L’amic de Duran deixa la política ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dilluns, 20 de setembre de 2021 22:02 h\nDijous, 13 de setembre de 2007 05:00 h\nL’amic de Duran deixa la política\nfinancial times, independència\nAhir a la tarda coneixíem per sorpresa que el president del PNB, Josu Jon Imaz, renunciava a la reelecció com a líder del partit i que abandona la política per tornar a la seva vida professional. Imaz dimiteix després d’un debat intens dins el seu partit, en el qual finalment s’ha optat per la convocatòria d’un referèndum d’autodeterminació i en què ell n’ha sortit ‘perdent’ en tots els càlculs polítics. Imaz representava l’ala menys nacionalista d’un partit polític conservador que es manté com l’única alenada d’un PSOE que agonitza per tirar endavant projectes tan importants com els Pressupostos Generals de l’Estat per al 2008. Aquesta dimissió, en definitiva, representa la victòria de la dignitat nacional d’Ibarretxe i Egibar, que aposten clarament per donar la paraula al poble basc en una consulta que els porti cap a la independència, amb la tesi de que és el govern basc qui ha de marcar l’agenda política i no ETA.\nDuran Lleida es queda, per tant, sense un aliat polític important, justament quan cada cop es queda més sol defensant un projecte -el de la pluralitat de l’Estat o la dependència-, clarament esgotat. En aquest sentit, la societat catalana espera un gir del primer partit d’Euskadi, partit que en molts moments ha actuat com a referent de la dignitat nacional i que en d’altres ha demostrat ser la versió basca d’Unió, eclipsat per l’eròtica del poder i els sopars de franc a la villa y corte madrilenya. Estem en un moment en què l’Estat ha donat de si tot el que podia, ja que els espanyols no tornaran a parir mai més un president amb una idea més plural de l’Estat de la del president Zapatero, i ja el coneixem. Tret de barallar-nos per les molles de pa que els sobrin a Madrid, poca cosa més queda per fer en l’actual estructura política i jurídica de l’Estat espanyol.\nA Catalunya hi ha moviments que avancen cap a aquesta direcció, com a Euskadi. Esperem que Duran hagi pres nota de la decisió d’Imaz i, en el cas que no sembli disposat a canviar una coma de la seva espanyolitat parlamentària, siguin altres veus les que esperonin la federació a forçar un cop de timó que canviï el rumb autonomista caducat que, ara per ara, representa CiU.\ngora euzkadi cat.\n13 de setembre de 2007, 17.15 h\nPSOE, PP, i CIU, son els únics que estan "tristes" perqué s'en vá l'Imaz. Perque será, será. Fora BOTIFLERS dels partits.\n13 de setembre de 2007, 16.19 h\nTb era amic del Mas aquest home, no?\nHo dic més que res pq el recordo a molts actes per col.lar l´estatut de la vergony amn el Mas. El més mític al fossar de les moreres.\n13 de setembre de 2007, 15.35 h\nLa millor frase den Josu Imaz es la que va dir després de recolzar amb tota "sinceritat" l'Estafatut de Catalunya, sense adonarsen que l'escoltava un periodista : "Si este Estatuto de mierda se presentara en Euskadi, nos corrian a gorrazos". I es que els bascos, de babaus no en tenen res.\n13 de setembre de 2007, 08.40 h\nara sols cal que ciu faci la seva feina i foti fora aquest impresentable ignomiós i depravat d'en Duran\n13 de setembre de 2007, 08.39 h\n... que Imaz fos el menys sobiranista del PNB... no vol dir que sigui comparable al líder calvo d'unió!!! Tot i així és un gir total cap a la sobirania del PNB!! a veure si posen una data pel seu referèndum i no ens deixen sols!! ens independitzem els 2 a la vegada i després firmem un tractat d'amics per sempre!!!!\n13 de setembre de 2007, 08.10 h\nAra cal que l'impresentable de l'Anasagasti faci el mateix que l'Imaz.


Els CDR creuen que les operacions contra ells volen «paralitzar i atemorir» la mobilització popular - Empordà\nEls CDR creuen que les operacions contra ells volen «paralitzar i atemorir» la mobilització popular\nACN 11.04.2018 | 18:58\nUn cartell exhibit a la protesta. ACN\nEls Comitès de Defensa de la República (CDR) han alertat que les operacions de la Guàrdia Civil i els Mossos d'Esquadra contra alguns dels seus integrants han estat una "coincidència cercada" amb una "clara intencionalitat" per "paralitzar i atemorir" la mobilització popular. En un comunicat que signen de manera conjunta amb Alerta Solidària, també expliquen que a la detinguda ahir a Viladecans no se li ha aplicat la llei antiterrorista, perquè el seu advocat s'ha pogut entrevistar amb ella.\nLa dona s'ha acollit al seu dret a no declarar. De moment el sumari és secret, però segons els CDR, l'acusació que li trasllada la Guàrdia Civil és l'organització terrorista, rebel·lió i sedició.


Històries del transport per carretera de Catalunya: La festa de Sant Cristòfol.\nEl proper 10 de juliol és celebra Sant Cristòfol, patró dels transportistes. El seu origen és ben curiós, llegendari. Segons que sembla, a la Palestina del segle III hi havia un gegant que ajudava els caminants a creuar un riu cabalós carregant-los a la seva espatlla.\nA Sant Cristòfol se li aparegué Crist i va convertir-se al cristianisme i predicador de la nova fe. Per aquest motiu fou decapitat. D'aquesta manera ha esdevingut protector i intercessor dels camins i dels viatgers. Era costum que la seva imatge es trobés a les ermites i capelles properes als camins i carreteres. A principis de segle XX, amb la invenció i extensió de l'automòbil, va esdevenir patró dels automobilistes.\nAquest cap de setmana i el proper es celebra a molts indrets de Catalunya la festivitat de Sant Cristòfol. Els mossens beneeixen els vehicles, nets i engalanats, dels automobilistes i transportistes. Després s'acostuma a gaudir d'un dinar de germanor que és la manera més sàvia d'acabar una bona festa, al voltant de la taula atapeïda d'àpats.\nÉs una festa que ha mantingut el prestigi i la participació popular. L'època de l'any en que es celebra, a les portes de les vacances d'estiu, de ben segur que hi contribueix. A més, constitueix un excel·lent arxiu documental dels vehicles que hi ha hagut als pobles i viles. Afeccionats a les fotografies i retratistes professionals conserven fotografies d'antany amb la celebració de la festa de Sant Cristòfol on hi desfilen els vehicles d'aquells anys.\nUn dels arxius més interessants que coneixem pertany a la senyora Bancells, d'Arbúcies. El seu pare, en Josep Bancells, va retratar durant anys els vehicles -carros, motos, cotxes, furgons, camions, tractors i autocars- que participaven en la festa de Sant Cristòfol d'Arbúcies.\nAquest hivern es va celebrar una exposició intitulada "De la carretera al 600" al Museu Etnològic del Montseny que aplegava una selecció de seixanta fotografies d'en Josep Bancells sobre els vehicles a motor a Arbúcies. Va ser un èxit. Tant de bo que part d'aquest arxiu es reculli en un llibre perquè els afeccionats en podem gaudir.\nLa família Caba, coneguda nissaga de carrossers sabadellencs, conserva una fotografia de la celebració de la festa de Sant Cristòfol, als anys 1960, a Sabadell:\nFotografies de la celebració de Sant Cristòfol a Banyoles que conserva en Pere Liu:\nAmb l'ànim de recuperar la història del transport a casa nostra, sol·licitem que aquells afeccionats que conservin fotografies d'època de la celebració de la festa de Sant Cristòfol, en les facin arribar per publicar-les en aquest bloc. Moltes gràcies.\nPublicat per XMN2 a 23:55\nEtiquetes de comentaris: 10 de juliol, Associació Clàssics Montseny-Guilleries., Banyoles, Citroen 2 cv, família Caba Arnella, festa de Sant Cristòfol, Josep Bancells, Museu Etnològic del Montseny, Pere Liu, Sabadell, Seat 600


Promocions ⋆ Socpetit.cat\nHome Categoria Promocions\nAvui comencem els descomptes de BLACKFRIDAY! a Nadal Edarca Editorial amb un 20% en tots els nostres productes de la web! Aplica el cupó BLACKFRIDAY20...\nEncara no sabeu què fareu per Setmana Santa? Teniu uns dies de festa però no heu decidit on anireu tota la família? Al Bassegoda Park...\nSi encara no sabeu què fareu per Setmana Santa i voleu un pla familiar, relaxat i a un preu exclusiu, el Càmping Neptuno us ofereix...\nSocpetit us ofereix un descompte exclusiu per a tota la temporada 2018-2019 del Petit Liceu. Fes servir al teu procés de compra el codi PETIT1819...\nAprofita la campanya que està fent FANOC, l’Associació de famílies Nombroses de Catalunya, si et fas soci ara el 50% de la quota anual del...\nLa Clínica Issa, amb centre mèdic propi al cor de Mataró, centres de prestigi de Barcelona i els millors especialistes ofereix aquesta tardor 3 mesos...\nSúper promoció tornada a l’escola! El teu Pack Stikets per marcar-ho tot, ara per només 17,95 euros! I amb enviament gratuït! Utiliza el codi SOCPETIT...\nDescompte exclusiu per a les vostres etiquetes personalitzades\nMarcaRopa us facilita la tornada a l’escola. Amb les etiquetes personalitzades podreu identificar tant la roba com el material escolar, d’higiene personal, gots, biberons, material...\nFins a finals de juliol, regalen 24 etiquetes per a roba gratis amb la compra de qualsevol dels seus packs. A la web www.stikets.es trobareu...\nÉs temps de campaments i colònies i d’aquí molt poc estarem preparant tot el material per al nou curs escolar. Tant per una cosa com...\nGuanyadors de 3 vals de 50 euros de Stikets per decorar els detalls i regals de les celebracions dels vostres fills\nJa sabem qui s'endú els vals de 50€ per poder fer les etiquetes que vulguin, 100% a mida per als detalls del bateig, comunió, festa...\nTaronges i mandarines ecològiques i de proximitat, a Ecoebre\nEncara no sabeu d'on provenen les millors taronges i mandarines de Catalunya? No busqueu més! Les trobareu a Ecoebre.cat. Com el seu nom indica són...\nJa sabeu quins dies agafareu les vacances aquest any 2018? Fareu una escapada en família? Si voleu aprofitar els millors preus i condicions per a...\nBlack Friday a la botiga de joguines StoksDidactic\nLa botiga de joguines StoksDidactic també se suma al dia de promoció més famós dels últims anys. Aquest divendres dia 24 de novembre StoksDidactic oferirà...\nNovetats Nannuk per aquest Nadal: sacs de Pare Noel i de Reis\nJa són aquí els sacs de Nadal de Nannuk! Ideals per guardar els regals arribats des del pol nord de part del Pare Noel, i...\nNo queda gaire per donar la benvinguda al 2018. Ja sabeu quins dies agafareu les vacances l'any vinent? Fareu una escapada en família? Si voleu...\nDescomptes per a fer sortides en família a un salt de Barcelona!\nEl Consorci de Turisme del Baix Llobregat us ofereix un cupó amb descomptes per fer escapades en família i visitar els principals atractius turístics del...\nPacks promocionals de Nadal amb Allau Events\nFesta de Nadal? Sopar per a la família o empresa? Viatge de Nadal o escapada de pont? Visita dels Reis a casa vostra i entrega...\nTorna la temporada amb Viatges Estiber!\nViatges Estiber us ofereix la oportunitat de passar el Pont de la Immaculada als Alps Francesos, o a Andorra, amb uns packs que inclouen una...\nEncara et queden coses per marcar? Només fins a final d’aquest mes a www.stikets.com tens un 15% de descompte en etiquetes perquè puguis personalitzar amb...\nPage 1 of 7 1 2 … 7 Següent


