquest fet, com apuntàveu en la pregunta “els kurds sempre han viscut en llogarets”, i així és, i el deixar aquesta forma de vida no ha estat una decisió voluntària sinó forçada per l'exèrcit i l'Estat turc.\nPodríem apuntar per això que sí, aquesta crida té una base ètnica: “els kurds sempre han viscut en llogarets”, i abandonar aquesta forma de vida no va ser una decisió voluntària. Però deixar aquesta qüestió aquí seria simplificar la visió integral del canvi de vida que porta amb si el CD i la profunda crítica a la modernitat capitalista que la crida de Cemil Bayik comporta. Bayik parla en el seu article de com les ciutats han estat utilitzades per a destruir la identitat kurda, condemnar-los a la precarietat i a la inestabilitat laboral. El capitalisme s'ha implantat en el poble kurd per la força, a l'expulsar-lo dels seus llogarets, com Bayik ens explica, se'ls ha condemnat a viure una “vida mig morta a les perifèries urbanes creades pel capitalisme a Turquia”.\nD'altra banda encara que Bayik no parli d'això explícitament en la seva crida, no podem descartar, com apunteu en la pregunta, la qüestió mediambiental. El moviment sempre ha lluitat contra les mega-construccions que el govern ha intentat construir en el Kurdistan, defensar el medi ambient és una qüestió primordial. L'industrialisme és, al costat de l'Estat-nació i el capitalisme, un dels pilars de la modernitat capitalista que el moviment busca combatre.\nLes grans urbs són una agressió a la terra del Kurdistan que el moviment d'alliberament no pot permetre. El retorn als pobles és una qüestió fonamental per a recuperar la identitat del poble kurd i és el marc ideal per al desenvolupament de la democràcia i les comunes ecològiques i econòmiques, el retorn del poble kurd permetrà el desenvolupament de l'autogestió, com Bayik assenyala, és fonamental que la tornada de la població permeti la florida de l'agricultura i la ramaderia. Öcalan l'expressa així, “En cap altre moment de la història la humanitat ha estat tan allunyada de la naturalesa, la vida i la sociabilitat.” La tornada als poblets kurds i la regeneració de la vida rural en el Kurdistan és una qüestió fonamental per a la creació de la nació democràtica. Tornar als llogarets kurds significa per a Bayik “la construcció d'una societat democràtica i una vida democràtica-socialista basant-se en el desenvolupament de la vida social.”\nSK.- Com ja hem tractat, el PKK va començar en el marxisme-leninisme, pel que la influència socialista ha estat present des del principi en la ideologia del moviment d'alliberament kurd. Al reformular l'ideari i adoptar el CD el moviment va abandonar l'anomenat Socialisme Real i ho va criticar, per a apostar en el seu lloc per un socialisme democràtic.\nEl CD requereix d'una alternativa econòmica per a complir els seus objectius de democratització, alliberament, igualtat i respecte pel medi ambient, aquest economia és el socialisme, l'única capaç de contrarestar els problemes que la recerca continua d'acumulació de capital que la modernitat capitalista ha imposat produeix. En el socialisme del CD els recursos de la societat no estan en mans de l'Estat, sinó en mans del poble, l'economia està destinada al servei de la societat i es busca l'autogestió.\nSK.- Tradicionalment la dona en el poble kurd ha estat molt més reconeguda, valorada i ha gaudit de més autoritat i llibertat que en altres pobles d'Orient Mitjà. Però encara amb això la dona kurda no ha pogut escapar de la influència del patriarcat i han existit en la societat kurda abusos contra les dones com el dels anomenats “crims d'honor”, al costat d'altres actituds i pràctiques masclistes. A més en certes zones del Kurdistan s'ha sofert d'una forma més intensa les interpretacions sexistes de l'Islam que moltes vegades s'han imposat des de les autoritats estatals i religioses. A tot això hem d'afegir el sexisme institucionalitzat i la mercantilització de la dona que la modernitat capitalista imposa en els pobles sota el seu jou.