Sense baixar dels núvols: 16/06/2008\nAquell dia havia sortit a donar una volta, em sentia aclaparat pels esdeveniments. La dona amb la que sortia havia conegut algú altre i em deixava, a la feina veia com tots els que havien començat amb mi pujaven de categoria mentre jo em moria de fàstic al mateix lloc.\nVaig entrar en aquell bar com podia haver entrat en el que hi havia dos carrers abans. La decoració era penosa, pretenia ser un local d’aspecte modern, amb música i racons per les parelles, però havia aconseguit semblar-se a una barra americana. M’era el mateix el meu objectiu era emborratxar-me.\nPer acabar d’adobar-ho aquell dia hi havia futbol, i el cambrer, possiblement no era l’amo, havia apagat l’equip de música i havia posat la televisió. Vaig demanar una cervesa, desprès de recitar-me tots els tipus que en tenia vaig optar per la de tota la vida.\nLa cara del cambrer mostrava un desgrat cap algú tan poc posat en cerveses com jo. Jo sols tenia calor i no estava per collonades. M’estava enfonsant en els meus propis pensaments, amanits per la fastigosa veu del comentarista esportiu, quan vaig sentir una veueta digna de la més delicada de les models de moda. – Com collons t’he de dir que al meu local no es posa futbol?\nInsisteixo, la delicadesa del timbre de veu era exquisida, el vocabulari no admetia discussió. Del televisor va desaparèixer la veu histèrica del comentarista i les imatges de vint-i-dos garrulos barallant-se per una pilota.\nAixí doncs vaig poder fruir dels meus negres pensaments amenitzat per la més hortera col·lecció de música, rectifico, de soroll de xiringuito de platja. Com que la cervesa s’acabava i jo no perdia el coneixement vaig optar per demanar una altra beguda. – Què voldrà? – em va preguntar ella. Sense mirar-la vaig respondre. – Whisky de garrafa, si us plau. – No ens queda, Si vol un Joanet... – Un Joanet? – Sí home, el que camina.\nHe de reconèixer-ho, em va fer riure. – Doncs, si, que sigui un Joanet. – Li vaig respondre, llavors m’hi vaig fixar en ella, dir que no era massa alta seria un eufemisme. Però, com totes els dones petitones, tenen la hipotètica virtut de necessitar molt menys pit que les altres per que sembli que en tenen molt més.\nAquesta, a més en tenia molt, i l’acompanyava un escot absolutament generós. He d’admetre que em va costar mirar-li a la cara. Em va servir el Joanet i es va dedicar a arreglar coses darrera la barra. El cambrer havia desaparegut i no entrava ningú al bar.\nDe tant en tan la sentia remugar. Va trucar algú amb el mòbil. – Hola xata. ... Jo? Ja veus, perdent el temps, coi, estic desesperada ... No, que va! Avui? Avui comparat amb ahir és un èxit, tinc un client! Estic que trenco! ... No, si ja, però és que no sé què és el que falla ... La música? Ja saps, la que m’agrada, i la decoració és ideal, a més em va costar un ull de la cara... Val ... Sí ... ens veiem maca.\nEn una altra situació hauria valorat les possibilitats de fotre un clau amb ella i m’hauria dedicat a adular-la i entabanar-la assegurant-li que la decoració era divina i que el “El tiburón.” Era la millor cançó de la història.\nPerò ves per on estava creuat. – Això que sona t’agrada de debò? – Li vaig deixar anar de sobte. Per sort les mirades no maten però us asseguro que aquella em va travessar com un ganivet. – Sí, és divertida i fa ambient. – Vaig riure. – Perdona, però estàs equivocada.\nNo, no em perdonava. – Ah sí? I tu quina posaries? – Per aconseguir què? – Que s’ompli el bar. – Per la decoració que has posat, el “hilo musical”, i a la barra unes quantes meuques. – Què insinues? – No insinuo, afirmo, la decoració sembla de bar de putes, la música és de ... no, dir que això és música és com dir que una tifa de gos al carrer es una obra d’art.\nTenia la sensació de estar llaurant una “amistat” eterna, i el pitjor de tot és que m’ho estava passant d’allò més bé, malgrat el risc de no sortir viu d’aquell bar. La dona va callar, se’n va anar a dins. Em va semblar escoltar que plorava. Llavors em van envair els remordiments.\nPobre dona, havia rebut tota la meva mala llet del dia, sols per no tenir bon gust. M’hi vaig apropar al quartet. – Perdona, he estat un groller, però és què ... no, excuses. He estat un groller i tu no tens cap culpa.\nLa dona va sortir, tenia els ulls envermellits. – I tu què faries per arreglar-ho? – Em vaig quedar palplantat. Amb la mà li vaig indicar una taula. –Seiem? – Ella va dubtar. – Val, total no crec que entri ningú. – vam seure i vam començar a parlar sobre el tipus de local que volia. – Jo voldria parelletes pels racons, nois i noies lligant. No sé si m’explico.\nLa veritat, em va semblar una mica ximple l’objectiu, però més ximples havien estat alguns dels més importants negocis. – Li vaig fer veure que aquella decoració no s’esqueia pel tipus de clientela que volia, que la música que posés hauria de ser la que li agradés a la clientela, no pas a ella.\nVaig pensar que potser havia de veure-ho amb els seus ulls. – Tens algun problema en tancar per avui? – Ella va dubtar un moment. – No crec, ja compraran el tabac a d’altres bars. – Doncs, tanca que ens anem a donar una volta.\nVam agafar el seu cotxe i ens vam anar al primer punt, la discoteca de moda, un antro ple de gent suant la cansalada, amb un soroll maquinero total, capaç de destrossar els timpans a qualsevol. Ens hi vam estar una estona llarga, deu minuts per ser exactes. Quan vam sortir vam estar un quart fins que poguérem parlar sense cridar. – És aquesta gent la que vols? – Li vaig preguntar. – I hauré de posar aquesta música? – No, pots posar Chill out, que és el mateix però baixant el volum. – Ah!\nLi vaig proposar de buscar un públic una mica més adult. Vam anar a un bar musical. Allà vam seure, i observàrem el personal. Música ambiental, gent xerrant, llum suau, sense excés, però llum. Vam anar comentant el que veiem, desprès la conversa va derivar cap a nosaltres, no ens havíem adonat i ja formàvem part del paisatge.\nNo sé en quin moment ni de quina manera va començar a preguntar-me per mi. El que sé és que em vaig descobrir explicant-li la meva vida, de com la meva núvia m’havia deixat, de com la feina em feia fàstic, de com havia sortit amb l’objectiu clar d’agafar un coma etílic.\nNo recordo haver-li preguntat per la seva vida, però al cap d’un estona sabia com es deia, l’edat que tenia, que s’havia divorciat d’un home encantador que li posava les banyes amb qualsevol cosa que portés faldilla, que havia muntat el bar amb els cèntims que li havia tret al seu darrer cap per no explicar-li a la seva dona que feia amb el director comercial...\nPotser havia begut més del compte i no m’havia adonat, perquè quan em vaig voler adonar estàvem de nou al seu bar, amb la persiana metàl·lica baixada i fent un clau. Juraria que la meva intenció era explicar-li “in-situ” els canvis que jo faria.\nLa cosa no va acabar aquí, de fet no ha acabat encara, ara som socis, vaig deixar la feina, vam tornar a decorar el bar, vam posar música i es va omplir de gent. De tant en tant queia algun polvet, de tant en tant sortíem junts, i així, amb el temps el de tant en tant es feia més sovint.\nDe vegades penso, que aquell dia vaig acabar obtenint el coma etílic que buscava i que tot això que us explico l’estic vivint com un vegetal a ves a saber quin hospital. Però, la veritat, no tinc cap interès en canviar-ho.\nPublicat per Josep B. a 6/16/2008 09:00:00 a. m. 18 comentaris:


Campus d'emprenedoria i expressió creativa en anglès\nEl campus té per objectiu fomentar la innovació, l’emprenedoria, el coneixement de l’empresa i l’autoconfiança. Durant el programa els alumnes desenvolupen tots els aspectes bàsics d’una empresa i elaboren i presenten un pla d’empresa complert.\nAquest programa anirà acompanyat d’un Mòdul Group Performance, on els nois i noies desenvoluparan una actuació artistica creativa, utilitzant música, teatre, dansa i video.\nA qui s’adreça: Nois i noies d’edat compreses entre els 14 i 16 anys.\nLloc i Horari: Innolab; de 9’15 a 13’30h (Tecnocampus)\nPreu: 400euros (380 euros si t'apuntes amb un amic)\nDescarrega't aquí la informació\nL’objectiu del programa Be an entrepreneur és fomentar la innovació, l’emprenedoria, el coneixement real de l’empresa i l’autoconfiança.\nDurant el programa, els nois i noies, amb l’ajut dels professors de l’Escola Emprenedors, desenvolupen tots els aspectes bàsics d’una empresa per elaborar i presentar un pla empresarial complet (innovació, inversió, beneficis, màrqueting, tecnologia, llocs de treball creats, etc).\nLes classes són dinàmiques i utilitzen la metodologia del Learning by Doing.\nEls alumnes s’agrupen per interessos i passions, iniciant el procés d’imaginar-se una empresa i les diferents etapes per fer-la realitat.\nLes etapes del procés són:\n• La passió i la creativitat com a motors de la innovació\n• El model de negoci i la necessitat de mercat\n• Innovació i tecnologia\n• Aspectes financers\n• Logística i producció\n• Aspectes socials i de sostenibilitat\n• Presentacions finals\nEls alumnes realitzen un Business Plan i presenten els seus projectes en públic, en anglès. Durant tot el procés es posa molt d’èmfasi en les habilitats comunicatives i en el fet que els estudiants adquireixin autoconfiança.\nCom a complement al programa Be an Entrepreneur, s’ha incorporat el mòdul d’Expressió creativa, un perfecte aliat pels conceptes que es treballen en un programa per a empresaris. L’objectiu és que els nois i noies creïn una experiència d’expressió pròpia i creativa utilitzant música, teatre, dansa o vídeo i perdin la por a actuar en públic. Aquest treball permet als estudiants augmentar la seva autoestima i alhora divertir-se!\nA part de la immersió total en l' idioma anglès a través de les activitats i la comunicació entre monitors i alumnes, també hi haurà un espai de 30’ per resoldre dubtes a nivell de gramàtica i millorar aspectes de pronunciació. Aquesta sessió es durà a terme d'una manera molt informal i dinàmica, per tal de desmitificar i normalitzar els problemes que els estudiants puguin tenir amb l’anglès i donar-los les eines adequades per corregir-los.\nCom a activitat final del campus es realitzarà una presentació en públic dels projectes empresarials desenvolupats, oberta als pares i amics, que podran també presenciar l'actuació artística dels grups, gaudint del seu potencial i la seva creativitat!


