Teresa Juan, creadora de bellesa\nFernanda Medina ha triat Teresa Juan, qui s’autodefineix a continuació:\nEl millor consell que m’han donat mai és: fes-ho amb bellesa. Vaig nàixer l’u de setembre de mil nou-cents huitanta-set, a les cinc de la vesprada, a Madrid. Em van posar de nom Teresa, que és el nom que tenia ma mare, que va nàixer un dos de setembre, però després vaig saber que Teresa és el nom que van tindre moltes de les dones de la meua família. Mai em va agradar el meu nom fins al dia que va adquirir el matís d’herència. La meua família materna és de Galícia i la meua família paterna és valenciana, així que jo tinc la sensació d’haver nascut just al mig. La primera dona que em va fascinar va ser la meua àvia Obdulia, la mare de ma mare, a la qual també li deien Teresa, per error.\nEl meu germà i jo vam ser educats en igualtat de condicions a una casa en què el color de les parets es decidia entre tots. Passàrem tota la nostra infància dibuixant: asséiem a la taula de la cuina, i després d’una conversa d’uns minuts, en la qual cadascú exposava la seua proposta, arribàvem a un acord d’on eixia una proposta comuna. La majoria dels joguets que teníem de menuts eren de fusta, paper, cartó o argila, i els dissenyava i construïa ma mare, moltes vegades amb la nostra col·laboració.\nSempre he estat envoltada de materials, de papers, de gestos i d’instruments, és a dir, de coses que fer o usar amb les mans. Em sent profundament atreta pel tacte i el fragment i totes les històries que deriven d’ell, per això m’agraden les coses velles o les extraviades, perquè són les que tenen textura.\nCom des de molt xicoteta vaig aprendre la importància i la responsabilitat de fer coses amb les mans, i com ma mare tocava el piano i el violí, jo vaig començar a tocar el piano per imitació, i després, per elecció pròpia, amb set anys, el violoncel, que és el meu instrument favorit i, probablement, allò que més em representa i em protegeix. El meu període musical favorit és el Barroc. El primer llibre de poesia que vaig tindre va ser “En las orillas del Sar”, de Rosalía de Castro, i el recorde perquè ma mare me’l llegia encara que jo no l’entenguera. El meu segon instrument favorit va ser l’Underwood de mon pare, i per extensió, totes les màquines d’escriure que ha anat regalant-me al llarg de la meua vida perquè faça el que vulga i com vulga, però sobretot perquè escriga.\nAutoretrat de Teresa Juan\nFinalment vaig acabar matriculant-me a la Facultat de Belles Arts de València. Vaig decidir estudiar aquesta carrera, després d’haver descartat el conservatori, perquè era una espècie de via central, neuràlgica, on era possible la trobada de totes les meues ramificacions. Totes les coses que m’agraden tenen en comú la característica que poden fer-se amb les mans, i a Belles Arts s’executaven moltes coses de forma manual. La meua manera de treballar ve d’allò aprés a la carrera, on sempre vaig sentir-me lliure per a ordenar els elements com volguera, com a la meua infància o adolescència. Em vaig llicenciar durant l’enderrocament de l’antic edifici, i amb això vaig adonar-me no sols de la importància que tenen els indrets i l’espai que ocupem en ells, sinó també de l’escàs i controlat lloc que se’ns ha concedit.\nDesprés d’acabar la carrera jo era absolutament innecessària: estudiar Belles Arts pot condemnar-te pràcticament al no-res. Llevat que tingues inventiva, que és el que es diu per a amagar la precarietat i la falta de lloc. Pertany a la generació dels que no sabem què ser amb el que ja tenim. Després de la calor dels llargs anys de formació, queda espai cru. Amb el sentiment de tornar a estar —com quan vaig nàixer— al mig, vaig matricular-me en un màster en gestió cultural amb la idea d’entendre el camp de la cultura i saber si és possible aspirar al tacte, o a un espai, en les indústries culturals, com a creadora o com alguna cosa. Al principi, no vaig trobar espais per a mi, però sí persones: vaig conéixer Víctor Sánchez Rodríguez, amb qui vaig crear “El estado de la piedra”, una xicoteta peça que ens va connectar també amb Silvia Valero. Més tard, i de tot això, creixeria Wichita Co, la nostra companyia de teatre, i ací seguim des del dos mil tretze, junts, o siga de la mà. Víctor i Silvia són per a mi com això que diu Bachelard de la casa, que protegeix al somiador, i portem protegint els nostres somnis, com una casa, durant huit obres.\nCuzco (Wichita Co. 2017)\nWhat is love? (Wichita Co. 2019)\nParal·lelament, Melibeas va nàixer el dia que Paula Elena Ramos i jo pensàrem que seria bo posar en valor tots els coneixements que havíem estat acumulant durant tant de temps, buscar una via per a tota eixa multiplicitat. Melibeas és un espai on connectem professionalment però sense pretensions. Formen part activa del projecte Cristina Bonora i Cristina Llamedo, i comptem amb aliades com Luci Romero (Librería Bartleby) o Rafa Solaz (Librería Anticuaria Rafa Solaz). Hem llegit poesia, fet intervencions, publicat un llibre, hem fet microactes.\nActualment combine la meua activitat com a gestora cultural (i tot el que es deriva d’això) amb la de dissenyadora de vestuari o art, encara que també escric, componc, faig fotos, trobe coses i continue tocant. He treballat amb persones que admire i he estimat cada projecte que he dut a terme.\nHui dia, després de tot, l’única cosa que sé amb certesa és que l’arbre és millor que el marbre, en ell els noms creixen (Jean Cocteau) i que el temps no es recupera.\nFERNANDA MEDINA PREGUNTA…\n– El teu portafolis destaca per la seua varietat. Creus que el fet que tants creadors tinguen ara el seu marc d’acció tan fragmentat i ampliat respon a aquest nou paradigma del microtreball al món de l’emprenedoria, no necessàriament bo, però que sembla que ha vingut per a quedar-se? Per a tu és una elecció o una necessitat? I si és una necessitat, et sembla personalment enriquidora? Estem tornant a acostar-nos, aquesta vegada per la porta de darrere, a la idea de l’artista total?\n– El món t’ho posa molt difícil per a ser sols una cosa i, per tant, creure que és possible aconseguir-ho. Si eres artista i eixa és la teua principal font d’ingressos, et sents abocat a l’esquizofrènia social i acabes incorporant al teu esdevenir el segell de “creadora multidisciplinària”. Llavors, des de la meua perspectiva, si ens estem acostant a alguna cosa no és a la idea d’artista total —si és que ha existit en algun temps més enllà de la llegenda—, sinó a l’espectacular idea de l’artista per fascicles, que va acumulant xicotetes oportunitats per a demostrar que realment té un talent, que és capaç d’expressar-se de diferents maneres, com aquell que és poliglota, perquè d’una sola forma no resulta possible, o rendible, si l’objectiu és, almenys, no passar fam. Ser una sola cosa requereix inversió i lentitud, i per tant un sistema que ho permeta.\nSempre he tingut problemes per a explicar a què em dedique: el sistema no m’ha donat les paraules que puguen descriure ni el que faig ni el que sóc, i al final una acaba dient que fa coses, que són les mateixes paraules que utilitza la gent per a preguntar-te per la teua vida professional: “com van les teues cosetes?”. Així que la suma de totes les meues coses indica que el que tinc és inventiva, que jo em faig a mi mateixa —com puc—, que la meua actitud és renaixentista. Però aquesta fal·làcia plena d’eufemismes és producte d’un sistema que empobreix, ja que resulta difícil habitar aquest lloc sent artista i no tenint lloc per als artistes (o per a la cultura).\nEn el meu procés creatiu, el fragment ocupa un espai molt important. L’he incorporat com a part de la meua forma d’enfrontar-me a la fulla en blanc. Així que per a mi resulta una necessitat el fet de tindre fragments i fabular amb ells. Ací és on el món, i la seua fragmentació, adquireixen per a mi una dimensió poètica. No puc negar que la forma en què pense també és la forma en què assumisc el món, de la mateixa manera que és la forma que el món té d’assumir-me a mi.\n– Quin és el principal problema amb què es topa la creació en aquest moment? Creus que hi ha abundància de talent i que és difícil que trobe vies de visibilització? O per contra, et sembla que molt del que succeeix dins de l’actual efervescència d’activitat cultural tendeix a ser banal i està relacionat amb la precarietat laboral i amb la impregnació de la vida quotidiana en la “societat de l’espectacle”?\n– El principal problema és la falta de lloc i d’inversió. Una cosa va de la mà de l’altra. L’absència d’un pla concret des de les administracions està dins. L’abundància de talent —en la qual crec, però que convé mirar de prop— es troba amb el problema de la visibilització perquè, com a cada moment històric i societat, existeixen uns discursos oficials que emparen unes visions en detriment de les altres. Fins i tot per a allò que considerem perifèric hi ha una definició, i per tant existeix la sensació de que hi ha molt de talent sobrant, és a dir, que no s’inscriu en cap dels barems hegemònics de l’art, però no per això menor.\nD’altra banda, considere que l’auge de la creativitat ha creat un miratge en l’art, sí: tothom fa coses, tothom és creatiu i hi ha una espècie d’esquizofrènia artística on tothom està publicant llibres, estrenant o inaugurant. Eixa generalització de l’impuls artístic genera que les propostes siguen abundants —el que podria enriquir-nos—, però també veloces i banals, i això no permet que existisca un espai de reflexió que, sumat a la falta d’eines per part del públic i fins i tot dels propis actors del camp, fa que resulte difícil destriar cap a on es dirigeix tota aquesta multiplicitat. Des del meu punt de vista, l’excés d’oferta (una oferta que s’inscriu en uns paràmetres i que és instrumentalitzada) juga en contra: tot és ràpid. Una de les qüestions relacionades amb eixa velocitat és la falta d’inversió en investigació, és a dir, en pensament, en perspectiva. L’excés i la repetició de l’estrena constant, de l’esdeveniment permanent però nou, espectacularitzen el fet cultural, i resulta molt difícil trobar projectes artístics, talents i creativitats lentes, enfocades a llarg termini amb la idea de generar no solament solucions estètiques fabuloses, sinó pensaments capaços d’articular o accionar alguna cosa, que tinguen lloc. Les obres tenen poca vida, romanen poc i per tant el que generen s’assembla més a un rumor que dura un temps i després es dissipa, que a un espai al qual acudir i revisitar. A vegades sent que som fabulosos dorments oferint roselles espectaculars a ritme de fugida perquè no tenim un altre remei.\n– De totes les teues formes d’expressió, quina et fa més feliç? A quina t’agradaria poder dedicar-te de forma intensiva? Quin és eixe encàrrec amb què somies?\n– La forma d’expressió que em fa més feliç és tocar el violoncel o tocar el piano, però no desitge que eixes formes d’expressió es convertisquen en el meu treball, en la meua font d’ingressos. La música ocupa un lloc privilegiat en la meua vida i és l’art que més respecte i admire, és l’única expressió artística que aconsegueix situar-me en la calma i em fa sentir més protegida o a casa. Precisament per això, perquè necessite que eixa sensació estiga relacionada amb el gaudi i amb la meua intimitat, amb el més recòndit del que sóc, separe radicalment allò al que em dedique de forma professional i pel que obtinc un rendiment econòmic, encara que també siguen expressions artístiques, d’allò que faig de forma íntima i em dóna un rendiment purament emocional i espiritual, que només és meu. No significa que aquells treballs que realitze no em reporten una experiència emocional i espiritual important, però ho fan a nivells diferents, són creixements diferents.\nSi hi ha alguna cosa que deteste és eixa estesa fal·làcia del do what you love, love what you do. El que més ame és la música. Si sona Schubert sóc un animal en calma, si sona Bach, el món es recompon per a mi, i per això mateix jo no vull confondre, o usar, allò que ame i convertir-ho en la meua pròpia condemna, en allò que gestione amb números i factures, posant-ho a la disposició del sistema. La posició de l’artista és la de l’autogestió, però també la de l’autoprecarització, l’autoexigència del treball per a un mateix: una mentida que es cobra passions i processos.\nEm costa decidir a què m’agradaria poder dedicar-me de forma professional i intensiva, perquè ací entra la variable racional de què és el que realment sé fer millor o puc fer amb major solvència i professionalitat. Sóc molt autocrítica. De vegades pense que el que més m’agradaria exercir és una professió que no existeix o no sé denominar, com ara “creadora de marcs teòrics”, on poguera dissenyar marcs de pensament per a obres, establir paràmetres estètics, paletes de color, fer quaderns immensos que aglutinen les coses que sé fer i on puga establir les bases que regiran estèticament una obra, o siga, la direcció d’art expandida a la investigació real. Però fora de fantasies, direcció d’art o disseny de vestuari són professions que m’agradaria desenvolupar amb major profunditat i que gaudisc molt.\nSomie amb un encàrrec amb molt d’organdí i on es done importància a totes les professions invisibles del teatre.\n** Per al següent Autodefinides, Teresa Juan ha triat Irene Llàcer, historiadora d’art contemporani, gestora cultural, comissària d’art i investigadora.


