HORT VIU Horticultura Ecològica: setmana del 3 al 9 de gener\nHem començat l'any ben abrigats i amb molta força, per collir moltes cols de brusel·les, molts porros, molts espinacs... ara que la Lauren no hi és per donar-nos un cop de mà, ens hem d'avançar feina!!\nS'han acabat els enciams però esperem encara fer caixes prou variades durant alguna setmana més... i al febrer farem vacances, que ens convenen molt!! Aquesta setmana les caixes ja no duran patates, perquè se'ns han acabat, però duran porro, pastanaga, espinac, col de brusel·les i/o llombarda i/o forratgera (col que no fa cabdell; les fulles es fan servir sobretot per fer trinxat), escarola, mongeta de Santa Pau... Si algú vol comprar patates, poseu-vos en contacte amb nosaltres i us podem passar el contacte de botigues on les venen ecològiques o cases de pagès on en venen de seves, com ara els nostres avis, que encara en tenen una bona pila.\nUn any més se'ns ha passat per alt fer el calendari de la ceba. La nit de cap d'any no se'ns va ni passar pel cap la feina i no vam preparar la ceba per fer la previsió meteorològica anual. Si algú de vosaltres hi és aficionat, ens agradaria molt saber-ne el resultat! Sigui com sigui, esperem que sigui un any de bonança, de terres fèrtils i bones collites, i que tots plegats en poguem gaudir a través de les verduretes de cada setmana, respirant l'atmosfera de l'hort i palpitant amb la saba de les plantes energívores...\nHeus aquí el bloc d'algú que ha fet el Calendari de la Ceba a Vic:\nAvui, tornant a l'hort i a la feina, hem vist que els plàtans que tenim a Can Gat han agafat fred i tenen la pell molt descolorida. Segurament haurem de fer alguna recepta per salvar-los, però de passada us els ofereixo també més bé de preu per si ens hi ajudeu! De dins estan perfectes i són molt bons, però l'aspecte no és d'un bonic groc-canari.\nDe FRUITA doncs:\nPlàtans tocats pel fred a 1'75€/kg\nTaronges del Montsià a 1'85€kg\nMandarines Clemenules a 2'20€/kg\nAfrikao, xocolata en pols a la tassa (3.95 euros/250g)\nBombons crocanti(7.00 euros/caixa de 280 grams)\nBombons fruites del mar(6.40 euros/caixa de 250 gram)\nBombons praliné(5.50 euros/Caixa de 100grams)\nGra de cafè cobert de xocolata bio (3.30 euros/bosses de 125 gram)\nKaoka, xocolata bio per pastissos i postres(2.90 euros/Rajola 200)\nKaoka, xocolata negre(1.80 euros/Rajola 100)\nPanses cobertes de xocolata(3.30 euros/125 gram)\nTorró d´ametlles biològic(4.80 euros/Rajola, 200 gram)\nTorró d´arròs (3.90 euros/1rajola, 200 gram)\nTorró d´avellana(4.30 euros/Rajola de 200)\nXocolata Mascao ametlles bio, negre(2.10 euros/Rajola 100)\nXocolata Mascao bio, blanc(2.00 euros/Rajola, 200 gram)\nXocolata Mascao taronja bio, negre(2.00 euros/Rajola 100)\nXocolata negra 70%(1.95 euros/unitat)\nKaoka, xocolata negra amb taronja(1.80 euros/Rajola 100)\nXocolata Mascao avellanes bio, llet(2.10 euros/Rajola 100)\nXocolata Mascao extra bio, negre(1.95 euros/Rajola 80)\nXocolata Mascao praliné bio, llet(2.40 euros/Rajola 100)\nEXCEDENTS de l'hort tenim:\nCalçots a 5€ el manat de 25unitats\nLa comanda de formatges la farem dilluns que ve, dia 10, per rebre-la dijous dia 13, per tant si voleu anar fent comandes teniu fins diumenge al vespre:\nI sobre el repartiment d'aquesta setmana, només canviarà el dijous, que el passem a dimecres migdia. Això incumbeix sobretot als de Tona-Centelles-Aiguafreda a qui normalment repartim djous. El que veniu a recollir-la a La Teuleria, tant podeu passar dimecres migdia, tarda, o dijous mateix.\nQue tingueu una bona setmana, i un any ple d'esperança, motivacions i\nPublicat per HORT VIU Agricultura Ecològica a 1:51


Campo International 69/70 Gran Canaria Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\navenida touroperador neckermann, 3, San Bartolomé de Tirajana, Gran Canaria, Espanya - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nBarri San Bartolomé de Tirajana Las Palmas San Bartolomé de Tirajana San Bartolomé de Tirajana Las Palmas Firgas\nMés informació sobre Campo International 69/70\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Campo International 69/70 es troba a la zona de Costa Melonares de la ciutat de Gran Canaria. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Campo International 69/70 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, lloguer de cotxes, restaurant, bar, lloguer de bicicletes.\nL'ambient de Campo International 69/70 es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com camp de golf (a 3 km), piscina exterior. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Campo International 69/70 no troba competidors en cap categoria.


Avís legal i Política de Privacitat - HOTEL139 - Castelldefels\nEl titular d’aquesta web és Hotels By Numbers, societat espanyola inscrita en el Registre Mercantil de Barcelona Tom 46349, Foli 148, S 8, Fulla B- B 517213, I/A 1 ( 3.04.18).\nBenvingut a la pàgina Web de l’Hotel 139.\nA continuació, li exposem els termes i condicions d’ús de la present pàgina Web que han de seguir els usuaris d’aquesta. La navegació a través d’aquesta Web li confereix la condició d’usuari d’aquesta, és per això que li aconsellem una atenta lectura d’aquest avís per a procedir al seu correcte ús, ja que tota utilització contrària a l’aquí prevista queda totalment prohibida.\nHotels By Numbers (d’ara endavant “*HBN”) és propietària de la pàgina Web de l’Hotel 139: www.hotel139.es . La informació i continguts que es recullen en la nostra Web són propietat de HBN. La obtenció, reproducció, distribució, cessió, transmissió, modificació o comunicació pública del contingut d’aquesta web per a ús comercial o diferent al propi personal de l’usuari, queda totalment prohibida.\nCom a usuari de la Web, ha de realitzar en tot moment un ús adequat de la mateixa i dels continguts o serveis que inclou, respectant en tot moment la legalitat vigent i els drets de propietat de HBN.\nQueda prohibit, i tot usuari o tercer es compromet, a no realitzar cap acció (inclusivament introducció o difusió de “virus informàtics”) que provoqui mal o alteracions als continguts de la Web, així com a no intervenir o provocar alteracions en el correu electrònic, reservant-nos el dret a excloure-li de l’accés a la nostra Web en cas contrari.\nAixí mateix, queda prohibit l’ús de qualssevol recursos de tota índole o tipus pels quals un tercer o els usuaris puguin beneficiar-se, amb o sense lucre, dels continguts, formes, índexs, i altres expressions formals que formin part d’aquesta Web. En particular queda prohibida qualsevol alteració de la Web que pugui afectar el seu actual contingut.\nLa nostra Web conté marques, patents, drets d’autor i altres drets de propietat industrial o intel·lectual que són propietat de HBN. La visita d’un usuari a la nostra Web no li confereix cap dret o llicència sobre els referits drets de propietat industrial o intel·lectual, nostres o de tercers.\nEl disseny, imatges, fotografies, mapes, gràfics, “*frames”, “bàners”, el programari i els seus diferents codis font o objecte, i altres elements integradors de la nostra Web són, tret que s’especifiqui el contrari, de titularitat de la *HBN, que posseeix legítimament en exclusiva els drets d’explotació sobre aquests. En conseqüència, l’usuari que accedeixi a la Web no pot en cap concepte copiar-los, modificar-los, distribuir-los, transmetre’ls, reproduir-los, publicar-los, llicenciar-los, cedir-los, vendre’ls o transmetre’ls de qualsevol forma, o crear nous productes o serveis derivats de la informació i elements aquí continguts.\nAls dissenys o gràfics que apareguin en la nostra Web i que siguin de titularitat d’empreses o entitats col·laboradores de HBN o de tercers, els seran també d’aplicació les presents condicions i protecció, excepte consentiment exprés i escrit de tals empreses o entitats.\nEl nostre compromís és el d’oferir un funcionament de la Web amb la major professionalitat i qualitat, ateses les reclamacions de l’usuari o client, garantint eficaçment el secret de les comunicacions i reparant avaries que es puguin produir en la infraestructura tecnològica, sent tot això necessari per al correcte manteniment i ús de la Web.\nSom responsables de les informacions, continguts, productes o serveis directament originats per nosaltres i inclosos en aquesta Web, comprometent-nos a oferir-los amb els màxims estàndards de qualitat i servei.\nNo som responsables dels productes o serveis inclosos, prestats o oferts per tercers col·laboradors o entitats als quals s’accedeixi a través de “links” o “*frames” continguts en la nostra Web. Tampoc ens fem responsables del contingut, publicitat, informació, comunicació, opinió o manifestació, de qualsevol tipus, que difonguin aquests tercers col·laboradors o entitats als quals pugui accedir-se a través d’aquesta Web.\n5. *Politica de privacitat\nHotels By Numbers està altament conscienciat de la necessitat de mantenir una adequada política de privacitat i seguretat de les dades de caràcter personal i identificatius dels usuaris dels seus serveis. El tractament de les dades de caràcter personal, així com l’enviament de comunicacions comercials realitzades per mitjans electrònics, són conformes a la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal i a la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de HBN d’Informació i de Comerç Electrònic. En conseqüència, a continuació, exposa el seu compromís amb la privacitat dels usuaris de la nostra pàgina Web.\nLa navegació d’un usuari per la nostra Web es duu a terme de manera totalment anònima. No recopilem informació o dades individuals de caràcter personal, excepte quan l’usuari ens proporciona aquesta informació de manera expressa. Les dades que l’usuari faciliti voluntàriament seran inclosos en un fitxer propietat de Hotels By Numbers. Aquest fitxer es troba degudament inscrit en el Registre General de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades, i la seva finalitat és la de respondre a la consulta sol·licitada així com oferir-li informació sobre serveis i promocions de l’Hotel 139.\nHBN informa i garanteix expressament als usuaris que les seves dades personals no seran cedits a terceres companyies sense la seva autorització, tret que anés a realitzar-se algun tipus de cessió de dades personals, per al que, de manera prèvia, se sol·licitarà el consentiment exprés, informat, i inequívoc per part dels titulars.\nQuan vostè accedeix a la nostra pàgina Web, es recullen ocasionalment informacions de manera automàtica no referides a una determinada persona (p. ex. navegador d’Internet utilitzada i sistema operatiu; nom de domini de la pàgina Web de la qual vostè procedia; el nombre de visites, el temps mitjà de permanència, pàgines consultades, etc.). Hotels By Numbers. utilitza aquestes informacions per a conèixer si la nostra pàgina Web és atractiva, així com per a millorar el seu contingut. Quan vostè visita la nostra pàgina Web, pot ocórrer que s’arxivin informacions en forma de “cookie” en el seu ordinador, per a així ser reconegut automàticament en la seva pròxima visita. En cap cas s’utilitzaran les “cookies” per a recollir informació de caràcter personal.\nEl compromís de *és el de complir amb l’obligació de secret respecte de les dades de caràcter personal obtinguts i a tractar-los amb la confidencialitat exigida. En aquest sentit, s’adopten les mesures de seguretat adequades per a evitar la seva alteració, pèrdua, o tractament o accés no autoritzat.\nHBN informa que el lloc web pot utilitzar tècniques de seguretat de la informació generalment acceptades en la indústria (*firewalls, procediments de control d’accés, etc.) a fi d’evitar l’accés no autoritzat a les dades. Per a aconseguir aquests fins, l’usuari accepta que *HBN obtingui dades a l’efecte de la corresponent autenticació dels controls d’accés.\nEl lloc web Hotel 139 pot contenir enllaços cap a pàgines Web d’altres empreses a les quals no es fa extensiva aquesta Declaració sobre Protecció de Dades.