S'inicien les obres d'un nou espai jove i esportiu al Mas Lluí\nAquesta setmana s'inicien les obres d'un nou espai jove i esportiu, amb zones per al descans i el lleure al barri de Mas Lluí.\nL'espai objecte de les obres d'ampliació és un terreny de 5.600 m2 que hi ha al costat de l'escola Miquel Martí i Pol, entre el passeig del Comte de Vilardaga i el carrer de Roses, davant del parc Europa. El solar incorporarà zones d'estada per al descans i el lleure, així com una zona per a la pràctica de parkour (activitat esportiva que consisteix en desplaçar-se superant obstacles, servint-se únicament del propi cos), i una àrea específica amb ponts i altres elements per fer salts i piruetes en bicicleta.\nLa nova zona incorporarà també nombrosos arbres i zones arbustives, així com nous camins amb circuits per fer a peu, corrent o en bicicleta. L'àrea comptarà també amb diferents elements de mobiliari urbà com ara unes grans pedres de formigó polit que faran de seients o bancs que simularan les branques dels arbres. Pel que fa a les espècies d'arbres que es plantaran, hi haurà tant pollancres, com arbres caducs (cireres i pereres) i arbres de fulla verda (alzines, oliveres o desmais). Els arbres es disposaran de tal manera que delimitin les zones destinades a l'esport de les concebudes com espais d'estada, i alhora minimitzin l'impacte a les comunitats veïnes.\nD'altra banda i, per tal que la zona sigui un punt d'atracció per als més joves, s'instal·laran carregadors solars per als aparells de telefonia mòbil en una zona dissenyada per a l'estada i el lleure.\nEls treballs, que es duran a terme durant un període de tres mesos, tenen un pressupost de 292.737,67 € (IVA inclòs).


Citybreak-apartments Patio Porto Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPatio Sao Salvavador nº5, Ciutat Vella, Porto, Portugal - Veure al mapa\nBasada en 1657 comentaris\nExcel·lent 8,7 (2514 comentaris)\nNotable 7,7 (1009 comentaris)\nBarri Ciutat Vella Bonfim Santo Ildefonso Ramalde Ciutat Vella Ciutat Vella\nMés informació sobre Citybreak-apartments Patio\nEls apartaments estan situats al barri històric de Ribeira de Porto, a menys de 300 m del riu Duero i a 500 m de l'estació de metro i tren de Sao Bento. La catedral de Porto i el pont D. Luís són a 400 m. Els estudis i apartaments del Citybreak-apartments Patio són espaiosos i presenten una decoració moderna única. Disposen de parquet i cuina o zona de cuina i la majoria tenen un balcó amb vista sobre Porto o el riu Duero. Hi ha WiFi gratuïta a totes les instal·lacions. Els apartaments es troben a 5 minuts a peu d'una varietat de restaurants de cuina local i internacional i de diversos bars. Entres els llocs d'interès de la zona hi ha el districte de vins de Porto, com ara el celler Sandeman, situat a menys d'1,5 km. El Paço Episcopal (Palau Episcopal) i la torre dels Clergues són a menys de 400 m. L'aeroport internacional de Porto és a 12 km del Citybreak-apartments Patio i hi ha un servei de trasllat disponible a petició.\nNúmero de Identificación Fiscal: 6795/AL,42524/AL,40679/AL,4062\nLes estades de 5 o més nits inclouen servei de neteja i canvi de llençols i tovalloles. Aquest establiment no disposa d'ascensor. Si voleu una factura, cal que indiqueu les dades de la factura a l'apartat de peticions especials de la reserva. Cal fer el registre d'entrada i recollir les claus a: Rua Mouzinho da Silveira, 58, 4050-253 Porto. Cal que informeu el Citybreak-apartments Patio de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Si has reservat una tarifa amb pagament per avançat i necessites una factura, demana-la amb les dades de la teva empresa a l'apartat Fes una pregunta. Número de llicència: 6795/AL,42524/AL,40679/AL,40626/AL,40755/AL,40427/AL,40436/AL,40943/AL,45354/AL,40460/AL,40461/AL\nComentaris de Booking.com (1657)Comentaris d'Agoda (4)


Els professors de BSB continuen formant-se gràcies als webinaris de Cognita España | British School of Barcelona\nHome Els professors de BSB continuen formant-se gràcies als webinaris de Cognita España\nLa transició d’un dia per a l’altre de les aules físiques a l’entorn virtual a causa del tancament obligatori de les escoles a mitjan març va suposar un canvi substancial en el sistema d’ensenyament per a tots. Però l’aprenentatge no va parar en The British School of Barcelona. I tampoc ho va fer la Formació Contínua del nostre professorat.\nCom a part d’un grup educatiu internacional, els nostres professors van tenir l’oportunitat de continuar formant-se gràcies a una sèrie de webinaris oferts per Cognita Espanya durant el confinament. Impartits per col·legues experts, el nostre professorat puc adquirir nous coneixements i compartir millors pràctiques en una varietat d’àrees de formació, com ara ludificació (“Micro-gamification with educational breakouts“, impartit per ELIS Murcia i BSV), salut digital (“Salut digital per a docents“, impartit per CEM), intel·ligència artificial (“AI platforms to support teaching: a Century Tech case study“, impartit per Hastings) o col·laboració en l’era digital (“Collaboration in the digital age“, impartit per TEMS).\nEls nostres professors també van poder assistir a un webinari titulat “Learnings from lockdown on feedback” (Aprenentatge sobre el feedback durant el confinament, impartit conjuntament per ELIS Murcia i TEMS), en el qual van compartir bones pràctiques relacionades amb les mesures i estratègies que es poden implementar per a optimitzar el temps i l’eficiència del professor. El webinari va examinar com es poden utilitzar les diferents aplicacions tecnològiques emprades durant el confinament com a part de les nostres estratègies efectives en el futur.\nMaria Comin, responsable de la comunitat educativa de Microsoft Espanya, va ser la ponent convidada per a impartir el webinari “Comunitat educativa: En Microsoft cap professor està sol”, una sessió que va ser realment inspiradora en un moment en el qual l’atenció al benestar del nostre personal ha sigut una prioritat per a totes les escoles del grup a tot arreu del món.\nUna iniciativa dirigida per la nostra Assessora d’Aprenentatge Digital de Cognita Espanya\nDarrere de cada gran projecte, trobem un gran professional, i és per això que hem volgut parlar amb la Sabrina Espasandin, l’Assessora d’Aprenentatge Digital de Cognita Espanya, un lloc clau en la transformació digital de les escoles i impulsora d’aquesta iniciativa.\nNo es pot negar l’impacte que la Covid-19 ha tingut en l’educació, especialment l’educació online. En qüestió de dies hem sigut testimonis (i experimentat en primera persona) de l’experiment més gran d’aprenentatge a distància de la història. Professors de tot el món han digitalitzat els seus continguts i canviat la dinàmica de l’aula al complet en pocs dies, la qual cosa normalment portaria mesos de treball a temps complet.\nDes de Cognita Espanya, vam voler oferir als nostres professors a totes les escoles el suport necessari en aquests temps d’incertesa; per això, en els dies previs al confinament, vaig començar una sèrie de sessions de formació online per a ajudar-los a establir les bases de les seves classes a distància. Em vaig quedar impressionada amb la seva capacitat d’adaptació i persistència: el que hauria d’haver portat mesos es va aconseguir en només uns dies.\nEn els meus anys com a educadora i formadora, he sigut testimoni en primera persona del poder de la comunitat, alguna cosa que ha estat present en cada acció de l’estratègia digital que he dissenyat per a Cognita Espanya. Organitzem reunions en persona amb els líders digitals de cada escola, però també comptem amb trobades online amb assiduïtat per a formar una comunitat en la qual compartir bones pràctiques i estar al dia en les últimes innovacions. La necessitat d’un espai així es va fer més evident per als nostres professors ara que havien de guardar una distància social.\nEls webinaris van sorgir arran d’aquesta necessitat de mantenir la comunitat que havíem creat, però també per a aprofitar la saviesa col·lectiva amb la qual comptem com a grup educatiu. Un dels beneficis d’aquesta mena d’organitzacions és que comptem amb un sistema de suport molt centralitzat i una potent xarxa de professors líders a diferents àrees. Els webinaris (així com el seu equivalent espanyol, els webiñars) van oferir un espai per a reflexionar i col·laborar que feia molta falta, una conversa contínua sobre els reptes als quals s’enfronta l’educació durant i després d’aquest període de confinament. Les trobades van ser tan productives que fins i tot van donar a llum a nous projectes: per exemple, just després del webinari “Col·laboració a l’Era Digital”, va sorgir un projecte de ciències entre escoles, alguna cosa que no hauria estat possible sense no haguéssim creat aquest espai per a debatre i connectar.\nLa nostra pàgina de webinaris/webiñars ha rebut més d’un centenar de visites des del seu llançament a mitjan maig i els enregistraments de les sessions han rebut dotzenes de visites per aquells que no van poder assistir a les sessions en viu, la qual cosa demostra l’interès del nostre personal per avançar en el seu desenvolupament personal.\nFacilitar aquestes sessions ha sigut un dels punts més destacables d’aquest període per a mi. He après molt dels meus companys i he vist a molts professors acceptar aquest repte, compartint el que han après durant aquesta etapa i creixent com a professionals. Si alguna cosa ens ha ensenyat (i recordat) la Covid-19, és que la tecnologia pot resultar molt transformativa en mans dels professors.


C. S. T. Masculí, Jornada 19: BAM B 38 – AE Stucom B 66 | Basquet Ateneu Montserrat\nC. S. T. Masculí, Jornada 19: BAM B 38 – AE Stucom B 66\nHi ha dies, crec que algun cop ho he comentat, que no escriuria la crònica. És molt difícil, sent part implicada, posar-se davant del PC i explicar que coll… va passar durant el partit quan tu realment no ho saps ben be. Quan res del que havíem estant fent els últims partits es feia. Quan es quedava en no fer o fer una determinada acció i a la primera que tocava aplicar-ho, no al cap d’uns minuts, ja no es feia el demanat. Quan una de les poques coses que semblava havia millorat, la defensa, no funcionava. Quan per primer cop en molt de temps érem 12 jugadors. I així, fins l’infinit i més enllà!\nDe totes maneres, em veig amb l’obligació d’escriure-la. Els fidels lectors, que algun hi haurà, no es mereixen quedar-se sense les històries del SBM per que el dolent del seu entrenador no hagi estat capaç de fer jugar, que no cal guanyar, com toca al seu equip. Si, encara que dissabte tots vam estar molt per sota de les nostres possibilitats, el ‘dolent’, això si, entre cometes, soc jo, ja que com diu la dita, si un equip guanya es gracies als jugadors i si perd és culpa de l’entrenador. En la nostre defensa, dir que es cert que nosaltres no fiquem cistelles, defensem, agafem rebots (be de fet, alguns de nosaltres es podria dir que si, ja que no parem quiets a la banqueta i fem molts dels gestos que haurien de fer els cinc en pista i no fan) però si que decidim qui i quan juga, i disposem d’eines per mirar de canviar el ritme del partit.\nAnem a dissabte. Partit a l’àtic contra l’AE Stucom B. Partit de la primera volta perdut en un partit dolent nostre per 21 punts. A la jornada anterior, nosaltres amb un meritori esforç, havíem perdut d’1 a Brafa (que en aquesta jornada ha guanyat a domicili al CB IMMA B, que ens va guanyar de 31 punts) Ells havien guanyat de 7 al CE Thau.\nMal començament nostre per la elecció de defensa feta per mi, 6-15 en el minut 5, que canviem aprofitant tirs lliures en contra, no cal demanar temps mort per aquests canvis. Reacció i parcial de 5-1. Resultat del primer quart 11-16. El motiu del canvi van ser els tres triples en contra.\nJa havíem vist quina seria l’arma de l’equip visitant. Era qüestió de no deixar tirar de tres. Però va ser més fàcil dir que fer. Parcial de 0-15 en tres minuts, amb quatre triples i un 2+1. I encara va anar a més. Després d’una cistella nostre, parcial de 0-9 en, un altre cop, tres minuts. Quan van aconseguir aquesta diferencia, l’Stucom va plantar una zona i va semblar que els aturàvem però no era veritat. No va haver reacció. Parcial del segon quart 9-30. Resultat a la mitja part, 20-46.\nEls altres dos quarts, ja van ser més anivellats. Ells havien fet la seva feina i continuaven amb la zona. Nosaltres continuàvem sense poder de reacció, només semblava que els defensàvem be. Però no es feia res que pugues canviar el resultat final del partit. Ja no cal continuar amb les explicacions. No hi ha res a dir. Parcials de 9-8 i 9-12. Marcador final 38-66.\nJa està. Ja ha passat. Un més dels molts partits dolents que es poden tenir. Ara cal veure si ens ha tocat en l’orgull i ho superem amb nota en els propers. Repeteixo, no cal guanyar, només jugar.\nProper partit, diumenge 6 de Març a l’Hospitalet contra CASTELAO WEBS CASINO DEL CENTRE B. A les 12:30. Bona hora per un partit de bàsquet. A veure si fem un bon partit. Podem!!!