Colau congela el turisme i l'oci a Ciutat Vella - El triangle\nColau congela el turisme i l’oci a Ciutat Vella\nEl veto als nous negocis, d'un any, es pot allargar fins que es regulin límits sobre la proliferació\nL’Ajuntament de Barcelona ha decidit prohibir durant un any gairebé tota mena de nou establiment públic al districte de Ciutat Vella, un veto que afecta particularment l’apertura de negocis d’oci i de turisme, que es podria allargar dos anys fins que el Govern municipal enllesteixi una regulació sobre els límits a la proliferació d’aquestes activitats.\nNegocis tan diversos com el lloguer de bicicletes i patinets, les oficines turístiques, les discoteques o les gelateries no es podran implantar a partir d’ara al centre històric de la capital catalana, un veto que s’afegeix a la moratòria sobre allotjaments turístics vigent el darrer any i mig. En canvi, queden exclosos del veto negocis més convencionals, com les llibreries.\nL’Ajuntament ha justificat la decisió per la necessitat de reordenar les activitats i limitar “les externalitats negatives” que general als barris i “potenciar-ne d’altres que ajudin a dinamitzar l’entorn i afavoreixin la diversitat econòmica i comercial”. L’explicació va en la mateixa línia que a la que es va donar sobre la moratòria hotelera.\nPrevQuin és el mitjà digital més privilegiat pel Govern espanyol?\nEl Govern central impugna el referèndum davant el TC


Diputación de Castellón | Moliner adquireix el compromís mediambiental de les províncies europees\nMoliner adquireix el compromís mediambiental de les províncies europees\n16 de maig. Javier Moliner, des de la presidència de Partenàlia, major lobby de províncies europees, ha aprofitat la Trobada Política celebrada a Ourense per a arrancar el compromís de les administracions provincials amb el medi ambient i amb l'impuls de polítiques i iniciatives que afavoresquen un desenvolupament sostenible del territori i, per tant, “més i millors recursos en la lluita contra la despoblació rural”.\nUn compromís materialitzat en un acord interprovincial per la sostenibilitat que, tal com ha destacat Moliner, sota el títol de 'Declaració d'Ourense 2020' “ambiciona convertir-se en el marc de referència dels integrants de Partenàlia que advoquen pro la sostenibilitat, la transparència en la gestió pública i la lluita contra el canvi climàtic”.\nI fer-ho per a, ha explicat el president d'aquesta xarxa internacional de províncies amb interlocució directa amb Brussel·les, “incentivar un desenvolupament sostenible del territori que permeta el progrés promovent l'equilibri ambiental, social i econòmic de les polítiques a implementar”.\nEn aquest sentit, i davant la “ferma necessitat de convertir els recursos mediambientals del nostre món rural en eines per a lluitar contra la seua despoblació”, Moliner ha qualificat “d'imprescindible que els governs provincials, com a administracions més pròximes al territori, ens posicionem cada dia per a poder defendre millor la ciutadania”.\n“I ho fem, -ha sumat el president de Partenàlia, pensant que aquestos compromisos ambicionen que el futur dels que han triat lliurement viure en el món rural tinga cada vegada més possibilitats d'eixir avant amb moltíssims més recursos i serveis”.\nD'aquesta manera, igual que ja va fer en una trobada amb el president de la Comissió Europea, Jean-Claude Juncker, al traslladar-li la necessitat que la Unió Europea adquiresca un major compromís a l'hora de combatre la despoblació rural, Moliner situa el desenvolupament sostenible i el repte sociodemogràfic en l'epicentre de la política europea “per a involucrar totes les administracions davant d'aquest gran objectiu estratègic de la Diputació que és la consolidació de la població a l'interior”.\nCal recordar que al llarg d'enguany el Govern provincial destinarà més de 30 milions d'euros, un 21% del seu pressupost “a implementar accions i iniciatives estratègiques que doten amb més i millors recursos i serveis les zones rurals, igualen les oportunitats amb la costa i promoguen oportunitats laborals i la consolidació empresarial”.\nDecàleg de compromisos\nRespecte a la declaració d'Ourense, el decàleg de compromisos adquirits per les províncies europees fins a 2020 és el següent:\n1.- Enfortir els mecanismes institucionals, jurídics i financers adequats per a aconseguir un creixement intel·ligent, sostenible i integrador dels nostres territoris.\n2.- Promoure un enfocament dinàmic, interactiu i multisectorial de la gestió dels recursos públics comprenent consideracions polítiques, econòmiques, socials, tecnològiques, ecològiques i legals.\n3.- Promoure l'ús d'energies netes i renovables, així com millorar l'eficiència en la gestió i la seua sostenibilitat a llarg termini, aconseguint per tant la reducció de les emissions de gasos d'efecte d'hivernacle.\n4.- Integrar mesures de protecció i conservació dels recursos hídrics garantint l'accés de subministrament i qualitat per a la nostra ciutadania.\n5.- Millorar i sostindre l'eficiència en l'aprofitament dels recursos a través de nous models de producció i gestió centrats en l'economia circular.\n6.- Convertir els riscos i amenaces derivats del canvi climàtic en oportunitats de creixement verd.\n7.- Impulsar iniciatives de normalització del govern obert, centrades en la transparència de la gestió política, la participació de la ciutadania en la gestió pública i el retre comptes.\n8.- Publicar de forma oberta totes les dades referents a les polítiques mediambientals de manera que puguen ser reutilitzables per la societat per a generar riquesa.\n9.- Crear les eines i mecanismes necessaris perquè la població participe amb les seues idees i propostes en la presa de decisions, generant impactes positius en la comunitat local.\n10.- Apoderament dels col·lectius socials més vulnerables per a aconseguir comunitats lliures, inclusives, cohesionades i equitatives.


Casal de Joves Sant Feliu – Pàgina 2\nContinua la lectura de “S’aprova el nou calendari de les proves d’accés a la universitat.” →\nIniciem la setmana amb novetats davant el COVID-19, i és que el Govern Espanyol ha establert que els treballadors i treballadores estaran en situació de permís retribuït recuperable entre el 30 de març i el 9 d’abril, cosa que suposa que no han d’anar al seu centre de treball, amb les excepcions dels serveis essencials i altres especificades. Continua la lectura de “El Govern Espanyol amplia el confinament a tots els treballadors no essencials durant 14 dies.” →\nContinua la lectura de “Tens dubtes sobre ocupació? T’ajudem a resoldre-les!” →\nTot el que necessites saber sobre l’Expedient de Regulació Temporal de l’Ocupació ho trobaràs aquí. Continua la lectura de “Què és un ERTO?” →


7 Days Premium Rongcheng Train Station Branch Weihai Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.80 Nan Shan Zhong Road, Rong Cheng City, Huancui, Weihai, Xina, 264200\nTé alguna pregunta per a 7 Days Premium Rongcheng Train Station Branch?\nMés informació sobre 7 Days Premium Rongcheng Train Station Branch\nConvenientment situat a Weihai, 7 Days Premium Rongcheng Train Station Branch és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSimplement imagini's totes les comoditats i diversions que vostè espera de Plateno i afegeixi-hi el comfort de la seva llar. Magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, restaurant, servei de bugaderia, conserge són només algunes de les comoditats que fan que 7 Days Premium Rongcheng Train Station Branch sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'hotel compta amb 100 precioses habitacions, i totes inclouen accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), escriptori, connexió a internet (cortesia), accés a internet. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Weihai, el 7 Days Premium Rongcheng Train Station Branch és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