Catalunya, entre els cinc països més avançats en digitalització d'Europa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCatalunya, entre els cinc països més avançats en digitalització d'Europa\nLa connectivitat, el capital humà i els serveis públics digitals són les «palanques» de creixement digital\nacn | barcelona 20.07.2020 | 15:44\nLes dades de la dimensió de connectivitat atorga a Catalunya una quarta posició | LNE\nLes dades de la dimensió de connectivitat atorga a Catalunya una quarta posició\nCatalunya se situa entre els cinc països d'Europa més avançats en digitalització, segons el 'Digital Economy and Society Index' (DESI) elaborat per la Comissió Europea. L'informe atorga a Catalunya un grau de digitalització d'un 62,5%, deu punts per sobre de la mitjana de la Unió Europea. La connectivitat, el capital humà i els serveis públics digitals són les "palanques" del creixement digital, mentre que la venda de productes en línia o la política de dades obertes són les principals assignatures pendents. En conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública, Jordi Puigneró, ha valorat molt positivament les dades, especialment les de la dimensió de connectivitat, on Catalunya ocupa la quarta posició.\n"Un país connectat avui és un país amb futur", ha assegurat. Catalunya obté el lideratge en cobertura de banda ampla mòbil i se situa en segona posició pel que fa a la implantació de banda ampla ràpida. La connectivitat a Catalunya ha assolit un valor de 71,7% el 2019, gairebé dotze punts per sobre de la mitjana europea.\nPel que fa al capital humà, Catalunya arriba a un 58,7% i ocupa el vuitè lloc. El territori és líder en graduats en TIC però ocupa la divuitena posició en el nombre d'especialistes. "Hi ha un desajustament entre els sistemes educatius i el mercat laboral", ha explicat el coordinador del Lab d'Economia Digital d'Orkestra – Instituto Vasco de Competitividad de la Universitat de Deusto, Agustín Zubillaga.\nEn matèria de serveis públics digitals, Catalunya obté la cinquena posició, amb un 78,1%, i és líder en 'e-health' gràcies a l'extensió de l'intercanvi de dades mèdiques i la recepta electrònica. Catalunya també obté la millor posició en serveis públics digitals per a les empreses però l'informe assenyala marge de millora en el segment de dades obertes.\nEn relació amb la integració de la tecnologia a les empreses, Catalunya obté la desena posició, amb pràcticament un 47%. En aquest apartat, Catalunya manté un bon comportament en l'intercanvi electrònic d'informació i l'ús de xarxes socials, però té un marge de millora en les actuacions de foment de les tecnologies digitals avançades com el BigData o el comerç electrònic per part de les pimes. "Les empreses fan servir la tecnologia però no rendibilitzen el seu ús en les activitats comercials", ha manifestat Zubillaga.\nQuant a l'ús de serveis d'Internet, Catalunya destaca per ser líder en usuaris habituals d'Internet i compres en línia, amb un 97,2% i un 91,5%, respectivament. Tot i això, ocupa la darrera posició pel que fa al consum digital de música, vídeos i jocs, amb un 56,8%, i se situa per sota de la mitjana de la Unió Europea en vendes i banca en línia.\nEn general, Catalunya obté un grau de digitalització del 62,5%, per davant de països com el Regne Unit, Luxemburg, Irlanda o Estònia. Catalunya només queda per darrere de Finlàndia, Suècia, Holanda i Dinamarca, històricament líders en el desenvolupament digital a Europa.\nEnguany és la primera vegada que es presenten els resultats del DESI calculat per a Catalunya. L'Estat ocupa l'onzena posició en digitalització entre els països europeus i té un bon comportament en l'àmbit de serveis públics digitals. Tot i això, pràcticament la meitat de la població espanyola no té competències bàsiques d'internet i un 8% no n'ha fet servir mai, segons ha explicat el representant de la Comissió Europea a Barcelona, Ferran Tarradellas.\nTarradellas ha assegurat que la digitalització és "clau" en la recuperació econòmica després de la pandèmia. De fet, ha assegurat que la crisi del coronavirus ha posat de manifest la importància dels actius digitals com una manera de permetre la continuïtat de l'activitat econòmica i fer un seguiment de la propagació del virus.\nEl representant de la Comissió Europea a Barcelona ha destacat la importància d'apostar per un desplegament de la xarxa 5G, el desenvolupament de xarxes de molta alta capacitat o la formació professional perquè els treballadors tinguin competències digitals com a elements imprescindibles per tenir una recuperació "sòlida".\nA més, ha convidat a la Generalitat i les empreses a identificar projectes de digitalització per poder beneficiar-se dels fons de reconstrucció europeus. "Una part molt important dels fons es destinaran, com a subvencions o crèdits, a la transformació digital", ha manifestat.\nEl manteniment de la conselleria\nEn la roda de premsa, Puigneró ha destacat la tasca de la conselleria de Polítiques Digitals i Administració Pública i ha afirmat que l'existència d'un departament dedicat a aquest àmbit el situa com una "prioritat" pel Govern. "No s'entendria que un futur govern de Catalunya no donés continuïtat, no només a les polítiques digitals, sinó a una conselleria que les impulsés", ha manifestat.


Construcció i rehabilitació personalitzada | Masies Empordà\nConstrucció i rehabilitació personalitzada\nConstrucció i rehabilitació personalitzada.\nConstrucció d'obra nova a la província de Girona.\nMasies Empordà és una empresa de construcció i rehabilitació especialitzada en el desenvolupament del seu projecte de Masies, Masies, cases de poble, Viles de luxe, a la província de Girona i les seves comarques. El nostre equip multidisciplinar els ajudés perquè gaudeixi de l'experiència de construcció o rehabilitació de casa seva.\nTreballarem perquè tot el procés constructiu de reforma o rehabilitació del seu habitatge o negoci, resulti molt fàcil, senzill i satisfactori per a vostè:\nCerca del terreny on edificar l'habitatge Costa Brava. Baix Empordà, Alt Empordà, Gironès, la Selva, la Garrotxa, Pla d'Estany, Osona, Ripollès, Barcelonès, Vallès oriental entre d'altres.\nDesenvolupament del projecte de construcció d'acord amb les seves indicacions.\nPropostes de disseny d'espais interiors i exteriors, optimitzant espais, il·luminació i estètica.\nElecció de materials i acabats, sense encariments innecessaris dels costos de construcció.\nDecoració i interiorisme: mobiliari, il·luminació i resta de detalls i equipament del seu habitatge personalitzats.\nRealització de tot el procés de construcció, arquitectura, disseny i direcció d'obra, "clau en mà".\nEmpresa constructora professional amb experiència en la província de Girona.\nEn els últims anys, hem desenvolupat múltiples projectes i construccions de viles de luxe, xalets, edificis, locals comercials, piscines, jardins i exteriors, reformes i rehabilitacions d'habitatges i cases de camp. Ens adaptem al seu pressupost i busquem per a vostè la millor relació qualitat preu de construcció possible, d'acord amb els requeriments i especificacions del seu nou habitatge i inversió.\nL'informarem sobre les garanties a què té dret per llei. No renunciï a la possibilitat de desenvolupar el seu projecte de construcció personalitzada de l'habitatge dels seus somnis per por o desconeixement d'aquestes garanties. La legislació espanyola és garantista i el protegeix.\nAdquirir un habitatge de nova construcció o rehabilitar l'actual té molts avantatges per a vostè ja que pot personalitzar el seu disseny i acabats, triar materials i tingui cura tots els detalls, adaptant-la a totes les seves necessitats amb la nostra ajuda.\nTècniques modernes, habitatges nous amb dissenys actuals, en estil modern i avantguardista, utilització de materials d'última generació, amb la màxima eficiència energètica i garanties de qualitat, aplicació de les últimes normes en edificació que busquen la seva protecció en tots els sentits i que conclouen amb el lliurament d'una assegurança de garantia decennal sobre l'edificació. Un habitatge totalment nova, a punt per que la gaudir-la des del primer moment.\nLes tècniques de construcció, exigències de qualitat, materials emprats i la qualificació dels professionals, ha evolucionat i millorat de forma extraordinària en els últims anys, de manera que les noves construccions són cases modernes, que integren noves tecnologies i materials d'última generació.\nEspanya s'ha convertit en els últims anys en un dels països del món en què la qualitat de la construcció més ha avançat, augmentant les exigències i garanties de les noves edificacions. Els habitatges de nova construcció estan obligades a complir tot un seguit de normes de l'edificació que atorguen a les mateixes avantatges sobre els habitatges ja construïts de més antiguitat. Les noves tècniques de construcció, la major qualitat dels materials emprats i les majors exigències de control a què obliguen les lleis a Espanya, li ofereixen tranquil·litat i garanties addicionals.\nConfiï a Masies Empordà i la seva habitatge nou serà construïda amb les millors qualitats de construcció, emprant els millors materials, per professionals especialitzats.\nArquitectura i direcció d'obra ›