\nDavant aquesta situació, si el que es busca és un projecte d'alliberament tant nacional com social, l'alliberament de la dona és una qüestió fonamental. Així ho entén Öcalan, qui ha assenyalat que es pot considerar a la dona com una nació explotada en si mateixa i l'alliberament de la qual és encara més important que la de classe o nacional. Öcalan ha apuntat al sexisme com un dels pilars ideològics de l'Estat-nació i ha criticat als projectes del Socialisme Real per haver entès la qüestió de gènere com una cosa secundària.\nPer tant la llibertat i els drets de la dona són una qüestió clau en la lluita per la democràcia i la llibertat en el Kurdistan, “sense la dona lliure no pot haver-hi un Kurdistan lliure”. Aquestes profundes idees entorn a l'alliberament de la dona es fan evidents en l'organització del moviment d'alliberament. Entre els fundadors del PKK ja teníem a una dona Sakine Cansız, assassinada a París i el crim de la qual encara no ha estat resolt. La presència de la dona en el moviment es va anar incrementant progressivament i aquestes van conformar aviat la seva pròpia organització dintre del partit. Amb els successius canvis en el partit, l'agrupació femenina es va anar reorganitzant i reanomenant, fins a arribar a la forma organitzativa que avui les dones tenen dintre del PKK (al seu torn integrat en el KCK).\nLes dones del moviment d'alliberament kurd que actua a Turquia s'organitzen en tres organitzacions femenines: PAJK, el moviment ideològic de les dones; YJA, el moviment social de les dones i YJA-Star, la força d'autodefensa de les dones. Aquestes tres organitzacions es coordinen sota l'organització paraigua KJB.\nA l'Iran, el moviment d'alliberament kurd aglutinat entorn al PJAK, té també la seva pròpia organització autònoma de les dones que rep el nom de YRK. El sexisme institucional imposat per les interpretacions masclistes de l'Islam, de forma tan intensa a Iran, fa especialment important la lluita de la dona kurda a l'Iran, doblement dominada, com kurda i dona.\nA Síria les dones kurdes han creat també la seva organització, la Unió-Star, relacionada amb el TEV-DEM i el PYD. Aquesta organització es va constituir el 2005 i té “com objectiu la construcció d'una societat democràtica i ecològica. El seu desig d'abolir les construccions socials de gènere com base de la desigualtat i buscar l'alliberament de la dones de la coacció i la injustícia.” A més a causa de la gran presència de dones i a la importància de la qüestió femenina, en les YPG, l'escamot organitzat pels partits kurds sirians per a la seva autodefensa, s'ha portat a terme la creació de la seva pròpia secció dintre d'aquesta, la YPJ.\nFent una visió global del moviment ens trobem amb una gran importància de la dona en el moviment, una continua activitat contra el sexisme i una enorme presència femenina. En la KCK trobem un sistema co-presidencialista en els càrrecs, on trobem una dona i un home al capdavant d'aquests. I en nombroses plataformes com el TEV-DEM i el PYD els càrrecs electes tenen un 40% de presència masculina, un 40% de presència femenina i un 20% que es deixa a elecció neutral.\nLes dones, tant en les assemblees de les organitzacions com en les de les zones alliberades i on s'han instaurat les assemblees comunals, participen amb plena independència i igualtat respecte dels homes. Des del moviment es duu una intensa labor en tota la societat per a combatre les mentalitats patriarcals implantades tant en les dones, com forma de submissió, com en els homes, en forma de dominació. Com veiem, i no pot ser d'altra manera en un moviment veritablement alliberador, la importància i presència de la dona en el procés revolucionari kurd és fonamental i la qüestió de l'alliberament d'aquesta és tan fonamental com la qüestió nacional o social.\n- ALB.- Beu d'altres fonts el CD que no sigui l'Ecologia Social aplicada al poble kurd?\nSK.- En primer lloc, i com ja hem assenyalat al llarg de l'entrevista, la primera causa per al sorgiment del CD va ser la capacitat autocrítica i l'anàlisi de la realitat del moment, qüestions que van dur al desenvolupament d'una ideologia allunyada del paradigma clàssic d'alliberament nacional lligada a creació d'un Estat-nació. Per tant l'experiència de lluita, la capacitat autocritica i les aportacions teòriques i pràctiques dels militants del PKK primer, i dels altres moviments de la KCK després, són la primera font de la qual el CD beu i la qual ha fet possible el sorgiment d'aquest proposta d'alliberament del Kurdistan, exemple per a Orient Mitjà i els pobles del món.