L’actualització de l’acord de la UE amb Mèxic pot resultar molt perjudicial per als cítrics valencians | RiberaBaixa.info\n“No podem ara enviar cítrics a Mèxic pel dur protocol existent, mentre ells sí que el poden fer en condicions molt favorables”, denuncia La Unió\nEl balanç comercial agroalimentari amb Mèxic és positiu pels interessos espanyols, però si se circumscriu al sector citrícola és molt negatiu i durant el període 1988-2019 va arribar a una quantitat de 868 milions d’euros desfavorable per als nostres interessos. Mentre el protocol d’exportació de cítrics europeus cap a Mèxic és tan dur que no permet enviar res a eixe mercat, en sentit invers succeeix al contrari.\nEls cítrics espanyols amb destinació a aquell país tenen un cost administratiu de 105 € per cada tona exportada, la qual cosa fa quasi inviables les exportacions espanyoles i així, des de l’any 2014 en què es va implantar l’actual protocol vigent, Espanya no ha exportat a Mèxic ni un sol quil de cítrics. En contrapartida a l’anterior, durant el transcurs dels últims trenta anys (1988 -2019) les importacions citrícoles de Mèxic a EU han sigut de 867.743 tones Cal assenyalar que Mèxic, al costat del Japó, són els països amb els quals es té un acord de lliure comerç, però on els seus grups de pressió han aconseguit un protocol sever de no exportació.\nLes importacions procedents de Mèxic s’han regulat, fins ara, per l’Acord d’associació econòmica vigent des de l’any 2000 que canviaran ara amb l’aprovació definitiva del nou acord comercial entre la UE i Mèxic amb unes condicions que beneficiaran clarament a aquest país. En l’actualitat es discuteix una dels pretensions mexicanes com és l’eliminació dels aranzels existents, mentre que la intenció europea és la reducció d’aquests.\nDavant aquesta situació La Unió proposa que “en qualsevol tractat comercial que signe la UE es contemple prèviament a la seua aprovació les relacions bilaterals de cada país per a aplicar una reciprocitat”. En aquest sentit reclama que es consideren als cítrics com a producte sensible en eixe acord UE-Mèxic prohibint l’entrada d’aquest producte des del país americà.\nPublicació següentCullera cancel·la el Certamen Nacional de Bandes de Música de Cinema\nPublicació anteriorAlmussafes modificarà les bases de les ajudes a la contractació per a impulsar el treballs de veïns


Bocairent obri un registre d’afectats per l’incendi del 7 de setembre – Portalcomarcal\nInicio>La Vall d'Albaida>Bocairent>Bocairent obri un registre d’afectats per l’incendi del 7 de setembre\n26 julio, 2016 Portal Comarcal3860\nEl consistori impulsa la creació d’una comissió de seguiment\nL’alcalde de Bocairent, Josep-Vicent Ferre, acaba de fer públiques les mesures adoptades arran de l’incendi ocorregut el passat 7 de setembre i de la reunió mantinguda aquest dilluns, dia 20, a la seu de la Mancomunitat de municipis de la Vall d’Albaida amb representants de la Conselleria de Medi ambient. La primera decisió presa és la creació d’un registre d’afectats “per tenir una completa informació dels mals produïts i elevar-la a les administracions d’àmbit superior”.\nEl document també recull les instruccions rebudes des de la Generalitat valenciana com l’ajornament de les tasques de reforestació i de regeneració “per veure l’evolució de la natura” i poder-hi adoptar llavors les mesures a prendre. Igualment, la Conselleria enviarà una autorització genèrica per a què els propietaris dels terrenys afectats ubicats en zona forestal puguen talar els arbres cremats; uns treballs que poden realitzar els efectius del departament si així se’ls permet mitjançant la instància disponible a les oficines municipals.\nA més, l’Ajuntament de Bocairent participarà a una assemblea de caire comarcal que es realitzarà en breu baix la coordinació de la Conselleria de Medi ambient per a la posterior coordinació local de totes les persones que s’han ofert com a voluntàries. Addicionalment, el consistori va a formar una comissió de seguiment integrada per regidors i per representants de les entitats vinculades amb la natura i dels propietaris per a tasques “d’estudi i d’assessorament”.\nFinalment, Ferre agraeix la col•laboració de tots els veïns “per la seua actitud i ajuda” que van evitar que “les conseqüències hagueren estat més desastroses”. Aquest fet és una “mostra indubtable de la bonhomia dels bocairentins i bocairentines i del compromís per la seua gent i la seua terra” segons reflecteix un primer ban de gratitud emés el 12 de setembre després de què les flames afectaren 1.165 hectàrees, el que suposa un 12% del terme municipal.\nTagged Bocairent, Bocairent obri un registre d’afectats per l’incendi del 7 de setembre, incendi en la Vall d'Albaida\nL’objectiu de la iniciativa és possibilitar “que més xiquetes i xiquets que no han gaudit de les subvencions de la\nBocairent fa créixer arbres\nD’aquesta forma, es segueix la tècnica de reforestació coneguda com “Nendo Dango” ideada pel japonès Masanobu Fukuoka que consisteix en\nEl Club Baló a Mà Canals cumple 40 años


Aquest dissabte 16, collim nespres a Cerdanyola! | Cerdanyola Informa\n15 maig, 2015 | Filed under: L'Increïble Comestible | Posted by: cerdanyolainforma\nA Cerdanyola hi ha nespres a la via pública, molts dels quals ningú cull i que acaben fent-se malbé any rere any. Però això aquest any no passarà!\nDissabte 16 de maig 10:30h, porta IES BANÚS\nUn grup de ciutadanes s’ha organitzat per fer una batuda solidaria aquest dissabte a les 10:30 a les portes de l’Institut Banús. L’objectiu és agafar tots els nespres que es puguin abans que es facin malbé. Gran part d’aquesta gran collita anirà destinada a iniciatives solidàries de la nostra ciutat que reparteixen aliments per les famílies amb més mancances.\nPropietats nutritives dels nespres\nEls sucres fructosa i glucosa són les substàncies més abundants després de l’aigua, i li proporcionen una moderada aportació calòrica i el seu particular sabor dolç. En general, el contingut vitamínic és força baix, i destaca, encara que en quantitats molt discretes, la provitamina A o betacarotè i la tiamina. Quant a minerals, la nespra aporta quantitats apreciables de magnesi i calci (de pitjor assimilació que el dels lactis o altres aliments rics en aquest mineral), si bé, el mineral més abundant és el potassi. Destaca per la seva riquesa en fibra, pectina principalment, així com tanins, substàncies d’acció astringent i nombroses substàncies aromàtiques com els àcids orgànics (cítric, tartàric i màlic) abundants en la seva polpa, dels quals depenen diverses propietats que se li atribueixen.\nEl betacarotè es transforma en vitamina A en el nostre organisme a mesura que aquest ho necessita. Aquesta vitamina és essencial per a la visió, el bon estat de la pell, el cabell, les mucoses, els ossos i per al bon funcionament del sistema immunològic, a més de tenir propietats antioxidants. El potassi és un mineral necessari per a la transmissió i generació de l’impuls nerviós i per a l’activitat muscular normal, intervé en l’equilibri d’aigua dins i fora de la cèl·lula. L’àcid cítric i el màlic tenen acció desinfectant i alcalinitzen l’orina. El cítric, a més, potencia l’acció de la vitamina C.\nT’esperem aquest dissabte a les 10:30h a la porta de l’IES Banús!!\nNotícies relacionades amb Increïble Comestible


La reusenca: Juliol ardent\nJa ho sabia que vivim en una mena de república bananera, però la temperatura gairebé tropical que estem patint m’ho comença a confirmar del tot (llàstima que això de ser una república s'hagi de quedar només en un ardent desig). Avui, a les vuit del matí, quan he sortit de casa, ha estat com si algú m’hagués fomut una bufetada en plena cara, quina xafogor!\nLa calda ha quedat alleujada al pujar a l’autobús, perquè sort en tenim de l’aire condicionat, però només ha estat una cosa momentània, perquè s’ha omplert com ou de seguida, i he començat a notar un altre cop l’ambient caldejat, agreujat per l’aglomeració de d’ànimes en el poc espai d’un autobús. Sóc com una dona a un vano enganxada, no puc passar sense ell, perquè se’m menjaria viva la canícula. També m’he convertit en una bebedora compulsiva aquests dies, bebedora d’aigua que encara que compris gelada, al cap de deu minuts ja s’ha convertit en aigua a temperatura ambient, per no dir a punt d’arrencar el bull. Aquesta tarda, sens dubte, em refugiaré a la piscina, estar en remull pot ser una magnífica solució a la xardor que ens abrasa les neurones.\nPotser llegint el post us han vingut ganes de ser a platja, a la muntanya, en remull, sota un aparell d’aire condicionat, dins la banyera, davant d’un ventilador potentíssim, bebent-vos una capirinha, o senzillament de ser dins d’un iceberg, us entenc perfectament...\nQuè feu vosaltres per no morir-vos de calor?\nPublicat per La reusenca a 20:18\nEtiquetes de comentaris: Juliol 2006