La plataforma Rebrotem prepara les accions per canalitzar els ajuts als afectats per l'incendi de la Ribera d'Ebre - Teleponent\nInici Agricultura i Ramaderia La plataforma Rebrotem prepara les accions per canalitzar els ajuts als afectats...\nLa plataforma Rebrotem prepara les accions per canalitzar els ajuts als afectats per l’incendi de la Ribera d’Ebre\nMircomecenatges, gestió forestal, reparació d'explotacions agràries i concerts solidaris són algunes de les primeres propostes\nLa plataforma Rebrotem ha fet, aquest dimarts, la primera reunió per començar a dèficit les accions amb què volen canalitzar tots els ajuts que estan rebent i se’ls esta oferint als afectats de l’incendi de la Ribera d’Ebre.\nLa prioritat és fer arribar ajuda econòmica als damnificats i aviat s’engegarà una campanya de micromecenatge. “Hi ha persones que ho han perdut tots i ara mateix necessitem ajudar urgentment a aquesta gent”, ha remarcat Roger Heredia, portaveu de Rebrotem. La plataforma aglutina l’entitat GPS (Grup de Pagesos Sonats) per gestionar els terrenys cremats, especialistes en xarxes socials, tècnics informàtics i tot tipus de voluntariat. La plataforma fa una crida a tothom qui vulgui contribuir a posar-se en contacte amb Rebrotem a través de la web.\nDesprés de les iniciatives de TotSuma per recaptar diners i reflotar l’explotació ramadera de Pere Jornet, pastor de la Torre de l’Espanyol que va perdre tot el bestiar el primer dia de foc, del Grup de Pagesos Sonats (GPS) o de la campanya de solidaritat #Rebrotarem a les xarxes, s’ha creat la plataforma Rebrotem.cat per aglutinar totes les iniciatives solidàries amb els afectats per l’incendi de la Ribera d’Ebre, que també ha afectat les comarques lleidatanes de les Garrigues i el Segrià.\nRoger Heredia, portaveu de l’entitat, ha explicat que crearan una base de dades per canalitzar i també aglutinar les mostres de solidaritat amb un mateix objectiu i emparades en un projecte general. “Estem immensament agraïts a tothom qui ens ha contactat. Ha estat massiu i estem molt contents”, ha dit.\n“Aquí som per ajudar aquest territori que ha resultat tant afectat per aquest incendi, persones al servei de persones, per ajudar-nos uns als altres i dir que ens en sortirem”, ha defensat. “No ens podem perdre en ramificar iniciatives, ara necessitem servir i concentrar-les en un mateix espai que es diu Rebrotem.cat”, ha assenyalat.\nLa primera línia a treballar és l’ajuda als damnificats i es coordinaran amb els ajuntaments que estan inventariant el danys per fer un repartiment de tot allò que es reculli. “Si cada ajuntament fa un catàleg amb la gent que està mes o menys afectada, els diners es posaran a la seva disposició perquè en facin un repartiment equitatiu per qui ho necessiti més o menys”, ha detallat. Heredia recorda que és ara quan cal reforçar i aprofitar aquestes mostres de solidaritat. “Perquè ho necessitem ara, la setmana que ve, no d’aquí un any. Hi ha gent que necessita regar i també ha de comprar mànegues, i hi ha gent que ha perdut la collita, no l’actual sinó la de quatre o cinc anys”, ha recordat.\nHi haurà marxandatge, un crowdfunding, concerts, actuacions, i tota l’ajuda que arribi serà benvinguda. “Que estiguin pendents de les xarxes perquè necessitem fer ressò immediatament de tot el que es posi en marxa, perquè no és un problema de les Terres de l’Ebre sinó dels 7,5 milions de persones que viuen a Catalunya”, ha reclamat.\nArticle anteriorLa devastació de l’incendi de Ribera d’Ebre, a vista de dron\nArticle següentCunillera emplaça els alcaldes afectats pel foc de la Ribera d’Ebre a iniciar els tràmits per les ajudes de l’Estat


Rull, molt contundent sobre les properes eleccions a Catalunya\nRull recorda que «la legislatura no acaba fins al desembre de 2021»\nL'exconseller diu que «tornaria a defensar» la declaració unilateral d'independència\nper Redacció dijous, 28 de maig 2020 - 09:20h\nJosep Rull, en una imatge d'arxiu quan era diputat al Congrés per Tarragona. | Catalunya Diari\nL'exconseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull, empresonat des del 23 de març de 2018, ha concedit aquest dijous, 28 de maig, una entrevista a 'Nació Digital' en què valora, entre altres qüestions, la situació política actual. Una de les qüestions que se li plantegen és la necessitat d'eleccions a Catalunya de manera imminent, tal com el mateix president Torra havia anunciat al mes de gener, tot i que ara descarta.\n«La legislatura no acaba fins al mes de desembre de l'any 2021»\nRull explica que parla sovint amb el seu successor en el càrrec i amic íntim, Damià Calvet, i que «segons em diu, ningú no li demana eleccions». En la línia de tots els caps visibles de Junts per Catalunya, doncs, Rull recorda que «la legislatura no acaba fins al mes de desembre de l'any 2021», donant a entendre, doncs, que no és el moment de tenir el cap posat a les eleccions.\nSobre els fets que van ocórrer l'any 2017, Rull insisteix que tornaria a defensar una declaració unilateral d'independència (DUI), ja que «si no ho haguéssim fet, l'Estat espanyol hauria aplicat igualment l'article 155».\nRull, i també Turull, s'escandalitzen amb l'afer Pérez de los Cobos\nEls exconsellers Josep Rull i Jordi Turull retreuen als que ara s'escandalitzen amb els informes del fins ara responsable de la Guàrdia Civil a Madrid, Diego Pérez de los Cobos, que no ho fessin amb el cas de l'1-O.\n«Molts dels que ara s'escandalitzen aplaudien davant de la infàmia perpetrada pel tinent coronel Baena 'Tácito' a Catalunya. Soc a la presó per aquells informes, el més bèstia dels quals és la manipulació d'una entrevista meva a 'El Nacional'», afirma Rull. En la mateixa línia, l'exconseller Jordi Turull situa informes «manipulats» de la Guàrdia Civil en l'origen de la causa que ha portat els líders independentistes a la presó.\nDenuncien un «abús policial» durant una intervenció dels Mossos a Barcelona


L'Observatori Provincial d'Immigració presenta dos iniciatives per donar a conèixer la realitat social\nUn Manual pràctic sobre Dret de la Nacionalitat i un Cicle de Cinema temàtic són propuestes que tractarà d'informar, formar i donar a conèixer la realitat social d'este col·lectiu per afavorir així la seua integració\nLa diputada de Família i Ciutadania, Mercedes Alonso, acompanyada pel professor de la UMH d'Elx i director de l'Observatori de la Immigració, Alfonso Ortega, van donar a conèixer els detalls d'estes projectes que estan integrats per la Diputació d'Alacant i totes les universitats de la província. La publicació de l' Manual pràctic orientatiu de Dret de la Nacionalitat ofereix informació actualitzada en temes relacionats amb l'acollida d'estrangers i que els servirà de guia als ajuntaments, universitats i associacions. El llibre, distribuït de forma gratuïta, ha comptat amb la participació de cinc autors amb una extensa experiència en qüestions a el Dret d'Estrangeria. Amb la finalitat que siga un manual comprensible façalitant així, una adequada defensa en els interessos de l'ciutadà estranger, així ho ha comentat Alonso. També ha recalcat la diputada, que serà una eina indispensable per al treball diari dels professionals de la branca de el dret així com els estudiants, a més de ser de vital importància per als ajuntaments alacantins que els pot servir d'ajuda i assessorament pel que fa a la immigració. El professor Ortega a anunciat que este tipo de proposta inclou també la realització d'un curs pràctic a tècnics dels consistoris i que es durà a terme l'any que ve. No obstant això, també cal ressaltar que este és el segon manual pràctic sobre estrangeria que es mostra, ja que al juny d'este any, es va presentar el primer. Una altra dada que va aportar Ortega amb motiu de l'elaboració d'este tipo de textos va ser sobre la complexitat en el règim d'entrada al territori espanyol, ja que, un de cada tres estrangers que arriben a la península tenen com a objectiu adquirir la nacionalitat espanyola, fonamentalment perquè també aconsegueixen l'estatus d'europeu i això implica poder circular lliurement per Europa. El proper llibre d'esta mateixa col·lecció, editat per la editorial Aranzadi, Serà sobre el dret de la nacionalitat.\nA més de l'manual també han donat a conèixer el Cicle de Cinema i Immigració on es projectaran tres pel·lícules espanyoles i una americana relacionades amb el fenomen migratori. Les pel·lícules s'exhibiran a Busot, Almoradí, Alfàs de Pi i Moraira amb entrada lliure fins que s'ompli l'aforament. Tres divendres i un dijous del mes de novembre seran testimonis dels llargmetratges "Bwana", "Flors de altre Món", "A la Puta Vida" i "Matrimoni de Conveniència". El primer film començarà el dia 10 de novembre a les 19:30 a la casa de Cultura de Busot. La segona pel·lícula serà el dia 17 de novembre a les 19.30 al Teatre Cortés d'Almoradí. La tercera serà el 24 de novembre a la mateixa hora que les anteriors a la localitat de l'Alfàs de Pi a la seua Casa de Cultura i finalment, el 30 de novembre a les 19:30 a la sala d'actes de l'Edifici "Espai a la Seinieta "de Moraira. La projecció de estiguas cintes cinematogràfiques, on després tindrà lloc un debat utilitzant la temàtica de la pel·lícula, han estat escollides pels esmentades poblacions. Els criteris per escollir estes municipis, en paraules d'Alonso, ha estat perquè són llocs on hi ha un percentatge de població immigrant i s'han tingut en compte uns criteris com el comarcal, el tècnic i el poblacional. La idea és reunir-se els 141 municipis en els optimitzes amb els pressupost elaborats per la Diputació i un cop aprovats a final de desembre, entraran en vigor a últims de gener o primers de febrer. Amb estes fons es podrà fer un altre cicle cinematogràfic en altres localitats on proposen la seua oferta.