El Problema de la Il·luminació\nNou projecte; Migració a Maths2havefun\nus comunico que, seguint la línia d'aquest estiu, aquest blog no tindrà massa activitat en els pròxims mesos. Vull mantenir la seva essència com un recull d'activitats relatives al Problema de la Il·luminació, qüestió en la que no em centraré properament. No obstant, en un futur faré més publicacions materialitzant algunes idees que ja tinc en ment. Amb calma però.\nLes reflexions, descobertes i propostes d'activitats no relatives al Problema de la Il·luminació que vagin sorgint les publicaré al nou blog: maths2havefun. Avui mateix he fet la primera publicació. Desitjo de tot cor que us agradi.\nPublicado por p.arrebola95@gmail.com No hay comentarios:\nLa importància de les preguntes\n"La formulación de un problema es más importante que su resolución"\nBé, no sé si més important, però en tot cas mai s'ha de menysprear el valor de les qüestions que un es platenja o se li formulen. I penso que és necessari remarcar-ho, perquè jo com a estudiant no sempre ho he tingut present ni he tingut el valor de plantejar tots els dubtes que se m'han presentat, cosa que ara veig com un error garrafal.\nEls interrogants són una mostra d'interés, una forma de despertar la curiositat a altres persones, una porta per anar més enllà, o potser una oportunitat per veure algun aspecte més d'aprop. Sobre la importància de les preguntes, entre d'altres, parla Juan Margalef, matemàtic i físic, de la Universitat Carlos III de Madrid i guanyador de Famelab 2018:\nNo podia deixar de compartir aquest monòleg, perquè el considero brillant i reflecteix molt bé la necessitat del paper de la pregunta. Personalment, crec essencial plantejar moltes qüestions a l'hora de dur activitats a l'aula per tal de captar i mantenir l'interès de l'alumnat. De la mateixa manera, també ho és mostrar-se comprensiu/va i receptiu/va a qualsevol tipus de qüestió relativa a la matèria, per tal de fomentar que es formulin preguntes i, addicionalment, evitar que els alumnes acabin tenint buits conceptuals.\nEtiquetas: didàctica, didàctica de les matemàtiques, matemàtiques, mates, miscel·lània, preguntes, problema\nActivitats pràctiques a l'aula\nFa molt de temps que tenia ganes d'escriure aquest post i compartir amb tots vosaltres algunes peces clau del meu TFG. Com ja he comentat en altres ocasions, una de les fites del meu treball era fer activitats on l'experimentació tingués un rol essencial. Doncs bé, atès que el problema de la Il·luminació està emmarcat en el context de l'òptica, sembla necessari tenir certa base teòrica sobre el comportament de la llum, i adonem-nos que pot resultar útil i engrescador acompanyar aquesta teoria d'una part pràctica, amb la qual s'estudiï com es propaga la llum en un medi com l'aire, en què consisteix i què succeeix en el fenomen de la reflexió i analitzar els rebots en l'el·lipse.\nAbans de seguir, heu de saber que, totes aquestes activitats pràctiques requereixen l'ús de làsers.\nALERTA AMB ELS LÀSERS\nCal sempre tenir molta cura en emprar un làser i seguir sempre les indicacions i recomenacions dels fabricants. També cal ser molt conscient de quins làsers s'adquireixen. S'ha de tenir en compte que, per seguretat, millor que no tinguin una gran potència. Sobre aquesta qüestió parlen en un video en aquest link.\nDit això, us presento a continuació les diferents activitats:\n1. En aquesta activitat s'estudia com es propaga la llum en un medi com l'aire. Cal agrair la genialitat de l'ús del guix a en Julio, del CESIRE.\n2. En aquesta activitat s'analitza el fenomen de la reflexió:\n3. En aquesta activitat s'estudien els rebots en l'el·lipse. Cal destacar que la idea procedeix de l'activitat de l'Anton Aubanell, i el model físic s'inspira en una construcció d'en Jordi Font. Addicionalment, vull agrair a en Mario, en Miguel i en Pablo per haver format part en aquest últim experiment. Ha estat tot un plaer!\nEtiquetas: activitat, didàctica, didàctica de les matemàtiques, educació, eines, física, miscel·lània, òptica, recursos, recursos didàctics\nEstudi del comportament de la llum\nEm fa molta il·lusió presentar-vos una activitat que connecta la matemàtica i la física, i també diferents àrees de les matemàtiques: la trigonometria i l'estadística.\nEs persegueix arribar a la segona llei de la reflexió fent un estudi estadístic del comportament de la llum en reflectir-se en una superfície plana. Les dades es prendran a travès d’una experiència i permetran treballar les raons trigonomètriques, l’ ús d’una base de dades en un full de càlcul i la inferència estadística.\nAquí, doncs, us deixo els documents:\nFitxa per l'alumnat\nFitxa pel docent\nEtiquetas: activitat, didàctica, didàctica de les matemàtiques, educació, física, òptica, recursos, recursos didàctics\nImpressió 3D, un món a les teves mans\nHe de reconéixer que només he tingut un petit encontre amb aquesta tecnologia tan novedosa i disto molt de dominar-la encara. No obstant, això ha estat suficient per despertar el meu interés i voldria compartir amb tots vosaltres part de la meva experiència.\nCom explicaré amb més detall en un article futur, la creació d'una cambra física de Penrose, té certa dificultat. Especialment perquè construir un model on hi ha parets corbes, i sobretot si es vol ser mínimament precís i curós, és tot un repte.\nEn aquestes circumstàncies, a quins recursos es pot optar? Un d'ells, sens dubte, és la impressió 3D. Es fa el disseny amb Geogebra, i posteriorment s'exporta i s'edita amb TinkerCad, o bé directament es crea amb TinkerCad, i a continuació ja està llest per ser imprés:\nAquest enregistrament data del 7 de juny d'aquest any i es va fer al CESIRE. Gràcies al Sergi Múria, que em va guiar i acompanyar durant el procés, em va respondre tots els dubtes i em va facilitar tot el material, he pogut disposar de dos models (de diferents dimensions) de cambres de Penrose. Senzillament esplèndid!\nSi teniu interés en la temàtica, estigueu atents al CESIRE, que és a Drassanes. De vegades fan cursos i xerrades al respecte, molt recomenable sobretot si es pertany a un cos docent, i a més l'equip és meravellós. Una altra possibilitat, sinó, és el Punt Multimèdia de Barcelona, a Sants, on cada mes aproximadament fan una xerrada introductòria, gratuïta, dels diversos recursos de què disposen, entre els quals les impressores 3D.\nEspero que us hagi cridat l'atenció i us resulti útil la informació!\nEtiquetas: educació, mates, miscel·lània, recursos, recursos didàctics\nVersió simplificada del Problema de la Il·luminació (2)\nEn publicacions anteriors ja he presentat aquesta activitat:\nIl·luminant una cambra, si es pot triar on es col·loca el llum\nla qual tracta de respondre la pregunta:\nN'hi ha prou amb una única font de llum, la qual radia llum en totes les direccions, per il·luminar qualsevol cambra, independentment de la seva geometria, si podem triar on es col·loca el llum?\nHe fet algunes millores respecte a la versió anterior, com ampliar la fitxa de presentació de l'activitat, la qual ara segueix l'estil marcat a l'Aplicació de Recursos al Currículum. Addicionalment, he afegit a tots i cadascun dels geogebres que apareixen a la fitxa un botó amb l'script pertinent per netejar els raigs, i així facilitar fer noves exploracions.\nCom a la publicació anterior, part de l'activitat es va desenvolupar a l'Institut Salas i Xandri, de Sant Quirze del Vallès, i va funcionar molt bé!\nEtiquetas: activitat, concavitat, conjunts estrellats, didàctica, didàctica de les matemàtiques, educació, matemàtiques, mates, problema, problema il·luminació, problema iluminación, recursos didàctics\nVersió simplificada del Problema de la Il·luminació (1)\nIl·luminant una cambra, si no es pot triar on es col·loca el llum\nN'hi ha prou amb una única font de llum, la qual radia llum en totes les direccions, per il·luminar qualsevol cambra, independentment de la seva geometria, si no podem triar on es col·loca el llum?\nTampoc vull deixar passar l'oportunitat de comentar que aquestes activitats les vaig dur a l'Institut Salas i Xandri, de Sant Quirze del Vallès, i van tenir una molt bona acollida:\nGràcies a l'Olga, per la magnífica oportunitat de portar-ho a l'aula, i als alumnes, que eren extraordinaris.\nEtiquetas: activitat, concavitat, convexitat, didàctica, didàctica de les matemàtiques, educació, il·luminació, matemàtiques, mates, recursos didàctics\nCarta a un professor novell, per Anton Aubanell\nVoldria compartir amb tots vosaltres un video que, des que el vaig descobrir, ha esdevingut una font d'inspiració, de força, d'entusiasme, d'ideals i d'il·lusió. Es tracta d'una carta escrita i llegida per Anton Aubanell, dirigida a un professor novell.\nPer aquells que no coneguin a l'Anton Aubanell, és tota una referència en el món de la didàctica de les matemàtiques, a part d'una bellíssima persona que s'entrega totalment. Us recomano que feu un cop d'ull en aquest link, on trobareu la memòria d'un projecte seu, el qual conté una quantitat increïble de recursos per portar a l'aula. Són senzillament fantàstics!\nBé, i sense més preàmbuls, aquí us deixo el video:\nEtiquetas: didàctica, didàctica de les matemàtiques, educació, mates, miscel·lània, recursos, recursos didàctics\nRecull de la feina feta fins al dia d'avui\nVoldria compartir amb tots vosaltres la memòria del TFG que vaig entregar el dia d'ahir. Aquesta no és més que un breu recull del que he anat fent al llarg del semestre, tot i que no inclou part del que s'ha treballat, atès que, d'haver-ho posat, hauria de tractar-se molt superficialment per qüestions d'extensió i altres seccions haurien d'haver estat retallades. De la mateixa manera, tampoc hi apareixen algunes idees que encara estan en procès de gestació, però que en un futur publicaré al blog un cop estiguin més desenvolupades. De fet, no us extranyi que passat un temps comparteixi una nova edició del treball més completa, i susceptible de ser editada novament. Que consti que, tot i l'esforç per fer les coses bé, de vegades un s'equivoca, però no s'ha de patir perquè això és una fantàstica forma d'aprenentatge.\nBé, ara disposareu gairebé de tot el material, però entenc que pot resultar una mica incòmode tractar amb un document tan extens. Així doncs, per tal d'agilitzar l'accès als diferents recursos, en els pròxims dies faré noves entrades on descriuré individualment les activitats dissenyades i el material creat.\nPassió per demostrar\nEn aquesta publicació m'agradaria destacar el paper de la demostració a les matemàtiques. És el seu fonament, el que permet tenir certesa i seguretat sobre els resultats. Al llarg de la carrera de matemàtiques he après a admirar-les i valorar-les, i em semblen magnífiques perquè són fruit de la creativitat, la comprensió i l'enginy.\nEn paraules d'en Claudi Alsina, doctor en Matemàtiques i catedràtic de Matemàtiques a la UPC, a la seva obra "Vitaminas matemáticas", la qual recomano encaridament, a les pàgines 230-231, diu el següent:\n"Para la gente de matemáticas la demostración es un acto sublime. Es el acto en que los de matemáticas se sienten plenamente realizados, es el acto que reafirma el rigor deductivo frente a intuiciones poco pulcras, permitiendo de paso un cierto lucimiento personal en la forma de proceder. Pero, como acostumbra a ocurrir, de pasiones por demostrar hay de dos tipos.\nLa primera es la que asegura el progreso de la disciplina: es la pasión por demostrar algo nuevo. Nadie lo ha descubierto aún y durante unos minutos, días, semanas o años el investigador va pensando cómo establecer este nuevo resultado. Se lanzan conjeturas de por dónde debe ir la cosa, se buscan ejemplos, se destruyen conclusiones precipitadas con ejemplos negativos (contraejemplos)... y al final (¡si hay suerte!) nace un nuevo resultado o queda un problema abierto a la espera de que otro con más recursos o más paciencia pueda resolverlo. Ésta es una pasión matemática que tiene su equivalencia en todas las ciencias y en todas las artes: es la pasión creativa por lo nuevo.\nPero existe un segundo tipo de pasión matemática por demostrar que se da en la explicación de la propia disciplina: justificar siempre lo que se explica aunque ello haya sido justificado un millón de veces y desde hace veinticinco siglos. Es la forma de <<comunicar justificando>>. (...)\nAunque le resulte extraño, las pasiones por demostrar pueden ser tan intensas como las pasiones turcas."\nTampoc em puc estar de compartir el monòleg d'Eduardo Sáenz de Cabezón, matemàtic, professor universitari i divulgador. En aquest monòleg, guanyador de Famelab 2013 Espanya, parla de la demostració com la peça clau per distingir entre una conjectura i un teorema. Senzillament fantàstic!\nEtiquetas: didàctica, didàctica de les matemàtiques, mates, miscel·lània\nSi un imagina una habitació amb les parets recobertes de miralls, que té una figura geomètrica tan extravagant com es vulgui, i en la qual ...\nPer saber més sobre el problema\nActivitats per dur a l'aula\nSi et vols inspirar...\nAmb tu ja som...\nAutora del blog: Paula Arrebola Oya. Plantilla disseny. Tema Sencillo. Con la tecnología de Blogger.


CCOO valora positivament els acords en educació i insta el futur govern a emprendre de manera immediata i negociada les reformes necessàries\nLa derogació de la LOMCE, la reversió de les retallades i els drets socials i laborals, l'aposta per l'escola pública, l'augment de la inversió fins situar-la en un 5% en quatre anys, el reforç de la coeducació i l'educació afectiu-sexual, i les polítiques de qualitat que dignifiquin la professió docent són prioritàries per al sindicat.\nLa Federació d'Ensenyament de CCOO valora positivament el tractament que l'educació rep al Nou acord per a Espanya de la Coalició Progressista PSOE i Unides Podem, encara que insta el futur govern a activar amb urgència els mecanismes necessaris per aconseguir els objectius marcats en aquest document. Per això, considerem imprescindible la convocatòria immediata, un cop constituït el nou govern, de les taules de treball amb les organitzacions sindicals representatives dels treballadors i les treballadores de l'ensenyament, així com els contactes necessaris amb la comunitat educativa, perquè es puguin polir algunes qüestions que considerem que podrien ser millorades, de tal manera que les noves polítiques que han de construir el futur escenari siguin producte de l'acord i no es realitzin a espatlles de la comunitat educativa, com ha vingut succeint en els últims governs de PP.\nConsiderem imprescindible i urgent derogar la LOMCE, substituint-la per una nova llei que doni frescor i expectatives al sistema educatiu, i que estableixi la reversió de les retallades en el finançament i en els drets socials i laborals dels treballadors i les treballadores de l'ensenyament. En aquest sentit considerem fonamental situar la inversió en un 5% en quatre anys i obrir el debat sobre la professió docent amb tres compromisos clars: dignificar-la, recuperar la negociació col·lectiva i seguir reduint la temporalitat en el sector, a més d'anar equiparant les condicions laborals entre interins i personal funcionari.\nNo menys important és, abans de l'ofensiva de la ultradreta contra el dret a l'educació i la llibertat d'ensenyament, recolzada per alguns governs autonòmics, reforçar la coeducació i l'educació afectiu-sexual, i promoure el laïcisme del sistema educatiu retornant les religions a la condició de "assignatura" optativa sense efectes acadèmics ni alternativa obligatòria.\nPer a CCOO, la Formació Professional es troba entre les grans prioritats del sistema educatiu. Cal dignificar-la i situar-la com uns estudis d'alta qualitat i qualificació per als i les joves, tenint en compte que el mercat de treball exigeix cada vegada més treballadors i treballadores amb altes qualificacions.\nNo ens oblidem de les grans apostes que haurà d'afrontar el futur govern, entre altres, la digitalització, la formació en llengua estrangera, superant el frau que ha suposat el bilingüisme en algunes comunitats autònomes; recuperar les beques i els ajuts com un dret subjectiu; els programes de reforços i suports, així com les polítiques socials complementàries de suport a les famílies més necessitades; i l'articulació de mesures i polítiques que permetin una coordinació ens les diferents comunitats autònomes que donin consistència al sistema educatiu, i ho facin reconeixible i eficient en qualsevol territori al país.\nPel que fa a les polítiques relacionades amb la universitat, sembla que hi ha sensibilitat a les demandes plantejades des de fa temps per la comunitat educativa. Destaquem la posada en marxa del Pacte per la Universitat que contempla els aspectes de finançament, modernització i disminució de la precarietat de personal; igualtat en l'accés a la universitat i preu de les matrícules a nivells anteriors a Wert, el canvi de model de les beques i l'increment del finançament de la ciència civil amb projectes de recerca plurianual, així com també l'elaboració de l'Estatut del PDI.