Els Quartets Altimira i Teixidor obren el Cicle de concerts — Ajuntament de Cervera\nEls Quartets Altimira i Teixidor obren el Cicle de concerts\nEls Quartets Altimira i Teixidor obren el Cicle de concerts La lluminosa tonalitat de Re Major va obrir un concert que va denotar interès tant pel programa com pel fet d’haver estat orfes de música en directe d’ençà de la pandèmia. https://www.cervera.cat/actualitat/noticies/els-quartets-altimira-i-teixidor-obren-el-cicle-de-concerts https://www.cervera.cat/actualitat/noticies/els-quartets-altimira-i-teixidor-obren-el-cicle-de-concerts/@@download/image/28.jpg\nLa lluminosa tonalitat de Re Major va obrir un concert que va denotar interès tant pel programa com pel fet d’haver estat orfes de música en directe d’ençà de la pandèmia.\nI és que el diumenge 18 d'octubre va tenir lloc, al Paranimf de la Universitat, l'inici del nou Cicle de concerts de tardor de Cervera, que enguany arriba a la 33a edició.\nA la primera part vam poder escoltar el Quartet op. 18 n. 3 de Beethoven a càrrec del Quartet Altimira -que s’unia així a la commemoració del 250è aniversari del naixement de Beethoven. Malgrat ser un dels primers treballs del geni de Bonn, aquest sorprèn ja amb dues primeres notes del violí primer a les quals segueixen les següents vuit i que semblen fluir per sobre l’acompanyament d’acords a càrrec de la resta de grup i que podrien ser més pròpies de l’inici d’un moviment lent que d’un Allegro. Una obertura sorprenent i menys “democràtica” que en altres quartets, on les veus i la importància queda més diversificada. La calidesa i sensibilitat de la violinista Maria Florea evidencià una fluïdesa i una facilitat a la qual seguiren els companys. Un Andante ben cantat, delicat i elegant donà pas a un Scherzo ben desgranat i a un brillant final.\nLa segona part estigué dedicada a una de les joies de la música de cambra, l’Octet op. 20 de Mendelssohn. Una obra que no es pot escoltar amb facilitat, escrita als 16 anys i que conté la fantasia i la vitalitat de les seves millors obres. En aquest cas els protagonistes sorgiren de la fusió de dos quartets catalans -Altimira i Teixidor- que hem pogut gaudir ja a casa nostra i que col·laboraven per primera vegada.\nEn poguérem escoltar una lectura vibrant, encapçalada de nou per una brillant Maria Florea, on tot el grup sabé escoltar-se, trobar el matís i la claredat necessàries. Una lectura per moments simfònica, però sense excessos.\nUn concert per gaudir d'una certa tornada a la “nova normalitat”, però on hauríem de denunciar l’absència de serveis en tot l’edifici de la Universitat, fet que va provocar que, juntament amb l’absència de bars oberts, hi hagués part del públic que va haver de marxar o demanar de poder-hi anar en cases veïnes. Lamentable. I un fet inexplicable al qual algú hauria de posar remei quan estem a menys d’un mes del Festival de Pasqua.\nInformació i imatge aportat per Santi Riu (Associació Amics de la Música).


Crònica de Cerdanya: Puigcerdà potenciarà encara més la cuina cerdana en la divuitena edició de la Festa del Trinxat\nPuigcerdà potenciarà encara més la cuina cerdana en la divuitena edició de la Festa del Trinxat\nL’ajuntament de Puigcerdà ja prepara la divuitena edició de la Festa del Trinxat, que enguany se celebrarà el dissabte 23 de febrer. L’any passat, el consistori ja va incloure algunes modificacions, per tal que la festa gastronòmica potenciés encara més els productes cerdans. Així doncs, a banda del tradicional trinxat, que és sempre el protagonista absolut de la nit, l’any passat es va incloure l’estofat de carn de poltre com a segon plat.\nEnguany, encara hi haurà més modificacions, amb l’objectiu de convertir la festa del Trinxat en un exponent del què és la cuina cerdana. Així doncs, se substituirà el xató de Sitges per una crema de bolets; el segon plat serà confit d'ànec i les postres les elaboraran les pastisseries de la Vila.\nEl preu dels tiquets no s’ha volgut apujar i el sopar seguirà costant 30 euros. Es preveu que la festa aplegui una gran quantitat de persones d’arreu de la comarca i també de fora. Enguany, hi ha un bon nombre de personalitats de primer nivell que ja han confirmat la seva assistència a la festa, com són la Vicepresidenta del Govern, Joana Ortega, el conseller de Presidència i portaveu del Govern, Francesc Homs i el conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila.\nA la imatge, la preparació del trinxat de l'any passat (foto: Emili Giménez).\nPublicat per Crònica de Cerdanya a 18:29


MA PITOM!: IOM HASHOÀ VEHAGEVURÀ\nA la Trobada d'Internautes d'ahir al vespre, vam fer la cerimònia del record, que consisteix en l'encesa de 6 llumeneres, una per cada milió de morts... habitualment dita en hebreu però que ahir es va dir en català amb les paraules portades de l'hebreu per Jaim Grau i llegides per tot un munt de gent en representació de tots els que hi erem i els que hi haurien volgut ser, i que reprodueixo aquí:\nSeder (Ordre) per a Iom HaShoà ve HaGevurà\nLa paraula Shoà (assolament, devastació, catàstrofe, ruïna, hecatombe, destrucció, eixorcament) és la paraula en hebreu que traduïm al català com a l'Holocaust. És el nom que li hem donat a la denigració, persecució, eliminació i matança soferta pel poble jueu durant el nazisme a Europa. El Tanakh esmenta sis vegades aquesta paraula (en la seva grafia completa). Aquestes cites ens serveixen per donar una visió del que va succeir a Europa des de l’ascens de la barbàrie fins el 1945.\nAl començament de les restriccions legals anti-jueves; les democràcies i els països que es definien com a “neutrals” de tot el món van tancar les seves portes per al rescat dels jueus:\n"Què fareu el dia del càstig i de la devastació (Shoà) que vindrà des de lluny? On fugireu a demanar auxili, i on deixareu la vostra glòria?" (Ieshaiau / Isaïes 10:3)\nS'encen la primera llumenera.\nUn milió de jueus quedaven compromesos amb l’horror de la mort. Era el futur i, amb ell, el milió i mig llarg de nenes i nens que serien morts en la barbàrie.\nQuan començaven les persecucions; hi ha qui ens explica que res no es va poder fer o procurar per a escapar-se de la maldat nazi; de la devastació que era impensable als ulls del món i que per més que els jueus ja patien, s’escapava, doncs es considerava Hitler com un boig solitari, un xarlatà de fira... Gran error que podem cometre altra vegada!:\n"Vindrà damunt teu un mal que no sabràs com allunyar . Caurà damunt teu una ruïna que no podràs evitar amb rescat. De cop i volta esdevindrà damunt teu una devastació (Shoà) que no t'imagines." (Ieshaiau / Isaïes 47:11)\nS'encen la segona llumenera.\nDos milions de jueus quedaven presos en la barbàrie. De res no servia el que tenien. La seva vida quedava ennegrida per la desconsideració del Món davant tota la por del nazisme.\nI amb la mirada perduda del Món i l’oblit dels jueus, malgrat les creixents veus de les Comunitats arreu del Món; arriba l'amuntegament en guetos; els camps de la mort; l’anul·lació total i absoluta de la persona:\n"Aquell serà dia d’ira, dia d’angoixa i d'aflicció, dia de desolació (Shoà) i de devastació (meShoà), dia de tenebres i de foscor, dia de núvols i de densa boira" (Zefonià / Sefonïes 1,15 )\nEncenem la tercera llumenera.\nEl rostre de HaShem s’oculta al Món. El mal campa arreu i la mort s'estén. Hi ha persones que ja entenen que el Món està malalt mentre la ruïna del nazisme destrueix inexorablement el poble jueu: Tres milions de jueus tenen ja compromesa la seva existència. Els justos de les nacions fan veure també la seva llum.\n"Per la misèria i la fam estan anèmics; roseguen el desert, la terra erma (Shoà) i desolada (meShoà)." (Iov / Job 30,3)\nEncenem la quarta llumenera.\nCom Iov pregunten per què? I la resposta no arriba. Com renyar aquells d’aquella generació que salvant-se del desastre, havent-ho pedut tot, digueren: “Ja no creiem en res.” Què els podem dir? Son ja quatre milions els qui fumegen davant la desesperació dels qui quedaren morts en vida.\nI malgrat tot, midà kenegued midà (la resposta correspon a l’acte, en justícia plena), la justa retribució d’Hashem caurà sobre els perseguidors però més sobre els qui s’hi oposaren, i els Justos de les Nacions alenen sobre la barbàrie:\n"Arribi la destrucció damunt qui no s’ho imagina, i caigui en la xarxa que ell mateix va amagar. Caigui ell mateix en la destrucció (Shoà)." (Tehilim / Salm 35:8)\nEncenem la cinquena llumenera.\nI de l’ombra a la llum. I en la llum, ni en aquest Món ni en el següent, se salven els maleïts assassins de la justícia d’HaShem. Són cinc els milions que cauen mentre el món no reacciona, però la llum és cada vegada més gran.\n"Els qui busquen la meva ànima per a destruir-la (Shoà) cauran a les profunditats de la terra."\n(Tehilim / Salm 63:10)\nEncenem la sisena llumenera.\nI quan la persona coneix la possibilitat de ser ja un no res, de ser anul·lada, solament llavors s’adona que aquest dia, Iom HaShoà veHaGevurà es un día commemoratiu de la memòria d’aquells que van ser assassinats i torturats en la Shoà. Per això diem “HaGevurà”, i de l’heroisme, de la força. Malgrat tot, de la força de ser, de seguir sent. La força de tornar a creure que quan HaShem amaga el seu rostre, som nosaltres com part de la seva creació els qui en fem llum. Com les sis llumeneres que hem encès. Sis que són set, quan es fan una. Set per a tots els no jueus que patiren també el nazisme, una per a la unitat de tots nosaltres que recordem amb voluntat de ser.\nAvui és potser el dia de l’any per a enfortir la confiança en què solament ens queda actuar correctament, en què l’exemple de la conducta elevada pot arrelar en tota la humanitat. Si no ho fem nosaltres qui ho farà? I les sis llumeneres que són set, esdevenen unitat foragitant del Món qualsevol possibilitat de noves matances i discriminacions.\nÉs el moment de prendre consciència , i d’actuar amb lògica, amb fermesa contra tot totalitarisme, contra tota ideologia i pràctica que vindica la humiliació (eliminació) d’aquells que són diferents.\nDe poc serveix repetir l’eslògan: "Mai més", si no sabem fer-lo realitat. Com hem dit, per alguna cosa el nom sencer d’aquesta commemoració inclou la "Guevurà", l’heroisme. Un heroisme, una força B”H necessària per a superar-se i seguir sent “llum per a les nacions”. AMEN SELÀ .\nEl Rabi David Libersohn va recitar “El Malé Merrakhamim...”\nBarcelona, 26 de Nissan de 5768. 30-1 Abril/Maig de 2008\nEnviat per Miraculosa Miró a 11:09 AM