Liberalisme agressiu, ofensiva contra els sindicats: la política econòmica de Margaret Thatcher - Ab Origine Magazine\nTusell Latorre, Tura (2019) "Liberalisme agressiu, ofensiva contra els sindicats: la política econòmica de Margaret Thatcher", Ab Origine Magazine, 39(març) [en línia].\nCapitalisme, Friedrich Hayek, Maragret Thatcher, Milton Friedman, neoliberalisme, Privatització\n“No tots els capitalistes confien tant com jo en el capitalisme” Margaret Thatcher, 1993\nMargaret Tatcher, com a Primera Ministra del govern britànic, va desenvolupar una política econòmica que va marcar profundament el Regne Unit durant el seu mandat, entre 1979 i 1990. L’article que ara comença ens permetrà veure com el que ella representava era la visió més bel·ligerant d’una lluita de classe destinada a materialitzar un liberalisme econòmic que beneficiés els sectors rics de la societat en detriment de les classes treballadores. Per tal comesa, l’anomenada ‘dama de ferro’ va haver de liquidar la capacitat organitzativa d’una esquerra sindicalista que hagués suposat un fre en les seves ambicions polítiques.\nLa fi de la Segona Guerra Mundial (1939-1945) suposà la victòria de l’aliança antifeixista contra els règims de Hitler i Mussolini, però l’aliança es trencaria ràpidament, originant un nou conflicte fred. En aquest context, en què a Occident l’amenaça feixista havia estat derrotada i el comunisme es visibilitzava com el nou enemic, s’inicià el creixement econòmic més gran del sistema capitalista. Sembli paradoxal o no, aquesta gran conquesta del capital –que arribà arreu del planeta– es va fer de la mà de la socialdemocràcia, amb polítiques de control, planificació i suport estatal que diferien del liberalisme teòric del XIX.\nFulletó informatiu del nou Servei Nacional de Salut britànic. Un dels molts exemples de capitalisme ‘intervingut’ que posà les bases del sistema de benestar britànic. Font: Pinterest\nAixí, l’experiència de la Gran Depressió –que encara ressonava en els records d’aquells que havien viscut a l’Europa d’entreguerres– i la por a la revolució comunista, va donar lloc a un matrimoni de conveniència entre capitalisme i socialdemocràcia que permeté portar l’economia a la cúspide del creixement: començaven els anys daurats. Les tres dècades que seguiren a la segona Gran Guerra, el creixement capitalista avançà a un ritme accelerat, quadruplicant la producció mundial i portant la industrialització arreu.\nAixò transformà les vides dels ciutadans dels països desenvolupats. La nova societat de consum els posava a disposició béns fins llavors només reservats a les elits, i la construcció d’un estat del benestar els oferia uns serveis que abans se’ls havia negat. L’entusiasme que visqueren els britànics de classe treballadora en aquells anys queda plasmat en el documental Espítiru del 45, on melancòlics ciutadans recorden com van passar de compartir un llit amb quatre germans i una munió d’insectes diversos, a tenir accés a un sistema sanitari gratuït. La comparació amb els anys de depressió econòmica o amb el dur període de guerra no feia més que magnificar el valor d’aquella situació.\nAquesta situació econòmica s’assentava sobre un consens polític, en què sindicats i patronal acordaren implícitament una política comuna, que permetia, com senyala Hobsbawm, «mantener las demandas de los trabajadores dentro de unos límites que no mermaran los beneficios». En aquesta conjuntura, els sindicats jugaven un paper important, i la classe treballadora gaudia d’un poder de negociació que li permetia reivindicar i cobrir les seves necessitats. Alhora, la política anava destinada a un repartiment més equitatiu de la riquesa, afavorint així la igualtat social.\nTot i l’aparent tranquil·litat, el 1968 s’inicià el maig francès, una revolta que, a més, diferia força de la tradicional conflictivitat social. La seva derrota tranquil·litzà la classe política, però s’albiraven temps de canvis, que, de fet, no trigarien a arribar. La guerra del Yon Kippur (1973) amb la consegüent pujada del preu del cru només accelerà una crisi que era inevitable i que pocs havien predit. S’encunyaren nous conceptes –el fenomen de l’estagflació fou descrit llavors per Milton Friedman– per definir la inesperada situació; els beneficis empresarials reduïen i al cap de poc se n’albiraren les greus conseqüències socials: principalment, la fi de la plena ocupació.\nEs posava fi així a l’eufòria del –que es creia– creixement il·limitat, i també del consens anterior. Els sindicats endurien la seva actitud per defensar uns llocs de treball que estaven perdent en massa, i s’iniciava una contrarevolució conservadora que pretenia iniciar la batalla contra tot allò que fes olor de socialisme. Començava la ‘Gran Divergència’, en què s’acabaria l’època d’igualtat i «los ingresos de los más ricos crecerían a expenses de los trabajadores y de las clases medias», tal com afirma Fontana.\nEnmig d’aquesta incertesa econòmica, que posava en dubte els fonaments del sistema, aparegueren pensadors decidits a impugnar la socialdemocràcia. Tot i que alguns ja havien defensat les seves tesis liberals des de la postguerra, ara s’alçarien amb més veu i guanyarien nous adeptes. Així, la classe política conservadora, disposada a una defensa a ultrança del sistema capitalista, faria un viratge cap a la dreta i abraçaria els postulats neoliberals de Milton Friedman als Estats Units o Friedrich Hayek a Europa. Aquests economistes, que feien del neoliberalisme la seva religió, defensaven el lliure mercat, denunciant així el paper que havia tingut l’estat en les dècades postbèl·liques. És simptomàtic de com s’estaven estenent les seves teories el fet que tots dos economistes fossin guardonats amb el Premi Nobel d’Economia: l’austríac el 1974, i dos anys més tard el nord-americà.\nEn el cas que ens ocupa, Margaret Thatcher, així com part dels seus col·legues més propers com Keith Joseph, estava enormement influenciada per l’economista austríac. Hayek, en el seu Camino de servidumbre declarava la guerra a la intervenció estatal en l’economia, que –deia– acabaria portant inevitablement al totalitarisme. Així, «la planificación económica exigiría la dirección de casi todo en nuestra vida», mentre que «la libertad económica (…) es el requisito previo de cualquier otra liberad».\nAmb aquesta oda als diners –«el dinero es uno de los mayores instrumentos de libertad que jamás haya inventado el hombre», afirmava Hayek– Thatcher es presentà al públic com a líder del Partit Conservador el 1975, i guanyà les eleccions generals britàniques de 1979, convertint-se en la primera Primera Ministra dona d’aquest país. Un cop Thatcher arribà al número 10 de Downing Street es proposà reformar el sistema econòmic britànic. En la seva biografia apunta que presentava un «denso programa pensado para terminar con el socialismo, extender la libertad de elección y ensanchar el ámbito de la propiedad privada». Així, es posava fi al consens entre dreta i esquerra previ a la dècada dels 80 i amb una acèrrima defensa del laissez faire s’iniciava un bel·ligerant atac contra tot allò que tingués reminiscències socialistes.\nEl 4 de maig de 1979, Thatcher esdevé la primera Primera Ministra de la Gran Bretanya. Font: BT\nEls seus principals objectius eren la reducció del sector públic, la supressió del control dels preus i una reforma dels sindicats –tot i que Fontana adverteix que «en privado manifestaba que lo que quería hacer era aplastarlos». En definitiva, s’aspirava liberalitzar dràsticament l’economia, i les primeres mesures mostraven el camí que pretenia seguir. En els pressupostos de 1979 s’establí una retallada de 3.500 milions de lliures en l’administració, tot i que Thatcher ho denominava un “estalvi del malbaratament”. L’any següent, la despesa es reduí en 900 milions de lliures, el que per la Primera Ministra era un «logro formidable, pero fragil».\nAlhora, amb l’argument de reduir la greu inflació que aflorava al país, s’apujaven els impostos regressius –com l’IVA que s’unificà al 15%– mentre rebaixava els progressius. Així, les taxes sobre la renda es reduïen d’un 33 a un 30% en els trams més baixos, i d’un 83 a un 60% en els més elevats. Sota criteris d’eficiència econòmica, el que s’estava materialitzant era la clara voluntat d’acabar amb el repartiment (més) equitatiu de la riquesa, potenciant les grans fortunes en detriment de les classes treballadores. En la biografia d’Hugo Young, aquest assegura que «no se puede poner en duda de que ella [Thatcher] era una derechista de corazón».\nMés enllà d’aquestes reformes fiscals, els pilars de la política econòmica de Thatcher van ser les privatitzacions. Durant el seu mandat, es van anar privatitzant les diferents indústries nacionalitzades anteriorment pels governs laboristes. Pels conservadors, la titularitat estatal d’aquestes empreses no permetia dotar-les de l’esperit de competitivitat que havia de potenciar la innovació i el creixement econòmic. Així ho destacava la Primera Ministra quan afirmava que «la privatización premia la eficiencia de la empresa privada, aboliendo así la preferencia por la ineptitud estatal».\nLa llista és prou llarga: el 1983 s’externalitzaren els serveis de neteja, bugaderia i càtering del Servei Nacional de Salut, el 1984 es privatitzà la British Telecom, el 1985 el govern es va vendre les accions de la British Aerospace i la Associated British Ports i el 1986 es privatitzà la British Gas, alhora que es començaven a vendre les empreses d’autobusos. Entre 1987 i 1989 es privatitzà la Rolls Royce, la British Airways, l’acer, l’aigua i l’electricitat, entre d’altres. En definitiva, quan la senyora Thatcher abandonà el govern el 1990, s’havia desmantellat la xarxa d’empreses públiques, i el capital era qui dirigia sobre uns sectors que ja no estaven sota control estatal.\nEl govern es queixava de la quantitat de diners que calia subministrar a aquestes empreses perquè fossin solvents, però el que les feia desitjables pel sector privat eren precisament els enormes guanys que se’n podien obtenir. Al final, els sectors estratègics més importants s’estaven venent al millor postor, i els beneficis en un termini de temps podien ser milionaris per qui les adquirís. El que s’estava produint era que allò que havia esdevingut un bé comú ara es convertia en una mercaderia generadora de beneficis per uns quants. Així, si com afirmava la mateixa Thatcher «mediante la privatización (…) se reduce el poder del Estado y se fortalece el del pueblo», gran part de la població britànica havia deixat de ser ‘poble’.\nTambé l’habitatge va ser un focus d’interès pels conservadors. El Partit Laborista havia promulgat un pla d’habitatge amb el qual es pretenia donar una llar digna a les famílies obreres i equipar correctament els barris dels afores, fortament castigats per la depressió i la guerra. D’aquesta manera, el govern britànic era propietari d’una gran part del parc d’habitatges, i els llogava a un preu raonable a les famílies necessitades. Thatcher, convençuda que també havia de ser el mercat qui regulés un equipament tan bàsic com la llar, emprengué un pla que atorgava el ‘dret a compra’ d’aquests pisos. Així, el percentatge de propietat privada del parc d’habitatge, que era del 57%, augmentà al 68% l’any 1988, moment en què es van vendre unes 80.000 cases. Mentre la Primera Ministra es mostrava feliç de la «democracia de propietarios que estábamos propiciando», l’altra cara de la moneda era un augment del 38% de la gent sense llar entre 1984 i 1989. Coneixedora d’aquesta realitat, la ‘dama de ferro’ argumentava que «tampoco puede afirmarse que los problemas de conducta se resuelvan por medio de ladrillos y cemento», fent gala així un discurs força demagògic. Mentrestant, reduïa un 60% la despesa en habitatge, fet que va acabar quadruplicant els preus del lloguer al fi del seu mandat.\nI si augmentava el número de ‘sense sostre’, també ho feia el d’aturats. Pel govern conservador, la reducció dels llocs de treball era necessària en tant que permetria a les empreses créixer per generar-ne de nous. Així, la Primera Ministra acabà amb el compromís de la plena ocupació que havien mantingut els seus predecessors, i en un context de crisi mundial molts treballadors es veieren empesos a un atur que colpejà amb força la societat britànica.\nEn un moment d’augment de l’acció obrera per defensar els llocs de treball, Thatcher acusava els sindicats de la desocupació, ja que «habían dejado a muchos de sus afiliados sin trabajo al exigir sueldos excesivos». Amb aquest discurs el govern conservador inicià una política antisindical sense precedents. Darrere un discurs extremadament individualista que apel·lava a la meritocràcia i l’esforç, i que assegurava la possibilitat d’ascens social, s’estava duent un lluita de classe que pretenia eliminar tota identitat obrera. Com ella deia, «no existe una cosa llamada sociedad. Hay hombres y mujeres individuales, y hay familias».\nPiquet a les mines de carbó de Kent durant la vaga de 1984. El debilitament dels sindicats no suposà una millora en les condicions laborals dels treballadors, sinó més aviat el contrari. Font: Getty Images\nNo obstant això, el debilitament dels sindicats no produí un augment de llocs de treball, i l’atur seguí creixent fins al 1984, quan superà els tres milions d’habitants. Començà a davallar a partir de 1986. Llavors, la batalla contra les organitzacions obreres ja n’havia reduït la capacitat de negociació. Històricament, a més, l’atur ha estat un gran aliat de la desmobilització, ja que genera por a la pèrdua del lloc de feina.\nAixí i tot, les vagues contra les mesures polítiques del govern i les conseqüències adverses de la crisi es convocaren des de l’inici del mandat de Thatcher. La mà de ferro de la Primera Ministra, però, s’imposava, i no retrocedia cap pas davant dels obrers. El 1980 ja havia promulgat una Llei d’Ocupació que il·legalitzava els piquets de solidaritat, un dels instruments de més pressió sindical. El govern també va permetre acomiadar vaguistes, va reduir els costos de l’acomiadament i va establir enormes multes als sindicats.\nEnmig d’una onada patriòtica per la victòria britànica a les Malvines, el govern emprengué l’últim assalt contra els sindicats: contra la Unió Nacional de Miners, el més combatiu. Aquests iniciaren una vaga el 1984 davant del tancament de les mines, però la Primera Ministra es mostrà inflexible, plantejant-se fins i tot enviar l’Exèrcit per reprimir els miners mobilitzats. Ja no era possible un retrocés en el tancament de les mines, i prova d’això és el fet que a la Gran Bretanya de 1994 només quedaven en funcionament 15 de les 184 mines de 1983. La privatització havia suposat la destrucció de gran part de la indústria manufacturera, i amb aquesta l’acomiadament d’una infinitat de treballadors i la desestructuració de comunitats industrials senceres.\nEn definitiva, Thatcher impulsà una política econòmica neoliberal, destinada a posar fi a totes les conquestes prèvies de la classe treballadora, i per fer-ho va haver d’eliminar el seu principal opositor: la classe obrera organitzada en sindicats. És interessant veure el notable èxit de les polítiques de Thatcher en els indicadors econòmics estàndards que s’utilitzen comunament en l’anàlisi econòmica. Fent-ne cas, la Primera Ministra aconseguí estabilitzar l’economia, reduir el deute públic i rebaixar la inflació.\nAquests indicadors, però, ens són insuficients per avaluar les conseqüències socials d’aquestes polítiques, ja que no ens permeten veure, per exemple, la quantitat de salari destinat per les famílies a diferents àmbits (alimentació, llar, oci…), la relació entre salaris i lloguers, l’oferta dels serveis públics o l’estabilitat dels llocs de treball, entre d’altres. En aquests estudis econòmics, s’obvia també la reducció dels serveis públics i la precarització de les condicions de vida de les classes populars, conseqüència també del desmantellament de l’estat del benestar. A més, la retallada dels serveis públics ha comportat històricament una assumpció d’aquests per part de les dones, que els desenvolupen de forma no remunerada ni valorada socialment, tot i ser, també, treball.\nCal destacar que la lluita del Partit Conservador britànic no només fou política i econòmica, sinó també cultural. Aconseguí bastir un nou discurs que trencava amb el relat de la societat de classes i imposava un individualisme desfermat. Els nous valors nacionals eren l’esforç i el mèrit, i així de clar ho deixava:\n“Crec que aquell que està preparat per treballar més fort, hauria de rebre les recompenses més grans i conservar-les després dels impostos; que hauríem de donar suport als treballadors, i no als ganduls; que no és només acceptable, sinó lloable beneficiar la teva pròpia família mitjançant el teu propi esforç” (Traduït de l’anglès)\nEn aquest sentit, la victòria també fou força clara, ajudada però per la consolidació de la societat postmoderna. També la conjuntura internacional, amb el seu company Ronald Reagan al capdavant dels Estats Units, contribuí i reforçà la seva empresa econòmica. Com es pot suposar, la decadència i la posterior ensulsiada de l’URSS donà l’espai necessari per aplicar les tesis de la mà invisible del capitalisme sense el temor a una expansió comunista. Alhora, la continuïtat de les polítiques de Thatcher més enllà del seu mandat han aprofundit en la consolidació de les seves reformes.\nLes conseqüències socials d’aquest projecte no són menors. Gran Bretanya és, avui en dia, un país més ric que aquell 1979, però en detriment d’una equitativa repartició de la riquesa i amb una desigualtat social puixant. Actualment, el país compta amb més de cinc milions d’aturats, i els que no, estan, denuncia Fontana, «atrapados en trabajos mal pagados e inseguros».\nPer concloure, podem dir que la contribució del que a vegades s’ha denominat thatcherisme tingué algunes conseqüències definitives. El neoliberalisme –en les seves diferents formulacions– vingué per quedar-se. L’inici de la ‘Gran Divergència’ no només tingué causes econòmiques, sinó que hi havia darrere una voluntat política de capgirar l’estructura econòmica i d’impulsar un capitalisme sever, que preservés el poder d’uns quants i minvés les capacitats d’incidència política dels altres.\nMargaret Thatcher abandona el número 10 de Downing Street el 1990. Malgrat que equilibrà els indicadors macroecnòmics, el balanç final de la seva gestió econòmica fou fatal en termes socials. Font: BBC\nEn definitiva, el projecte classista de Margaret Tatcher es va consolidar i, en certa manera, va triomfar. La dècada dels 80 va marcar profundament el món occidental capitalista, i va assentar les bases pel desenvolupament econòmic posterior. Les mesures econòmiques empreses per Thatcher al Regne Unit i per Reagan als Estats Units van imitar-se a les democràcies liberals, i l’actual sistema econòmic beu, en gran mesura, d’aquests dos projectes. Així, el neoliberalisme que encapçalà la ‘dama de ferro’ traspassà fronteres i impregnà les polítiques també d’aquells països en vies de desenvolupament sota l’òrbita capitalista.