Badanotis :: La biblioteca de Sant Roc acull una xerrada - homenatge a Lole i Manuel\nLa biblioteca de Sant Roc acull una xerrada - homenatge a Lole i Manuel\nDijous 9 de març, a les 19 hores\nRedacción - 07/03/2017 06:21\nDijous 9 de març, a les 19.00 hores tindrà lloc a la Biblioteca de Sant Roc (Av. Congrés Eucarístic, s/n de Badalona), una xerrada - homenatge a Lole i Manuel.\nAmb motiu de l'actuació de la cantant Alba Molina, filla de Lole i Manuel, en el Teatre Zorrilla, el dia 12 de març, dins del marc del Festival Blues&Ritmes de Badalona, l'Ajuntament de Badalona i la Tertúlia Flamenca volen oferir un homenatge a la il·lustre parella.\nEl conferenciant Antonio Ruiz Rodriguez, de la Tertúlia Flamenca de Badalona, farà un repàs per la vida i l'obra de la insigne parella artística formada per Dolores Montoya Rodríguez (Sevilla, 1954) i Manuel Molina Jiménez (Ceuta, 1948-Sevilla, 2015). Es va crear en 1972, va debutar discogràficament en 1975 i va aconseguir ràpidament una ressonància excepcional. La seva proposta flamenca va ser un revulsiu per a un gènere que no estava prou estès, aconseguint imposar-se en festivals tant flamencs com de rock. Les seves lletres poètiques van abrigar una aposta nova a la lírica flamenca. Lole i Manuel van resultar, al costat del grup Triana, un dels majors encerts de l'època.\nCom en altres esdeveniments realitzats a la biblioteca de Sant Roc, aquest acte comptarà amb la col·laboració de la Tertúlia Flamenca de Badalona, una entitat que des de la seva constitució en 1984 ha vingut defensant l'amplitud i els valors de l'art flamenc. Des d'aquest compromís els seus socis han participat en conferències, seminaris, taules rodones i com a components de jurat dels principals concursos celebrats a Catalunya. Han col·laborat en Radi Ciutat de Badalona en "Hora Flamenca", com també han format part de l'equip del programa "Aula Flamenca de Badalona" i en 1996 juntament amb l'Ajuntament va crear l'apartat de flamenc a la biblioteca de Sant Roc.


CÀPSULA 5: REEDUCACIÓ – Fundació Eulàlia Torras de Beà\nFundació Eulàlia Torras de Beà > Blog > CÀPSULA 5: REEDUCACIÓ\naccess_time1 Octubre, 2021\nEn aquesta nova càpsula parlem sobre la reeducació com a eina per a millorar l’aprenentatge des del vincle i la confiança.\nLa mare de la Carla comparteix la seva experiència: “Li va costar començar a parlar, escriure i llegir. Era un tema de concentració, es distreia amb facilitat, i em van recomanar fer la reeducació. És com un reforç emocional i, quan surt, està més tranquil·la”.\nConsulta el web del nostre centre privat kOMENTS per a més informació sobre el servei que ofereixen de #reeducació.\nEtiquetes: adolescentsaprenentatgefamíliesinfantsjoveslogopèdiapsicologiapsicopedagogiapsiquiatriareeducaciósalut emocionalSalut mental\nNewer Formació en l'escala ADBB (Alarme Détresse Bébé) del 18 al 20 d'octubre\nOlder Dia Mundial de la Salut Mental 2021\n[ENTREVISTA] QUAN I PER QUÈ FER TERÀPIA\nLa pediatra de la FETB Núria Beà a Catalunya Ràdio\n[Vídeo disponible] SCO desembre: “El joc a l’adolescència: una epidèmia silenciosa”


Clip de Teatre: «Midsummer», de David Greig i Gordon McIntyre. Traducció text de Jordi Prat. Traducció cançons: David Pinto. Intèrprets: Carles Alberola i Elena Fortuny. Direcció musical: Marc Sambola. Direccció escènica: Roberto Romei. Teatre Tantarantana, Barcelona.\n«Midsummer», de David Greig i Gordon McIntyre. Traducció text de Jordi Prat. Traducció cançons: David Pinto. Intèrprets: Carles Alberola i Elena Fortuny. Direcció musical: Marc Sambola. Direccció escènica: Roberto Romei. Teatre Tantarantana, Barcelona.\n«Midsummer», de David Greig i Gordon McIntyre. Traducció text de Jordi Prat. Traducció cançons: David Pinto. Intèrprets: Carles Alberola i Elena Fortuny. Escenografia i vestuari: Roger Orra. Il·luminació: Xabier Lozano. Direcció musical: Marc Sambola. Direccció escènica: Roberto Romei. Coproducció Tantarantana, Albena Teatre i Tanttaka Teatroa. Teatre Tantarantana, Barcelona, 3 febrer 2013 [+ crítica]\nPublicat per Crítica literària a 1:32:00 p. m.


El Consell Plenari es reunirà divendres 22 de juliol — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › L'Ajuntament › Govern › Notícies de govern i oposició › Notícies 2016 › El Consell Plenari es reunirà divendres 22 de juliol\nEl Consell Plenari es reunirà divendres 22 de juliol\nEl ple començarà a les 9 h i els grups municipals hi presentaran un total de quinze mocions\nJa es pot consultar en aquest enllaç a la seu electrònica l'ordre del dia de la sessió ordinària del Consell Plenari prevista per al proper divendres, dia 22 de juliol a les 9 h.\n2. Moció que presenta el Grup Municipal de la CUP per a la creació d'un circuit cultural i artístic a la via pública i als espais municipals. Podeu accedir a la moció en aquest enllaç.\n3. Moció que presenta el Grup Municipal de CiU amb el títol "Seguretat viària per a la creació de zones avançades d'aturada per a motos, ciclomotors i bicicletes". Podeu accedir a la moció en aquest enllaç.\n8. Moció que presenta el Grup Municipal d'ERC-MES-MDC relatiu a la recuperació de l'autonomia personal i l'atenció a la dependència. Podeu accedir a la moció en aquest enllaç.\n9. Moció que presenta el Grup Municipal de C's per a l'intercanvi gratuït de llibres. Podeu accedir a la moció en aquest enllaç.\n10. Moció que presenta el Grup Municipal de la CUP amb l'Assemblea Feminista Cau de Llunes (AFRT) per a una Santa Tecla lliure de sexisme. Podeu accedir a la moció en aquest enllaç.\n14. Moció presentada per l'UGT, que assumeixen conjuntament els grups municipals de C's i del PSC, per a la defensa dels treballadors/es que treballen en empreses subcontractades per aquesta Administració local. Podeu accedir a la moció en aquest enllaç.\n15. Moció que presenten conjuntament els grups municipals d'ICV-EUiA, la CUP, CiU i ERC-MES-MDC sobre el control de la qualitat de l'aire al Cap de Tarragona. Podeu accedir a la moció en aquest enllaç.