30 anys del Jaciment Neolític de la Draga de Banyoles\n30 anys del Jaciment Neolític de la Draga\n• Les restes arqueològiques es van descobrir l’abril de 1990, durant el procés de construcció de la Banyoles Olímpica\n• La remodelació del parc i la construcció d’un magatzem subaquàtic, principals reptes de futur del jaciment\n• Per celebrar l’aniversari, es publicaran píndoles informatives per donar a conèixer diferents aspectes de la vida al Neolític a la Draga\nEl Jaciment Neolític de la Draga de Banyoles ha celebrat aquest mes d’abril el 30è aniversari de la seva descoberta. Declarat Bé Cultural d’Interès Nacional, i consolidat com un jaciment excepcional per les seves característiques úniques, el jaciment encara com a principals reptes de futur el procés de remodelació i adequació del parc i la incorporació d’un magatzem subaquàtic per a la conservació dels materials orgànics de les excavacions.\nDurant el mes d’abril de 1990, Joan Abad, membre de l’Associació Arqueològica de Girona, va detectar unes restes arqueològiques durant el procés de construcció del parc urbà de La Draga, en el marc del projecte dels Jocs Olímpics de 1992 a Banyoles. El llavors conservador del Museu Arqueològic de Banyoles, Josep Tarrús va comprovar les restes i va impulsar una prospecció arqueològica que es va iniciar el 21 de maig de 1990 i que va ser dirigida per Júlia Chinchilla. En aquesta primera intervenció, ràpidament es van superar les expectatives i la recerca va descobrir estructures de l’assentament intactes i es va poder identificar com a l’únic jaciment neolític lacustre conegut a la Península Ibèrica i un dels més antics de la Mediterrània.\nEn els anys següents, es van realitzar diferents excavacions coordinades pel Museu Arqueològic de Banyoles: excavacions d’urgència, subaquàtiques i de recerca que poc a poc van anar vencent els reptes que presentava el jaciment i alhora s’hi anaven sumant diferents institucions de recerca, com el Centre d’Arqueologia Subaquàtica de Catalunya (CASC), el Museu d’Arqueologia de Catalunya (MAC) i, ja més endavant, el Centre Superior d’Investigacions Científiques (CSIC-IMF) i la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).\nDes dels inicis, el jaciment presentava una sèrie de complexitats perquè en bona part es trobava submergit sota les aigües de l’Estany o fins i tot dins el nivell freàtic. Actualment, aquest fet condiciona la metodologia d’excavació i el tipus de restes que hi apareixen, que en una bona part són orgàniques. La conservació de materials fets de fusta, de fibres vegetals i el gran repertori de materials orgànics conservats, com llavors i fruits, és una singularitat del jaciment. La conservació d’aquests materials, una vegada extrets del seu medi, és complexa i, ja des de bon principi, es va buscar assessorament en centres europeus que comptaven amb jaciments lacustres similars.\nDeu anys més tard del seu descobriment, el jaciment neolític ja tenia una entitat reconeguda entre els jaciments arqueològics del país. La gran quantitat d’informació procedent de les intervencions es va plasmar en la primera monografia del jaciment, al mateix moment que es construïa la primera rèplica d’una cabana destinada a difondre el neolític i els coneixements obtinguts a les excavacions.\nEl jaciment de La Draga ha superat actualment les expectatives que amb el seu descobriment es podrien haver imaginat. Com a jaciment, els gairebé 30 anys d’intervencions\nininterrompudes, el situen com a un jaciment excepcional per la seva cronologia, per les seves característiques i pel seu estat de conservació. Fruit d’això, compta amb nombrosos estudis multidisciplinaris publicats en revistes nacionals i internacionals, diverses monografies i llibres divulgatius. Seu del Campus d’Arqueologia de la Universitat Autònoma de Barcelona, és lloc de formació d’estudiants de grau i punt de mira de nombrosos estudis de grau, màster i tesis doctorals.\nL’any 2017 es va inaugurar al Museu d’Arqueologia de Catalunya a Barcelona l’exposició La Revolució Neolítica. La Draga, el poblat dels prodigis. Una mostra que després es va traslladar a la seu de Girona i al Museo Arqueológico Regional d’Alcalà de Henares.\nAquesta mostra, acompanyada d’un catàleg, ha contribuït a la difusió del jaciment que s’ha vist complementada amb una altra mostra itinerant, de format més reduït, produïda per Arqueoxarxa, la xarxa de museus i jaciments arqueològics de Catalunya i que, fins al moment, s’ha pogut visitar als museus de Ca n’Oliver de Cerdanyola i al Museu de la Noguera, entre altres centres.\nEl Parc Neolític de la Draga, com a extensió del Museu Arqueològic de Banyoles, s’ha sabut desenvolupar amb èxit i ha consolidat un ampli programa educatiu que dona resposta a una extensa demanda escolar. Des dels seus inicis l’empresa de serveis educatius i difusió del patrimoni Arqueolític ha dissenyat i elaborat visites didàctiques al parc i es realitzen activitats neolítiques com la pràctica de la caça, l’elaboració d’eines i tallers de ceràmica. El programa educatiu també va dirigit a la visita i a activitats per a grups que vulguin concertar una visita i activitats programades de cap de setmana que s’ofereixen al públic general i familiar.\nTrenta anys després del seu descobriment i de l’inici de les excavacions, i declarat com a Bé Cultural d’Interès Nacional en la categoria de Zona Arqueològica, el poblat neolític planteja diferents reptes de futur que l’Ajuntament de Banyoles, mitjançant el Museu Arqueològic i amb la col·laboració de les diferents institucions (Museu d’Arqueologia de Catalunya, el Centre Superior d’Investigacions Científiques –Institut Milà i Fontanals i la Universitat Autònoma de Barcelona), pretenen anar assolint en els anys que segueixen.\nPer una banda, es treballa juntament amb el Servei de Monuments de la Diputació de Girona per una remodelació i adequació del parc, de manera que satisfaci les noves necessitats de públic i accessibilitat, actualitzant les reconstruccions segons les aportacions de la recerca i incorporant un magatzem subaquàtic per garantir la conservació de tots els materials orgànics que s’extreuen de les excavacions.\nPer altra banda, la remodelació final del Museu Arqueològic, que actualment encara la fase decisiva, oferirà al visitant el context general per situar-se al Pla de l’Estany, des dels seus orígens fins a la configuració de la ciutat. El Jaciment de la Draga hi tindrà un paper eminent i es podran exhibir tots els materials més destacats i significatius en unes sales adequades a la seva conservació i exhibició. A més, també es preveu implementar el projecte de realitat virtual sobre el jaciment, entre altres.\nPer celebrar aquest 30è aniversari, i ateses les actuals circumstàncies que no permeten actes presencials, el Museu Arqueològic i les institucions implicades en el projecte han elaborat un cicle de petites píndoles informatives sobre el jaciment. Es tracta d’uns vídeos de curta durada on diferents arqueòlegs i investigadors del projecte de recerca explicaran de primera mà aspectes de la vida al poblat, com l’agricultura, els rituals, el clima o el paisatge; així com també diferents aspectes del treball metodològic d’excavació.\nAquests vídeos han estat elaborats pels seus protagonistes des de casa en ple estat d’alarma i confinament i es podran veure a partir d’aquesta setmana. Cada setmana es penjarà un vídeo al web dels Museus de Banyoles (www.museusdebanyoles.cat), així com també a les diferents plataformes digitals de la resta d’institucions i a les xarxes socials.\nFont: Àrea de comunicació – Ajuntament de Banyoles.


L’Associació Helena Jubany, organitzadors del premi que rep el mateix nom, han decidit que l’obra guanyadora del 8è Premi Helena Jubany es regalarà amb el Diari Ara. Per a poder-ho tirar endavant es necessiten 5.000 euros i per això han tornat a fer un Verkami, com en l’edició anterior. Aleshores van ser 181 mecenes els que van fer possible la publicació del llibret “Tot plegat no és el que sembla”. L’objectiu d’aquest any és poder editar 20.000 llibrets amb l’obra guanyadora de l’edició d’enguany de narració curta o recull de contes per a ser explicats.\nPer a aquesta 8a edició del premi s’han pogut presentar les obres que opten al premi des del 27 de febrer fins a l’1 d’octubre. No serà fins al dia 2 de desembre però, quan es faci públic el nom de l’obra guanyadora d’aquest 2015 i que, per tant, s’adjuntarà amb el Diari Ara en els dies posteriors a aquesta data. Un diari que, des de l’Associació asseguren que els ha donat “l'oportunitat” per a “donar difusió al premi, d’allò que representa i de l’obra guanyadora”.\nEl premi pretén, en paraules dels organitzadors, “mantenir viu el record de la mataronina Helena Jubany, enamorada del món dels llibres des de tots els angles, i d’encomanar el seu gust per la lectura i la ficció literària tant en el vessant escrit com en el de la transmissió oral”. L’Helena Jubany va morir assassinada l’any 2001 a l’edat de 27 anys i mai es van trobar els culpables.


Enric I. Canela » Blog Archive » La Sindicatura ajusta el dèficit de la UAB al final del 2009\nLa Sindicatura ajusta el dèficit de la UAB al final del 2009\nLlegeixo que la Sindicatura de Comptes ha emès un informe sobre Universitat Autònoma de Barcelona corresponent als exercicis 2007, 2008 i 2009. També podeu veure la Nota.\nDestacable el fet que l’informe diu que la Universitat ha de buscar les fonts de finançament adequades i adoptar mesures de contenció de la despesa per eixugar el dèficit, que a 31 de desembre del 2009 era de 37,45 M€ segons els comptes anuals de la Universitat i de 47,77 M€ segons la Sindicatura. És a dir, detecten un dèficit de més de deu milions d’euros superior al consignat.\nIndica que l’equip rectoral ha de completar, implementar i fer el seguiment del pla de millora, que ha d’incloure les mesures necessàries per garantir l’equilibri pressupostari i el Consell Social de la UAB ha de vetllar de manera efectiva i real, en l’àmbit legal d’actuació que li atorguen la Llei orgànica d’universitats (LOU) i la Llei d’universitats de Catalunya (LUC), pel bon funcionament de la institució.\nSort que això era del 2007, 2008 i 2009. Si ho miren ara tal com han anat les coses.\nTambé una cosa que ens afecta a tots. Diu que la Universitat hauria de prendre les mesures adequades per tal que els recursos generats per la recerca compensessin en major mesura la despesa induïda per aquestes activitats.\nDiu més coses de caràcter legal, però el tema econòmic és especialment substancial atesa la fallida de fet d’aquesta universitat.\nUna resposta a “La Sindicatura ajusta el dèficit de la UAB al final del 2009”\na 01 març 2012 a les 12:03 La Sindicatura ajusta el dèficit de la UAB al final del 2009 |xcat.cat