El PSC reclama unitat perquè el soterrament del tren a Girona comenci el més aviat possible - El Gerió Digital\nCelebren que el traçat s'allunyi de Sant Fèlix\nDimarts, 12 de juny de 2012 19:25h\nPia Bosch i Ramon Ceida (PSC) durant la roda de premsa © ACN\nEl projecte data de l'any 2007 -la fase 2 la van enllestir el juny mentre que la fase 3 està signada l'octubre- però l'Ajuntament de Girona no havia rebut mai la proposta i, ni molt menys, l'havien pogut analitzar amb detall. En el ple de dilluns l'alcalde, Carles Puigdemont (CiU), va entregar a cada grup municipal una còpia de la proposta que fa gairebé cinc anys va fer el Ministeri de Foment per soterrar el tren convencional a la ciutat, unes obres que haurien de començar un cop enllestides les de l'alta velocitat.\nEl PSC, principal grup a l'oposició, creu que, d'entrada, és una "bona notícia" que el títol del projecte sigui 'Projecte de construcció d la plataforma i via de la línia d'alta velocitat Madrid-Saragossa-Barcelona-frontera francesa' perquè segons la portaveu, Pia Bosch, implica que Foment també creu que el soterrament del tren convencional és part de les obres per fer passar trens d'alta velocitat (TAV) pel centre de la ciutat.\nEn una primera anàlisi que, adverteix Bosch, encara no ha pogut ser massa profunda, els socialistes celebren que el traçat que proposa Foment en la proposta del 2007 casi amb planejaments urbanístics de la ciutat i de l'àrea urbana perquè, per exemple, permeten construir estacions a Pont Major i a la zona sud de la ciutat per configurar una xarxa potent de rodalies dins mateix de la ciutat.\nRamon Ceide ha detallat que un dels aspectes més positius d'aquesta traça és que proposa fer passar el tren convencional per sota del viaducte i allunya així el túnel del nucli antic de la ciutat i, sobretot, de l'església de Sant Fèlix. La proposta del 2002, que ja preveia un túnel per a l'alta velocitat i un altre per al tren convencional, proposava que aquest segon creués el riu Onyar prop de la basílica i preocupava als grups municipals que les vibracions o les obres poguessin malmetre-la.\nD'altra banda, el grup municipal del PSC assegura que "entén" per què el projecte no allarga el soterrament del tren fins més enllà de Pont Major, prop de Celrà. Ceide ha detallat que aspectes com la inundabilitat o el tipus de sòl ho desaconsellen perquè podrien dificultar la construcció i, a més, posar en entredit el manteniment. Per això, ha assegurat que no veuen malament que la proposta d'Adif faci sortir a la superfície al tren al principi del Pont Major, al peu de la muntanya de Montjuïc.\nTot i que el PSC no veu cap dificultat tècnica perquè fase 2 i fase 3 es puguin fer de forma simultània, les obres s'allargarien mínim 3 anys. Per això, reclama un front comú de partits i ciutadania per consensuar una proposta i demanar que es digui a terme amb la màxima celeritat. Pia Bosch, a més, també ha instat a "repensar" la Girona del futur com una nova ciutat amb una capitalitat renovada i propostes de mobilitat d'àrea urbana. A més, els socialistes creuen que caldria compensar amb més inversions els barris que es vegin afectats per tants anys d'obres.\nSoterrar el tren convencional al seu pas per Girona costarà més de 294 milions


Existència eucarística | Tarraconense\nL’Eucaristia és tan important, que determina tota una manera de viure.\nSovint, els qui no van a missa ens fan la coneguda crítica: “No sé per què anar a missa, si els que hi aneu cada diumenge no sou millors, potser sou pitjors, que els altres…” És una mala excusa per a no complir. Uns altres potser ens diran allò de: “el que has après, has de posar-ho en pràctica”, com si anar a missa fos com una classe de moral.\nNaturalment que hem de ser autèntics i conseqüents. Però, segurament, qui parla així no sap què és l’Eucaristia. L’Eucaristia és una experiència, una vivència que pretén embolcallar tota la persona, des de la seva capacitat de coneixement, fins a la seva sensibilitat estètica, passant per la seva voluntat, la seva capacitat afectiva, el seu cos, la seva memòria, el seu instint, etc. Perquè és talment una experiència de l’Esperit Sant.\nUna altra cosa és que els qui hi participem no ens deixem penetrar per l’Esperit.\nQuan diem que és una vivència, volem expressar que hi passa quelcom semblant al que busquem en els encontres amb persones que estimem. És possible que de la visita als nostres pares o a un amic “traguem algun profit” (una ensenyança, una ajuda, etc.). Però aquesta utilitat no pot justificar la visita. El que hi busquem és viure l’experiència d’estimar i ser estimats. I això és el més important, allò que mai no pot faltar.\nQuelcom semblant passa, en un grau més profund, en l’Eucaristia. Perquè, així com la nostra persona, des del cor, va formant-se sobretot a base d’“experiències de trobades” (no sols d’ensenyaments rebuts o d’habilitats reeixides), així la freqüència de l’Eucaristia a la nostra vida va construint en nosaltres una manera de viure i de ser. És a dir, va bastint el Crist en nosaltres.\nEn aquest sentit, qui viu de veritat l’Eucaristia no pot deixar de pensar, sentir o estimar com ho fa Jesucrist. Ha de seguir la seva mateixa lògica, els seus mateixos criteris de vida, la seva mateixa mirada.\nSant Joan de la Creu, en el “Romance sobre la Trinidad”, va escriure:\nCombregar quan celebrem la missa “és menjar el mateix pa que alimenta la Trinitat”, és a dir, assimilar el seu mateix amor. I quan participem de l’Eucaristia, entrem en aquesta manera de viure, en aquesta lògica de la vida que impulsa a buscar l’altre com a semblant, com a germà, per a compartir amb ell la més “gran delectació”. És el que va fer Déu amb nosaltres quan el Verb va prendre la nostra carn i quan Ell desitja romandre per a nosaltres en el Sagrament.\nTot això ho han viscut els grans sants, encara que no hagin sabut explicar-ho. Perquè la qüestió no consisteix a donar grans raons, sinó a viure-ho i testimoniar-ho.\nSempre m’han impressionat aquests grans sants que dedicaven llargues hores d’adoració davant l’Eucaristia i alhora eren veritables herois de l’amor al proïsme, les causes socials, el servei als més pobres.\nEn definitiva, l’Eucaristia havia conformat el seu cor.


1. L'educació acadèmica convencional reforça molts d'aquests errors de concepte, en lloc d'eliminar-los.\n2. En el format de l'esquerra, el lector, gairebé amb seguretat, haurà de consultar els resultats mentre llegeix el comentari.\n3. Segons quina sigui la localització de la lesió, per exploració clínica, es poden distingir dos tipus d'afàsia o disfàsia.\n4. Van anul·lar la reunió i la van convocar per a la setmana següent.\n5. El germà de la víctima va conèixer la notícia pels mitjans de comunicació.\n6. Caldrà prendre mesures en funció dels resultats del partit\n7. En la meva opinió, els responsables han de valorar l'interès de cada projecte, segons els objectius proposats i la informació aporatda.\n8. Un sistema obert és aquell en el qual entra i surt matèria i energia.\n9. No hi va haver quòrum, quedant desconvocada immediatament la reunió.\nEXERCICI 2: Aquí teniu una proposta per fer el text més llegible, però n'hi pot haver moltes d'altres.\nLes Lleis d'estadística i del pla estadístic de Catalunya (1992-1995) encomanen a l'Institut d'Estadística de Catalunya la tasca d'homogeneïtzar la presentació de resultats esta-dístics per a Catalunya, de manera que es puguin comparar espacialment i temporal les diverses informacions.\nLa sistematització de nomenclatures i classificacions té la finalitat d'estandarditzar l'estadística catalana i d'adaptar-la als paràmetres estatal, comunitari i internacional. D'aquesta manera podem normalitzar l'elaboració, la presentació i l'anàlisi de dades, o bé facilitar la implementació de registres i arxius administratius per a l'aprofitament estadístic. La transcendència d'aquesta activitat instrumental és, doncs, essencial.\nLes classificacions sobre activitat econòmica constitueixen el nucli harmonitzador general, són les que tenen més incidència en l'activitat estadística econòmica general i són les que la llei esmentada recomana de posar en marxa de manera prioritària.\nAquesta Classificació d'activitats econòmiques (adaptació normalitzada de la CNAE-1974, Clasificación Nacional de Actividades Económicas, de l'Instituto Nacional de Estadística) és un exemple d'aquest procés d'harmonització. Properament, hem previst completar-lo amb:\n· les classificacions segons branques d'activitat per a la comptabilitat regional o les taules input-output, i\n· l'actualització de la mateixa CNAE-74, a partir de la nova Nomenclatura comunitària (1990) i de la CNAE-93.\nFinalment, vull destacar l'assessorament del TERMCAT (Centre de Terminologia) en les tasques derivades de la traducció catalana, com també la col·laboració de l'Instituto Nacional de Estadística en el decurs de l'elaboració.