\nUna influència que és primordial a l'hora d'entendre el CD és la de la tradició, història i cultura del poble kurd i l'Orient Mitjà, com assenyala Öcalan “la democratització no és un fenomen que aparegui amb la modernitat europea, és una preocupació que ve des de lluny. Les tendències democràtiques sempre han estat part de les societats”.\nEl CD no és un paradigma nou per a l'alliberament sinó que sorgeix de la història dels pobles en la seva lluita per la llibertat. Öcalan ha assenyalat l'organització assembleària dels primers sumeris, o la concepció de pàtria i l'organització descentralitzada dels clans i tribus, com aquests exemples històrics i de la tradició que són part del CD.\nQuant a intel·lectuals que s'han assenyalat com importants en la conformació del pensament del CD, tenim a Immanuel Wallerstein, l'anàlisi del qual del sistema capitalista i les seves crítiques a la manera d'actuar del que ell ha anoemnat moviments antisistèmios (socialistes i nacionalistes), han exercit una important influència en la conformació de l'anàlisi i actuació del moviment d'alliberament kurd.\nCom Wallerstein assenyala un dels grans errors dels moviments antisistèmics ha estat el “fer de la presa del poder estatal l'eix de les activitats del moviment”, una cosa que la KCK ha comprès i aplicat a la seva estratègia i objectius. Les anàlisis d'aquest sociòleg sobre el sexisme i racisme en el sistema món-capitalista són qüestions de gran interès i que han pogut enriquir la visió que d'aquestes qüestions té el moviment d'alliberament kurd. La influència de Wallerstein s'ha deixat sentir fins al punt que aquest ha prologat una de les obres de Öcalan.\nUna altra influència que no podem oblidar és la del marxisme. Com ja s'ha assenyalat aquesta ideologia constituïa el nucli de les idees del moviment en el moment de la seva fundació. El moviment d'alliberament kurd no va trencar amb el marxisme, si no que a partir d'una obertura de perspectiva i un procés autocrític va evolucionar al tipus de socialisme democràtic que encarna el CD.\nEn l'article “La Revolució Industrial i el socialisme científic”, Öcalan expressa com és la seva posició davant el marxisme o socialisme científic: “En lloc de pensar en el socialisme científic com derrotat pel capitalisme és més apropiat i significatiu, tant perquè sigui considerat com en la necessitat de completar, perquè té èxits molt importants en el seu haver. El que necessita és una explicació i conclusió de les seves deficiències. Els meus intents estan inclinats cap això. En tot cas, ha de portar-se a terme una aproximació crítica nova i més saludable. Això és el que estic intentant”.\nMes allà del teòricament definit per Öcalan, el Confederalisme Democràtic o comunalisme kurd, en la lluita del qual estan implicats tant la guerrilla com gran part de la societat civil, es veu enriquit i influenciat per moviments com el neozapatisme, intel·lectuals com Foucault, i en general la lectura de feministes, (neo) anarquistes, comunistes llibertaris, comunalistes i ecologistes socials, tals com Ercan, un activista implicat en les lluites ecologistes i el comunalisme kurd, com explica Janet Bielh a l'entrevista a Kurdish Communalism.\nAmb tot cal assenyalar com pilar fonamental a Öcalan qui va saber ser pioner en el seu moment a l'unir la qüestió nacional kurda i la social, i que va ser capaç, arribat el moment, de realitzar l'autocrítica necessària per a avançar cap al CD, reunint les vàries influències que hem citat, les idees i aportacions personals d'aquest, les de la tradició kurda i el moviment kurd en general.\nAlliberament Nacional, Anarquisme, Antiglobalització, Ecologisme, Gènere, Internacionalisme