Estrenem una nova secció per difondre el coneixement a càrrec de docents i directius de l'escola de negocis\nper Redacció VIA Empresa Barcelona. 18 de maig de 2021 05:25\nEl Campus universitari d'Esic a Barcelona. | Cedida\nA VIA Empresa estrenem una nova secció: Universitat i empresa en col·laboració amb l'escola de negocis ESIC. A través d'aquesta nova secció, oferirem als nostres lectors a partir de l'última setmana de maig continguts especialitzats en la difusió del coneixement de la mà d'experts, docents i directius del centre. S'hi podran llegir articles i anàlisis sobre direcció i management empresarial, economia, màrqueting, tecnologia, comunicació i publicitat, negocis internacionals, comercial i vendes, recursos humans o emprenedoria, ente d'altres. Aquesta aliança referma el compromís d'aquest diari amb el món de l'ensenyament i el coneixement.\nEl contacte entre centres d'educació i el món empresarial sempre ha estat un dels reptes principals en el món de l'ensenyament i la inserció laboral. Conèixer quines són les necessitats de les empreses i generar sinergies per facilitar la transferència de coneixement són dos punts bàsics perquè el talent i la innovació tinguin un impacte real en la societat. Sense aquesta connexió, es dificulta tot el procés. És per això que amb aquesta secció volem oferir continguts de qualitat que contribueixin a analitzar el nostre entorn.\nESIC Business & Marketing School va ser fundada l'any 1965. L'experiència de més de 55 anys en el món de l'ensenyament superior la converteixen en un bon company de viatge per començar aquesta nova secció. A Barcelona, l'escola privada compta amb dos campus, un situat al número 124 del carrer Marià Cubí (Sant Gervasi) i l'altre entre els números 2 i 4 del Passeig Santa Eulàlia (Sarrià). El centre imparteix tant graus -està adscrit a la Universitat Rovira i Virgili- com postgraus.\nESIC és la primera escola de negocis en capacitat d'atracció i retenció de talent, i la tercera amb millor reputació\nPel que fa a la primera etapa universitària, ESIC ofereix graus oficials i dobles titulacions especialitzades en màrqueting i negocis digitals. Tots estan impartits en anglès per reforçar la capacitat de sortir al món dels alumnes i per l'alt percentatge -un 30%- d'estudiants internacionals que reben. D'altra banda, els títols de màster i postgrau compten amb estudis sobre management, màrqueting, tecnologia, digital business, comunicació i publicitat i recursos humans, a més de tres MBA: Executive, Global i International. ESIC compta amb 12 campus a l'Estat espanyol. A més dels dos de Barcelona, en té a Madrid, València, Sevilla, Saragossa, Pamplona, Bilbao, Màlaga i Granada.\nDe centre adscrit a universitat\nESIC ha signat acords amb més de 120 universitats i institucions internacionals i compta amb dues seus pròpies al Brasil. Per les aules d'ESIC hi han passat 62.000 alumnes. Segons Merco, és la primera escola de negocis en capacitat d'atracció i retenció de talent, i la tercera amb millor reputació.\nEl mes de març, el centre de Madrid va deixar d'estar adscrit a la Universidad Rey Juan Carlos per passar a ser una universitat privada independent. D'aquesta manera, ESIC University rebrà els primers alumnes al setembre del 2021 amb una oferta de graus i màsters universitaris i postgraus en l'àmbit dels negocis, el màrqueting, la tecnología, la comunicació i la publicitat i els recursos humans.


"L'Administració Digital: un repte per a la gestió i l'auditoria de el sector públic" - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\n"L'Administració Digital: un repte per a la gestió i l'auditoria de el sector públic"\nLa Fundació FIASEP conjuntament amb la Fundació General de la Universitat de Salamanca, organitzen el IX Congrés Nacional d'Auditoria de el Sector Públic a celebrar els días14,15 i 16 d'octubre de 2020.\nAquest Congrés, a l'igual que les vuit edicions anteriors, persegueix la millora de la pràctica de la gestió i auditoria pública a Espanya i han assolit un general reconeixement entre els professionals de la matèria, pertanyents a les diverses institucions públiques i a les firmes privades que desenvolupen les seves tasques i / o col·laboren amb el sector públic. En definitiva, s'han constituït en un lloc privilegiat de trobada i reflexió entre tots els que exerceixen la seva activitat en el sector públic amb la finalitat última d'obtenir conclusions útils per a la millora de la gestió i auditoria pública. El lema escollit en aquesta ocasió, "L'Administració Digital: un repte per a la gestió i l'auditoria de el sector públic" no pot resultar més oportú i reflex d'una tendència clara en la modernització dels serveis públics. En l'actual situació de crisi sanitària i econòmica, els ciutadans han tingut la possibilitat de relacionar-se amb l'administració pública per mitjans informàtics, el que ha facilitat la gestió pública i una millora rellevant en l'atenció al ciutadà. En definitiva, aquest nou context promou una administració pública més eficient, eficaç, propera i més transparent. Lògicament aquest important procés presenta dificultats tant en la gestió de personal com en les tècniques informàtiques, infraestructura i de seguretat. Aspectes aquests que s'analitzaran en profunditat en les diferents sessions de Congrés.\nTambé la presència de les noves tecnologies provoca, en les entitats que exerceixen l'auditoria en el sector públic, a una reflexió, recapacitació, formació i reorientació de les seves actuacions i metodologies per adaptar-se a aquest nou context i expectatives que planegen sobre l'activitat auditora pública . El programa científic de Congrés és ambiciós. S'ha articulat mitjançant dues conferències generals sobre la funció a desenvolupar i exercir pels empleats públics en aquest context de digitalització de l'administració pública, dos debats plenaris relatius a la incidència concreta d'aquest procés en l'auditoria pública, tres sessions paral·leles en la qual s'aborden aspectes com ara la presència de l'ètica, la situació de les entitats locals i la comunicació dels informes d'auditoria; i, finalment, nou grups de treball que aborden aspectes sectorials o particulars amb especial incidència en la pràctica de l'auditoria pública així com la implantació de l'administració electrònica en les ICEX i a les universitats, la protecció de dades, la ciberseguretat o la repercussió de la pandèmia a les actuacions de control. Com a novetat en aquest Congrés, s'ha plantejat l'assistència virtual. És a dir, a través l'oportuna eina informàtica i l'assistència tècnica apropiada, les sessions de Congrés es retransmetran en directe mitjançant conferències en línia. A l'igual que en edicions anteriors, es pretén la màxima participació dels assistents a Congrés mitjançant la presentació de comunicacions als diferents grups de treball. A aquest efecte, el Comitè Científic de Congrés examinarà les comunicacions que es presentin i decidirà aquelles que per la seva especial nivell o interès puguin ser exposades personalment pel seu autor. D'altra banda, en el marc de Congrés, es procedirà al lliurament de el premi de "Bones Pràctiques" (8a Edició) en gestió, auditoria i transparència en el Sector Públic. Premi convocat i concedit per la Fundació FIASEP. Igualment, el Congrés vol fer un reconeixement especial a la Revista "Auditoria Pública" que enguany commemora el seu XXV aniversari.


SENDER MEDITERRANI GR 92 - La Selva Turisme\nEl sender Mediterrani és un Sender de Gran Recorregut (583 km) que discorre per tot el litoral català, mostrant petites cales, platges i paisatges marítims catalans. Es tracta d’un itinerari que s’inicia a Portbou, en plena Costa Brava, i finalitza a Ulldecona, després de travessar el delta de l’ Ebre. Durant la ruta es transcorre per indrets d’elevat valor ecològic, com els Parcs Naturals del Cap de Creus, dels Aiguamolls de l’Empordà o el mateix Delta de l’ Ebre, entre d’altres.\nEl sender mediterrani al seu pas per la Selva, recorre gairebé 30 quilòmetres per la comarca des del massís de Cadiretes fins al riu Tordera. Durant tot l’itinerari s’alternen paisatges forestals litorals, amb el pi blanc com a protagonista, passant per petites cales, platges, etc. En alguns trams, malgrat no sigui especialment atractiu, cal passar per trams urbanitzats com a conseqüència de la falta de camins prop del mar. Tanmateix, aquest fet es veu compensat per la possibilitat de poder caminar per camins de ronda, antics camins utilitzats per vigilar de l’atac marítim o per contrabandistes, que permeten passar per llocs emblemàtics al mig dels penya segats.\nBlanes – Lloret de Mar\nLloret de Mar – Tossa de Mar\nTossa de Mar – Puig de Cadiretes\nLloret de Mar- Blanes


Vinseum presenta les activitats culturals i educatives per al 2019 | RTVVilafranca\nLa presentació ha anat a càrrec del responsable d’activitats del museu, Jordi Ribas, i del regidor de Cultura, Raimon Gusi. L’any estarà marcat per quatre exposicions a la Capella de Vinseum, cadascuna amb el seu programa d’activitats, i tres esdeveniments importants: el VilaPensa, el Dia Internacional dels Museus i el Most Festival. Les quatre exposicions programades per aquest any -3 de producció pròpia i 1 d’itinerant- són Sireni & Co., que exposa en valor la col·lecció de paleontologia del museu; Ossos, una mostra itinerant lligada a l’antropologia física i les troballes arqueològiques de Catalunya provinents de l’època medieval; Mercader Miret, que posarà en valor el llegat de l’artista vilafranquí Jaume Mercader-Miret que va donar documents, il·lustracions i objectes d’orfebreria a VINSEUM; i Cartografies, que mostrarà un recull de mapes diversos i heterogenis continguts al Centre de Documentació del museu.\nTres esdeveniments marcaran el calendari de Vinseum: la segona edició del VilaPensa, entre el 2 i el 7 d’abril, que estarà dedicada a la recerca de la felicitat; el Dia Internacional dels Museus, el 18 de maig, amb portes obertes i fins a les 12 de la nit. Dins aquesta setmana Vinseum presentarà una novetat en l’espai de l’Aplec de l’exposició permanent: una tria de materials de les excavacions arqueològiques realitzades en els diferents edificis de Vinseum que han estat objecte de remodelació fins ara: la Capella, el Palau Reial i Cal Pa i Figues, sota el nom Les arrels del nou museu.\nFinalment, Vinseum acollirà del 7 de novembre a l’1 de desembre gran part de la novena edició del Most Festival, el Festival Internacional de Cinema del Vi i el Cava que es celebra anualment al Penedès i també al Priorat des de fa 3 anys.\nEn el vessant educatiu, Vinseum segueix dissenyant activitats a mida de les escoles de Vilafranca i comarca i augmentant la participació i fent créixer l’agenda d’activitats. Aquest 2019 ja hi ha una vintena d’escoles amigues amb les quals el museu treballa activitats específiques.\nTambé se celebrarà la segona edició del Most Edu, projecte vinculat al Most Festival.\n2019, activitats, exposicions, Jordi Ribas, Raimon Gusi, Vinseum