La Generalitat regula la cogestió marítima amb l'aprovació del Consell Català\nLa Generalitat regula la cogestió marítima amb l'aprovació del Consell Català\n21/07/2021 Medi Ambient - Jordi Rodríguez\nEls representants de la Taula de Cogestió Marítima del Litoral del Baix Empordà, en una foto de febrer de 2019.\nEl Govern de la Generalitat ha aprovat el Decret del Consell Català de Cogestió Marítima. Aquest organisme permet la participació dels actors en la definició, el desenvolupament, i l'execució de les polítiques marítimes en un règim de corresponsabilitat entre l'Administració pública i els sectors implicats, els científics i la societat civil. Aquest model es regularà ara per a tot el litoral català, però al Baix Empordà ja és una fórmula coneguda.\nA començament de l'any 2019 es va crear l'anomenada Taula de Cogestió Marítima del litoral del Baix Empordà. La Taula és un espai de participació per millorar la gestió i l'ordenació dels usos i les activitats marítimes, amb la participació dels diversos agents, públics i privats que hi intervenen. L'any passat, per exemple, va presentar la cartografia marina d'aquesta zona, un instrument que donarà dades per conèixer l'estat del fons marí i servirà, per exemple, per millorar la protecció de les zones de posidònia oceànica.\nAra es crea el Consell Català de Cogestió Marítima, que estarà integrat per l’Administració de la Generalitat, les entitats locals, els agents i les entitats vinculats als sectors que actuen en el medi marítim, i les entitats ambientalistes i de recerca, les organitzacions sindicals i empresarials més representatives, i les associacions municipalistes. Actuarà com a mecanisme per a garantir un bon estat ambiental del mar, afavorir el desenvolupament socioeconòmic en l'espai marítim, i garantir el manteniment d'uns serveis ecosistèmics que són bàsics per al futur d'aquest desenvolupament, com la pesca, l'aqüicultura, les activitats nàutico-recreatives i el turisme, entre altres.\n25/02/2020 - Medi Ambient La Taula de Cogestió Marítima del Litoral del Baix Empordà es reuneix demà a Palamós


Diagnòstic i acompanyament TICCámaras\nSuport personalitzat a la incorporació de solucions TIC al teu negoci\nPots fer més competitiu el teu negoci a través de les noves tecnologies?\nEn una primera fase d'aquest servei, assessors tecnològics de la Cambra de Barcelona t'aporten una visió qualificada i recomanacions sobre les solucions que faran millorar la teva competitivitat:\n- Eines de productivitat en el núvol (ERP, CRM, TPV, Lot, Big Data, realitat virtual)\n- Comerç electrònic (web, botiga online, passarel·la de pagaments, facturació electrònica, signatura digital)\n- Màrqueting digital (posicionament web, email màrqueting, social media, aplicacions mòbils, Lot)\nEn una segona fase podem acompanyar-te en l'elaboració i el seguiment d'un Pla personalitzat d'implantació de les recomanacions per part del proveïdor que lliurement seleccioneu per a desenvolupaments informàtics, llicències, solucions, maquinari i connectivitat. Podeu rebre ajuts pel 40% de les despeses elegibles pre-finançades, fins recuperar un màxim de 2.800€.\nLa participació de cada empresa al Programa TICCámaras és per ESTRICTA CONVOCATÒRIA.\nLa durada màxima del servei, així com les condicions de subvenció en el marc del Programa TICCámaras, es determinen en cada convocatòria publicada.\nAccedir a la secció Ajuts i convocatòries/TICCámaras.\nLa participació al Programa TICCámaras és per ESTRICTA CONVOCATÒRIA, i cadascuna determina condicions dels beneficiaris i procedimients de sol·licitud.\nRevisar l'existència de convocatòries obertes a Ajuts i convocatòries/TICCámaras.\nT’interessa Diagnòstic i acompanyament TICCámaras? Escriu-nos i podrem atendre’t


L'independentisme reuneix 120.000 persones a Madrid per rebutjar el judici al procés | NacióManresa\nLa primera gran expressió del sobiranisme a la capital espanyola es converteix en una marxa massiva de milers de manifestants, que la policia espanyola xifra en només 18.000\nper Joan Serra Carné / Oriol March, Enviats especials a Madrid, 17 de març de 2019 a les 10:49 |\nImatge de la manifestació a Madrid | ACN\nUnes 120.000 persones, segons xifres dels organitzadors, s'han manifestat pel centre de Madrid aquest dissabte, convocades per entitats i partits sobiranistes catalans, però també per col·lectius d'arreu de l'Estat, per denunciar la judicialització del procés català i per reclamar una solució política al conflicte. Una marxa massiva, que ha replicat a la capital espanyola les grans mobilitzacions de l'independentisme a Catalunya, amb unes xifres de magnitud comparable, i que s'ha celebrat en ple judici de l'1-O. La policia espanyola ha rebaixat la xifra de manifestants a 18.000.\nDes de l'escenari ubicat a la plaça Cibeles, punt de finalització de la marxa, l'independentisme civil ha fet una crida a resoldre el conflicte català des de la política. La presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie, que ha encetat els discurs en castellà i anglès, ha denunciat la judicialització del procés: "L'autodeterminació no és un crim". Paluzie ha agraït el suport d'entitats de Madrid, Andalusia, Galícia, País Basc, Canàries i Astúries. Marcel Mauri, vicepresident d'Òmnium, ha indicat que "la democràcia a Espanya passa per defensar els drets i les llibertats de Catalunya".\nEl vicepresident de l'ANC, Marcel Mauri, al seu torn, al el seu torn, ha apel·lat directament al president del govern espanyol, Pedro Sánchez, per tal que insti l'Advocacia de l'Estat a retirar les acusacions de sedició i malversació contra els dirigents que estan sent jutjats des del 12 de febrer al Tribunal Suprem.\n"És una irresponsabilitat que el PSOE cedeixi davant l'extrema dreta. Que retiri totes les falses acusacions d'una rebel·lió que mai ha existit", reclama Mauri a Pedro Sánchez\n"És una irresponsabilitat que el PSOE cedeixi davant l'extrema dreta. Que retiri totes les falses acusacions d'una rebel·lió que mai ha existit. Encara té temps d'instar l'Advocacia de l'Estat a retirar càrrecs i buscar una solució real. Sinó, seran còmplices de l'extrema dreta. Serem un dic de contenció contra la intolerància", ha proclamat Mauri\nJust abans de l'inici de la marxa, el president de la Generalitat, Quim Torra, havia resumit els objectius de la mobilització. Torra ha recordat l’existència de presos polítics i exiliats i ha carregat contra el "judici de la vergonya". Així mateix, ha reclamat que Espanya escolti el "clam de llibertat" de la protesta. "Seguirem defensant els drets civils, socials i a l’autodeterminació, com sempre hem fet", ha proclamat. El president ha estat secundat a la manifestació per cinc membres del Govern: Elsa Artadi, Laura Borràs, Alba Vergès, Jordi Puigneró i Teresa Jordà.\nTorra ha estat acompanyat tot moment d'una desena llarga d'agents de la policia espanyola, en un dispositiu del qual ni els Mossos ni l'organització "no n'estaven al corrent", segons fonts governamentals.\nLa marxa s'ha celebrat sota el lema lema -"La autodeterminación no es delito. Democràcia és decidir", en català i castellà-, al·ludint tant a la judicialització del procés com a la demanda de rtrobar una solució política al conflicte. La primera part de l'enunciat ja es va fer servir a Barcelona el 16 de febrer, en una manifestació que va congregar 200.000 persones a la Gran Via de la capital catalana.\nL'independentisme no ha recorregut sol el centre de Madrid. Entre els convocants -a banda de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), Òmnium Cultural, Junts per Catalunya (JxCat), ERC i la CUP- s'hi han sumat col·lectius madrilenys, gallecs, andalusos i bascos. Des del País Basc, les entitats i partits sobiranistes han comptat amb el suport de Gure Esku Dago, Altsasu Gurasoak i EH Bildu. De Galícia hi ha hagut membres del BNG, de la Confederació Intersindical Gallega, de Via Gallega i de la Plataforma Galícia amb Catalunya. I d'Andalusia s'hi ha sumat el Sindicat Andalús de Treballadors. La Intersindical-CSC i altres sindicats de l'Estat també han format part de la marxa.\n500 autobusos i una quinzena de trens\nSegons han informat els organitzadors, 500 autobusos plens s'han desplaçat fins a Madrid per transportar-hi els manifestants. També hi han anat almenys quinze trens AVE plens o gairebé plens. La idea era reeditar l'èxit de la marxa que es va fer a Brussel·les durant la campanya del 21-D del 2017, que va sumar fins a 45.000 persones a la capital europea. L'organització ha recomanat als manifestants que arribin amb cotxe que deixin el vehicle en aparcaments dissuasoris a les entrades de Madrid.\nPresència del Govern i d'alcaldes\nLa delegació del Govern l'ha encapçalat el president de la Generalitat, Quim Torra, que ha arribat a primera hora de la tarda a la capital espanyola. L'han acompanyat cinc membres de l'executiu: Elsa Artadi -Presidència-, Laura Borràs -Cultura-, Jordi Puigneró -Polítiques Digitals i Administració Pública-, Alba Vergés -Salut- i Teresa Jordà -Agricultura-. Les dues primeres, Artadi i Borràs, viuen els seus últims dies com a membres del Govern i seran rellevades la setmana entrant, segons les previsions de l'equip de Torra.\nAlmenys la meitat del grup parlamentari de Junts per Catalunya (JxCat), encapçalat per Eduard Pujol i Gemma Geis, ha assistit a la marxa, així com també representants del PDECat al Congrés dels Diputats. ERC també hi ha enviat una delegació àmplia, a la qual s'hi han sumat membres de Demòcrates de Catalunya i de la CUP.\nFOTOS La concentració independentista a Madrid ha omplert els carres de la capital d'estelades, l'ha tenyit de groc i ha fet ressonar l'Estaca a la Cibeles https://t.co/pBjmAlz2gJ pic.twitter.com/BRPvNelZS1\n— NacióPolítica (@naciopolitica) March 16, 2019\n20:31 CONTRACRÒNICA La Cibeles no es queda sola; contracrònica des de Madrid de Joan Serra Carné i Oriol March després de la primera expressió massiva de l'independentisme a la capital espanyola. Resignada a la solitud pel fracàs merengue, la Cibeles, monument fetitxe del madridisme, recupera la companyia amb la multitud independentista, que pinta de groc el cor de la capital espanyola.\n📸 FOTO Espectacular imatge nocturna de la manifestació independentista a Madrid, il·luminant la plaça Cibeles; @agenciaacn https://t.co/BUvJD2NHqn pic.twitter.com/vJfPTftPBr\n— NacióDigital (@naciodigital) March 16, 2019\n20:15 Manifestants de tot l'estat espanyol s'han sumat a la marxa independentista per protestar pel judici de l'1-O, per denunciar la situació dels presos polítics i per criticar el règim del 78 espanyol\nManifestants espanyols a la marxa independentista Foto: Joan Serra Carné\nVÍDEO L'Estaca de @lluis_llach ressona per la Cibeles, il·luminada amb els mòbils dels manifestants, en l'acte final de la manifestació independentista a Madrid https://t.co/pBjmAlz2gJ pic.twitter.com/a6bpkKAMy7\nVÍDEO La manifestació a Madrid acaba amb un emotiu cant de l'Estaca de @lluis_llach; informen @jserracarne i @OriMarch https://t.co/pBjmAlz2gJ pic.twitter.com/ItCRo7evvc\n19:42 L'independentisme reuneix 120.000 persones a Madrid per rebutjar el judici al procés. La primera gran expressió del sobiranisme a la capital espanyola es converteix en una marxa massiva de milers de manifestants, que la policia espanyola xifra en només 18.000. En directe, Joan Serra Carné i Oriol March, informen des de Madrid.\nFOTOS La Cibeles, plena de manifestants, estelades i tenyida de groc; 📸 @agenciaacn https://t.co/pBjmAlz2gJ pic.twitter.com/Rulx2xzuzG\n19:30 FOTO L'espectacular imatge que demostra l'èxit de la manifestació a Madrid\nImatge aèria de la manifestació a Madrid Foto: ACN\n19:21 EN DIRECTE L'independentisme reuneix 120.000 persones a Madrid per rebutjar el judici al procés, segons els organitzadors de la manifestació a la capital espanyola.\n.@marcelmauri es dirigeix a @sanchezcastejon: "Retirin tots els càrrecs contra els presos, d'una violència que no va existir mai. Seran còmplices de la ultradreta de @vox_es" https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/fCGp5WTUzG\n.@marcelmauri, vicepresident d'@omnium: "L'Estat, des del Rei fins a la Justícia, no volen perdre els privilegis. Van a per tots els que defensem aquestes llibertats. És una irresponsabilitat que el govern del @PSOE cedeixi davant l'ultradreta" https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/Z5mpFW96vg\n.@epaluzie, de l'@assemblea: "És important fer aquest discurs a Madrid, Barcelona i Brussel·les. Hem de convertir-nos en un altaveu de denúncia. Hem d'agrair tota la solidaritat, vingui d'on vingui. No podran res contra un poble, unit, alegre i combatiu"https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/R3dShV2AlQ\n.@epaluzie: "La república catalana que anhelem els independentistes no és contra ningú. És una oportunitat per a tots. Per a poder tenir una relació d'igual a igual amb els pobles veïns. Perquè no estiguin viciades ni per l'opressió ni el victimisme"https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/6GsV5ZL8qk\n.@patricialopezl, periodista, en l'acte final de la manifestació: "la nostra solidaritat amb totes aquelles persones que van patir cops per votar. L'autodeterminació no és un delicte. L'1 d'octubre Catalunya va deixar de ser súbdita" https://t.co/p2uVNeP9zb\n18:53 Comencen els parlaments en l'acte final de la manifestació independentista a Madrid. "La autodeterminación no es un delito" és el lema principal, amb una plaça Cibeles a vessar de centenars de persones.\n18:49 El diputat del PP i vicesecretari d'organització del partit, Javier Maroto, ha carregat contra la manifestació independentista a Madrid a través d'un tuit, on assenyala el president Pedro Sánchez i l'alcaldessa Manuela Carmena\n— Javier Maroto (@JavierMaroto) 16 de març de 2019\n18:47 La policia espanyola ha enviat un cordó de seguretat per a Torra sense avisar al començament de la manifestació. Nombrosos agents de les forces de seguretat de l'Estat envolten el president de la Generalitat durant tota la marxa a Madrid. Informen Oriol March i Joan Serra Carné des de la capital espanyola.\n18:39 L'expresident de la Generalitat a l'exili, Carles Puigdemont, segueix "emocionat" des de Waterloo la manifestació a Madrid per part de l'independentisme.\n"¡Este juicio, es una farsa!", criden els manifestants a la plaça Cibeles, un cop ha arribat la capçalera de la manifestació; informen @jserracarne i @OriMarch https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/iN7lUd2wvY\n18:30 La cua de la manifestació encara és a la plaça Neptuno, avançant a poc a poc pels carrers de Madrid. La capçalera, però, ja és al final de la marxa, a la plaça Cibeles\nLa capçalera de la manifestació ja ha arribat a Cibeles, punt final de la marxa. La cua encara ha d'acostar-se a la plaça cèntrica de Madrid https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/DyXRgNa7FP\nAquest és l'ambient de la plaça Cibeles, punt final de la manifestació. La capçalera, a punt d'arribar-hi https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/k76FqixF0A\nFOTOS La manifestació independentista tenyeix de groc i inunda d'estelades els carrers de Madrid; 📸 de l'@agenciaacn pic.twitter.com/KEqOJSaL4r\nVÍDEO "No hay justícia" i "No passaran" són dos dels lemes més repetits a la marxa independentista pels carrers de Madrid; informen @jserracarne i @OriMarch https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/7cHx0Jpw73\n18:15 “1 d’octubre, ni oblit ni perdó” i “mentirosa, Ana Rosa”, dos dels càntics que s’escolten mentre la capçalera avança cap a Cibeles\nManifestants independentistes a Madrid Foto: Joan Serra\nVÍDEO Crits d'unitat, "llibertat presos" i "aquest judici és una farsa" a la capçalera de la manifestació, que ja camina pels carrers de Madrid; informen @jserracarne i @Orimarch https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/NnewR6s2HB\nLa capçalera de la manifestació amb el president @QuimTorraiPla, el president @rogertorrent, també l'expresident Artur Mas, membres del @govern, familiars dels presos, diputats independentistes al Congrés i al Parlament. La marxa ja ha començat https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/JV99rnPRG0\nVÍDEO Arriben ara els familiars dels empresonats d’Altsasu a la manifestació a Madrid contra el #judici1O. Han estat aplaudits https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/xk0BpWCtBp\n18:05 La manifestació comença a avançar molt a poc a poc des del Paseo del Pardo, al costat de l'estació d'Atocha de Madrid. La marxa arribarà fins a la plaza de Cibeles, on es llegiran diversos manifestos. Crits de "llibertat presos polítics", "el judici és una farsa" i diverses consignes en castellà.\nVÍDEO @rogertorrent, en declaracions a @naciodigital: "Aquesta manifestació també apel·la aquests demòcrates espanyols per dir que avui ens toca als independentistes però demà pot tocar-li a qualsevol"; per @jserracarne, en directe des de Madrid https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/MvP09JoFNl\nTorra recorda l’existència de presos i exiliats i carrega contra el “judici de la vergonya”. El president està acompanyat per cinc membres del Govern: @elsa_artadi, @LauraBorras, @albaverges, @jordiPuignero i @TeresaJorda; per @OriMarch https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/TTdNIM5Hfy\nEl president de la Generalitat, @QuimTorraiPla, reclama que Espanya escolti el “clam de llibertat”. “Seguirem defensant els drets civils, socials i a l’autodeterminació, com sempre hem fet”; informa @OriMarch des de Madrid https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/dhhWFuTnRQ\n17:55 A punt de començar la manifestació unitària independentista a Madrid, per denunciar el judici de l'1-O i la situació dels presos polítics. Podeu seguir EN DIRECTE el VÍDEO de la marxa en aquest enllaç.\n17:50 La consellera de Cultura i número dos de Junts per Catalunya al Congrés, Laura Borràs, destaca la "defensa de la democràcia" que suposa la marxa a Madrid.\n.@gabrielrufian, portaveu d’ERC al Congrés, assegura que aquest dissabte és un “bon dia per a la democràcia”. Assenyala que surt perjudicat el “trifachito” i assegura que l’independentisme “transcendeix les sigles i els cognoms”. En directe, des de Madrid https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/lAzuSqbTAA\nCarles Riera (@carlesral), portaveu de la @cupnacional, envia una “forta abraçada d’agraiment” cap als col·lectius estatals que s’han adherit a la manifestació; informa @OriMarch, des de Madrid https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/VmgBWfOsmi\n17:45 "Sánchez té instint de supervivència. I per sobreviure ens necessita. Tot i això, té al seu partit ocells disposats a mossegar-li el clatell", afirma l'alcaldable Ernest Maragall, en el seu viatge a Madrid en autobús. Sara González ha acompanyat el candidat d'ERC i ha fet aquesta CRÒNICA.\n"No es poden convertir els drets universals en delictes”, assegura la presidenta de l’ANC (@assemblea), Elisenda Paluzie (@epaluzie), a la capçalera de la manifestació; informa @OriMarch https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/7XSzB4krdW\nPoc menys de mitja hora per començar la manifestació independentista a Madrid i aquest és l'ambient que es respira a la capçalera. @QuimTorraiPla, consellers del @govern, membres d'@omnium i @assemblea i de diversos partits, preparats per la marxa https://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/Fi4bGilu5e\nVÍDEO Crits de "Este juicio es una farsa" per part dels manifestants, que coregen en castellà; informen, en directe, @OriMarch i @jserracarnehttps://t.co/JbaQdVVegK pic.twitter.com/N0ebNoIRq5\nVÍDEO La capçalera de la manifestació a Madrid comença a omplir-se amb centenars de persones; informen en directe @OriMarch i @jserracarnehttps://t.co/gwr9ypz6Gi pic.twitter.com/z9ghZl60VO\n17:30 Aquest mateix matí, la policia espanyola ha detingut un membre del secretariat nacional de l'ANC a Madrid. El jutjat de Girona havia demanat la seva detenció perquè no es va presentar a declarar tot just fa una setmana.\n17:29 Un cordó excepcional de seguretat encapsula Torra i els membres del Govern a la capçalera de la manifestació.\nEl president de la Generalitat, @QuimTorraiPla, arriba a la capçalera de la manifestació a Madrid. Falta menys d'una hora perquè comenci la marxa, que acabarà a la plaça de Cibeles https://t.co/gwr9ypz6Gi pic.twitter.com/H4fnaGO5bL\nVÍDEO Els 150 alcaldes catalans desplaçats a Madrid reclamen la llibertat dels presos polítics https://t.co/gwr9ypz6Gi pic.twitter.com/FVBJAb2Njo\n17:25 CRÒNICA De la Vespino a l'autobús: Maragall «on the road» rumb al «castell» de Madrid. Sara González acompanya l'alcaldable d'ERC, Ernest Maragall, en el seu viatge en autobús en direcció a la manifestació independentista de la capital espanyola.\n17:23 L'independentisme es manifesta a Madrid per reclamar una sortida política al conflicte. Falta poc menys d'una hora perquè comenci la marxa pels carrers de la capital de l'Estat, que finalitzarà a Cibeles. Informen Oriol March i Joan Serra Carné, en directe, des de Madrid.\nPolítica, reclamar, ANC, conflicte, Òmnium, JxCat, autodeterminació, judici de l'1-O, CUP, ERC, Tribunal Suprem, manifestació, procés català, independentisme, sortida, Madrid\nuna altre vegada sera\nPer Anònim el 18 de març de 2019 a les 08:50\nAl final,no a pasat lo que molts volian,cap atac feixista,ni actes violents ni res de res,gran lliço de democracia del poble de Madrid,a veure si aprenen la lliço.\nPer Anònim el 18 de març de 2019 a les 00:07\nTotes les fotos fetes a peu de carrer o algun balcó, i la única aèrea es de nit. Així es molt fàcil manipular les xifres... res de nou.\nEnèsim ridícul indepe\nPer Anònim el 17 de març de 2019 a les 20:22\nEt queixes de l'autoritarisme i la brutal repressió que pateix Catalunya, fent una manifa sense incidents a...Madrid! Un pelet contradictori, no? Em pregunto si algun dia es podrà fer una manifestació així a Manresa sense que hi vagi gent de pau a reventar-la...\nPer Anacleto el 17 de març de 2019 a les 17:47\nS'ha de ser molt babau per a creure's aquesta cifra. Simplement s'ha de veure les imatges de Tven3 pero adonar-se de que aquesta cifra es una fantasía puz-blicitaria del moviment indepe. La independencia es imposible amb el recolzament d'un ridicul 37,22% del cens catala. I es que una Catalunya independent no es possible economicament, doncs seria fallida avans de neixer. No cal ser economista per adonar-se. Fins i tot els economistes de colors se n'adonen. Au, Bona tarda.