Joan Francesc Mira fa conyeta des de la seua torre d'ivori | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Redacció Barcelona Publicat el 09/05/2011\nL’eminentíssim intel·lectual valencià en Joan Francesc Mira ha parlat de mi en una de les seues setmanals homilies al setmanari El Temps. M’escarneix públicament arran d’una entrevista que ha publicat el mateix setmanari (i que podeu llegit clicant ací), tanmateix sense citar el meu nom. No sé si l’ha evitat per considerar que em regalava una publicitat immerescuda, o per a fer-me un altre favor en evitar-me, amb el silenci del meu nom, una humiliació pública més gran, no debades m’escarneix públicament el pare de la pàtria valenciana postlizondista i antifusteriana (que diuen ells).\nL’article en qüestió porta per títol Llegir ensenya, i la part que m’afecta –que és la inicial– diu així:\n«Llegir ensenya moltes coses, sí senyor: llegir premsa i llegir llibres fa pensar. Com ara aquest setmanari mateix on, en una llarga entrevista, un escriptor afirma: “No puc ser un escriptor normal. I menys essent un escriptor valencià en llengua catalana, que som uns pàries de la literatura”. Uns pàries, pense jo, potser uns pobres pàries, però almenys els escriptors valencians en llengua catalana som més nombrosos que mai (més, possiblement, que els escriptors valencians en llengua castellana, i de qualitat mitjana almenys equivalent, qui sap si superior), publiquem i venem més llibres que en cap altre moment de la història contemporània. Després, l’autor entrevistat […] afirma encara: “Els qui escrivim del Llobregat cap avall estem completament deslligats de la resta de la nostra cultura, estem abandonats”. Deu voler dir que els escriptors valencians no som ningú del Llobregat (o de l’Ebre) cap amunt, que allà no ens fan cas, no ens publiquen, no ens llegeixen, i potser ni tan sols ens coneixen, si és cert que, tal com conclou l’entrevistat, “ací fem una literatura en catacumbes”. Jo tenia entès, per experiència pròpia i per l’observació del panorama, que justament els últims deu o vint anys els escriptors valencians teníem més presència que mai de l’Ebre (o del Llobregat) cap al nord, que en aquelles terres ingrates ens llegien més que mai, que almenys vuit o deu noms (posem que siguen Ferran Torrent, Isabel-Clara Simó, Josep piera, Manuel Baixauli, Enric Sòria, Martí Domínguez, Vicent Alonso, i tres o quatre més), que no són pocs en qualsevol literatura, són ben presents, llegits i respectats per allà dalt. Bastant més llegits, ai dolor, en alguns casos, que al nostre propi territori, casa o país. Dit d’una altra manera, i resumint: mai, però mai de mai, tants autors valencians no havíem tingut tanta presència com ara tenim en el conjunt de la literatura i de la producció editorial en llengua catalana. I jo, ignorant que pensava això, he sabut, llegint aquest setmanari, que som uns pàries de la literatura, abandonats, escrivint en les catacumbes. Notícia patriòtica, supose: informació que ens il·lumina el futur i ens anima en els esforços dels present».\nEstem d’acord en una cosa: «els escriptors valencians en llengua catalana som més nombrosos que mai (més, possiblement, que els escriptors valencians en llengua castellana, i de qualitat mitjana almenys equivalent, qui sap si superior), publiquem i venem més llibres que en cap altre moment de la història contemporània…» Però aquesta és la nostra paradoxa: una gran nòmina d’autors, tanmateix una invisibilitat absoluta (per no dir-ne menyspreu o persecució) al nostre propi país. I això que fa anys va haver-hi allò de la “pau lingüística” amb el PP, que ens havia de reconciliar i tota la pesca. I mireu com ens tracta encara ara el PP! Quina pau pactaren? Això sí: allò que ens va deixar aquella “pau”, l’AVL, ningú s’ha atrevit a abandonar-la, malgrat les nefastes conseqüències per a la unitat del català. No obstant això, potser ara escrivim, cantem, fem teatre i etcètera en català més que mai en la nostra història, tanmateix, cal assenyalar-ho, per primera vegada en molts segles els catalanoparlants som minoria al País Valencià.\nFa conyeta l’eminentíssim amb la meua afirmació que els escriptors valencians en llengua catalana som uns pàries de la literatura, i posa com a exemple de la gran acceptació que nord enllà tenen els autors valencians «Ferran Torrent, Isabel-Clara Simó, Josep Piera, Manuel Baixauli, Enric Sòria, Martí Domínguez, Vicent Alonso i tres o quatre més…» Grans escriptors, per descomptat. Tanmateix, caldria saber quins són aquests altres tres o quatre més. Hauria d’haver-los citat (o no haver citat ningú) ni que fóra per a o deixar-nos amb la quimera que no coneix més literatura valenciana que la que l’acompanya habitualment en el suplement cultural valencià d’El País: Vicent Alonso, Martí Domínguez, Enric Sòria, Manuel Baixauli. 4 de 7. Encara que al senyor Mira li puga semblar increïble, hi ha vida literària més enllà d’aqueixes pàgines.\nFem una cronologia dels autors citats per Mira (1939): Isabel-Clara Simó (1943), Josep Piera (1947), Vicent Alonso (1948), Ferran Torrent (1951), Enric Sòria (1958), Manuel Baixauli (1963), Martí Domínguez (1966)… La meitat dels autors citats té de 60 anys en amunt. El més jove, Domínguez, en té 45. Parem ara atenció en aquest article de l’Enciclopèdia Catalana, que en referir-se a la «literatura valenciana» es va quedar en la foto, a hores d’ara estantissa, dels anys 70. Repasseu-ne els noms. Què diu el senyor Mira que ha passat en els deu o vint darrers anys, que tants autors tenim més presència nord enllà… Quants? Quins? L’únic, potser, Manuel Baixauli.\nL’any 2008 vaig publicar un post sobre les noves generacions de la literatura valenciana en català i la recepció que aquesta tenia dins l’oficialitat de nord enllà: S’extingeix la literatura catalana al País Valencià? Per asfixia?\nMés acostadament, Lolita Bosch ha fet una mena d’antologia literària d’autors catalans per sota dels 45 anys. De quaranta-un escollits, no hi ha cap valencià. I això que narradors per sota dels 45 en tenims uns quants de bons: Salvador Company, Xavier Aliaga, Elies Barberà, Urbà Lozano, Carles Bellver, Francesc Bononad…\nQuants autors valencians han aparegut ressenyats o només citats a la premsa convencional amb motiu de Sant Jordi? Jo, que era a Barcelona durant aquests dies, no n’he trobat gaires, per no dir cap, als mitjans de comunicació, ni tampoc llibres a les parades.\nSi férem una enquesta entre els acadèmics de la literatura catalana, periodistes culturals i comentaristes de llibres en general, ben pocs podrien dir que saben qui és, fins i tot que han llegit, posem per cas, Raquel Ricart, Francesc Bodí, Silvestre Vilaplana, Xavier Aliaga, Salvador Company, Carles Cortés, Manel Alonso, Ramon Guillem, Francesc Gisbert, Joan Olivares, Esperança Camps, Lliris Picó, Josep Franco, Vicent Usó, Vicent Pallarès, Joan Andrés Sorribes, Albert Hernàndez Xulbi, Andreu Sevilla…\nPodríem també llançar ara a l’aire algunes preguntes, com ara: Quants autors valencians han publicat en les “principals” editorials valencianes o arreu dels Paísos Catalans sense haver rebut prèviament un premi que incloguera la posterior publicació? On és l’interès de les editorials per buscar i descobrir noves veus literàries i arriscar-se a fer-les públiques? Per què per a llegir i conèixer la nova literatura catalana hem d’aventurar-nos per les procel·loses i inabastables aigües internètiques?\nPer què les novetats valencianes tenen tan poc de ressò en els mitjans convencionals del nord, com ara Time Out, Presència o Benzina? Encara escriu algú sobre les novetats valencianes al suplement de cultura de l’AVUI? Ens han prohibit TV3, sí. Però qui ha “prohibit” que el periòdic ARA no puga ser adquirit als quioscos dels País Valencià? Per què ja no podem comprar l’AVUi i El Punt al País Valencià?\nEn resum: l’opinió de l’eminentíssim Mira és un exemple diàfan del que podem considerar un intel·lectual que opina sobre el seu entorn des de la seua torre d’ivori. Llegir ensenya, i tant. Però per a conèixer la realitat cal abandonar els palaus i fer vida pels carrers. A la fi, ja sabeu què passa, que cadascú conta la fira com li va. I com a Joan Francesc Mira li va bé, ell es pensa que l’alegria és general. Pensa en curt, mira en curt i vola en curt. Creu el rei fart que tots mengen tant com ell, i, fora dels de la seua cort, la majoria passen gana.\nEls Països Catalans no són una utopia prescindible: són el nostre mercat imprescindible.\nEl problema que tenim amb aquesta concepció fragmentada de la literatura catalana, tan general al nord i al sud, és fonamentalment polític. No podem aspirar a tenir una literatura catalana com cal, forta i rendible, si no és completa.\nQuan J. F. Mira, en aquell “llibre roig” seu del valenciansime postlizondista i antifusterià (que diuen ells), afirmava, tot panxacontent, que els Països Catalans són una utopia prescindible, afavoria la fragmentació la llengua i la cultura catalanes. Oferia coartada per als apocats secessionistes del nord, per als quals l’abast de la nació i la literatura catalanes coincideix, pràcticament, amb els límits “autonòmics”, alhora que assenyalava un nord polític per als apocats del sud amb la possibilitat de ser lizondistes sense haver de reconèixer i reivindicar el líder del blaverisme.\nLa nació cultural necessita, per a sobreviure i reeixir, que existesca una nació política que la reivindique i la consolide, que prenga mesures coordinades i eficaces –polítiques!– per a constituir un mercat rendible. Per això cal un coneixement complet de la cultura catalana, no fragmentat. Perquè sense una consciència unitària sòlida i compromesa no és possible enfortir el nostre mercat cultural. Subsisitir en petites parades on, de tant en tant, s’hi mostre algun producte exòtic –que no ho és gens, d’exòtic, perquè és veí i compatriota de la casa del costat–, ens condemna a la ignorància permanent de la nostra pròpia realitat cultural, i, tard o d’hora, a la mort per inanició, o per insolvència.\nTrenta-i-tants anys després de la mort del dictador espanyolista, el que hauria d’haver estat un període de recuperació lingüística i cultural, d’enfortiment de la llengua i cultura catalanes, s’ha convertit en un final d’etapa al que ens aboquem cada vegada més fragmentats, amb una consciència lingüística i literària desdibuixada, òrfens de mitjans que afavoresquen la nostra cohesió política i cultural; mitjans que voldríem, perquè els necessitem així, potents, valents i desacomplexats. És necessari insistir, dia a dia, en la construcció del nostre imaginari unitari: lingüístic, cultural i polític. I cal denunciar la mentalitat regionalista i panxacontenta que fomenta el desconeixement mutu i la fragmentació suïcida, i els intel·lectuals orgànics que des de la seua torre d’ivori fan conyeta amb el ventre ple.\nCategoria: Col·laboracions Visualitzacions: 1853\nBoira a l'IESE (Part 1)


Balanç del turisme estranger l’any 2018 – Apunts d'economia\nSectors productius / Turisme\nBalanç del turisme estranger l’any 2018\nmarç 21, 2019 maig 12, 2021 dganalisi\nLes darreres dades de turisme referents a l’any 2018 proporcionades per l’INE, tornen a mostrar uns nivells rècord tant en nombre de visitants internacionals com en l’import de la seva despesa total declarada. El nombre de turistes estrangers ha estat similar al de l’any 2017, assolint els 19,1 milions de visitants, mentre que la despesa total s’ha incrementat un 7,2 % i suposa gairebé 20.600 milions d’euros.\nLa dinàmica per països d’origen dels turistes ha estat desigual, així els països d’origen més tradicionals, que són Alemanya, Bèlgica, França, Itàlia, els Països Baixos, els països nòrdics i el Regne Unit, han disminuït la seva afluència el 2018, caient un 7,0 %, mentre que el turisme procedent de la resta del món ha crescut un 10,6 %. Aquesta tendència ha estat recolzada, entre altres factors, per l’increment d’oferta de vols internacionals i per la millora en la renda mitjana de països asiàtics. L’any 2018 destaca especialment per l’increment de turistes provinents dels EUA (21,8 %), el Japó (26,1 %) o la Xina (17,4 %).\nLa despesa declarada també divergeix segons el país d’origen del turisme, si bé els turistes de països d’origen tradicional gasten una mitjana de 763,7 € a Catalunya, els turistes de la resta del món gairebé dupliquen aquesta despesa (1.469 €). Val a dir que aquesta despesa inclou el transport internacional, que en mitjana suposa el 27 % de la despesa total. Això explica, en part, la divergència en el creixement de la despesa i del nombre de turistes.\nFont: Observatori del Treball i de Model Productiu a partir de l’INE.\nDades de turisme. 2018\nTotal turistes estrangers Total països més tradicionals Resta del món\nTuristes Milers 19.125,1 10.653,9 8.471,2\n% de variació interanual 0,0 -7,0 10,6\nDespesa mitjana Milers d’euros 1.077,1 763,7 1.468,9\n% de variació interanual 7,1 7,7 12,5\nUn dels reptes de futur de l’economia catalana rau en l’assimilació per part del territori dels fluxos turístics, que es preveu que continuaran creixent. Les previsions de l’Organització Mundial del Turisme situen el creixement dels fluxos a nivell mundial a l’entorn del 3-4 % anual en els propers anys.\n2018, Despesa del turisme estranger, Turisme estranger\nEls ingressos tributaris de la Generalitat el 2018 han crescut un 6,20 % en relació al 2017\nL’impacte del Brexit sobre l’economia catalana


Valverde: "Prefereixo les plantilles curtes"\nA la prèvia del partit contra el Celta, assegura que dona "molta importància" a la Copa\n3 min. Barcelona 10/01/2018 17:42\nTot i que Ernesto Valverde no ha donat pistes sobre l’arribada o la sortida de futbolistes del Barça, sí que s’ha referit al mercat de fitxatges explicant com li agradaria que quedés la plantilla el 31 de gener. Prefereix un vestidor amb menys futbolistes i que puguin tenir més protagonisme.\n"Sempre m’han agradat les plantilles curtes, no les de vint-i-molts. Si no, has de començar a descartar-ne molts", deia el Txingurri en una conferència de premsa prèvia al Celta en què els noms de Mascherano i Arda Turan, dos dels que estan a la rampa de sortida, han estat protagonistes.\nEl tècnic extremeny no ha donat detalls sobre com estaven aquestes operacions, ni tampoc sobre Deulofeu, Rafinha, Aleix Vidal o André Gomes, jugadors que sonen per deixar el club aquest hivern. Però amb la seva resposta ha deixat clar que, si ja sap que algun jugador tindrà un paper residual, prefereix que abandoni la disciplina blaugrana.\n"El model del Barça és sempre el mateix"\nEn aquest sentit, a Valverde li han preguntat si, amb les incorporacions milionàries de Dembélé i Coutinho, i la possible arribada de Yerry Mina, està canviant el model del conjunt blaugrana, potenciant l’arribada de jugadors a cop de talonari en detriment dels formats a la Masia. El Txingurri, però, considera que això no és ben bé així. "El model de Barça sempre és el mateix. Els millors jugadors del món estan sempre aquí. I el Barça ha anat a buscar-los. A vegades hi ha més o menys jugadors de la casa, però la idea és sempre la mateixa".\nI, sobre aquestes incorporacions, ha parlat del darrer fixatge, el de Philippe Coutinho. "Esperem que aporti coses diferents. Fa gols, té xut, pot jugar per dins, repartir assistències... encaixa al nostre estil. Estem il·lusionats amb ell, és un gran fitxatge". En aquest mateix sentit, ha assegurat que, d’entrada, no significa cap problema el fet de tenir Dembélé i Coutinho a l’equip –ja que un dels dos hauria de quedar sistemàticament fora de l’onze– i que "ja es veurà amb el temps". De la mateixa manera, "valorarà" si és necessari canviar el sistema per encabir-los a l’onze. "Es canviï o no, la idea serà la mateixa, dominar el partit".\nLa Copa no es llença\nJa sobre el partit de Copa, Valverde no ha volgut parlar de favoritismes contra el Celta i ha recordat que el conjunt gallec "ha marcat sempre fora de casa", aquesta temporada. "Al 50-50? No ho sé. Nosaltres vam marcar allà i l’eliminatòria està lleugerament, mínimament a favor nostre. El cas és que està per decidir".\nEl Txingurri ha assegurat que dona "molta importància" a la Copa. "Potser, pel fet d’haver guanyat les tres últimes edicions, algú pot pensar que té menys importància. Però no ho veig així. Jo, per exemple, encara no l’he guanyada com a entrenador. I quan comenci el partit tothom voldrà passar l’eliminatòria".\nValverde no ha donat pistes sobre l’onze inicial, però sí que ha reflexionat sobre què necessitarà el Barça. "Volem dominar el partit. Sabem que el Celta vol la pilota i que no cedeix ni un mil·límetre. L’eliminatòria serà o tot o res. Un equip es quedarà fora. Serà bonic de veure, perquè som dos equips en un bon moment".