El present lloc web, utilitza “cookies” pròpies i de tercers per a millorar la funcionalitat del lloc i afavorir la navegació en ella. A continuació, es detalla la informació relativa a aquestes “cookies”, en els termes previstos per la llei 34/2002 de 11 de juliol i posteriors modificacions, en concret la prevista pel Reial Decret Llei 13/2012 de 30 de març.\nLes cookies són una eina empleada pels servidors web per emmagatzemar i recuperar informació sobre els seus visitants. Es tracta d’un identificador únic en forma de fitxer de text que alguns servidors remeten al dispositiu de l’usuari, que permet gravar la actuació de l’usuari per la pàgina web, permetent així millorar la qualitat en el servei i la seguretat del lloc web. Les cookies tenen una data de caducitat, que pot oscil·lar des de un mínim equiparable a la duració de la sessió, fins a una data futura i determinada a partir de la qual deixaran de ser operatives.\nLa seva importància recau en diferents motius que a continuació es resumeixen d’una manera enunciativa i no exhaustiva:\nMillora la adaptabilitat de la pàgina web a les preferències de l’usuari, per exemple, l’idioma.\nA continuació, es detallen les cookies que s’instal·laran en l’equip de l’usuari en navegar per la pàgina web.\nAquesta pàgina web (http://www.grupoliveda.com ) fa ús de les següents tipus de cookies:\nCookies pròpies (d’inici de sessió, de personalització, tècnic o funcional): Són aquelles que faciliten la navegació i proporcionen els serveis sol·licitats pels usuaris del lloc web. Recullen dades tècniques i criteris bàsics i concrets de l’accés. No són permanents, encara que ocasionalment puguin romandre per recordar les seves preferències.\nCookies de complements de Xarxes Socials: Són aquelles cookies utilitzades per tercers per a gestionar l’intercanvi en les xarxes socials. Un exemple d’aquest ús són els enllaços a les xarxes socials que permeten compartir el contingut d’OLIVEDA S.A.\nCookies de publicitat: La seva finalitat és mostrar anuncis en altres ubicacions d’Internet i per poder oferir els anuncis més adequats als interessos dels usuaris. Per això s’utilitzen cookies pròpies i de tercers.\nLes cookies instal·lades en el seu equip es poden permetre, bloquejar o eliminar mitjançant la configuració de les opcions del seu navegador d’Internet. És possible que alguna d’aquestes actuacions comporti la impossibilitat d’algun o alguns dels serveis que ofereix la pàgina web.\nSi desitja contactar amb nosaltres respecte a la nostra política de cookies, pot enviar un mail a comercial@grupoliveda.com


Vos presentem a Miguel i Carol Sastre, pare i filla, qui regenta avui dia la carnisseria Miguel Sastre.\nTenim la sort de comptar amb Miguel, que encara que està jubilat, és qui ens conta la història, productes i anècdotes en relació a tota una vida dedicada a la professió.\nAvui dia, Carol és la quarta generació que es dedica a la venda de productes carnis. Els seus besavis, Rafael i Ángela ja es dedicaven a vendre carn en la Plaça Major.\nVa ser el pare de Miguel qui es va decidir a comprar la carnisseria l’any 1955. Des de llavors han viscut totes les reformes que s’han realitzat en el Mercat de l’Olivar.\nQuan Miguel tenia 21 anys va ser qui es va encarregar de la carnisseria. Abans ja havia tingut nombroses experiències relacionades amb l’especejament i el tall de peces. La primera als 11 anys! Miguel: “em sé de memòria totes les juntes de les cuixes, dels braços, de totes les parts del cos dels animals, perquè he hagut d’aprendre a especejar-les en moltes ocasions sense les eines adequades i m’ha donat molta experiència. “Al principi de l’existència del Mercat, les parades no eren pròpiament com ara i la carn se situava damunt de pedres de marbre que servien de taulell per a la carn, més endavant amb les noves normatives va ser obligatori l’ús de frigorífics i vitrines.” “La gent acudia molt aviat al mercat, a les 6 del matí ja havíem de tenir-ho tot col·locat, perquè venia moltíssima gent a primera hora per a comprar el producte més fresc” “Treballàvem moltíssim fins a les 15h cada dia” “La meva dona, Catalina, estava en la parada i jo treballava en l’Escorxador al matí i a les tardes acudia a sales d’especejament, carnisseries o botigues que m’encarregaven treballs de tall per a elaborar productes casolans que després venien.”\nMiguel ens explica que sempre ha posat molta cura en tot el que feia, dedicant temps i manyaga a cada treball, organitzant-lo a gust de qui li encarregava els especejaments, havent-los realitzat per a les carnisseries amb més renom de Mallorca des de fa molts anys.\nEn preguntar-li sobre els seus clients, ens respon: “Noltros no tenim clients, són familiars, són com a germans. Són persones amb les quals el respecte és primordial i la confiança única”. “El més bonic és poder mirar a la gent als ulls i veure’t correspost i això és una cosa que en el Mercat valorem per sobre de tot”.\nLa carn mallorquina, tant de porc com de xai, és l’estrella de la parada, si us fixeu en l’etiquetatge de cada peça, podreu conèixer ‘la història de vida’ del producte i de l’animal. És ideal conèixer la procedència i estat. Miguel: “En la nostra parada sempre sabem i diem orgullosos l’origen de cada producte”.\nA més de carn, podreu trobar sobrassades de porc negre, botifarrones, llonganisses… tot elaborat de manera artesanal.\nUn gran ventall de productes locals especejats a la perfecció i d’una qualitat exquisida vos esperen en la Carnisseria Miguel Sastre. Us animem a conèixer el seu producte que amb només veure-ho s’aprecia la seva categoria.\nMòduls 43 i 44


IX Cicle de Conferències de Cultura Popular\n05 juny 2020 06:03\nL'Escola de Música i Danses de Mallorca organitza aquests propers dies el IX Cicle de Conferències de Cultura Popular i Tradicional, una cita important per al folklore de mallorquí.\nEs tracta d'unes jornades culturals on s'inclouen un conjunt d'activitats com visites guiades i un seguit de conferències, totes tendràn lloc a l'Escola de Música i Danses de Mallorca.\nEl Cicle de Conferències de Cultura Popular i Tradicional, gira en torn a la idea dels jueus a Mallorca i la seva aprotació al folklore mallorquí i, més concretament, en torn a la figura de Biel Fuster, mallorquí i de família "xueta", qui va viure la repressió i la segregació que es va dur a terme a tots als seus iguals.\nA més a més, Biel Fuster és autor d'un recull de contradanses on s'hi inclouen unes 70 aproximadament Una d'aquestes proves de la segregació que patien aquest grup de jueus mallorquins conversos,qui va fer un recull d'aproximadament 70 contradanses.\nLa programació d'aquest Cicle de Conferències és la següent:\n- 29 maig: Visita a Can Vivot, 11h\n- 2 juny: Conferència sobre els sabors jueus a la cuina Mallorquina, 19:30h\n- 8 de juny: Conferència sobre el ball de "pesseta", 19:30h\n- 12 de juny: Itinerari guiat pel Call jueu de Palma, 10:30h\n- 14 de juny: Conferència sobre el Liberalisme a Mallorca i noves formes de diversió popular, 19:30h