GELSE CUINES - SANTCUGAT.INFO\nFabricant de mobles de cuina\nPol. Ind. Foinvasa, Carrer Beat Oriol, 34\nTel. 93 564 74 58\nGelse Cuines, fabricant de mobles de cuina i de tots els seus components, ofereix les millors solucions a les cuines de gamma alta i de gamma mitjana.\nAmb una àmplia experiència en el disseny, la creació i instal·lació, oferim cuines de gran amplitud amb un disseny exclusiu i amb materials especialment seleccionats.\nTambé per a espais reduïts, mobles de cuina amb un disseny únic i adaptat i amb els materials més acords. Volem fer la cuina que tu vols, com tu vols.\nA Gelse Cuines podem aconseguir el disseny i fabricar aquesta cuina que vols, completament adaptada a tu.\nExposició de cuines al nostre Showroom de 500 m2, situats a Montcada i Reixach a 10 Minuts de Barcelona, Sant Cugat del Vallès, Sabadell, Terrassa, …. un món de disseny i creacions per a la cuina amb elements per a diverses superfícies per a mobiliari de cuina i bany.\nSi vols canviar la teva cuina, realitzarem la cuina que tu vols, sense haver de preocupar de res més, perquè la cuina quedi perfectament instal·lada. I amb la millor relació qualitat / preu del mercat.\nGelse Cuines com a fabricant de mobles de cuina podem oferir preus altament competitius. A més, fins a 24 mesos de finançament sense interès.\nPots veure el Catàleg actualitzat de:\n– Cuines lacades\n– Cuines de fusta\n– Cuines d’acer\nMapa de situació de l’exposició de Gelse cuines


Mateixos objectius i més ganes de millorar - El Periòdic d'Andorra\nMateixos objectius i més ganes de millorar\nIrineu Esteve afronta la temporada amb el Mundial júnior en ment\nJoan Erola, Josep Maria Cabanes, Albert Coma, Carola Vila i Irineu Esteve, en la presentació de la temporada. | FAE\nAmb una pretemporada plena d’entrenaments a les esquenes, l’equip d’esquí de fons de la Federació, format per Irineu Esteve i la nova incorporació, Carola Vila, miren ja directament cap a les primeres competicions de la temporada. Si el temps i la neu ho permeten, la primera parada del calendari serà una prova FIS a Val Formazza, Itàlia. Serà la competició inicial d’una temporada que es presenta amb els mateixos objectius per a Esteve i ambició per a Vila.\nEl jove esquiador de fons se centrarà novament en el circuit de Copa d’Europa i tindrà com a prova principal de la temporada el Mundial junior que es realitza a mitjans de febrer a Rasnov, Romania. Farà el mateix que la temporada passada, però el tècnic de la FAE, Joan Erola, demana a Esteve donar un pas endavant i millorar els resultats marcats l’any passat, entre els quals hi ha la vuitena i dotzena plaça als Mundial júnior. «Els objeciuts que vam marcar, l’Irineu els va superar de bon tros i per aquest, sé que és una forta exigència, però hem de treballar per aconseguir millorar els resultats», va explicar l’entrenador.\nEls objectius segueixen mantenint-se, però les ganes i l’estat físic és superior a la temporada passada. El que cal ara és comprovar que la feina realitzada a l’estiu i aquestes darreres setmanes és bona per afrontar una temporada il·lusionant. Així ho apuntava Esteve: «Crec que els entrenaments que hem fet han estat bons, millor que els de l’any passat. Tinc ganes de competir per veure quin és el meu nivell exacte perquè ara mateix no ho sé». Els objectius ambiciosos de l’esquiador andorrà no li afegeixen més pressió de la que ell ja es marca, segons va apuntar ell mateix: «Sempre hi ha una mica de pressió, però intento no posar-me’n massa».\nVila, la primera referència femenina/ Erola també va exposar els objectius marcats per a la nova incorporació femenina de l’equip, que primer realitzarà diverses competicions FIS per veure el nivell en el qual es troba abans de decidir si competirà en Copes d’Europa en categoria aspirant. «No volem córrer amb cap d’ells dos ni saltar-nos passos. Els objectius sempre els marquem en les seves categories», va explicar el tècnic d’esquí de fons. Per la seva part, Vila es mostra en la mateixa línia que Esteve en quant al desig de començar la temporada: «Tinc ganes de començar a esquiar perquè amb el que hem fet a l’estiu no podem saber gaire quin és el nivell. També tenim ganes de veure si tot el que hem entrenat dóna resultats o no».