L'Hospital d'Olot inicia un estudi a través de la teràpia immersiva amb realitat virtual | NacióGarrotxa\nL'Hospital d'Olot inicia un estudi a través de la teràpia immersiva amb realitat virtual\nLa recerca s’impulsa, amb l’Observatori d’Humanitats en Medicina, com un pas més per al benestar emocional dels professionals\nper NacióGarrotxa , Olot, 18 de març de 2021 a les 11:32 |\nEs tracta d'una experiència multisensorial immersiva. | @BroomxTech\nLa Fundació Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa inicia un nou estudi a través de la teràpia immersiva amb la realitat virtual per a avaluar la millora dels nivells d’ansietat dels professionals que hi treballen. És el primer centre sanitari a emprar aquest recurs a la Regió Sanitària de Girona, i un dels primeres a l’estat espanyol. L’objectiu és analitzar els beneficis en la gestió emocional que es poden aconseguir a través d’aquest mètode.\nL’estudi, que començarà dilluns 29 de març, tindrà una durada de 8 setmanes i ja compta amb més de quaranta professionals interessats a participar-hi. Durant aquest període, els professionals se sotmetran a dos tests, un relacionat amb l’ansietat i un altre amb el benestar, sota la supervisió de la psicòloga clínica de la fundació.\nEs planificaran dues sessions setmanals per a cada participant a la sala de realitat virtual immersiva i, passades les quatre setmanes, es farà una primera avaluació dels beneficis d’aquesta teràpia. Quan finalitzi l’estudi, hi haurà una nova visita en què es repetiran els dos tests i es conclourà la recerca.\nEn el context professional i social de la pandèmia, els professionals han estat sotmesos a un estrès emocional de forma sostinguda i, per aquest motiu, es vol reforçar l’oferta de serveis centrats en el benestar emocional dels treballadors. Experiències de característiques similars s’han demostrat molt beneficioses en diverses especialitats en el camp de la salut mental, però, també, en altres àrees com la pediatria, la neurologia, les cures pal·liatives i l’atenció geriàtrica.\nEl primer sistema de projecció immersiu del món\nLa Fundació Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa compta amb una sala equipada amb el projector MK360 de Broomx Technologies, el primer sistema de projecció immersiu del món.\nA través d’aquesta tecnologia es transforma una cambra o espai en una experiència multisensorial immersiva, que pot ser compartida amb diverses persones, sense necessitat d’emprar-hi ulleres de realitat virtual ni altres dispositius.\nTambé, permet retransmetre immersivament i en línia un esdeveniment enregistrat en 360 graus.\nAquesta tecnologia millora l’experiència del participant, que pot relaxar-se i millorar el seu benestar emocional, reduir la percepció de dolor, generar exercicis i teràpies centrades en l’estimulació de les funcions cognitives i treballar habilitats adaptatives.\nHospital d'Olot, Societat, realitat virtual, teràpia immersiva, Hospital d'Olot, Fundació Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa


Nama Traore (e) i Abdel Sadiki (d) a un balcó de l'habitatge cooperatiu La Balma / David Melero\nL’Abdel Sadiki i el Nama Traore ensenyen casa seva. Estan orgullosos i feliços. És un pis nou, fet a base de fusta. Ells són els primers inquilins que hi entren a viure. Encara s’hi estan instal·lant; van obrir la porta del seu refugi per primer cop al juliol. A més, l’edifici té una terrassa de 300 metres quadrats, una biblioteca, habitacions de convidats, un espai de cures, una zona de bugaderia i una cuina d’ús compartit per fer tota mena de celebracions. Pel seu pis haurien de pagar 830 euros, segons l’índex de referència de preus de lloguer, però en paguen 512. 300 euros menys. El motiu? Viuen en un habitatge cooperatiu anomenat La Balma, al barri del Poblenou. I ells són els primers joves extutelats de Catalunya que accedeixen en un habitatge d’aquest tipus.\nEl Sadiki i el Traore, de 22 i 23 anys, respectivament, van arribar al país sols, sense pares, quan encara no complien la majoria d’edat. Van marxar de casa seva, buscant un futur millor. Aleshores se’ls va categoritzar de menors estrangers no acompanyats i van estar sota la protecció de la Direcció General d’Atenció a la Infància i l’Adolescència (DGAIA) de la Generalitat. Ara ja no són menors, però se’ls continua anomenant extutelats, un terme que de vegades s’ha usat com a arma llancívola de discursos racistes i xenòfobs.\nTrobar un habitatge digne a un preu assequible a Barcelona és pràcticament com apostar a la loteria. Sigui com sigui, el Sadiki i el Traore ho han aconseguit amb l’esforç de moltes persones diferents, que s’han posat d’acord per intentar que això costi una mica menys. Amb la tenacitat col·lectiva també han fet possible que aquests joves puguin teixir una xarxa social que els permeti arrelar-se al territori. “Societat civil organitzada ajudant a societat civil organitzada”, defineix Eva Ortigosa, coordinadora de projectes de la cooperativa Sostre Cívic, una de les peces del puzzle que tot ho ha fet possible.\nNama Traore (e) i Abdel Sadiki (d) a l’habitatge cooperatiu La Balma / David Melero\nEl dibuix el completen Punt de Referència, una associació que dona suport a joves en situació de vulnerabilitat a sortir-se’n per si mateixos, la trentena de veïns que viuen a La Balma, i el Projecte Lliures, que amb un fons solidari ajuden a fer realitat projectes socials. És aquesta última organització la que va finançar bona part dels diners que havien de pagar aquests joves per viure al pis, una entrada de 30.000 euros que per a ells els hagués estat impossible d’aconseguir. “La primera idea va ser dividir l’aportació inicial entre la resta de pisos, però vam veure que això era inassumible i vam haver de buscar finançament extern”, recorda Marta Moya, una de les veïnes de La Balma.\nAquest capital va servir perquè, entre tots els veïns, que també van haver de fer les seves aportacions econòmiques, es pagués una part del crèdit de tres milions d’euros que van demanar a Fiare Banca Ètica per construir l’edifici. El lloguer mensual serveix per al manteniment de l’immoble i per acabar de pagar el deute.\nPis garantit durant 75 anys\nEl projecte de La Balma es remunta a l’any 2016, quan l’Ajuntament va fer un concurs per cedir durant 75 anys l’ús d’aquest espai, abans un solar buit, a alguna cooperativa d’habitatge. Aquests veïns el van guanyar i va ser aleshores quan va començar tot el procés per decidir com volien que fos l’edifici i com volien viure. “No m’ho vaig pensar gaire, perquè era una oportunitat per nosaltres, per viure bé i estar molt temps aquí”, diu el Sadiki.\nEs tracta d’un edifici de 20 pisos, on viuen des de famílies monoparentals, parelles amb fills o sense, amics que comparteixen pis i persones grans. Les llars són de tres mides diferents: 50, 66 i 82 metres quadrats. De totes maneres, són pisos que poden créixer o decréixer amb una petita obra, en cas que canviïn les necessitats dels veïns. La sostenibilitat i l’eficiència energètica són dos dels elements marca de la casa de l’immoble, que incorpora l’ús de l’energia geotèrmia i una sèrie de tècniques per reduir la demanda energètica i estalviar en els consums.\nAbdel Sadiki parla amb Marina Nadal, coordinadora d’habitatge de l’entitat Punt de Referència, que ha fet possible que els joves extutelats hagin accedit a La Balma / David Melero\nCalen més pisos així, diuen\n“M’agradaria que hi hagués més pisos com el de La Balma a altres llocs”, diu el Sadiki. Coincideix el seu company de pis, que creu que les administracions públiques, com la Generalitat i l’Ajuntament de Barcelona, s’hi haurien d’implicar més. “Jo estaria encantat, perquè són ells els que gestionen els diners i tenen el poder d’aconseguir més d’un o dos pisos per joves extutelats”, considera el Traore. Gràcies a aquesta iniciativa no han de patir per poder pagar les quotes mensuals, inferiors a les del mercat lliure. A més, tots dos treballen, un com a cuiner i l’altre en una fàbrica d’alumini.\n“Són joves que s’han d’emancipar amb 18 anys, de forma precipitada i forçada, perquè el sistema els obliga”, assenyala la Marina Nadal, coordinadora d’habitatge de Punt de Referència. Això provoca que molts d’ells visquin en infrahabitatges o fins i tot directament al carrer. Sobre l’experiència de La Balma, ho té clar: “Aconseguir que hi hagi un habitatge destinat a jovent extutelat ja és un èxit”.\nMarta Moya Casanovas, veïna d’Abdel Sadiki i Nama Traore a l’habitatge cooperatiu La Balma / David Melero\nLa Generalitat s’ha interessat per conèixer el projecte, saber com s’ha gestat i si és un model a seguir, expliquen des d’aquesta entitat que acompanya a joves extutelats. De totes maneres, fins ara són les entitats socials i el món del cooperativisme qui capitaneja aquest tipus d’iniciatives. “Considerem que l’administració hauria de jugar un paper més actiu per fomentar alternatives en l’accés a l’habitatge a joves extutelats, perquè nosaltres no tenim el poder per estendre el model a molts altres edificis”, demana Nadal. “Està comprovat que funciona i que és un molt bon model”, assegura.\n“Els joves són uns veïns més. Poden formar aquí la seva família. Això els dona una estabilitat que no han tingut mai”, expliquen des de Punt de Referència. A més, la mateixa estructura de l’edifici i la voluntat de remar en la mateixa direcció genera llaços de confiança i solidaritat que fan que aquest edifici sigui diferent. “M’agrada el model, perquè és mixt i d’enriquiment mutu”, opina Moya. “Amb els veïns ens portem molt bé. Els conec a tots i a les seves famílies”, diu el Sadiki. I així és. Quan es troben se saluden, paren una estona i reprenen converses d’un moment passat. La Balma és diferent.\nCooperativisme habitatge cooperatiu habitatge social joves extutelats La Balma Sostenibilitat\nJaume Novembre 22, 2021 | 05:57\nAls catalans que emigren a Alemanya buscant un futur millor no els donen una M


Xai , cabrit i xai de lletó - Carns - Carns i embotits Rigo - Tradició i qualitat a Girona des de 1963\nInici > Carns > Xai , cabrit i xai de lletó\nLa carn de xai és considerada carn vermella i és una de les carns més apreciades a la nostra gastronomina catalana. És pot cuinar tant a la planxa, com al forn i també estofada.\nIgual que la carn del porc, del xai se n'aprofita tot.\nÉs una de les carns més riques en ferro i també conté zinc, sodi, fòsfor, niacina i vitamina B12. Ens aporta proteïnes de qualitat essencials pel bon funcionament del nostre organisme.\nPer conservar-lo, fresc, a la nevera, aguanta 2 o 3 dies. El millor és fer-ho amb un envàs hermètic per evitar que agafi els gustos d'altres aliments. No és aconsellable tapar-lo amb plàstic alimentari perquè el contacte perllongat amb el film evita que la carn respiri i provoca que suï, fent-se malbé més ràpidament. La carn de xai, congelada, pot arribar a durar fins a 8 mesos. Per descongelar-la s'ha de fer progressivament, primer a la nevera i sobre d'una reixa perquè l'aigua que alliberi no estigui en contacte amb la carn.\nEl cabrit i el xai de lletó són alimentats només amb llet de la seva mare i a diferència del xai, té un gust molt més suau.\nCostelles de xai28,95 €/kg.\nEspatlla de xai sencera11,78 €/kg.\nCuixa de xai sencera15,68 €/kg.\nPalpís de xai s/os22,75 €/kg.\nMitjanes de xai23,75 €/kg.\nQuarts de xai de dalt16,98 €/kg.\nXai de lletó25,55 €/kg.