L’impossible front dels ultres al Parlament europeu (Júlia Manresa Nogueras)\nEls euroescèptics, dividits, no podran bloquejar l’Eurocambra però sembren la llavor de la inestabilitat\n6 min. Brussel·les 27/05/2019 22:54\n651x692 L’impossible front dels ultres al Parlament europeu L’impossible front dels ultres al Parlament europeu\nEl resultat final de l’onada de forces euroescèptiques, nacionalpopulistes i d’ultradreta tan temuda en les eleccions europees no té una lectura fàcil, sinó ambivalent. Hi ha hagut grans victòries en països com França, Itàlia, Polònia i el Regne Unit, però s’ha frenat l’impuls a Àustria, els Països Baixos i Dinamarca. A més, allà on han obtingut grans victòries els números són més modestos que algunes projeccions.\nL’augment de la participació -que no creixia des del 1979- va empènyer liberals i verds i va contenir les opcions que l’eurofòbia, ja d’entrada dividida, aconseguís el 33% de l’hemicicle que li donaria opcions de bloqueig. Les divergències entre partits fan difícil l’encaix de peces que els podria convertir en un grup més fort, però ¿qui pren les decisions a la Unió Europea? L’Eurocambra no té tanta força com la majoria dels seus integrants voldrien i, per això, llegides en clau nacional, les grans victòries dels euroescèptics sembren una llavor que pot créixer en forma d’inestabilitat futura.\nA la nova Eurocambra hi ha 173 eurodiputats euroescèptics repartits en tres grups. El primer és el dels conservadors reformistes (CRE), partit que va formar l’ex primer ministre David Cameron i que amb el Brexit ha patit una gran sagnia (ha perdut 15 eurodiputats). Bàsicament inclou exmembres de la família popular desencantats amb la UE, advoca per “fer menys” dins la Unió Europea i defensa la sobirania nacional i el control de la immigració. També compta amb el partit guanyador de les eleccions a Polònia (PiS), amb la ultradreta danesa i finlandesa i amb l’Alternativa per a Alemanya, que va sumar tres escons. Hi ha també els nacionalistes flamencs de l’N-VA.\nL’altre grup és el de l’Europa de les Nacions i la Llibertat (ENF), de Matteo Salvini i també de Marine Le Pen, dos dels guanyadors de la nit electoral. Són més radicals que els CRE perquè s’encasellen dins els anti. Són antiimigració, antieuro i, pro Rússia, un problema per a hipotètiques fusions per exemple amb CRE. Justament, un dels seus partits, l’FPÖ austríac, ha perdut un escó després d’un escàndol de corrupció que el vinculava amb finançament de Rússia.\nI encara hi ha un altre grup, el de l’altre gran guanyador de la nit, Nigel Farage, Europa de la Llibertat i la Democràcia Directa (EFDD), que compta ara amb el partit més gran de l’Eurocambra, el Partit del Brexit, amb 29 escons, però que no suposa cap garantia de futur a l’hora de sumar perquè el seu objectiu últim és marxar de la UE.\nAquest trencaclosques de peces ultres és de difícil encaix, perquè més enllà de la crítica a la UE i a les polítiques migratòries no tenen res més en comú. L’interès de tots aquests partits és nacional i, per tant, la seva actuació conjunta està debilitada des de l’inici.\nUna de les altres escletxes d’inestabilitat futura, però, és el contagi que puguin provocar aquestes forces en els partits conservadors tradicionals que diumenge van perdre una quarantena d’escons i que també es debiliten a nivell nacional. Si acosten posicions i hi ha més futurs governs amb ministres ultres, les institucions se’n veuran afectades de manera més o menys directa perquè qui decideix a Brussel·les acaben sent els governants i els seus ministres i, en ocasions clau, per unanimitat. Les 28 cadires de la Comissió també entrarien en joc.\nUn ball de cadires\nLa Lliga de Matteo Salvini va convertir-se en un dels partits més grans de l’Eurocambra amb 28 eurodiputats (ara en tenia 5). Salvini intentarà enviar a Brussel·les un comissari que pugni pels seus interessos. El mateix passa amb la victòria de Viktor Orbán a Hongria, per un ampli 52,3% dels vots. Orbán ja ha sigut un corcó per a Brussel·les al posar en qüestió la feina d’una Comissió encapçalada per la seva pròpia família política. El seu partit, Fidesz, encara forma part dels populars i els aporta 13 escons. Però el divorci sembla imminent i els seus escons se sumaran a un dels grups euroescèptics. El bàndol euròfob va tancar la legislatura amb 155 eurodiputats i passaria a tenir-ne 184, un 24% de la cambra. L’altra gran victòria és a Polònia, on el partit Llei i Justícia (PiS) suma 4 eurodiputats més i n’aporta 23 als CRE.\nA França la lectura pot ser doble. El Reagrupament Nacional de Marine Le Pen va superar per poc la formació del president Emmanuel Macron, Renaixement, cosa que s’ha llegit com una gran derrota per al líder francès, que volia impulsar un ressorgiment europeu. Però Le Pen perd un escó dels 23 que tenia fins ara. Per tant, dependran de l’afebliment de Macron les futures opcions de Le Pen de poder influir a Europa.\nPer això, Macron ja va reunir-se ahir amb Pedro Sánchez i avui tots els líders de la UE soparan junts per veure com es reparteixen els càrrecs sobre una base més difícil que mai. Comença el ball de cadires que intentarà esquivar la ultradreta i també les seves llavors.\nLa ultradretana va perdre un escó, però va esgarrapar la victòria a l’actual president francès, Emmanuel Macron, i manté 22 eurodiputats euroescèptics.\nEl líder del partit d’ultradreta la Lliga va multiplicar ahir per més de cinc els seus eurodiputats. Es veu amb forces per desafiar la cotilla fiscal de Brussel·les, però al mateix temps no ha aconseguit unir les forces euroescèptiques per crear un grup prou fort per bloquejar la política europea des del Parlament.\nPedro Sánchez es perfila com el nou líder de la socialdemocràcia europea després del triomf del PSOE diumenge. “Intentaré construir una Europa social”, va afirmar ahir.\nEls Verds van sumar 17 eurodiputats. Van robar força als tradicionals socialdemòcrates i van pintar una onada verda en països com Alemanya, d’on és la candidata.\nLa coalició de la cancellera alemanya, CDU-CSU, va perdre molta força als comicis europeus i confirma la ja anunciada sortida de la líder conservadora alemanya.\nLa formació del president francès va quedar en segona posició, per darrere de la de la ultradretana Marine Le Pen. El resultat es llegeix com una gran derrota en l’àmbit nacional. Tot i això, dins l’Eurocambra, el partit de Macron aporta una vintena d’eurodiputast als liberals d’ALDE, que s’erigeixen com a indispensables.\nEl Moviment 5 Estrelles, de Luigi Di Maio, es va enfonsar a les eleccions: va aconseguir només el 17% dels vots, malgrat que fa només un any era la primera força política a Itàlia.\nSyriza va obtenir només el 23,7% dels vots, gairebé 10 punts per darrere dels conservadors de Nova Democràcia. Tsipras ja ha anunciat eleccions anticipades.\nCrisi de nervis a la Gran Coalició a Alemanya