Buscant a Lua - Altaveu el diari digital d'Andorra\nDues parelles de Madrid fa quinze dies que dormen si escau a la muntanya esperant el retorn d’una gossa de raça eurasier que es va perdre de camí als llacs del Siscaró\n20/08/2020 (20:54 CET)\n“Estem desesperats. Ja no sabem què més fer. Hauríem d’estar treballant a Madrid i portem quinze dies aquí, a Andorra, buscant a Lua sense cap resultat. Hem avisat les protectores, els centres veterinaris… Hem parlat amb el comú, amb el departament d’Agricultura. Hem penjat cartells i hem compartit a Facebook la pèrdua i totes les notícies que hem pogut tenir d’ella.” Lua és una gossa eurasier de set anys de la qual es va perdre el seu rastre el 5 d’agost al camí de Siscaró.\nQui la busca és la seva propietària. La seva propietària, el seu propietari i la parella amb la qual la Lua va venir des de Madrid fins a Andorra amb una furgoneta tipus camper com cada estiu. Nuria Alonso parla amb desesperació de la recerca de la que considera que és la seva “nena”. Des que el dia que la parella amiga seva la van perdre de vista i es van traslladar des de Madrid al Principat per mirar de trobar la seva eurasier de color arena no han parat. Però ja no els queden massa dies més. Les pistes que els han donat, aquells qui suposadament han vist l’animal, sí que més o menys l’han situat en alguns indrets concrets. Però no hi ha aparegut.\nL’última notícia que tenen de l’animal, d’aquest dimarts, situaria la gossa, dissabte passat, a la carretera en direcció a Encamp; hores abans havia estat vista menjant a les pistes del Tarter\nLa Nuria i el seu company, que oficialment és el propietari de l’animal, que duia en el moment de la desaparició un arnés blau amb una xapa on hi ha inscrit el telèfon del xicot, van arribar a estar-se cinc dies en un cotxe, no la furgoneta camper, no, un cotxe, en un indret concret de la muntanya, entre Soldeu i el Tarter, perquè els havien dit que per allí l’havien vist. Esperaven que potser aparegués. Però ni així. No hi ha manera de trobar el parador de la Lua i cada dia els queda un dia menys per tornar a la capital espanyola.\nDe fet, ja fa dies que haurien d’estar treballant. La Nuria mateix, explica, treballa en un hospital madrileny. S’ha anat canviant torns per poder alliberar dies i poder-se quedar al Principat. Però aquest diumenge se’ls acaba el marge. “Hem de tornar a Madrid perquè he de tornar tots els canvis que he fet”, explica la propietària de Lua, que hi afegeix: “El setembre tinc vacances i estic creuant els dits que no mes les cancel·lin per la Covid.” Si no ha aparegut la Lua tornaran a desfer el camí que faran aquest diumenge amb un nou intent de trobar la gossa.\nLua és una eurasier de set anys.\nReculem en el temps. Com cada estiu, uns amics de Nuria i el seu xicot es van endur Lua amb la seva eurasier, amb qui tenen vincles sanguinis, cap a Andorra. La parella de la furgoneta tipus camper és habitual del Principat. “Els agrada molt. Els eurasiers són molt de banyar-se en aigua i com que a Andorra teniu molts llacs i rius” doncs aprofiten per passar cada any, des de fa uns quants anys, una setmana al Principat. El propietari de la Lua també hi sol venir a esquiar els hiverns i la Nuria hi havia vingut de petita. Ara feia temps que no pujava.\nEn fi, tornem a la qüestió. El 5 d’agost, la parella amiga de la Nuria i el seu xicot feien el camí cap al Siscaró. “De cop, Lua es va espantar per un corredor. Va començar a córrer davant seu i tot i que la meva amiga li va demanar si us plau que s’aturés, no ho va fer. I la gossa tampoc.” Lua és “espantadissa amb les persones però no amb els gossos”, matisa Nuria. L’animal va anar corrent fins a una bifurcació en què, explica, o es continua tirant cap a la muntanya o s’agafa direcció cap a Soldeu. A partir d’allà, no se’n sap res. O gairebé.\n“La meva parella i jo vam pujar quan ens van avisar i vam estar tota aquella setmana dormint al cotxe per si ella retornava. Però no hem tingut sort.” Per poder-se canviar, sanejar… van decidir llogar un apartament. I allà s’han estat. De fet, estar-se estar-se, ben poc, perquè el que han fet és voltar molt i fer moltes gestions. “El dissabte 8 d’agost la van veure de matinada pel mateix camí on suposadament es va perdre. I vam començar a dormir en un pont de pedra que hi ha arribant a una casa abandonada. Però tampoc no l’hem vist”.\n“El divendres 14 ens van dir que la van veure menjar en unes obres a les pistes del Tarter. Que estaria menjant les restes dels obrers i que després la van veure en l’encreuament de la carretera que porta cap a l’Hotel Xalet. No n’hem sabut res més.” Bé, si, aquest dimarts algú els va trucar dient-los que el dissabte havien vist la gossa, suposadament, baixant en direcció a Encamp. Per la carretera. “Però se’ns fa molt estrany que la gossa vagi per la carretera. Fins ara sempre s’havia estat movent pel costat del riu. A més, aquesta informació ens va arribar quatre dies després d’haver vist suposadament la gossa.” En fi. “Estem desesperats.” I a Madrid hi falta gent. A Nuria l’esperen per treballar. Però de cor o d’ànima continuaran buscant a Lua.


Invertir en energia neta - Oikocredit España\nInformes de Desempeño Social\nInvertir en energia neta\nDavid ten Kroode\nmartes, 09 de diciembre de 2014\nEl 2013, Oikocredit va modificar les seves directrius d'inversió per incorporar criteris mediambientals. A mitjans del 2014, Oikocredit va donar la benvinguda a l'expert en finançament d'energies renovables, David ten Kroode, que s'encarregarà de desenvolupar i gestionar la cartera d'energia renovable juntament amb les nostres oficines regionals. Amb una estratègia establerta i alguns acords duts a terme, parlem amb en David sobre com i on desenvoluparà la cartera i per què el sector d'energia renovable és una bona oportunitat per a Oikocredit.\nPer què l'energia renovable és un sector important perquè Oikocredit es diversifiqui?\n«Al voltant del 80% de la cartera d'Oikocredit està invertida en Institucions de Micro Finances (IMF). En diversificar la nostra cartera de desenvolupament amb inversions en energia renovable (ER), mitigarem el nostre risc i, al mateix temps, complirem amb els nostres compromisos socials, mediambientals i financers.\nQuins són els objectius de creixement d'Oikocredit per a aquesta cartera?\n«El nostre objectiu és haver invertit €50 milions en projectes per a finals del 2016. La raó és que el desemborsament de capital pot ser un veritable desafiament. En comparació amb el sector de les IMF, les inversions en ER prenen molt més temps per desemborsar-se perquè la construcció d'una instal·lació solar, eòlica o hidràulica pot trigar diversos anys a completar-se».\nCom s'obtindran els negocis i què es buscarà?\n«Per a nosaltres, la font més important d'oportunitats és la nostra pròpia xarxa d'oficines regionals i de país establertes a 35 països. El personal de les regions està més ben preparat per fer un seguiment de les activitats d'ER a nivell local i per explorar les oportunitats de finançament d'ER. Així mateix, tenim moltíssimes altres formes d'aconseguir negocis, entre elles, les conferències d'ER per iniciar relacions amb inversores amb idees afins».\nS'enfocaran primer en alguna regió en particular?\n«De moment, el focus d'atenció està posat a Amèrica Llatina. Això és degut principalment a una combinació de gran activitat al mercat d'ER (eòlica, solar i petites instal·lacions d'energia hidràulica) i al fet que Oikocredit té la capacitat a la regió per buscar i desenvolupar oportunitats de finançament d'ER. Així, a Amèrica Llatina tanquem el nostre primer negoci de ER en finançar una petita planta hidràulica al Perú. El nostre proper pas serà buscar projectes solars i de biomassa dins i fora de la xarxa en altres regions».\nEs donarà prioritat a algun sector en particular com, per exemple, el d'energia solar? Si és així, per què?\n«En general, ens limitarem a les tecnologies que ja han estat provades i testades. Per tant, el més probable és que la nostra cartera estigui formada principalment per projectes solars, eòlics, hidràulics i alguns de biomassa. Les tecnologies més noves com, per exemple, combustible a base d'algues o electricitat de corrents de marea, encara que prometedores, de moment, no integraran la nostra cartera. Personalment, el meu projecte d'ER preferit és el d'energia solar, o solar fotovoltaica (FV), per ser més exacte. L'energia solar no té alguns dels problemes mediambientals o d'impacte social que sí tenen altres tecnologies. Per exemple, les turbines eòliques són molt grans i poden pertorbar els patrons de migració dels ocells, i les plantes hidràuliques en un riu poden afectar el subministrament d'aigua als agricultors que viuen corrent avall. A més, l'energia solar és molt segura, exigeix molt poc manteniment i pot variar des de sistemes molt petits (per exemple una llanterna amb càrrega solar de $5) fins a grans instal·lacions solars d'un cost de desenes de milions de dòlars».\nOikocredit és una cooperativa. Estan d'acord les seves organitzacions sòcies en què Oikocredit es diversifiqui cap a l'energia renovable?\n« L'objectiu principal de l'ER és lluitar contra el canvi climàtic, reduint les emissions nocives causades per l'electricitat generada a partir de combustibles fòssils. A això se li agreguen els beneficis socials de creació de llocs de treball, una millor infraestructura elèctrica per a les comunitats de baixos ingressos i un millor accés a l'electricitat. Aquests impactes socials i mediambientals converteixen l'ER en un sector que està molt alineat amb la nostra missió així com amb el nostre enfocament respecte a les persones, el planeta i els guanys: la triple línia de base».\nLlegeix més sobre Oikocredit i les energies renovables >\nArchivo > 2014 > diciembre\n24/12 11:07 - Molt bones festes i molt pròsper any 2015\n22/12 12:54 - La unió entre idealisme i realisme: el cas de la banca ètica\n18/12 14:09 - Combatre el rovell de la fulla del cafè a l'Amèrica Llatina\n16/12 12:53 - Oikocredit plora la mort de Mme Botti\n11/12 13:31 - FETS: 15 anys promovent la banca ètica\n09/12 14:05 - Invertir en energia neta\n09/12 14:01 - Carta del nostre director executiu\ninvertir@oikocredit.orgEnvíenos un email


María José Llergo, com un pati cordovès | FET a TARRAGONA\nUpdated: 15 de juliol, 2019\nImatge de l’actuació (Fotografia: Mateo Bernal).\nAquella noia que veus a dalt de l’escenari, vestida de negre, amb els peus descalços i la rialla cristal·lina, porta la història social del flamenc a les venes. De menuda collia, amb admiració, els cants que l’avi li ensenyava, al tros, a Pozoblanco, i ara, amb la seva veu portentosa, de les arrels familiars n’ha erigit un monument al flamenc. Quan canta, obre els braços i les mans, com si pregués un parenostre, com si agraís al poble gitano que dels laments n’hagi fet néixer aquesta música.\nAmb unes poques cançons publicades a les xarxes socials en els darrers dos anys, María José Llergo ja ha enlluernat milers de persones i s’ha estrenat en festivals com el Primavera Sound. Malgrat que li han clavat l’etiqueta de “veu emergent” i l’han comparada amb Rosalía, Maria Arnal o Sílvia Pérez Cruz, ella manté l’ego domesticat. “Yo soy una persona que canta y escribe. No soy más, no quiero nada más”, diu al mitjà Playground.\nLa jove ‘cantaora’, que s’ha popularitzat amb la cançó ‘Niña de las dunas’, va actuar dissabte a Tarragona\nDavant del nerviosisme suscitat per uns problemes tècnics a l’inici de l’actuació a l’Espai Jove la Palmera de Tarragona, Llergo s’anima a parlar amb el públic una estona en català. “Vinga, doncs!”. Alumna de l’Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC), aquesta jove andalusa ha polit el seu cant a Barcelona, capital de la Catalunya mestissa i aflamencada, de la terra de la sardana flamenca del guitarrista Toti Soler.\nEntre el repertori del concert, destaquen ‘Niña de las dunas’, ‘Ya se sabe la luna’, ‘Nana del Mediterráneo’ i una versió de ‘Canción de soldados’. Llergo també s’atreveix amb el tango ‘Volver’. Acompanyada pel guitarrista Marc López, tanca el concert cantant per ‘bulerías’, sense micròfon i amb els presents —a qui demana que s’aproximin— a tocar. Reduïdes les distàncies, una senyora, la Mercedes, se li atansa i li explica que fa dècades que va venir de Cadis. Llergo li respon que les millors ‘bulerías’ són gaditanes, i li canta, mirant-la amb dolçor i respecte.\nEl Festival Sota la Palmera programa activitats culturals i d’oci fins al 3 d’agost\nEn aquesta primera gira, amb aturada a Tarragona inclosa, podríem dir que la nena de les dunes ha aflorat. El seu despertar ha estat com endinsar-se en un pati cordovès: replet de tonalitats, amb una paret blanca al fons. En la seva manera d’expressar-se es mostra la frescor d’una rosa, de la rosa de la cançó d’Antonio Machín que li cantava l’avi, José Sánchez Muñoz. ‘Mira que eres linda’, María José.\nEl proper cap de setmana, Balkan Paradise Orchestra\nEl concert de María José Llergo, la nit del passat dissabte 13 de juliol, s’emmarca en el Festival Sota la Palmera, que cada estiu té lloc a Tarragona, de la mà de la conselleria de Joventut, i que preveu diverses activitats culturals i d’oci fins al 3 d’agost. El cap de setmana que ve hi actuaran les barcelonines Balkan Paradise Orchestra, el divendres 19 de juliol. En l’àmbit musical, enguany també hi participaran noms com els de The Sey Sisters, Pupil·les, Pavvla o Marinah (Ojos de Brujo), entre d’altres. La programació es pot consultar en el següent enllaç.