Fins els collons! - BALANCES OKTOBERFEST\n14 d'agost de 2014 a les 8:03 pm\nAgafa i copia l’http:7 que tens en la finestra de dalt. Després el dese diretament damunt de l’escrit. Actualitza i publica. I t’hi apareixerà directament sense esforç. N’és més senzill que el sistema anterior. Sort !\n14 d'agost de 2014 a les 9:43 pm\nJo acabe de fer la prova al meu bloc, i és molt, però que molt fàcil.\nNomés has de copiar l’enllaç-adreça del vídeo (adreça html de dalt) i enganxar-lo al text del teu apunt, allà on vulgues que s’hi veja.\nProva-ho, és fàcil.\nHi ha dies que no ens ix res.\n15 d'agost de 2014 a les 12:33 am\nJo també he tingut alguns problemes amb aquest canvi de format. Jo sí que dec ser una més inútil que tu tecnològicament parlant, i també n’estic fins als ovaris. Calma, però, sobretot.\nPer exemple, per enviar aquest comentari m’ha fet canviar 4 o 5 vegades el codi captcha, que també ja em contaràs.\n15 d'agost de 2014 a les 6:47 am\nAl principi, també em passava. Fins que he anat provant i al final, me n’he sortit. Una bona solució és preguntar directament al gestor de vilaweb, per correu electrònic i et contestaran els dubtes, i com ho has de fer. Podria ser que no hagis confirmat els canvis. Penso que ho has d’inserir a través de “afegir Media”, però millor preguntar-ho a suport@vilaweb.cat (penso que és aquesta l’adreça)\n15 d'agost de 2014 a les 12:41 pm\nAjuda oficial de Worpress\nMira a veure si aquesta et val\n17 d'agost de 2014 a les 7:07 am\nAmb els videos de You Tube no tinc problemes. Insertar, copiar i enganxar, sense més.\nEnvia un correu a en Francesc – VilaWeb, encara que ja saps que aquests dies tothom és de vacances. Jo encara tinc problemes per adaptar-me a WordPress; necessito temps, perque la millora és evident.\nBon final d’essieu!\n4 de setembre de 2014 a les 3:09 pm\nGràcies a tots pels comentaris i consells. Ho he hagut d’enganxar 3 cops perquè sortís el vídeo i no l’enllaç però al final surt. Misteris de la tecnologia.


4 min. Barcelona 04/05/2017 00:00\n651x366 Els protagonistes de l'acte de presentació del GP de F-1 / FRANCESC MELCION Els protagonistes de l'acte de presentació del GP de F-1 / FRANCESC MELCION\n“Volem un Gran Premi sostenible en tots els àmbits: ambientalment, però també econòmicament”, va dir aquest dimecres durant la presentació de la cita anual del Circuit de Barcelona-Catalunya amb la Fórmula 1 el conseller d’Empresa i Ocupació, Jordi Baiget. Des de les institucions, sobretot des de la Generalitat, s’entén que una cita com aquesta té ressò per a Barcelona i Catalunya, ja que ajuda “a donar projecció” al territori i també “ajuda a la promoció de la indústria de l’automoció”. Això sí, com s’ha vist amb la decisió de l’Ajuntament, no a qualsevol preu. Des del consistori barceloní, com va avançar l’ARA, s’ha posat data de caducitat a les ajudes econòmiques que hi aporta: set milions, repartits en els pròxims tres anys. Aquest 2017, per exemple, l’Ajuntament de la capital catalana pagarà tres milions, un més que l’any passat. “Nosaltres ho valorem positivament. Al principi de la legislatura l’Ajuntament es va posicionar en contra de les activitats del circuit, i jo crec que hem aconseguit establir una base d’acord, que no és tot el que nosaltres voldríem, però entenem que és positiu que hagin entès l’esport i l’impacte que té per a Barcelona. Ens trobem en un camí de construir una bona relació de cara al futur”, va assegurar ahir Vicenç Aguilera, president del Circuit de Barcelona-Catalunya.\n"Som un referent mundial": el Circuit treu pit d'acollir per 27è any consecutiu la Fórmula 1


3r | HORT ESCOLAR ECOLÒGIC\n4rt. Suc de remolatxa i pastanaga.\nEn baixar a l’hort el passat dimarts, vam fer una bona collita de remolatxes i pastanagues. No totes les pastanagues havien crescut bé, doncs havíem sembrat una barreja de llavors i només havien crescut bé les que són més conegudes, les taronges. De la resta no podíem aprofitar l’arrel, però l’Anna ens va explicar que altres anys havíem pogut collir a l’hort pastanagues fosques de color lila. Amb les pastanagues, la remolatxa i alguna poma que ens van donar els cuiners vam preparar un suc deliciós carregat de vitamines i colors. Per fe-ho vam fer servir una liquadora.


Ricard Ramon i Sumoy, de la Riera de Gaià, és Cap d’Unitat Adjunt a la Direcció General d’Agricultura de la Comissió Europea, un càrrec molt destacat per a una persona de les nostres comarques. La Comissió té un programa, ‘del…\nQuins plans s'han acordat per l'emergència de la COVID19? Com encara Europa el dia a dia de l'emergència sanitària, amb quines mesures, quins recursos? Com es canalitzaran? Beneficiaran els autònoms i les PIMES? N'hem parlat amb Ferran…


Bons resultats de la Selecció Catalana de Raquetes de Neu a La Ciaspolada - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nNotícies - 06/01/2016\nBons resultats de la Selecció Catalana de Raquetes de Neu a La Ciaspolada\nL’entorn de la població de Fondo, a la Val di Non (Trentino, Itàlia) ha acollit un any més la mítica cursa de raquetes de neu, La Ciaspolada, aquest dimecres 6 de gener. La 43a edició de la prova més important del calendari internacional ha comptat amb la participació d’uns cinc mil corredors, vinguts d’una vintena de països. La cursa s’ha desenvolupat en un circuit d’uns 900 metres i sis voltes.\nLa Selecció Catalana de Raquetes de Neu ha participat a la cursa amb un equip format per Jan Margarit (Associació Esportiva Mountain Runners del Berguedà), Jordi Uró (Associació Esportiva Mountain Runners del Berguedà), Marc Trasserra (Club Excursionista Voltreganès ARS), Sílvia Leal (Centre Excursionista Pontsicà), Ragna Debats (Club Esportiu de Muntanya La Cameta Coixa) i Rosa Valls (Associació Esportiva Mountain Runners del Berguedà).\nEn categoria masculina Jan Margarit, en el seu debut amb la selecció, ha sigut 8è. Marc Trassera ha acabat en 11a posició, i Jordi Uró 23è. La victòria se l’ha emportat Alex Baldaccini, seguit de Jonathan Watt i Alessandro Rambaldin.\nEn categoria femenina Ragna Debats ha mantingut la segona posició durant quasi tota la cursa, però un problema amb una de les seves raquetes ha fet que acabés perdent dues places en la classificació final, acabant 4a. Rosa Valls ha sigut 6a i Sílvia Leal 9a. La victòria femenina ha sigut per Isabella Morlini, seguida d’Antonella Confortola i Sinonetta Menestrina.\nLa Ciaspolada ha sigut la primera de les proves internacionals on competeix la selecció catalana. El dia 6 de febrer participarà al Campionat del Món, a La Caspolada (Vezza d’Oglio, Itàlia), i el 6 de març a l’Open Internacional Europeu que es celebrarà a la Guils Fontanera (Baixa Cerdanya), organitzat per la Unió Muntanyenca Eramprunyà de Gavà. L’excel·lent rendiment dels sis integrants de la selecció a La Ciaspolada augura bons resultats per aquestes cites.\nRespecte al calendari de la 9a Copa Catalana i 11è Circuit Català de Raquetes de Neu 2016 de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC), patrocinat per Cébé, amb la col·laboració d’Aeri Newalpin i TSL Outdoor, la primera prova de la temporada es disputarà a Vilaller (Alta Ribagorça, Lleida).


Definició de cartera de productes\nUna cartera de productes és la col·lecció de tots els productes i serveis que ven una empresa. Una anàlisi detallada d’aquesta cartera pot proporcionar informació sobre les fonts de vendes i beneficis de les empreses i les perspectives de creixement. La cartera es pot veure com un grup de línies de productes, així com un grup de productes individuals. Aquesta cartera es classifica habitualment dins d’un format matricial que va ser promulgat per primera vegada pel Boston Consulting Group. Aquesta matriu té quatre quadrants, que es descriuen de la següent manera:\nAlta quota de mercat relativa | elevada taxa de creixement de la indústria. Classificat com estrelles, aquests productes han capturat una gran quantitat de quota de mercat i creixen a un ritme ràpid, que probablement consumeix diners en efectiu. Es tracta de productes d’alt valor, i es pot esperar que acabin convertint-se en vaques d’efectiu, tal com s’indica a continuació.\nAlta quota de mercat relativa | baixa taxa de creixement de la indústria. Classificat com vaques en efectiu, aquests productes tenen una gran quota de mercat en mercats que ja no creixen. Poden obtenir grans quantitats d’efectiu, que després es poden utilitzar per finançar el creixement de productes classificats com a estrelles.\nBaixa quota de mercat relativa | elevada taxa de creixement de la indústria. Classificat com signes d’interrogació, aquests productes es posicionen en mercats de gran creixement i tenen el potencial de guanyar quota de mercat i, per tant, ser classificats finalment com a estrelles. Com a alternativa, podrien continuar consumint diners en efectiu i, tot i així, experimentar una disminució de la quota de mercat, en aquest cas passarien a la categoria de gossos (com s’indica a continuació).\nBaixa quota de mercat relativa | baixa taxa de creixement de la indústria. Classificat com gossos, aquests productes tenen una quota de mercat baixa en indústries de baix creixement i poden consumir diners en efectiu. Han de ser eliminats o desplaçats a un quadrant diferent.\nL’ús de l’anàlisi de carteres és molt important en organitzacions més grans que tenen una àmplia gamma de productes. En aplicar-los aquesta anàlisi de cartera, la gestió pot comprendre millor si l’empresa té un nombre suficient de productes robustos que s’introdueixen o si la seva línia de productes es torna obsoleta o irrellevant. Això pot conduir a accions per canviar la situació, com ara una major inversió en nous productes o una adquisició dirigida a un altre negoci que tingui els productes necessaris.


El programa Aula de Patrimoni a Tarragona — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Educació › Notícies › Notícies 2013 › El programa Aula de Patrimoni a Tarragona\nEl programa "Aula de Patrimoni" dóna continuïtat al programa "Conèixer les Ciutats Patrimoni", a través del qual diversos centres educatius els darrers sis anys han visitat Ciutats Patrimoni d’España.\nEl seu objectiu és que l’alumnat que viu i estudia a les Ciutats Patrimoni aprengui a conèixer i valorar a més de la pròpia ciutat, també la resta de ciutats que la UNESCO ha nomenat Ciutats Patrimoni de la Humanitat.\nEl programa es desenvolupa a través de la realització d’activitats didàctiques contextualitzades a la pròpia ciutat i dirigides pel corresponent professorat del grup classe de diferents escoles.\nEl grup classe participant dissenya i presenta a concurs una proposta de programa que, en cas de ser seleccionada, es realitzarà en l’estada a Tarragona del centre educatiu de la ciutat parella, actuant d’amfitrions. El centre seleccionat visitarà sense cost la ciutat parella.\nMés informació sobre el Grupo Ciudades Patrimonio.