El Dia internacional de la Infància commemora l'aprovació de la Convenció dels Drets dels Infants. Dissortadament, encara avui els drets dels menors són vulnerats o menystinguts en molts llocs del món i també a prop nostre. Per protegir-los convé no baixar la guàrdia i seguir invertint en educació. Amb aquest objectiu, UNICEF ha creat el portal Enreda't adreçat a mestres i professors i centres i ens proposa una activitat de càpsula del temps per enviar desitjos al 2030.\nEl 20 de novembre es celebra el Dia internacional de la Infancia. Es commemora l'aniversari de l'aprovació de la Declaració dels Drets de l'Infant i la Convenció dels Drets de l'Infant l'any 1959. La no discriminació, la defensa de l'interès suprem dels infants, el dret a la vida, la supervivència i el desenvoluament o el respecte per les seves opinions son els quatre principis bàsics de la carta. Tot i així veiem sovint com algun d'aquests drets fonamentals o dels que es recullen en els 54 articles del text de la Convenció dobre els Drets de l'Infant, es vulneren.\nPerserverar en l'educació, com sempre, és fonamental per aconseguir capgirar les injustícies per això des de la UNICEF es treballa en aquest àmbit des de fa molts anys.\nActualment una de les maneres en què treballa l'educació pels drets dels infants és a través del programa educatiu per a centres mestres i professors Enreda't, creat amb la finalitat de promoure el coneixement dels drets de la infància i el desenvolupament d'una ciutadania global solidària i responsable a través del qual s'ofereixen materials educatius per treballar els drets dels infants, la pau o altres temàtiques vinculades a campanyes solidàries de la UNICEF.\nD'altra banda, el portal ofereix als centres que incorporen el coneixement i la defensa dels drets dels nens en el seu pla educatiu, l'opció de formar part del programa Escoles amigues d'UNICEF i obtenir-ne un segell acreditatiu.\nPer celebrar el Dia internacional dels drets de la infància, aquest any el portal proposa fer una càpsula del temps on els nens i nenes puguin enviar els seus desitjos per al 2030 l'any fixat en la nova agenda d'Objectius de Desenvolupament Sostenible (2015-2030).\nPortal Enreda't de la UNICEF\nDia internacional de la Infància La càpsula del temps\nDia Internacional de l'Infant (Nacions Unides)\nText de la convenció sobre els drets dels infants\nEl Joc dels drets dels infants (GenCat)\nDefensor d’infants i adolescents del Síndic de Greuges


Esquizofrènia - Mensalus Psicolegs Barcelona\nl’esquizofrènia és un trastorn mèdic que s’inicia al final de l’adolescència oa l’inici de l’edat adulta i que pot originar-se de forma aguda o progressiva .\nLa malaltia, que té una incidència d’entre un 0.5 i un 1% en la població general, provoca uns pensaments i sentiments estranys a més d’una forma de comportament poc usual.\nEs caracteritza per una alteració de la funció mental, a la persona li costa pensar i raonar de forma normal, dominar les seves emocions, prendre decisions i relacionar-se amb els demáss, així les relacions familiars, socials i l’activitat de l’individu queden pertorbades.\nÉs una malaltia crònica i complexa que no afecta tothom per igual.\nAltres trastorns psicòtics:\nEn l’esquizofrènia no observem un quadre determinat, sinó un conjunt de símptomes, entre els quals destaquen:\nÚs d’un llenguatge desorganitzat, incoherent\nComportament greument desorganitzat (molt agitat i incapaç d’organitzar-) o catatònic (disminució de l’activitat psíquica i motora)\nEmbotellament afectiu (no reacció davant estímuls emocionals), alògia (pobresa de la parla), apatia, anhedonia (incapacitat per experimentar plaer)\nEls altres trastorns psicòtics presenten alguns dels símptomes de l’esquizofrènia, com les idees delirants, que en el trastorn delirant es centren en un tema (de grandesa, celotípic, persecutori, etc .), altres es diferencien en l’afectació i durada del trastorn, o bé l’associació dels símptomes a altres trastorns, com un episodi depressiu major, maníac o mixt.\nRestablir la vida de la persona i afavorir el bon funcionament social, familiar i laboral.\nAbans d’iniciar el tractament és necessària una avaluació clínica i psiquiàtrica, per determinar la síndrome i distingir-de possibles trastorns associats\nEl tractament psicoterapèutic ajuda al pacient a que comprengui els seus problemes passats o actuals, sentiments, reaccions personals … i que aprengui tècniques d’adaptació i de solució de problemes quotidians. Això pot incloure l’assessorament vocacional, sobre l’administració dels diners, l’entrenament en habilitats socials o qualsevol acció que millori les relacions socials, el rendiment laboral o altres ines que contribueixin a l’autonomia del pacient. L’educació familiar és l’altra via d’intervenció, que permet que la família aprengui estratègies per gestionar la malaltia, a relacionar-se amb el malalt i ajudar-lo a que es mantingui en bon estat.