L'Ajuntament de València impulsa una campanya de prevenció d'agressions sexuals a la ciutat - Diari La Veu\nEscriba el número 686925\nL'Ajuntament de València impulsa una campanya de prevenció d'agressions sexuals a la ciutat\nEl material gràfic encarregat per la Regidoria d'Igualtat i Polítiques Inclusives arribarà a 'pubs', discoteques, sales de concerts i gires musicals\nLa regidoria d'Igualtat i Polítiques Inclusives de l'Ajuntament de València impulsarà una campanya de prevenció d'agressions sexuals a la ciutat que incidirà en "quines són les actituds del dia a dia que poden considerar-se violència sexual en diferents graus", segons avança el consistori en un comunicat. L'objectiu és que "la ciutadania en general puga fer una reflexió i prendre consciència amb l'objectiu de canviar o evitar eixos comportaments", en paraules de la regidora d'Igualtat, Isabel Lozano.\nLa campanya arribarà a gran part dels espais d'oci de la ciutat, com ara pubs, bars, discoteques, sales de concerts i als diversos esdeveniments que tinguen lloc a València, fonamentalment grans concerts i gires musicals. En la cartellera s'indicaran també números de telèfon institucionals a què poder recórrer si alguna persona ho necessita.\nLa regidora d'Igualtat i Polítiques Inclusives ha explicat que des de l'Ajuntament s'està treballant "en campanyes de sensibilització contra la violència masclista, contra les agressions sexuals i per la prevenció de totes aquestes conductes". "Sabem que treballar en l'origen d'aquestes violències, que és la desigualtat estructural de gènere, és la millor manera de previndre i, sobretot, donar un context de seguretat a les dones perquè facen el pas de la denúncia quan es troben en aquest tipus de situacions, que puguen sentir que compten amb suport social per a fer-ho", ha argumentat Lozano.\nLa Regidoria d'Igualtat i Polítiques Inclusives de l'Ajuntament de València, amb la col·laboració de l'Associació de Dissenyadors de la Comunitat Valenciana (ADCV) i l'Associació d'Agències d'Empreses de Comunicació Publicitària de la Comunitat Valenciana (ComunitAD), ha adjudicat a la mercantil Democràcia Estudi S.L. l’encàrrec del disseny gràfic i publicitari d'aquesta campanya. La regidoria havia elaborat una convocatòria per a professionals, agències de publicitat i estudis de disseny amb l'encàrrec d'un treball consistent en la creació de la campanya de prevenció de les agressions sexuals a la ciutat de València. En total s'han presentat 26 estudis i professionals. El pressupost per a l'encàrrec és de 12.700 euros més IVA.\nEscriba el número 363035


El debat del cànnabis ja treu fum al Parlament\nEl PSIB és escèptic amb les propietats terapèutiques de la planta i el PP vol delimitar-ne bé l’ús recreatiu\n6 min. Palma 22/04/2017 23:26\n260x366 Els membres de la ponència dins la Comissió de Salut / ISAAC LLUCH Els membres de la ponència dins la Comissió de Salut / ISAAC LLUCH\nLa desconfiança del PSIB vers els beneficis del consum de cànnabis per a certs malalts crònics i la insistència del PP a separar la regulació d’aquest ús pal·liatiu del recreatiu marquen les primeres jornades de la ponència d’estudi sobre la regulació d’aquesta planta i derivats.\nAquesta setmana s’ha duit a terme la segona ronda de compareixences d’experts davant la Comissió de Salut. Els quatre experts que han donat el seu parer, fins ara, són professionals vinculats a la salut.\nLa coordinadora del programa balear de cures pal·liatives, Mercè Llagostera, va ser la primera a comparèixer, dia 5 d’abril. “Hi ha una forta evidència, basada en estudis aleatoritzats ben fets, que el cànnabis és efectiu en el tractament del dolor crònic a adults i els seus derivats ho serien per als vòmits, la quimioteràpia i l’espasticitat de l’esclerosi múltiple”, va afirmar.\nEl farmacòleg clínic Fernando Campoamor va afegir que “no hi ha cap motiu per escollir el cannabinoide com a fàrmac de primera línia en les nàusees i els vòmits produïts per la quimioteràpia, però sí que hi ha evidències que permeten afirmar que pot ser una opció de segona línia que es pot afegir a un tractament concret quan el pacient no respon adequadament”.\nEl bioquímic Manuel Guzmán coincidí a dir que “el cànnabis no és la panacea, però té utilitats terapèutiques”, i en confirmà els beneficis en pacients que pateixen vòmits i malestars relacionats amb tractaments de quimioteràpia.\nFinalment, el metge Fernando Caudevilla va assenyalar com a “raonables” els possibles efectes positius en altres malaties a banda de les ja esmentades, com puguin ser l’artritis reumatoide, la malaltia de Chron, les úlceres i, fins i tot, l’alzhèimer.\nLlagostera, per part seva, havia citat “una moderada evidència” en l’ús dels cannabinoides orals en la millora del son de curta durada en la síndrome de l’apnea obstructiva del son. En canvi, citava “una fluixa evidència” en la millora de la gana i la pèrdua de pes associades a la sida.\nDurant les compareixences, els diputats demanaren sobre els possibles efectes i beneficis en malalties com el pàrkinson i la síndrome de Tourette. Aquests suposats efectes són imprecisos, perquè la investigació es troba en fase molt germinal. Una de les claus que va apuntar el doctor Caudevilla en aquest retrocés respecte d’altres teràpies és que “l’ONU diu des de 1961 que el cànnabis no té usos terapèutics”. “En canvi”, va afegir, “ni un sol article a les revistes científiques dels darrers deu anys ha aplaudit les polítiques actuals sobre drogues”.\nLa fi del tabú polític\nEl trencament del tabú científic, els darrers anys, contribueix a posar fi als recels, molt més arrelats, de la classe política. Aquests vents de canvi venen sobretot dels Estats Units, on ja hi ha una vintena llarga d’estats que han regulat, d’alguna manera, l’ús terapèutic i recreatiu del cànnabis. A les Balears, les conclusions de la ponència han de revelar si serà possible regular una substància criminalitzada històricament. De moment, MÉS i Podem es posicionen clarament a favor de regular els dos usos en estudi (el terapèutic i el recreatiu), mentre que el PP es mostra molt reticent respecte dels anomenats clubs socials de fumadors de cànnabis. En canvi, a priori, no posarà impediment que es permeti el consum de la planta o els seus derivats en malalts crònics.\n“Pens que no hi ha cap problema en l’ús terapèutic”, afirmà el diputat Vicent Serra en una de les compareixences d’aquesta setmana. “Si és útil i està contrastat, no hi ha cap problema”, afegí. “La disquisició”, matisà, “és el vincle que s’està intentant establir amb els clubs de fumadors. Si els hem de legalitzar, facem-ho, però amb arguments que no mencionin l’ús terapèutic”.\nEl PSIB manté una posició radicalment contrària en aquesta qüestió. “No estic en contra de l’ús del cànnabis. Una altra cosa n’és l’ús terapèutic”, afirmà el diputat Vicenç Thomàs, qui ha insistit en les intervencions, i sempre apel·lant a la seva condició de metge, a les nul·les capacitats curatives de la planta i remarcant que mai ningú l’ha recomanat com a primera opció en els tractaments pal·liatius. Thomàs posa molt en dubte el concepte de “cànnabis medicinal”, importat des dels EUA dins aquesta onada de nova tolerància cap a la planta.\nEls propers ponents, dimecres, seran el director general de la Clínica Juaneda, Fernando Barturén, i David Rabé, responsable del Col·lectiu d’Autocultiu Responsable de les Balears. En la segona compareixença es tractarà la qüestió més espinosa que va inclosa en la ponència: la regulació dels anomenats clubs socials de cànnabis.\nAmb tot, alguns dels primers quatre ponents ja s’hi han manifestat. El bioquímic Manuel Guzmán, per exemple, admeté que hi ha efectes “no desitjats” com “els psicosomàtics: descoordinació, pèrdua de memòria o desubicació”. Tanmateix, indicà que diverses enquestes assenyalen que només entre un 5% o un 10% dels usuaris hi tornen addictes, una xifra similar al 9% que aportà Campoamor. Unes dades, hi insistiren tots, molt menors que les que presenten altres substàncies legals com l’alcohol i el tabac, “que no tenen cap efecte terapèutic”, segons va remarcar Guzmán.\nDes de MÉS i Podem apunten que els clubs socials de cànnabis poden ser una eina útil per permetre l’ús responsable d’una substància que s’ha demostrat menys maligna que altres que són legals. En aquest sentit, les formacions insistiran que la regulació no permeti la irrupció de ‘supermercats de la droga’, especialment adreçats a turistes com s’ha detectat a Barcelona, on aquest tipus de locals patí una autèntica febre fa tres anys.\nUn dels punts que generarà més debat serà l’accés dels malalts crònics al cànnabis. Alguns ponents han defensat que els clubs privats són una eina útil per garantir la qualitat de la substància que se subministra; d’altres admeteren que preferirien que, en el cas dels pacients, l’accés estigués més regulat a través del sistema públic de salut. Una de les claus del debat, coincideixen, és que el cànnabis és una planta de composició complexa, amb una setantena de components que poden donar uns efectes o altres depenent del percentatge. Una planta, efectivament, tan complexa com el debat que l’envolta.\nEl Consell d'Eivissa vol portar al Congrés la regulació del cànnabis