Com arribar i Plànol | SERRA de PRADES CAMPING - BUNGALOW PARK\nEl Camping –Bungalow Parc Serra de Prades està situat a 50 metres de Vilanova de Prades, petit i encantador poble rural situat en el bell mig de les Muntanyes de Prades. Tot i estant en plena natura, gaudeix de molt bon acces per la carretera TV-7004, des de Vimbodi a Vilanova de Prades, que serveix també per arribar amb comoditat a Prades (baix Camp) i Ulldemolins (El Priorat).\nLes excel·lents carreteres amb nous accessos subterranis per Vimbodí fan l'accés ràpid i còmode, independentment de si es ve per Lleida, Barcelona o Valencia.\nDes de Barcelona: Autopista AP-2, sortida 9 Montblanc, N-240 direcció Lleida fins a la última entrada a Vimbodí , comarcal TV-7004 direcció Vallclara i arribada a Vilanova de Prades. Ver Barcelona a Vilanova de Prades en un mapa grande\nDes de Madrid: Autopista AP-2, sortida 8 Albi, N-240 a Vinaixa fins a Vimbodí, comarcal TV-7004 per Vallclara i arribada a Vilanova de Prades\nDes de Valencia: Autopista AP-7, sortida 35 Reus, autovia Reus-Alcover, C-14 direcció Montblanc i continuar fins a la última entrada a Vimbodí, Vallclara i Vilanova de Prades. Ver Madrid a Vilanova de Prades en un mapa grande\nA 40 minuts de Tarragona-Reus, per l’autovia de Reus a Alcover, C-14 fins a Montblanc, N-240 fins a la última entrada a Vimbodí, Vallclara, Vilanova de Prades. Ver Reus a Vilanova de Prades en un mapa grande\nA 40 minuts de Lleida, per la N-240 Borges Blanques, Vinaixa , primera entrada a Vimbodí, Vallclara, Vilanova de Prades. Ver Lleida a Vilanova de Prades en un mapa grande\nCoordenades google maps: 41.349400, 0.958419\nCoordenades Gps: 41º20’33’’ N , 0º57’33’’ E\nL’estació de trens de Vimbodí està situada a 10 kilòmetres. Després mitjançant taxi o Autobús hi ha uns 10 minuts fins a Vilanova de Prades.\nTaxi: 616017933 o fixe 977878375\nAutobus: Linea regular\nDe dillums a Divendres en periode escolar. A Vimbodí 17:00h direccio Vilanova de Prades, i 8:00h direcció Vimbodí.\nFora de periode escolar, els divendres a les 13:35h de Vimbodí direcció Vilanova de Prades i a les 8:00h de Vilanova de Prades a Vimbodí.\n- Amb avió:\nL’aeroport de Reus està a 45 kilòmetres i amb molt bons accessos per autovia.\nDisposa de vols nacionals diaris des de : Santander, Santiago de Compostela, Sevilla i Palma de Mallorca.\nDisposa de vols internacionals diaris des de : Dublín, Glasgow, Liverpool,Londres,Birmingham, Paris-Beauvais i Frankfurt-Hahn, per mes informació sobre l’aeroport de Reus (http: //www.aena.es/) i sobre Ryanair (http://www.rynair.com)\nL’aeroport de Barcelona està a 120 kilòmetres. Ofereix vols diaris sortint de les principals ciutats Europees i Mundials, per mes informació sobre l’Aeroport de Barcelona (http://www.aena.es/)\nL’empresa d’autobusos Vibasa ofereix aquesta tabla d’horaris en linea regular de Lleida-Tarragona i viceversa. Recomanem actualitzar-la en el link de la mateixa empresa (http://www.vibasa.com/horarios.html ):\nLa parada es a Vimbodí i també hi ha un servei d’autobús diari.


El blog d'Albert Baranguer: una setmana difícil\nAra mateix, pel TN: Els bancs passen a fer l'horari d'estiu, i només atendran als clients pel matí. Els clients especials com grans fortunes, però, tenen un tractament especial i aquests seran atesos sempre que ho demanin.\nBé, el que m'ha fet gràcia és que els bancs estudien la possibilitat d'ampliar els horaris de prestació de serveis de forma que augmenti el negoci. Els sindicats del sector diuen que d'acord, però que caldria ampliar plantilles. La patronal del sector diu que ampliar horaris té un cost i que la millor dorma de repercutir aquest cost seria flexibilitzar el conveni.\nDigue'm tonto, però em sembla entendre que: 1 - volen ampliar els horaris. 2 - la plantilla actual ja fa totes les hores que li toquen i diu que si cal fer més hores, cal més plantilla. 3 - la patronal diu que el que hauria de fer la plantilla és treballar més hores. Cobrant el mateix, suposo? I si amplien el negoci, em volen fer creure que els beneficis no compensaran el cost d'ampliar els horaris d'atenció? Au, vinga...\nPerquè tinc la sensació que a cada bugada els treballadors perdem un llençol, o em de vigilar per a que no ens el prenguin?\nMentrestant, les empreses s'omplen la boca amb la concil·liació familiar i les condicions laborals i tota la pesca... sí, sí, però a l'hora de la veritat, es tracta de fer que el treballador faci més per menys i que assumeixi els costos del lloc de treball.\nNo ho se. Segurament la tendència serà aquesta i el model de sindicats de classe està condemnat a desaparèixer o a limitar-se a l'administració pública o a grans empreses industrials. Potser el model de sindicats professionals és cap a on caldrà avançar.\nPerò alguna cosa caldrà fer.\nMés coses. Canvi climàtic. TV3 dedicarà una setmana al canvi climàtic i a conscienciar al personal. Home, sembla que, per fi, algú es posa les piles. Però caldrà anar amb compte. Sembla que al 30 minuts faran un reportatge sobre cinc projectes de científics de la NASA per a combatre el canvi climàtic. Si es tracta dels projectes que van sortir anunciats fa unes setmanes al 20 minuts tornem a anar malament. Parlaven del arbres artificials que actuaven com a captadors de CO2, o d'un escut de miralls en òrbita pe a reduir la radiació solar... Cap d'aquests projectes és realista. Sembla fet a propòsit per a que els personatges i contertulians habituals de certa premsa o ràdio tinguin carnada per a enfotre-se'n.\nPerquè no es parla de l'IPCC? perquè no passen "Una veritat incòmoda"? perquè no es parla del zenit de la producció del petroli? perquè es centren a parlar de les prediccions a 100 anys vista i no ens parlen dels efectes reals, tangibles i mesurables d'avui mateix?\nEs terrible com avui encara hi han tertulians i opinadors que es riuen del canvi climàtic, en neguen la mateixa existència o les conseqüències. Avui, als nostres mitjans es dona més crèdit a aquest opinadors que no a organismes internacionals de l'ONU o a la comunitat científic en ple. Ens posen com exemple el forat de la capa d'ozó. Diuen "on està el forat a l'ozó? quines han estat les conseqüències" Coi! Va haver-hi una reacció internacional! una reducció dràstica dels CFCs! els països van respondre enfront d'un problema. Si avui no hi han conseqüències és perquè es van combatre les causes a temps. Però es van combatre les causes, no ens vam quedar de braços plegats que és al que ens conduïen aquests opinadors. Ara, el problema és molt més greu. És absolutament abominable que alguns d'aquest opinadors diguin que les energies que es destinaran a combatre el canvi climàtic no es destinaran a combatre la pobresa o la fam al mon. És pur cinisme. El canvi climàtic serà particularment devastador amb l'hemisferi sud, que és també l'espai més castigat pel model neoliberal que l'ha condemnat a la misèria. Model que, sigui dit de pas, és la panacea que aquest opinadors recepten per a tots els mals del mon.\nCom poden tenir tant crèdit aquests opinadors als mitjans públics? em temo que no hi ha una voluntat ferma per part de les el·lits dirigents del nostre país d'encarar el problema del canvi climàtic . Una veritat incòmoda...\nPerò qui dia passa, any empeny. A les espanyes segueixen decidits a demostrar que a Catalunya ens les podem empassar grosses com elefants i ens munten un reportatge a telemadrid digne de la "dimensió desconeguda". Mentrestant, a una metgessa del Prat la fan fora per parlar en català als pacients. Però aquí no passa res. Qui dia passa, any empeny.\nAl món, però, les coses van molt pitjor. Atemptats d'Al-Qaeda al Magreb. A Algèria i al Marroc. I també a Bagdad. Dotzenes de morts. Dotzenes de persones senzilles, famílies com la meva que han perdut fills, pares, germans, amics, parents o coneguts. Perquè? Com s'ha arribat a aquesta situació. Potser, en el fons estem parlant també de la conseqüència d'un model que ens ha conduit a tot plegat: a un clima malalt i a unes societats humanes encara més malaltes.\nTinc la ferma convicció que això encara es pot salvar, però també crec que no serà fàcil. No n'hi ha prou amb veure-li les orelles al llop. Caldrà, em temo, que el llop mossegui. Potser llavors entendrem que cal canviar moltes coses, començant per moltes idees que estan als nostres caps.\nEl que és terrible és que el llop avui ja mossega, però encara no hi ha reacció.\nHa estat una setmana difícil, com a treballador, com a català, com a ésser humà. A vegades aquest món nostre em fa molta pena.\nPublicat per Albert Baranguer Codina a 15:01


Suárez marca el camí cap a quarts - Diari de Girona\nManchester City 1 2 FC Barcelona\nLuis Enrique aplaudeix la gran primera part dels seus homes i diu qu ara han de sentenciar al Camp Nou\nmanchester | efe / ddg 25.02.2015 | 07:42\nLuis Suárez va fer el 0-2 en aquesta espectacular rematada dins l´àrea petita.\nMessi falla un penal en el temps afegit que hauria pogut sentenciar l'eliminatòria, que el Barça havia encarrilat a la primera meitat\nUn any després, el Barcelona va tornar a dictar càtedra al Etihad Stadium de Manchester en imposar anit per 1-2 a un decebedor City en un partit sublim del conjunt blaugrana, liderat per un excels Luis Suárez, autor d'un doblet. No hi va haver sorpreses en l'onze de Luis Enrique, que va sortir al camp del vigent campió de la Premier League amb el seu cèlebre trident a la punta de l'atac, amb Neymar a l'esquerra, Messi a la dreta i un motivat Suárez al mig.\nL'entrenador del City, Manuel Pellegrini, vilipendiat pel seu plantejament excessivament defensiu davant els blaugrana la temporada passada, es va veure obligat a improvisar per l'obligada baixa de Yaya Touré, sancionat. Els locals van sortir amb un clar 4-4-2, amb James Milner fent de Touré i Agüero i Dzeko, a dalt.\nEl plantejament no va funcionar l'antic entrenador de Reial Madrid, Màlaga i Vila-real, i el Barça va jugar a plaer en la primera meitat, amb uns incisius Messi i Neymar i un demolidor Luis Suárez. Va ser un error del capità citizen, Vincent Kompany, el que va propiciar el primer gol dels visitants al quart d'hora de joc.\nSuárez, en el seu primer partit a Anglaterra després del seu traspàs procedent del Liverpool l'estiu passat, va molestar dins de l'àrea l'internacional belga, que no va encertar en el rebuig i la pilota va quedar mort al "9", que va definir amb l'esquerra al pal llarg de Joe Hart. Deu minuts després, i amb el City totalment noquejat, va poder arribar el segon gol dels visitants, però Hart va aturar el mà a mà de Suárez, que s'havia plantat sol davant l'internacional anglès gràcies a una magistral passada de Neymar des de l'esquerra.\nNo va trigar el Barça a doblar el seu avantatge, ja que amb prou feines cinc minuts més tard l'internacional uruguaià va enviar al fons de la xarxa una bona passada de Jordi Alba després d'una gran jugada de Messi. L'última ocasió de la primera meitat, i amb el City comptant els segons per anar-se'n als vestidors, la va tenir a les seves botes Dani Alves, però el seu xut des de dins de l'àrea el va rebutjar el travesser.\nEls segons 45 minuts van començar amb els locals bolcats sobre la porteria de Ter Stegen, espectador a la primera part, però que es va haver de lluir en els primers minuts per aturar els remats de Nasri, Dzeko i Demichelis. Agüero també va tenir l'1-2 en les seves botes al 53, però el seu xut des de la frontal va marxar lleugerament desviat.\nVa decidir modificar el seu onze Pellegrini pocs minuts després, donant entrada a Fernandinho en lloc de Nasri (situant Milner a l'esquerra) i Wilfried Bony, fitxatge d'hivern del City, que va ocupar el lloc en l'atac de Dzeko. Un minut després de l'entrada de l'ivorià van retallar la distància els locals gràcies a una excel·lent combinació entre Silva i Agüero, i que va definir aquest últim després de salvar l'entrada d'un defensa i batre la sortida de Ter Stegen.\nEl City es va llançar a l'atac a la recerca del gol de l'empat, però l'expulsió per doble amonestació de Gael Clichy després d'una maldestra falta sobre Dani Alves va trastocar els plans de Pellegrini, que va haver de donar entrada a Bacary Sagna en lloc de David Silva per intentar frenar les escomeses blaugranes.\nEn l'última jugada del partit, Messi es va fabricar ell sol un penal en ser objecte de falta dins l'àrea per Pablo Zabaleta. No obstant això, el seu xut el va aturar Joe Hart i el rebuig, a porta buida, tampoc va poder ser aprofitat per l'astre argentí: el seu remat de cap va anar-se'n fregant el pal.\nDesprés del llançament des dels onze metres, l'àrbitre va xiular el final del matx, en un partit en què els de Luis Enrique van tornar a prendre l'Etihad Stadium davant un City que sembla encara massa immadur per a aquestes instàncies de la Lliga de Campions.\n«Encara que haguéssim guanyat per 1-3 no ho hauríem sentenciat». Esports