Bet-at-home Open 2015 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLocalització Hamburg (Alemanya)\nEl Torneig d'Hamburg 2015, oficialment conegut com a bet-at-home Open 2015, és una competició tennística jugada sobre terra batuda que està inclosa dins de les sèries 500 de l'ATP. La 108a edició del torneig es va celebrar entre el 27 de juliol i el 2 d'agost de 2015 a l'Am Rothenbaum d'Hamburg, Alemanya.\nEl tennista balear Rafael Nadal va guanyar el tercer títol de la temporada. Amb aquest títol va ampliar el seu registre d'aconseguir un títol sobre terra batuda a Europa des de 2004 (onze anys consecutius).\n1/WC R. Nadal 6 7\nJ. Veselý 4 62 1/WC R. Nadal 6 6\nJ. Janowicz 3 6 2 5 P. Cuevas 3 2\n5 P. Cuevas 6 4 6 1/WC R. Nadal 6 6\n4 A. Seppi 4 6 6 4 A. Seppi 1 2\nWC F. Mayer 6 2 3 4 A. Seppi w/o\nS. Bolelli 6 65 6 S. Bolelli\nWC J. Munar 1 7 4 1/WC R. Nadal 7 7\n8 F. Fognini 6 3 6 8 F. Fognini 5 5\nA. Ramos Viñolas 2 6 3 8 F. Fognini 6 7\nA. Bedene 7 7 A. Bedene 4 5\n3 R. Bautista Agut 62 67 8 F. Fognini 6 7\n6 J. Mónaco 1 5 Q L. Pouille 2 62\nQ L. Pouille 6 7 Q L. Pouille 6 6\nB. Paire 2 6 7 B. Paire 3 2\n2 T. Robredo 6 3 5\nFabio Fognini w/o\nFernando Verdasco 1 Simone Bolelli\nJohn Peers 6 6 3 Jamie Murray\nQ Frank Moser\nJan-Lennard Struff 3 4 3 Jamie Murray\nJohn Peers 2 6 \nRobert Farah Maksoud 6 6 Juan Sebastián Cabal\nDavid Marrero 4 2 Juan Sebastián Cabal\nLukáš Rosol 3 4 2 Alexander Peya\nBrisbane · Chennai · Doha · Sydney · Auckland · Quito · Montpeller · Zagreb · São Paulo · Memphis · Delray Beach · Marsella · Buenos Aires · Casablanca\nHouston · Bucarest · Munic · Istanbul · Estoril · Niça · Ginebra · 's-Hertogenbosch · Stuttgart · Nottingham · Newport · Båstad · Umag · Bogotà\nAtlanta · Gstaad · Kitzbühel · Winston-Salem · Metz · Sant Petersburg · Kuala Lumpur · Shenzhen · Estocolm · Moscou · València\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bet-at-home_Open_2015&oldid=23255813»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 abr 2020 a les 14:47.


Actualitzada 04/01/2018 a les 14:02\nFiscal i acusació popular mantenen la seua petició de presó preventiva\n© El vehicle policial que ha transportat Junqueras des dels calabossos de l'Audiència Nacional fins al Suprem.\nL’exvicepresident de la Generalitat Oriol Junqueras ha argumentat durant uns dos minuts davant del Suprem, que ha revisat aquest dijous el seu recurs contra la seua presó preventiva, que és "un home de pau que busca el diàleg". Aquesta frase, juntament amb la manifestació que les seues conviccions religioses el porten també a defensar la pau, ha estat l’eix central de la intervenció que Junqueras ha realitzat al final de la vista que ha celebrat avui el tribunal, que ha acabat a les 13.00 hores.\n"Junqueras ha demanat que el deixin representar en llibertat la gent que l'ha votat, que el deixin estar amb la seva família i també portar aquesta situació des de la via del diàleg bilateral i la negociació. Hi ha afegit l'acatament de les vies pacífiques", ha declarat el seu advocat defensor, Andreu Van Den Eynde, a la premsa, després de la vista.\nCom ja se sabia, el fiscal ha mantingut la seva petició que es confirmi la presó preventiva, igual com l'acusació popular exercida per Vox.\nAmbdós entenen que roman el risc de reiteració delictiva, un risc que va apreciar el magistrat Pablo Llarena, instructor del sumari pel procés cap a la Declaració Unilateral d'Independència en el qual està imputat Junqueras.\nEl jutge va ordenar la presó preventiva per aquesta raó i les acusacions consideren que la celebració de les eleccions a Catalunya no ha variat la situació.\nEn aquest sentit, Javier Orgega, líder del partit Vox, ha destacat en declaracions als mitjans que el risc de reiteració delictiva va "en contra dels arguments de naturalesa política" de la defensa, i es basa en els indicis que apunten a "una organització delictiva i un full de ruta" clara.\nAixí, el document EnfoCats, que recull l'esmentat full de ruta i que va ser confiscat al número dos de Junqueras, Josep María Jové, ha estat present en la declaració.\n"Ha estat analitzat profundament, encara que la defensa pretén que Junqueras ho desconeixia", ha informat Ortega, per a qui aquest full de ruta que ve de l'any 2015 va ser estrictament seguida pels imputats, sota el lideratge de Junqueras.\nAl contrari, la defensa de l'exvicepresident ha lamentat que hagin estat d'altres els que hagin fet un judici polític i que la fiscalia hagi qüestionat el dret de Junqueras a representar els seus votants.\n"Junqueras ha afirmat que la seva aposta és pel diàleg, la negociació bilateral... això s'ha vist a la campanya i només per la intenció de crear un risc inventat de reiteració delictiva s'està oblidant per les acusacions. Aquest és el seu compromís personal", ha afegit, abans d'explicar que el pres, malgrat la seva situació, "està bé".\nL'exvicepresident Junqueras ha arribat als calabossos de l'Audiència Nacional, procedent de la presó d'Estremera, poc més tard de les 9.30 d'aquest matí i cap a les 10.15 ha estat traslladat en un furgó de la Policia Nacional al Suprem. A les portes d'aquest tribunal s'han concentrat desenes de periodistes, abundant policia i un grup de polítics i simpatitzants d'ERC, el partit de Junqueras.


HISTÒRIA I HISTÒRIES: LA "POSICIÓ YUSTE"\nLA "POSICIÓ YUSTE"\nTerritori controlat per ambdós bandols enfrontats en la Guerra Civil en febrer de 1939. En rosa el territoria baix control republicà.\nDesprés de la caiguda de Catalunya en febrer de 1939 i d'un breu exili a França, el govern de la República, presidit per Juan Negrín, va regressar a Espanya i es va instal·lar de manera secreta en la finca de "El Poblet", en els voltants d'Elda-Petrer, en l'anomenada "Posició Yuste".\nEntre el 25 de febrer i el 6 de març, el govern republicà, pràcticament amb l'únic suport dels comunistes (el Buró Polític (direcció) del PCE s'havia instal·lat en una finca propera en Elda) , celebrà en "El Poblet" diferents consells de ministres per a tractar de organitzar le resistència en la cada vegada més menuda porció del territori que controlava.\nLa finca de "El Poblet" en Petrer va ser l'ultima seu del govern republicà durant la Guerra Civil. FOTO: Leoncio Gazulla\nTanmateix, durant el retir del govern en "El Poblet", tres fets van precipitar la caiguda definitiva de la República:\nLa dimissió d'Azaña (que a diferència de Negrin no havia regressat del seu exili a França) com a President de la República rere el reconeixement del règim rebel per part dels governs conservadors de França i Anglaterra.\nEl colp d'Estat en Madrid, contra el govern de Negrin, protagonitzat pel coronel Casado, responsable de la defensa de la capital, amb l'intent de negociació, finalment infructuós, de capitulació davant Franco a condició de permetre l'evacuació de republicans des dels ports del mediterrani.\nLa sublevació contra el govern republicà de l'armada en Cartagena.\nLa confusió i l'enfrontament entre el govern i els sublevats va precipitar la caiguda definitiva dels fronts de l'exèrcit republicà i en el port d'Alacant es van anar concentrant milers i milers de republicans intentant fugir infructuosament de les represàlies de Franco que ja dominava pràcticament tot el territori.\nMentres, el govern de Negrin i altres personalitats implicades en la resistència republicana des de la "Posició Yuste" (La Pasionària, el poeta Rafael Alberti...) van fugir amb avió des de l'aeròdrom del Fondó del Manyà (Monòver), molt pròxim a "El Poblet", amb direcció a Orà (Argèlia), en aquells moments, una colònia de França.\nPublicado por LEONCIO GAZULLA GIL en 9:49\nAnònim 20 d’abril de 2010 a les 8:29\nAcí va un altra foto de més lluny. Encara que la teua és millor perquè no es veu el polígon indústrial.\nLLIBERTATS I DRETS


Un vaccí dissenyat per l'IrsiCaixa millora el control del VIH sense tractament antiretroviral\nUn vaccí dissenyat per l’IrsiCaixa millora el control del VIH sense tractament antiretroviral\nÉs un vaccí "prometedor" que podria permetre evitar el tractament crònic actual\nL’assaig clínic del vaccí terapèutic contra el VIH d’Aelix Therapeutics demostra que pot “educar” el sistema immunitari per millorar la resposta contra el virus, segons que indiquen els seus responsables. L’estudi ha demostrat que el vaccí “és segur” i que la resposta immunitària que han desenvolupat els participants es relaciona directament amb el temps que han aconseguit mantenir-se sense tractament antiretroviral.\nUn 40% dels que han rebut el vaccí han aconseguit no prendre antiretrovirals durant sis mesos. En el grup que va rebre placebo, tots excepte un dels participants, van haver de reiniciar el tractament abans de les dotze setmanes. El vaccí s’ha dissenyat a l’Institut d’Investigació de la Sida IrsiCaixa en el marc del consorci Hivacat.\nSegons els responsables de l’assaig, el vaccí obre les portes a noves estratègies de curació en combinació amb altres vaccins, immunoteràpies o fàrmacs, que podrien permetre evitar el tractament crònic actual. Els resultats s’han presentat avui a la Conference on Retroviruses and Opportunistic Infections 2021 (CROI), una de les conferències més importants del món en el camp de VIH/sida.\n“Vam estudiar quines parts de virus atacava el sistema immunitari d’aquestes persones per poder simular la mateixa resposta de manera artificial. A partir d’aquí vam identificar parts vulnerables de virus i vam dissenyar la vacuna HTI, que expressa aquestes regions de virus”, explica Beatriz Mothe, investigadora associada d’IrsiCaixa i co-inventora del vaccí HTI juntament amb Christian Brander i Anuska Llano.