Massatges i tractaments - Hotel El Racó de Madremanya\nProductes cosmètics d’alta gamma 100% naturals amb un 100% de principi actiu\nVols el millor preu garantit en la teva reserva?\nUtilitza el nostre sistema de reserva online o truca al +34 972 490 649\nArôms Natur; de la naturalesa, el més preuat: la seva essència.\nPer completar la seva estada en El Racó de Madremanya oferim una selecció de massatges i tractaments facials i corporals, així com alguns específics para embarassades. ÉS NECESSÀRIA RESERVA PRÈVIA.\nEn El Racó de Madremanya trobarà productes i tractaments de Arôms Natur, firma d’alta cosmètica natural amb aromateràpia, dedicada al desenvolupament de cosmètics fito-aromaterapèutics 100% naturals i amb un 100% de principi actiu, que asseguren uns resultats excepcionals.\nCreiem en una bellesa natural, per això utilitzem productes fito-cosmètics lliures de productes químics i plenament respectuosos amb la naturalesa de la pell. Amb ells, apliquem noves formes de realitzar tractaments per aconseguir la màxima expressió de bellesa i de benestar tant interior com a exterior.\nTots els nostres serveis són realitzats per fisioterapeutes especialitzats en balneoteràpia… Deixa’t portar per les seves mans i sent el poder de la naturalesa en la teva pell!\nCONSULTA LA NOSTRA COMPLETA CARTA DE MASSATGES I TRACTAMENTS ...\nTractaments per a embarassades\nArgan i cacau hidratant – nutritiu\nESPECIAL HIVERN. Tractament antiedat, antioxidant, altament hidratant i nutritiu que uneix les propietats antioxidants i nutritives del cacau pur 100%, a les propietats vitalitzants i hidratants de l’oli vegetal verge d’argan.\nESPECIAL HIVERN. Aporta una hidratació profunda gràcies a la mantega de cacau i un efecte anti-âge gràcies a la Rosa de Bulgària. Barreja de passió, naturalesa i plaer d’assaborir delícies. Una poció ben estructurada de textures que contrasten entre elles i revitalitzen la pell i els nostres sentits, deixant un embriagant però subtil aroma i un tacte sedós.\nESPECIAL HIVERN. Molt relaxant. Massatge amb pedres calentes en diferents punts corporals que reequilibren el cos i la ment, aportant equilibri i benestar.\nESPECIAL PER TARDOR. Activa la microcirculació de la pell i l’oxigena. Revitalitza la pell, ajuda a activar-la després de l’estiu. Alegra i desperta la nostra ment i rejoveneix els sentits. Un fresc calor ens envolta i reactiva tot el nostre organisme. Ens fa sentir còmodes, relaxats, respirar alleugerits l’aroma fresc d’aquest dolç peeling.\nMassatge cítrics relaxant\nESPECIAL TARDOR. Tota la riquesa del sol, continguda en l’essència de la pell dels cítrics, com la taronja, mandarina, aranja, llima i llimona per retornar -te l’energia i la vitalitat.\nMassatge corporal amb oli vegetal de coco, per nodrir i refrescar la pell i prolongar el bronzejat. Inclou hidratació facial amb Monoï de Tahití.\nAmb maniobres manuals molt suaus que actuen sobre la circulació limfàtica activant el metabolisme i afavorint l’eliminació de toxines.\nLa pell respon desperta, alegra, activa, s’oxigena, respira i, finalment, resplendeix. Amb closca de taronja dolça, te verd, menta, sal de laminària…\nGingebre i llima\nIndicat en fumadors pel seu efecte oxigenant a la pell. Revitalitzant. El contacte amb la nostra pell convertirà el producte en una càlida mel amb aromes frescos i afruitats nascuts de la terra, provocant que la nostra pell desperti i llueixi notes de suavitat i joventut.\nMassatge amb olis vegetals verges i olis essencials obtinguts de plantes aromàtiques, flors, arbres i fruites que actuen sobre l’estat emocional.\nMassatge descontracturant o relaxant, segons les necessitats de cada persona.\nMassatge neurosedant amb saquets de lli, farcits de sal i olis essencials, que ajuda a connectar amb la nostra energia interior i retrobar el nostre equilibri personal.\nEl te verd és una planta de reconegudes propietats antioxidants. Posseeix un efecte lipolític de gran importància en la dissolució de nòduls de greix i en les cel·lulitis rebels. Així mateix, nodreix i regenera la pell.\nTractament circulació de retorn\nIndicat en turmells inflats i cames cansades. El tractament consisteix en una exfoliació suau a base de closca de taronja, seguida d’una mascareta de raïm vermell. Finalitza amb un massatge relaxant d’espígols.\nMassatge exfoliant cames i peus\nTractament localitzat en peus i cames que està indicat per proporcionar vitalitat i reactivar la\ncirculació. es tracta d’una suau exfoliació amb micronitzat de taronja dolça, que aporta vitalitat i\nelimina impureses, seguit d’un relaxant massatge per reduir la inflamació, reafirmar i modelar la\nMassatge relaxant o descontracturant. és una relaxació muscular única; el pas delicat i repetitiu\ndels dits sobre l’arc plantar afavoreix la relaxació muscular que provoca una reducció de l’estrés\ni de la fatiga.\nArgan i cacu hidratant – nutritiu\nESPECIAL HIVERN. Tractament antiedat, antioxidant, altament hidratant i nutritiu. Els olis essencials que conté actuen a nivell cel•lular, conferint propietats de fluïdesa, flexibilitat i permeabilitat, assegurant una òptima regeneració cel•lular des de les capes més profundes de la pell.\nAnti-age cítrics – efecte lifting\nESPECIAL TARDOR. Tota la riquesa del sol continguda en els cítrics per retornar la llum i la vitalitat a la pell. La vitamina C i els bioflavonoides continguts en els cítrics frenen el procés d’envelliment i activen el metabolisme cel•lular, rejovenint la pell.\nTota la riquesa nutritiva del cacau i la mantega de cacau, unida a les propietats hidratants dels olis vegetals d’albercoc, macadàmia i ametlles i a l’acció regeneradora dels olis essencials de closca de taronja, ylang-ylang i sàndal.\nAmb sèrum de cacaoteràpia, rosa búlgara o rosa mosqueta, i aigües florals. Indicat en persones amb molt estrès o ansietat.\nMassatge craniofacial amb mascareta\nDesprés de la relaxació la pell està més receptiva: les propietats fitoactives de la camamilla, el nabiu, la fusta de sàndal, penetren en la pell tornant-li lluminositat i suavitat.\nPeeling facial enzimàtic de papaia i pinya\nEls enzims proteolítics que contenen la papaia i la pinya, gràcies a la seva activitat enzimàtica, actuen eliminant les capes de cèl·lules mortes de la pell d’una forma natural.\nPindas facials ki-saku\nTractament únic, que uneix les flors més preuades als olis essencials, tot per aconseguir una activació cel·lular amb fito-actius que estimulen la pell tornant-li el seu resplendor original.\nTractament anti-arrugues, reafirmant, hidratant i equilibrant del pH de la pell. Basat en les propietats regeneradores i reafirmants de la Rosa de Bulgària i la Rosa Mosqueta de Xile.\nSPA Neteja profunda pell seca\nNeteja i desintoxicació en profunditat d’una manera totalment natural per a pells deshidratades, seques, molt queratinitzades i amb incapacitat retentiva d’aigua.\nSPA Neteja profunda pell sensible\nNeteja i desintoxicació en profunditat d’una manera totalment natural per a pells sensibles, que es posen vermelles o s’irriten amb facilitat.\nHidratació profunda facial\nMàxima hidratació per a pells desnodrides que han perdut parcial o totalment la capacitat de retenir aigua. La mascareta súper-hidratant als alginats i arginina redensifica el mantell hidrolipídic aportant flexibilitat i confort a la pell.\nTractament aromaterapèutic 100% natural a base d’oli vegetal de nou d’albercoc i llot marí. Neteja, desintoxica, oxigena i remineralitza la pell en profunditat.


Indústria aeroespacial - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nConstrucció del mòdul Harmony de l'Estació Espacial Internacional en la NASA.\nSatèl·lit artificial AIM de la NASA.\nLa indústria aeroespacial és la indústria que s'ocupa del disseny, fabricació, comercialització i manteniment de aeronaus (avions, helicòpters, vehicles aeris no tripulats, míssils, etc.), naus espacials i coets, així com d'equips específics associats (propulsió, sistemes de navegació, etc.). És una de les activitats del sector econòmic de la indústria aeronàutica i espacial. Aquests sectors estan estretament lligats a les activitats de proveïment de materials militars. La indústria aeroespacial és l'aplicació de les activitats de l'aeronàutica als vols a l'espai exterior, l'aplicació per a la defensa té fins militars.\nA la Unió Europea, les companyies EADS, BAE Systems, Thales, Dassault, Saab i Finmeccanica representen una gran part de la indústria aeroespacial i esforç de recerca, amb l'Agència Espacial Europea com un dels més grans consumidors de tecnologia i productes aeroespacials. En Rússia, les grans companyies aeroespacials són Oboronprom i la United Aircraft Corporation que engloben Mikoian, Sukhoi, Iliushin, Tupolev, Iàkovlev i Beríyev.\nEn Estats Units, el Departament de Defensa i la NASA amb els grans consumidors de tecnologia i productes aeroespacials. Mentre que les companyies Boeing, United Technologies Corporation i Lockheed Martin es troben entre els fabricants aeroespacials més àmpliament coneguts.\nEntre les locaciones importants de la indústria aeroespacial civil a tot el món es troba Seattle en Estats Units (Boeing), Mont-real en Canadà (Bombardier), Tolosa a França i Hamburg en Alemanya (ambdós Airbus/EADS), el nord-oest d'Anglaterra i Bristol al Regne Unit (BAE Systems, Airbus i AgustaWestland), així com São José dos Campos en Brasil on es troba la seu de Embraer.\n1.1 El reagrupament dels industrials de l'aeronàutica\nConstrucció d'un bombarder B-24 a la fàbrica Willow Run de la Ford als Estats Units durant la Segona Guerra Mundial.\nEn el curs de la primera meitat del segle xx, la indústria aeronàutica estava repartida en el conjunt del món industrialitzat, encara que amb predominança dels Estats Units. Des del final de la Segona Guerra Mundial i encara més des del caiguda del bloc soviètic, la indústria aeronàutica ha estat incontestablement dominada per Estats Units, encara Europa va aconseguir algunes innovacions: el Comet de la companyia britànica de Havilland serà el primer avió civil de propulsió a raig, la Caravelle, de la companyia francesa Sud Aviation, va ser el primer turborreactor comercial de curt i mitjà abast i l'únic amb la planta motriu muntada a la part posterior del fuselatge; França i Regne Unit van llançar en conjunt el Concorde, primer avió comercial supersònic que va arribar a la velocitat Mach 2. Després, Europa, mitjançant l'Airbus, va aconseguir establir una competència eficaç en el domini del transport civil. Certs estats europeus han mantingut una indústria militar aeroespacial sigui per preservar la seva independència enfront de l'hegemonia nord-americana o bé perquè Estats Units els ha negat l'accés a la seva producció. La primacia dels Estats Units s'explica per la grandària del seu mercat intern (militar i civil) que comporta a l'amortització més ràpida dels costos de producció i pel domini de la tecnologia avançada necessària per al desenvolupament de nous aparells o sistemes.\nEl reagrupament dels industrials de l'aeronàutica[modifica]\nA França, només subsisteixen Dassault Aviation, fabricant d'aeronaus; Snecma, fabricants de motors per a aeronaus, i Thales. Aérospatiale va ser una altra empresa aeroespacial creada el 1970 i composta de més d'una dotzena de societat creades abans de la Segona Guerra Mundial pioneres en l'aviació, però el 2001 es va fusionar amb una altra empresa per crear Aérospatiale-Matra i, després, va ser absorbida per la corporació europea EADS.\nAl Regne Unit, el constructor BAE Systems i el fabricant de motors Rolls-Royce plc han seguit un curs idèntic. Així, BAE es va formar el 30 de novembre de 1999 amb la fusió de British Aerospace (Bae), de Havilland, Avro, Blackburn, Hawker, Armstrong, Vickers, Bristol i Marconi Electronic Systems (MES), la filial de defensa de General Electric (GEC). Com a resultat de la fusió, BAE Systems és el successor de gran part dels més famosos avions i sistemes de defensa britànics.\nA Alemanya, el constructor DASA (Deutsche Aerospace AG) va sorgir de la fusió de Messerschmitt, Bolkow, Dornier i dues divisions de AEG. El juliol de 2000, DASA es va fusionar al costat de Aérospatiale-Matra i CASA per formar EADS.\nAls Estats Units, un moviment idèntic ha portat a fusions a l'interior de les fabricants d'aeronaus: Boeing (McDonnell, Douglas, North American), General Dynamics (Gulfstream), Northrop Grumman (Northrop, Grumman, Westinghouse, Teledyne-Ryan, TRW), Lockheed -Martin (Lockheed, Martin Marietta). Així mateix, l'empresa Rockwell Collins s'enfoca en la fabricació d'equips, mentre que United Technologies i General Electric es dedica a la manufactura de motors.\nParal·lelament a aquestes reestructuracions, van emergir nous constructors en els països en desenvolupament (en particular, el Sud-est Asiàtic i Amèrica del Sud). De moment, molts dels constructors de la indústria aeronàutica sorgits del bloc soviètic segueixen sent en bona part dependents de la indústria nord-americana i europea per als seus motors i equips.\nd'indústries aeroespacials[Enllaç no actiu]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Indústria_aeroespacial&oldid=28441407»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 oct 2021 a les 19:47.