by Club Ciclista Lloret · Published 3 de jul. de 2013 · Updated 15 de febr. de 2016\nSense dubte hi haurà un abans i un després a la història de la secció de competició del Club Ciclista Lloret de Vistalegre després del passat mes de juny. El motius en són la participació en més d’una dotzena de proves de diferents disciplines i els excel·lents resultats aconseguits per els nostres atletes i ciclistes. Aquí en teniu un petit recull:\n01/06, CRI del Trofeu Pla de Mallorca: TOP-10 de Montserrat Mateu a la CRI del XXIX Trofeu Pla de Mallorca. El líder del Club Ciclista Lloret de Vistalegre demostra les seves excepcionals condicions d’especialista i aconsegueix un lloc destacat entre els millors.\n02/06, IronTri Mallorca: Podi de Rosa Bauzà al IronTriMallorca. En el seu debut a la distància olímpica, la triatleta puja al podi en una de les curses de més prestigi del calendari illenc.\n02/06, COPA d’Espanya de XCO: Debut Kamal El Hihioui a la COPA d’Espanya de XCO. El biker menorquí signa un prometedor debut a la èlit, amb una vintena posició absoluta i sisena posició a SUB-23 a Valladolid, en l’única prova internacional de la cita.\n08/06, Volta Cerdanya Trail: Èpica lloritana a la Volta Cerdanya d’Ultrafons. Toni M. Vanrell, Miquel Estela i Joan Candel (aquest darrer integrat a l’estructura de l’equip) finalitzen aquesta cursa de Trail de llarga distància en unes condicions climatològiques duríssimes.\n16/06, Trofeu Pla de Mallorca: Montserrat Mateu finalitza la general del XXIX Trofeu Pla dintre del TOP-10. El Màster 30 acaba la volta per etapes més prestigiosa a la novena posició absoluta i quart millor de la seva categoria. El millor resultat de la història per un ciclista nascut a Lloret de Vistalegre i del Club Ciclista Lloret de Vistalegre.\n23/06, Crono Cas Secretari: Toni M. Vanrell destaca a la Crono Cas Secretari. En la seva primera temporada completa com atleta de muntanya, Toni M. Vanrell aconsegueix una meritòria vintena plaça a la Crono Cas Secretari a Alaró, prova vàlida pel Campionat de Balears de Muntanya.\n28/06, Trofeu Vila de Sineu: Victòria de Montserrat Mateu a la categoria Màster 30 a la primera cita del Trofeu Vila de Sineu. El ciclista llorità suma un nou triomf en el debut de la secció de ciclisme a la pista. Excepcional cursa també del Sènior Jaume M. Pastor, novè absolut i segon de la seva categoria.\n30/06, Campionat de Balears de Triatló Sprint: Rosa Bauzà es proclama Campiona de Balears de Triatló Sprint. La triatleta confirma els pronòstics i aconsegueix el títol autonòmic de F40 en una sensacional remuntada.


> Cosmètica Natural>Cura corporal>Ungüents>Crema de Harpagofit - Natysal - 1000 ml\nEmulsió corporal amb totes les propietats del Harpagofit i altres extractes com el Sauce i la Consualda.\nEmulsió corporal amb totes les propietats del Harpagofit i altres extractes com el Sauce i la Consualda. Producte evanescent d'agradable ús amb olis essencials i extractes de plantes 100% naturals.\nManera d'utilitzar: Estendre una capa de crema uniformement sobre la zona desitjada, realitzant sueves massatges fins a la seva total absorció.\nIngredients INCI: Extracte fluid de: Harpagophytum procumbens, Salix alna, Symphytum officinale, Oli base de pericó, Oli essencial de Rosmariuns officinalis, Mnetol, Càmfora, Essència de trementina, Salicilat de metil.\nPresentació: Envàs amb dosificador; 1000 ml.