Pornografia i neoliberalisme, 50 anys d'un feliç matrimoni - Martí Janer Torrens - Illa Global\nPornografia i neoliberalisme, 50 anys d'un feliç matrimoni\n20/de nov./2019 esquerres neoliberalisme indústria pornografia porno\nFotograma de Boogie Nights\nEl juliol de 1969 Dinamarca va legalitzar la pornografia, ara fa 50 anys. La Cort Suprema del país va considerar que aquesta legalització faria disminuir els delictes sexuals al país. El que no sabia el tribunal és que això obriria la caixa dels trons d'una indústria que no ha fet més que creixer des d'aleshores ençà.\nEls fabulosos anys seixanta foren revolucionaris en molts d'aspectes.Un dels més importants va ser en l'àmbit sexual. Els avenços tecnològics posteriors a la Segona Guerra Mundial varen permetre descobrir el làtex, material amb el qual es fabricarien els preservatius a gran escala.El 1960 es comercialitzaria la píndola anticonceptiva, un invent que permetria a les dones regular la seva natalitat. El 1964 Master and Johnson publiquen el seu estudi complet sobre sexualitat humana.William H. Masters i Virginia E. Johnson van ser dos sexòlegs nord-americans, pioners en matèria de sexologia humana, que van estudiar milers de parelles practicant diversos actes sexuals en laboratori.\nEl 1964 van crear a Saint Louis (Missouri) un institut de recerques anomenat primer Reproductive Biology Research Foundation i, més tard, institut Masters & Johnson. Amb aquest nom van signar (entre d'altres) Human Sexual Response i Human Sexual Inadequacy, dues obres que es van convertir en 'referències' sobre el tema i que van ser determinants en el desenvolupament del moviment anomenat "revolució sexual".\nLa música rock jugarà un paper molt important en aquesta revolució, recordem la lletra de la famosa cançó dels Rolling Stones “ Satisfaction”.La revolució psicodèlica dels seixanta farà una amalgama de sexe i drogues.\nQuan va nèixer la pornografia tal com l’entenem actualment?\nEl sexe forma part de la condició humana, sense sexe no hi ha reproducció i sense reproducció no hi ha continuïtat de l’espècie humana.Des d’antic l’home s’ha excitat visualment a través de la contemplació d’imatges pornogràfiques, des d’Altamira passant pel Kama-sutra la condició humana ha vist en la pornografia el mitjà d’excitació per aconseguir el plaer sexual, bé sigui en solitari bé en parella.\nEn les societats de tradició judeocristiana el sexe ha estat tradicionalment un tema tabú. L’església, dominant fins fa ben poc en temes de moral sexual, preconitzava i preconitza encara ara una sexualitat encaminada a la reproducció, sense controls de natalitat i dins el matrimoni. Tota la resta era (és ) pecat. La sexualitat femenina era un altre tema on la dona exercia un paper secundari i on el plaer sexual femeni semblava com si no pogués existir. Així s’establia una doble moral on els homes s’estrenaven amb les prostitutes i ja dins el matrimoni molt sovint duien una doble moral sexual.\nFins ben entrat en SXX el sexe i l’homosexualitat eren tabú als mitjans de comunicació de masses, eren coses que s’aprenien amb la vida. Era típica l’escena on la mare li contava a la filla allò que passaria la nit de matrimoni, cosa que era un mal tràngol però necessari per a la continuïtat de l’espècie.\nPèro a partir de 1950 les coses començarien a canviar. El procés de laïcització de les societats occidentals, el descobriment de la píndola anticonceptiva, el relaxament dels costums sexuals, “els bojos seixanta” varen fer que el sexe perdés el caire pecaminós al qual estava aparellat.\nEl 1965 neix a Suècia Private una publicació pornogràfica on de manera professional es pren seriosament de fer una publicació de qualitat amb al·lotes hermoses i on tot tipus de fantasies sexuals hi tenguessin lloc.La publicació Hustler de Larrry Flint marcaria l’inici als EEUU de la pornografia com a indústria de masses, ben feta i on tot tema o escena entre adults hi podria aparèixer explícitament.\nNo va ser fàcil per a la indústria pornogràfica fer-se un lloc en els països occidentals. A les dictadures hispàniques ( Espanya i Portugal) estava prohibit i a la resta de democràcies europees ( França, Itàlia, Alemanya i Gran Bretanya) tenia força problemes de distribució. A l’Europa comunista no existia ja que l’estat no se’n feia càrrec d’aquest tipus de material.\nDurant els anys setanta es filmen els primers films pornogràfics que avui en dia ja són un clàssic, Deep Throat i Devil in Miss Jones són dos clàssics del cinema porno que feren forat entre el públic. La primera fou objecte d’un implacable persecució per part de l’administració Nixon.\nLes esquerres veieren amb bons ulls l'aparició de la pornografia.Creien que era una passa més de la revolució sexual i que ajudaria a l'alliberament de vells tabús sexuals, companys de viatge del vell ordre que volien enderrocar.La veritat és que amb els anys la rebutjarien. Hi haurà l'efecte contrari, serà la dreta econòmica la gran defensora de la pornografia.Linda Lovelace, l'actriu de Deep Throat es convertí en una lluitadora del moviment feminista antipornogràfic.\nHi havia un altre fet que limitava el consum de pornografia. Si bé les publicacions periòdiques es podien comercialitzar, el que realment volia el públic masculí eren les pel·lícules. Però només es podien passar a sales expressament autoritzades, sales que molt sovint eren sòrdides i on hi corria prostitució i droga de baixa qualitat. L’escena de Taxi driver on el protagonista Robert de Niro acudeix a una sala d’aquestes és prou il·lustrativa.\nSerà l’aparició del video domèstic el que permetrà difondre la pornografia a un gran públic desitjós de consumir pel·lícules en la intimitat de la llar i fora de les mirades de qualsevol extern.\nLa pel·lícula Boogie nights, una biografia no autoritzada de John Holmes, una icona del cinema porno dels 70, ens il·lustra sobre aquest fet. La California liberal dels anys setanta on s’hi comencen a filmar films pornogràfics en format super 8 serà el bressol d’aquesta indústria. A mesura que es van obtenint encletxes legals i va augmentant la demanda, els empresaris veuen unes possibilitats de negoci fabuloses. I serà amb el video quan el negoci farà un canvi exponencial.\nDurant els vuitanta apareixen productores de films pornogràfics, VIVID, SERENNA SEX, HUSTLER als EEUU i PRIVATE a Suècia. Coparan el mercat amb produccions de qualitat i de sexe explícit entre adults sense cap restricció. Fins hi tot el públic homosexual i lèsbic és objecte d’atenció.\nL'aparició del neoliberalisme\nEl mateix temps als EEUU a la Universitat de Xicago Milton Fridman iniciava la seva revolució conservadora,ferm defensor del liberalisme econòmic i el lliure mercat, és el més conegut dels economistes que van formar part de la denominada Escola de Xicago, gràcies a la difusió de la seva obra escrita, i fou el fundador del monetarisme.\nUna forta intervenció en l'economia per part de l'Estat contradiu la comprensió de Friedman sobre la llibertat. En la seva obra principal apareguda el 1962 "Capitalisme i llibertat", explica les seves conviccions sobre la política social, i expressa que el capitalisme no només representa el millor sistema econòmic sinó que també ofereix l'espai més apte per a l'autorealització individual.\nEn aquells anys les idees de Friedman no eren escoltades pels cercles de poder. Eren els anys de l'apogeu de keynessianisme, on la creació de l'estat del benestar va suposar cotes de justícia social a la postguerra europea com mai abans s'havia vist.\nNo serà fins el 1973 amb la crisi del petroli que els postulats de Keynes entraran en crisi, subtituïts pels de Friedman. La seva aplicació es va fer primer mitjançant mètodes dictatorials, Xile 1973 i després mitjançant mètodes democràtics. Al Regne Unit amb Thatcher el 1979 i als EEUU a partir de 1980 amb Roland Reagan.\nQuina relació tenen el neoliberalisme i la pornografia?\nAquest corrent de pensament econòmic renega de l’estat com a regulador de l’economia, desitja una economia de mercat sense control, on l’individu és el centre i la satisfacció dels seus desitjos és una aspiració legítima. Així el goig i els guanys il·limitats són dogmes neoliberals.\nA les societats angloxasones l’estalvi i la sexualitat dins el matrimoni eren unes pràctiques no qüestionades, ara amb el neoliberalisme entraran en crisi. Endeuta’t tot el que vulguis, ja ho pagaràs.Gaudeix tant com puguis del teu cos, el teu cos és teu i pots fer-ne el que vulguis. Va ser Milton Fridman, un dels teòrics del neoliberalisme que va proposar la legalització de les drogues, cadascú té el dret a fer el que vulgui, malgrat la perillositat de certes accions.\nLa desmesura en els guanys i en el plaer sexual; l’endeutament econòmic individual i l’abús del propi cos per obtenir el màxim de plaer sexual; la desregulació dels mercats i la recerca expansiva de nous actors amb el màxim de profit i mínim cost són aspectes que posen en comú el neoliberalisme i la pornografia.\nMoltes grans productores pornogràfiques cotitzen a borsa, el seu centre de producció es localitza a California on a partir dels anys setanta i sota domini republicà els impostos sobre les empreses es reduïren al mínim. A San Francisco amb un entorn fiscal propici i amb un clima social de relaxament sexual la indústria porno hi trobà el seu centre de produccions.\nL’aparició del DVD i de Internet no feren més que reforçar i difondre aquesta indústria. Les possibilitats són il·limitades i els beneficis astronòmicsNo és gratuït que els EEUU siguin el major proveïdor del món de pornografia i alhora el país del món pare del neoliberalisme, tant el el seu vessant teòric com pràctic.\nAixí a partir dels anys 80 el porno esdevé una indústria molt lucrativa. També té el seu star system amb els seus actors i actrius, concedeix premis anuals als millors films. El preu de la producció és baix i el benefici segur. El públic vol carn fresca que pugui satisfer els seus desitjos sexuals. Tot això en un context europeu de liberalització dels costums sexuals.\nCada anys es filmen milers de títols, els hotels dels EEUU tenen un petit percentatge en el passi de pel·lícules pornogràfiques a les seves habitacions i els beneficis són tan extraordinaris que no volen perdre-hi diners amb una possible limitació.\nAlgun cop les administracions republicanes han intentat infructuosament limitar o controlar la indústria pornogràfica. Ha estat una batalla impossible, sota la bandera de la llibertat d’expressió, recordau el film L’escandol Larry Flint on es recrea el judici al propietari de la revista Hustler i on la peça clau de la defensa del seu negoci fou el de la llibertat d’expressió.\nAmb la caiguda del Socialisme Real moltes productores es desplaçaren a països de l'Est a la recerca de noves actrius i de llocs on produir a preus encara més econòmics. Països com Hongria i Txequia han esdevingut centres de producció de films pornogràfics.Han sorgit noves actrius de l’antic camp socialista. A preus irrisoris es contractaven actrius i els beneficis encara eren més alts. Un altra relació amb el neoliberalisme, després de la caiguda de l’URSS s’hi aplicaren polítiques d’ajust estructural de caire neoliberal.\nPodem dir, doncs, que hi ha una estreta relació entre la pornografia com a indústria de masses i el neoliberalisme com a corrent econòmic dominant el últims trenta anys.