Descobrim la Plana del Ter – costa brava experience\nAmb cavall o bicicleta\nDescobrim la Plana del Ter\nCavall o bicicleta\nProposem una activitat molt singular d’aquest territori; anar a cavall per la plana del Ter, un espai amb interès agrícola i ramader, així com ecològic del litoral del Baix Ter. La ruta, transcorre entre els límits del parc natural.\nAquest itinerari, ens porta a conèixer la geologia, fauna i flora de la zona del Ter Vell. És un circuit circular que comença a Mas Paguina a l’Estartit, i acaba en la mateixa hípica.\nMas Paguina no és qualsevol centre hípic; la seva filosofia de respecte màxim als cavalls li han fet un líder en aquest aspecte.\nPer a aquesta visita, els grups que ho prefereixen, o tinguin alguna dificultat, també tenen la possibilitat de realitzar-la amb bicicleta.\nVila360.nl - Powered by Vila360.nl


Brussel·les demana un ‘debat obert’ per a aclarir l’estatut dels blocs | enginyeriaInformatica.cat\nmanca de professionals\nBrussel·les demana un ‘debat obert’ per a aclarir l’estatut dels blocs\nPosted on septiembre 28, 2008 by mingool\tEl Parlament Europeu va rebutjar una proposta per a impulsar l’aplicació als blocs de les mateixes normes que regulen altres publicacions i va instar a iniciar un “debat obert” per a definir l’estatut de les bitàcores en Internet.\nEl ple de l’Eurocambra va aprovar per 307 vots a favor i 262 en contra una resolució presentada pels grups Socialista, Liberal i Verd, que revisava un text preparat en la comissió de Cultura de la institució sobre el pluralisme i la independència dels mitjans de comunicació. El principal canvi introduït es refereix a l’estatut dels blocs, amb l’eliminació de la proposta perquè aquest tipus de llocs i altres amb informació generada per usuaris hàgin de complir les mateixes normes que s’exigeixen a “les altres formes d’expressió pública”.\nLa idea havia generat certa polèmica entre els internautes, que en alguns casos veien la iniciativa com un intent de reduir les llibertats en la Xarxa. La ponent de l’informe, l’eurodiputatda socialista Marianne Mikko, va voler deixar clar durant el debat del text que “a ningú li interessa regular Internet”. La resolució aprovada finalment pel parlament reconeix la importància que han cobrat en els últims anys els blocs i subratlla que suposen “una nova contribució important a la llibertat d’expressió”.\nEls eurodiputats recorden que, a més de per persones privades, aquest mitjà és cada vegada més usat per professionals dels mitjans de comunicació i, en aquesta línia, defensa un debat sobretot el relacionat amb el seu estatut legal. A més, el text subratlla la importància de garantir la protecció dels drets d’autor en els mitjans de comunicació ‘online’, de manera que, per exemple, “les terceres parts hàgin d’esmentar la font quan citin declaracions”.\nFiled under: Notícies Etiquetado: | Web 2.0\t« Els ports de València i Shanghai signen un acord d’intercanvi electrònic de dades Criteris d’adopció de tecnologies en la PIME »


La Cambra de Comerç Alemanya anima els joves catalans a anar a treballar al seu país | Itacat | Agència de Comunicació Intercultural\nLa Cambra de Comerç Alemanya anima els joves catalans a anar a treballar al seu país\nby redacció 22:17 0 comentaris Notícies\nEls promet bons sous, formació i estabilitat.El nou director gerent de la Cambra de Comerç Alemanya per a l'Estat, Walther von Plettenberg, anima els joves catalans a desplaçar-se al seu país a treballar i formar-se. Les empreses alemanyes necessiten 600.000 treballadors qualificats i 100.000 llocs de treball estan reservats als joves. La taxa d'atur juvenil a Alemanya és del 8,6%, mentre que a l'Estat espanyol és del 42,8%. En una entrevista a l'ACN, Plettenberg recorda que el nivell de formació dels estudiants universitaris catalans és 'bo' i afirma que els joves que optin per anar a treballar al seu país trobaran bons sous, formació i estabilitat.\n"Alemanya pateix un problema seriós de manca de treballadors" en un context de creixement econòmic "pronunciat" que ha "explotat" abans del que estava previst. Aquesta és la preocupació actual de la primera economia europea, que segons Plettenberg perd 100.000 treballadors l'any a causa de l'envelliment, l'emigració i el baix índex de naixements. "Comença a faltar personal que hem de cobrir d'alguna manera", afirma, i per tant cal recórrer a la mà d'obra estrangera sempre que estigui qualificada.\nLa demanda és general, però segons Von Plettenberg es més destacada pel que fa a metges, enginyers, docents, personal d'hosteleria i especialistes tècnics (com per exemple soldadors i torners). No obstant això, les empreses demanen als joves que es desplacin al seu país que tinguin coneixements d'alemany. "No dic que sigui el batxillerat en alemany, però sí un nivell intermig-baix, i convido a qualsevol jove a posar-se les piles i aprendre'n una mica perquè és ple d'escoles d'idiomes i tampoc és tan complicat", diu.\nA canvi, promet que els joves trobaran bons sous, formació i estabilitat. No hi ha lloc per al concepte "mileurista" lligat a la inestabilitat, explica, perquè les empreses contracten joves amb la intenció de formar-los durant dos o tres anys, i transcorregut aquest període "fan l'impossible" per quedar-se'ls. "No és normal que la gent marxi al cap de dos anys", assegura.\nPlettenberg afirma que el nivell de formació dels estudiants universitaris a l'Estat és "bo" i destaca en alguns casos com en la informàtica i enginyers, mentre que la Formació Professional "és insuficient" i pateix problemes per la manca de coneixements pràctics.\nEl director gerent de la Cambra de Comerç Alemanya també ha analitzat per a l'ACN la situació de les inversions alemanyes a Catalunya, on hi ha instal·lades el 40% de les empreses amb seu a l'Estat. Segons Plettenberg, Catalunya ha estat tradicionalment un focus important d'inversions però ha perdut pes en favor de Madrid a mesura que les empreses industrials han anat desplaçant-se a Europa de l'est i Àsia i han estat substituïdes per les de serveis, que prefereixen Madrid per la seva localització geogràfica. "Les noves empreses dedicades al comerç i els serveis tendeixen a instal·lar-se a altres regions", diu.\nLa Cambra de Comerç Alemanya disposa d'oficina a Catalunya, on operen 390 empreses alemanyes (lluny de les 279 que han fixat la seva seu estatal a Madrid). Recentment ha editat un estudi de l'any 2010 que recull les opinions d'empreses alemanyes instal·lades arreu de l'Estat que tenen un total de 79.895 treballadors i que emeten les seves valoracions sobre el clima econòmic i polític de l'Estat.\nLes empreses suspenen -per ordre de pitjor nota a millor- l'eficiència de l'administració pública; la predisposició de pagament; el dret laboral; les tendències d'autonomia; les subvencions a les empreses; els costos energètics; els costos salarials i la fiscalitat. Aproven -també de pitjor a millor nota- l'estabilitat política; l'accés a les tecnologies; la presència d'empreses qualificades al sector; la presència de proveïdors qualificats; les infraestructures i les condicions de vida per als directius estrangers.\nPlettenberg creu que les eleccions catalanes han permès fer un punt i apart en la situació dels comptes del govern català i recorda que l'estat de les arques de les administracions territorials és important per als inversors. "Crec que el nou Govern està en això" i que "cal tornar a sanejar les finances ràpidament i donar la impressió que Catalunya és solvent, té una liquiditat completa, i que cap empresa que va allà estarà en un entorn de problemes de solvència", assegura./Font


Sis entitats periodístiques reclamen als partits reformes legislatives per «garantir el dret a la informació» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nDefensen de nou el pentadecàleg '15 accions per a un periodisme digne'\nacn | barcelona 27.01.2021 | 17:48\nSis entitats periodístiques reclamen als partits reformes legislatives per «garantir el dret a la informació» Regió7\nSis entitats periodístiques han reclamat als partits reformes legislatives per "garantir el dret a la informació de la ciutadania". En un escrit a les formacions polítiques els hi demanem que en la pròxima legislatura, els seus grups assumeixin aquesta qüestió com a una de les prioritats per "posar fi al fet que Catalunya estigui a la cua d'Europa" pel que fa aquesta regulació. En aquest context, defensen de nou el pentadecàleg '15 accions per a un periodisme digne' per resoldre els problemes que té plantejats el món del periodisme i la comunicació, entre les quals demana l'aprovació d'una Llei de Drets Laborals dels i les periodistes que eviti les subcontractacions o la Regulació del Dret a la Informació de la Ciutadania.\ncolpeja el comerç just l'escalfament «La manca de pluja és dramàtica per a aquesta mena de producció».\nSignen el document l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya (ADPC), la Comissió 8-M de Comunicadores i Periodistes, el Grup de Periodistes Ramon Barnils (GPRB), el Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC), Solidaritat i Comunicació (SICOM) i la Xarxa Europea de Dones Periodistes.\nLes entitats que han firmat el document s'han dirigit a les candidatures per a les pròximes eleccions al Parlament, en data encara pendent de confirmar, per presentar-los les principals reivindicacions dels professionals de la informació i la comunicació per tal que les incloguin en els respectius programes electorals.\nL'objectiu de la iniciativa és obtenir el compromís dels partits per posar a l'agenda "d'una vegada per totes les reformes legislatives necessàries per garantir el dret a la informació de la ciutadania", tal com estableix l'article 52 de l'Estatut.\nEn un comunicat, han recordat que fa més de tres anys van impulsar el pentadecàleg '15 accions per a un periodisme digne', per resoldre els problemes que té plantejats el món del periodisme i la comunicació. Consideren que la resolució d'aquestes qüestions no totes són competència del Govern i dels grups parlamentaris, però sí la majoria. En qualsevol cas inclouen els problemes més importants de la professió, diagnosticats en l'assemblea oberta de periodistes de Catalunya que es va fer l'11 de novembre de 2017 a la Casa de la Premsa de Barcelona.\nAlgunes de les accions són que la llei hauria de preveure els mecanismes perquè els organitzadors d'actes a la via pública i les forces de seguretat garanteixin que els informadors que cobreixen aquests actes poden treballar lliurement sense ser assetjats ni agredits; reequilibrar l'agenda informativa i donar més pes a la informació de caràcter social i facilitar la promoció efectiva de les dones en llocs de presa de decisions d'empreses comunicatives, organitzacions i institucions.