Enric I. Canela » 2015 » juny » 07\nArchive for juny 7th, 2015\nPosted in Articles Enric I. Canela, Política, Universitat on juny 7th, 2015 No Comments »\nEnric I. Canela Llegia que hi ha més 4.600 estudiants d’Estats Units a les universitats alemanyes. La xifra ha crescut un 20% ens els darrers tres anys. En aquest temps Alemanya va abolir el cobrament de matrícula tant per a estudiants nacionals com estrangers. Què guanya Alemanya? Només a Berlín, per exemple, hi ha 25.000 […]\nLa idea no genera diners, de fet costa diners\nPosted in Articles Enric I. Canela, Empresa, Innovació, Transferència de Coneixement on juny 7th, 2015 No Comments »\nEnric I. Canela L’Econòmic publica una entrevista amb Bill Aulet, director del Martin Trust Center de l’Institut de Tecnologia de Massachusetts (MIT). Destaquen com a titular: “Els governs no poden forçar l’emprenedoria“. El Martin Trust Center for MIT Entrepreneurship aporta expertesa, suport i les connexions necessàries als estudiants del MIT, de qualsevol disciplina, per tal […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Ciència, Innovació, Política on juny 7th, 2015 No Comments »\nEnric I. Canela El brillant investigador Pere Puigdomènech ens ha regalat l’article Innovació, democràcia i corrupció. Us poso un paràgraf i ja anireu a llegir l’article: els països que són més innovadors són aquells que tenen uns nivells més baixos de corrupció. És possible que a nosaltres aquest estudi no ens digui res de nou. […]


bcnbits: Sant Jordi, llibres, Frankfurt, Madrid\nPublicat per Mor a 22:47\nPer quan una "nit de la cultura", o "nit blanca" o amb la denominació que sigui? Tan que anem de cosmopolites a Barcelona i cada any que passa és un any més sense algún acte d'aquests que ja van arrelant en d'altres ciutats europees.\n...que no sigui un problema de civisme....... =P\nPenso que tens molta raó amb això de la manca d'iniciatives creatives.\nPotser ens hi hauríem de posar mans a l'obra, entre festa pel Raval i exhibició aèria. Això sí, naturalment, que sigui sostenible =P\nCatalunya, com França, fa pudor a decadent. Els culpables sempre són els altres, per uns és Madrid, pels altres els Americans i la globalització, sigui el que sigui, totes les escuses són bones per mirar-se al llombrígol i renunciar a l'auto-crítica.\nSi, estaria bé una iniciativa de les que comentes.\nsobretot, sostenible i amb civisme :P\nCatalunya decadent... fa pensar


Cooking challenge: brunch - Recepta de myTaste\nReconec que el desafiament de les Cooking Challenge d'aquest mes m'ha portat de cap. I els entrants de la resta de cookings\nTambé vull donar les gràcies a les fantàstiques Cookings. Aquest mes el repte de les Cooking Challenge anava a càrrec de l'Elvira de Los Cerezos en flor\nI ja tornem a ser aquí amb el repte del mes de desembre. ) Aquesta vegada la Quo de QUOcinando ens va proposar elaborar dos dolços de Nadal a lliure elecció\nSara Lark)El repte que la Núria ens va proposar a les Cookings per a aquest mes no m´ha suposat cap esforç, ja que sóc una autèntica fan dels batuts, sucs, smoothies, etc\nAquest mes, el repte de les Cooking Challenge anava a càrrec de la Maria José del blog Dit i fet. Primera recepta de l'any\n) i toca repte de les cooking challenge. aquesta vegada la Lourdes va ser l'encarregada de triar repte i ens va proposar a la resta de cookings preparar un strudel, tot un clàssic de la cuina austro-hongaresa amb arrels turques i armènies\nI les receptes de la resta de cookings. “Només necessita consol aquell que pateix una pena” (La flor del Nord\nUn nou més i un nou repte per a les cookings. I els red velvet cake de la resta de cookings. ". L'home mai pot saber què vol, perquè només viu una vida i no té manera de comparar-la amb les seves vides precedents ni d'esmenar-la amb les seves vides posteriors\nDesprés de l'aturada estival de l´agost les cooking challenge estrenem nou curs i tornem amb el nostre desafiament mensual\nI l´hornazo de la resta de cookings. "És fàcil mirar enrere i pensar en com podríem fer que només ens ocorreguessin les coses bones\nI de nou, com cada dia 10 de cada mes, tenim repte de les Cooking Challenge. El temps passa volant. Com ja falta poc per les festes nadalenques, aquest mes, la Lourdes del blog La cocina de Pikerita, ens va proposar preparar bombons perquè així pugueu fer-ne i menjar-ne o regalar-ne aquestes festes\nHíbrid. Ja fa uns dies us parlava de la fusió en pastisseria (aquí) i avui, hi tornem. Aquest mes, la Lourdes del blog La cocina de Pikerita, ens va plantejar com a repte elaborar cronuts\nSens dubte, aquest ha estat el repte amb més espurna de les Cookings Challenge, i és que per a aquest mes la nostra Ly ens va proposar preparar un cocktail\nAquest mes, tocava a una servidora proposar repte a les Cookings, així que ho vaig tenir molt aviat decidit\nRelaxEl temps s'esmuny i els dies passen volant. Molta feina i molts projectes que em consumeixen el poc temps lliure del que disposo\nPerò avui toca repte de les meves estimades Cooking Challenge, així que vaig amb ell. I les receptes de Reis de la resta de cookings


El primer del febrer – kurtibolos.com\nEl primer del febrer\nJoglada de gener III: al Girona 10\nQuins substituts tu! Bravo!\n1-2-16 Sant Cugat del Vallès\nFunció d’Esperança Dinamita al Teatre-Auditori de Sant Cugat, en la inauguració de la temporada de febrer a juny. Al matí vaig anar a donar classes ben tranquil, sabent que arribant havent dinat en faria prou. El muntatge de so és senzill i el fan en Tete de BTM i en Nico i en Marc de l’Auditori. Això dóna tranquil·litat! Yamaha CL5 a PA, Yamaha M7 a monitors, els 16 Kiva, 4 Kilo , 4 SB118 i 4 108P de LA de PA, Nexo PS10 a monitors, i vinga, a intentar conviure amb les reflexions de la sala, d’altra banda vella i estimada coneguda.\nEn Marc i en Nico, la Realist pickup d’en Beni al contrabaix, els teclats d’en Toni “camuflats” al moble de piano de paret, el terra fet de palets…\nAvui de maquinista tenim a l’Enric i d’il·luminació a l’Andreuet, amb la seva nova joguina, content ell! Això sí, el millor, el flight case on la guarda… En Vit i la Fanny estan perduts de vacances -que ja se les mereixien-.\nQuines vedettes tan estupendes que tenim!! Bé, tot l’equip és estupendu… (que sinó després tenen gelosia…).


Comprar Josep Foraster Els Nanos Blanc del Coster 2018 | Preu i opinions a Uvinum\nNOTA DE TAST: Vista: Té un color crema tan pàl·lid, que resulta gairebé blanc de no ser per alguns matisos grocs, molt lleugers. Nas: En nas és clar l'aroma a poma verda, que harmonitza amb un toc de mel i fruits secs. El fons és floral, molt delicat. Boca: A la boca és cremós, passant fàcilment, a més de refrescar en el procés. Té una estructura completa. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Conca de Barberà. VINYA: Josep Foraster. RAÏM: Chardonnay, Garnatxa Blanca, Macabeu. ENVELLIMENT: En les seves pròpies lies. ELABORACIÓ: Les varietats de raïm són totes recollides quan arriben al seu màxim punt de maduració, a mà. Es porta als cellers l'obtingut, per a triar les millors, despalillarlas i macerar al fred amb les seves pells. La fermentació ocorre en tancs d'acer inoxidable, a temperatura controlada, i un cop acabada es deixa reposar sobre les seves mares, durant unes setmanes. Es clarifica, filtra i s'embotella. MARIDATGE: Amanides, paltos estiuencs, peixos, mariscs, formatges frescos, carns blanques. TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 8-10ºC GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 12%\nDescripció de Josep Foraster Els Nanos Blanc del Coster 2018\nVista: Té un color crema tan pàl·lid, que resulta gairebé blanc de no ser per alguns matisos grocs, molt lleugers.\nNas: En nas és clar l'aroma a poma verda, que harmonitza amb un toc de mel i fruits secs. El fons és floral, molt delicat.\nBoca: A la boca és cremós, passant fàcilment, a més de refrescar en el procés. Té una estructura completa.\nRAÏM: Chardonnay, Garnatxa Blanca, Macabeu.\nELABORACIÓ: Les varietats de raïm són totes recollides quan arriben al seu màxim punt de maduració, a mà. Es porta als cellers l'obtingut, per a triar les millors, despalillarlas i macerar al fred amb les seves pells. La fermentació ocorre en tancs d'acer inoxidable, a temperatura controlada, i un cop acabada es deixa reposar sobre les seves mares, durant unes setmanes. Es clarifica, filtra i s'embotella.\nMARIDATGE: Amanides, paltos estiuencs, peixos, mariscs, formatges frescos, carns blanques.\nOpinions sobre Josep Foraster Els Nanos Blanc del Coster 2018\nLa teva puntuació de Josep Foraster Els Nanos Blanc del Coster 2018:Puntua Josep Foraster Els Nanos Blanc del Coster 2018:\nBuscant la màxima expressió de les aromes primàries. Molt fresc i aromàtic. Aquest vi ens mostra tota la potència aromàtica i gustativa de varietats autòctones com el Macabeu i la Garnatxa. Seguint la filosofia de l'negre jove, Josep Foraster ens acosta a un blanc jove on predomina el macabeu (90%). Amb intensos aromes a fruites blanques, combinades amb aromes florals i minerals, en boca té una entrada lleugera i fresca, al centre és untuós i expressiu, per deixar-nos, finalment, un post-gust molt agradable i refrescant. Una gran aposta pels calorosos dies d'estiu.\nJosep Foraster Els Nanos Blanc del Coster és un vi blanc de 12%\nAlc. elaborat pel celler Mas Foraster al municipi de\nMontblanc (Tarragona) i dins de la D. O. Conca de Barberà. aquest\nblanc els Nanos Blanc de Coster s'elabora a partir de 100% raïm\nMacabeu, que procedeix de vinyes pròpies de més de 40 anys, situades\nen el vessant assolellada de les Muntanyes de Prades (Tarragona) i de\ncultiu ecològic. Un cop recol·lectada raïm, aquesta es macera en\nfred, posteriorment es fermenta a temperatura controlada i després,\nencara es deixa unes setmanes en repòs al costat de les mares per\naconseguir la màxima expressió de la varietat.\nEl vi Els NANOS Blanc de Coster té un color groc pàl·lid amb\nreflexos daurats i brillants.\nEn el Blanc Els Nanos, predominen les aromes a fruita blanca, poma\ni préssec, combinats amb un lleuger perfum floral i un fons\nAquest blanc, té una entrada fresca i lleugera, però de seguida plena\nla boca d'una suau untuositat, amb una acidesa lleugera i un\nretronasal afruitat que es combinen per deixar un post gust molt\nagradable i refrescant.\nJosep Foraster Els Nanos Blanc de Coster és un vi amb una\nelaboració acurada i treballada, expressiu, aromàtic, saborós i\nfresc, un vi excel·lent per prendre com aperitiu i també per\nacompanyar marisc, arrossos, amanides, aperitius, formatges cremosos,\netc. Es recomana servir entre 8 i 10ºC\nSi et va agradar Josep Foraster Els Nanos Blanc del Coster 2018, també pots gaudir de ...\nJosep Foraster Els Nanos Blanc del Coster en España\nSi vols comprar Josep Foraster Els Nanos Blanc del Coster 2018, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi blanc Conca de Barberà.