Un 71% dels pensionistes ingressa a casa menys de 600 E mensuals\n27 febrer 2021 07:58\nUGT vol que els càlculs es facin sobre els 15 anys millor retribuïts\nLes pensions no són representatives de la contribució feta per l'individu.\nEl secretari de l'executiva confederal a la Unió General dels Treballadors (UGT), Jesús Pérez, va proposar ahir calcular les pensions amb els quinze millors anys de cotització i va advertir que, a Espanya, més del 71 per cent dels pensionistes percep menys de 600 euros mensuals.\nCom també ho va fer el sindicat CCOO, Jesús Pérez es va mostrar escèptic sobre els avantatges d'ampliar a tota la vida laboral el càlcul de les pensions, bé que va admetre que UGT podria acceptar aquesta idea si el Govern realment demostra que això afavorirà els pensionistes.\nCom és sabut, el Govern proposa efectivament ampliar el càlcul a tota la vida laboral de l'individu, però això causa preocupació en una època en la qual el treball sense garanties (el «treball fems») i la retribució amb doblers negres pot repercutir de manera negativa sobre les futures pensions.\nAra, si el que l'Executiu realment desitja és beneficiar el pensionista, va comentar Pérez, llavors es podrien plantejar un altre tipus d'alternatives com la d'incloure per al càlcul de les seves prestacions els quinze millors anys de cotització durant el període laboral, va insistir el dirigent d'UGT.\nLa idea d'estendre al càlcul tota la vida laboral, va afegir, no sembla que afavoreixi col·lectius com el dels joves, que actualment s'incorporen bastant tard al mercat de treball i una vegada que ho aconsegueixen, ho fan sovint amb «contractes fems».\nAixò no obstant, va agregar, si el Govern realment «ens demostra que aquest tipus de mesures no perjudicaran i ens demostren que estàvem confosos, nosaltres, que no som irracionals, les reconeixerem sense cap problema» però, segons els experts, va afegir, sembla que la pensió mitja es veuria perjudicada si s'ampliàs a tota la vida laboral el càlcul de la mateixa.\n«En termes homogenis, comparant el mateix tipus de pensió el mateix any i, si ens demostren que no es produeixen efectes negatius, llavors -va dir- nosaltres no tenim cap inconvenient» en què es produeixin canvis.\n«Però si la mesura no significa estalvi per a la Seguretat Social, llavors per què es pren?, aquesta és la pregunta del milió».


Avís Legal, dades i drets de propietat intelectual - Arema\nEl present text conté la informació legal de les pàgines web propietat de Agua, Residuos y Medio Ambiente, S.A. (AREMA) accessibles des del domini “arema.com”(en endavant, “Web”).\nAgua, Residuos y Medio Ambiente, S.A. té el seu domicili social al Carrer Pont Major, s/n, 17007 de Girona, amb CIF A60833027 i està inscrita al Registre Mercantil de Girona tom 3293, foli 167, fulla número GI-67116 (en endavant, Web “AREMA”).\nPer comunicar-se amb AREMA de manera directa i efectiva, podrà dirigir-se a la direcció de correu electrònic info@arema.com o posar-se en contacte al telèfon +34 972 21 45 50.\nEl present Avís legal regula l’accés i ús als continguts oferts per AREMA a través de la seva Web. AREMA es reserva el dret a modificar la presentació, configuració i contingut de la Web i dels serveis, així com també les condicions requerides per els seu accés i/o utilització.\nAREMA és titular dels drets de propietat intel·lectual i industrial de la Web. És també titular o ha obtingut la corresponent llicencia sobre la informació i materials disponibles a través d’aquest, així com els programes d’ordenador utilitzats en relació amb el mateix.\nL’accés, navegació, utilització i/o descàrrega de continguts i/o ús de serveis de la Web per l’usuari, en cap cas s’entendrà com una renúncia, transmissió, llicencia o cessió total ni parcial dels drets abans indicats per part de AREMA o, en el seu cas, del titular dels drets corresponents.\nEn conseqüència, no està permès suprimir, eludir o manipular l’avís de drets d’autor (“copyright”) i qualsevol altres dades d’identificació dels drets de AREMA o dels seus respectius titulars incorporats als continguts i/o serveis, així com els dispositius tècnics de protecció o qualsevol mecanisme d’informació i/o d’identificació que poguessin contenir els mateixos.\nLes referencies a noms i marques comercials o registrades, logotips o altres signes distintius, ja siguin titularitat de AREMA o de terceres empreses, porten implícites la prohibició sobre el seu us sense el consentiment escrit de AREMA o dels seus legítims titulars segons correspongui. En cap moment, excepte manifestació expressa, l’accés o ús de la Web i/o dels seus continguts i/o serveis, confereix a l’Usuari dret algun sobre les marques, logotips i/o signes distintius en ell inclosos protegits per llei.\nQueden reservats tots els drets de propietat intel·lectual i industrial i, en particular queda prohibit reproduir, distribuir, comunicar públicament, modificar, reutilitzar, enviar per correu o altres medis, o explotar de qualsevol manera, la totalitat o part dels continguts de la Web per propòsits comercials o contraris als interessos de AREMA, si no es compta amb l’autorització expressa i per escrit de AREMA o, en el seu cas, del respectiu titular dels drets.\nEn cas que l’usuari enviï informació de qualsevol mena a AREMA a través de la Web, mitjançant els canals disposats per a tal fi, l’usuari declara, garanteix i accepta que té dret a fer-ho lliurament, que aquesta informació no infringeix cap dret de propietat intel·lectual, de marca, patent, secret comercial, o qualsevol altre dret de tercer, que aquesta informació no té caràcter confidencial i que aquesta informació no es perjudicial per a tercers.\nL’usuari accepta assumir la responsabilitat i deixar indemne a AREMA davant qualsevol reclamació derivada de la informació que subministri, arribant aquesta responsabilitat sense restricció alguna la exactitud, legalitat, originalitat i titularitat d’aquesta.\nAREMA declara que ha adoptat totes les mesures necessàries, dins de les seves possibilitats i de l’estat de la tecnologia, per garantir el funcionament de la Web i evitar l’existència i transmissió de virus i altres components nocius als Usuaris.\nNo obstant això, AREMA no garanteix la idoneïtat o utilitat dels continguts de la Web ni es fa responsable dels danys o prejudicis que causi, a si mateix o a un tercer, qualsevol persona que infringís les condicions, normes i instruccions que AREMA estableix a la Web o a través de la vulneració dels sistemes de seguretat de la Web.\nSi l’usuari tingués coneixement de l’existència d’algun contingut il·lícit, il·legal, contrari a les lleis o que pogués suposar una infracció de drets de propietat intel·lectual i/o industrial, haurà de notificar immediatament a AREMA perquè aquesta pugui procedir a l’adopció de les mesures oportunes.\nAREMA no respondrà de cap aspecte relatiu a pàgines web de tercers a les que es pogués establir un enllaç des de la Web, en concret, a títol enunciatiu i no taxatiu, sobre el seu funcionament, accés, dades, informació, arxius, qualitat i fiabilitat dels seus productes i serveis, els seus propis enllaços i/o qualsevol dels seus continguts, en general.\nL’establiment de qualsevol tipus d’enllaç des de la Web a un altre lloc web aliè no implicarà que existeixi cap tipus de relació, col·laboració o dependència entre AREMA i el responsable del lloc web aliè.\nL’enllaç ha de ser absolut i complert, és a dir, ha de portar a l’usuari, mitjançant un clic, a la pròpia direcció URL de la Web i ha d’abastar completament tota l’extensió de la pantalla de la Pàgina principal o d’inici de la Web. En cap cas, excepte que AREMA ho autoritzi de manera expressa i per escrit, la Web que realitza l’enllaç podrà reproduir, de qualsevol manera, la Web, incloure’l com a part de la Web o dintre d’un dels seus “frames” o crear un “browser” sobre qualsevol de les pàgines de la Web.\nA la pàgina que estableix l’enllaç no es podrà declarar de cap manera que AREMA ha autoritzat aquest enllaç, excepte que AREMA ho hagi fet de manera expressa i prèviament per escrit. Si l’entitat que realitza l’enllaç des de la seva pàgina a la Web correctament desitgés incloure en la seva pàgina web la marca, denominació, nom comercial, rètol, logotip, eslògan o qualsevol altre tipus d’element identificatiu de AREMA i/o de la Web, hauran de comptar prèviament amb la seva autorització expressa i per escrit.\nAREMA no autoritza l’establiment d’un enllaç a la Web des d’aquelles pàgines web que continguin materials, informació o continguts il·lícits, il·legals, degradants, obscens i en genera, que contravinguin la moral, l’ordre públic o les normes socials generalment acceptades.\nAREMApodrà modificar els termes i condicions aquí estipulat, total o parcialment, publicant qualsevol canvi en la mateixa forma en que aparegui aquest Avís legal o a través de qualsevol tipus de comunicació dirigida als usuaris.\nAmb independència del disposat a les Condicions Particulars, AREMA podrà donar per terminat, suspendre o interrompre, en qualsevol moment sense necessitat de preavís, l’accés als continguts de la Web, sense possibilitat per part de l’Usuari d’exigir indemnització alguna. Després d’aquesta extinció, seguiran vigents les prohibicions d’ús dels continguts exposats anteriorment en el present Avís Legal.\nEl no exercici o execució per part de AREMA de qualsevol dret o disposició continguda en aquest Avís Legal no constituirà una renuncia al mateix, excepte reconeixement i acord per escrit per la seva part.\nLa Web de AREMA i el seu contingut es regeixen pel que disposa la legislació espanyola.\nLes relacions establertes entre AREMA i l’usuari es regeixen pel disposat a la normativa vigent sobre la legislació aplicable i la jurisdicció competent. No obstant això, per els casos en els que la normativa prevegi la possibilitat a les part de sotmetre a un fur, AREMA i l’usuari, amb renúncia expressa a qualsevol altre fur que pogués correspondre, sotmetran qualsevol controvèrsia i/o litigi al coneixement dels Jutjats i Tribunals de la ciutat de Girona i és aplicable la legislació espanyola.


Portfolio | Fun Brain | Page 3\nDirecció: Parc Científic de Barcelona\nTelèfon: +34 934 14 40 90\nMòvil: +34 679 19 29 10\nExplorar: Home / Portfolio / Page 3\nEl laboratori del mag Merlín\nadminCienciaCiència, P4 - P5 Deixa un comentari\nMostrarem tots els trucs màgics que vam aprendre del millor mag del món, el mag Merlí, i deixarem que els propis alumnes es transformin en mags creant una sorprenent poció.\nJo sóc únic\nIdentificarem les parts del cos humà, les diferenciarem entre elles i les compararem amb les dels animals. Els humans ens assemblem molt entre nosaltres, però alhora tots som diferents i únics. A més, comprovarem com els sentiments també s’expressen a través del cos.\n• Identificar els principals trets d’expressió humana.\n• Assolir un bon coneixement empàtic.\nAprendre a ser i a actuar d’una manera cada cop més autònoma. Descobriment d’un mateix i dels altres.\nCiència i música: això sí que vibra!\nD’on surt la música? Ens convertirem en uns grans Luthiers per tal d’explicar, amb l’ajut d’objectes quotidians i instruments, què és la vibració i com es produeixen els sons. Després, crearem un instrument musical amb material reciclat.\n• Experimentar amb el cos per descobrir les possibilitats d’emetre sons.\n• Entendre quins materials produeixen sons/vibracions diferents.\nEl llenguatge musical: possibilitats físiques sonores del cos i l’entorn.\nCuidem les dents: fem dentifrici\nadminCienciaP4 - P5, Salut Deixa un comentari\nÉs molt important cuidar les nostres dents. Donarem consells per tenir unes dents ben netes i ben sanes. A més, crearem el nostre propi dentifrici…a mida!\n• Adquirir uns bons hàbits d’higiene dental.\n• Observar els efectes dels bons hàbits.\nHàbits d’higiene personal: aplicació guiada dels hàbits de neteja de la pròpia persona.\nL’ecologia, el miracle de la natura\nadminCienciaMedi Ambient, P4 - P5 Deixa un comentari\nQuè és el medi? Per què l’hem de cuidar entre tots? Coneixerem la importància de cadascuna de les peces que componen el medi natural, mentre fem un recorregut a través dels diferents ecosistemes i els seus animals.\n• Aprendre a observar i a valorar el medi natural que ens envolta.\n• Comprendre l’impacte de l’activitat de l’home sobre el medi.\nAprendre a observar i a explorar l’entorn immediat natural i físic, amb una actitud de curiositat i respecte.\nConeix els teus sentits\n(També en Anglès)*** Know your senses.\nA través de l’experimentació, farem treballar els 5 sentits i descobrirem com funcionen.\n• Conèixer els sentits.\n• Experimentar amb els 5 sentits.\nAprendre a pensar i a comunicar. Organitzar i exposar les pròpies vivències. Percepció de sensacions visuals, auditives, tàctils, olfactives i gustatives. Semblances i diferències dels diferents sentits.\nMatí de Biomedicina l’Escola Joan Salamero\nAvui, els nens i nenes de l’escola Joan Salamero de…\nJornada al Col·legi Montserrat\nGenial dia avui al Col.legi Montserrat. Espectacle científic a P5…\nEduRepte on Jornada al Col·legi Montserrat


Acta assemblea general 30 de juny del 2011 | acampadasants\n← Acta comissió d’educació d’Acampada de Sants 1 de juny del 2011\nActa assemblea general 30 de juny del 2011\nPosted on 4 Juliol 2011 by Salvem les pensions | Deixa un comentari\nLa mani/cercavila del 9 juliol\nInformació general del 20-21 juliol\nProposta d’objectiu des de l’assemblea de Sants\n1-Festes alternatives de Sants\nEs faran al Parc de l’Espanya Industrial per acabar de consolidar el lloc.\nNecessiten gent que hi col·labori a la barra, a la producció, etc.\nPlaning de les festes a nivell general\n22/7- sopar de carmanyola a Plaça Osca\n23/7 – cercacarrers (10.12 comissions de festes de barri agermanades i participen, juntament amb la xaranga)\n24/7 – activitats infantils (dins dissabte)\nFira alternativa: on estaran representades comitè de retallades, plataforma stop deshaucios, etc.\nConcerts a la nit\nLes festes serveixen per finançar projectes socials com Can Batlló, Lleialtat Santsenca. Son també espai de trobada per a la gent del barri.\nDes de l’assemblea Sants: dotar de continguts les festes amb el treball fet des de les comissions. Queixa: parlar de les lluites del barri a l’inici de l’assamblea a nivell informatiu no té sentit\nCom ens impliquen a les festes → Es treballarà durant el juliol\n2-La mani/cercavila del 9 juliol\n*Comissió mani 9 juliol → ha preparat un cartell\n*Comissió Educació → Parada a l’Emperador Carles i a la Universitat per llegir un manifest. Es farà un mural amb preguntes (quina educació volem? Com no volem que siguin les escoles?) per a que la gent hi participi\n*Comissió Economia → Proposta d’una xerrada sobre el deute a càrrec d’Ivan.\nEs debat si fer-la o no – surt que SI es farà\n*Comissió Salut → s’ha anat a parlar amb el CAP Numància per a que sigui punt de parada on llegir manifest. Tanquen a les 17h. Ens conviden a passar dimecres a les 14h a la Cassolada per a fer suport. S’aprova\nEs debat sobre la idea d’acabar la mani a Can Batllo: a Can Batlló fan de 12 a 14h vermut i ens conviden a fer el dinar i a iniciar la mani des d’allà. A favor surt: electricitat i aigua + ombra\nEs debat sobre la proposta de fer-la pel matí: a favor menys calor, no coincidirà amb la mani 10j a pg de gràcia. En contra: menys gent, dificultats d’assistència al dinar.\nPROPOSTA “definitiva” : 13h dinar a Can Batlló + xerrada + preparació de cartell i sortida.\nEls aspectes tècnics ho acabaran de decidir des de la comissió 9 juliol.\n3-Informació general del 20-21\nLa proposta que va sortir des de l’Assemblea Sants a la coordinadora de barris de diumenge passat: sortir del parlament a la Caixa o una altre entitat bancària en marxa funerària.\nDes de Catalunya, informen que la comissió 14-15 juny s’ha reconvertit en 20-21 i han fet arribar una proposta: pel dia 20 accions de protesta matí i per la tarda concentració a St Jaume i trobada de barris i pobles. Pel dia 21 assembla al matí, paral·lelament a la dels polítics i per la tarda ocupar un lloc simbòlic polític.\nEs debat que la proposta ha de sortir dels barris, no des d’una comissió de Catalunya.\nSurten més propostes: àgora davant el parlament, acció visual, cremar €, decàleg d’idees concretes, anar a la borsa, campanya propagandística contra les multinacionals, etc\nEl dia 10 a la coordinadora de barris es decidirà quina proposta es farà.\n4- Proposta d’objectiu des de l’assemblea de Sants\nEs presenta un esborrany dels objectius.\n*Des de les comissions fer propostes més concretes\n*Continuar passant enquestes.\n*Crear una moneda de barri.\n*Incidir en la metodologia i treballar des de petits grups.\n*Pensar en estratègies a nivell general i no caure en localitzacions\nEs conclueix donar un temps de reflexió i anar treballant-ho\n5- Treball de les comissions\n*SANITAT: es reunirà dilluns 19.30h i farà un calendari de reunions\n*EDUCACIÓ: dimecres 19.30h. Es recorda que la plataforma MAREA GROGA es reuneix el 5/9 a Hospitalet i es necessari transmetre la pròxima trobada a les AMPAS i tota la comunitat educativa\n*TRESORERIA: recorda el protocol de petició de diners\n*DIFUSIÓ: empaperar el barri per la mani del 9 juliol – es decideix que es faran 500 fotocòpies en blanc i negre Dina-3 gratis. Es proposa fer cintes adhesives amb “prohibit retallades” – es decideix que amb el pressupost davant es decidirà o no.\nEs fa una lectura i per manca de temps es decideix debatre-ho un altre dia\n7- Torn obert de paraules\n* PUNT D’INFORMACIÓ: cal implicar-nos tots i decidir la forma de donar continuïtat al punt de trobada. Es proposa un punt d’informació estàtic.\n*ASSEMBLEA: cal marcar el temps de durada. Fer la cassolada els dijous a les 19.30h


Empreses i organitzacions donen 200 ordinadors a Reus | La Guia De Reus\nInici Actualitat Empreses i organitzacions donen 200 ordinadors a Reus\nEmpreses i organitzacions donen 200 ordinadors a Reus\nEl programa municipal de cessió d’equipament TIC i capacitació digital del Pla de Reactivació rep 200 ordinadors d’empreses i organitzacions\nL’Ajuntament de Reus rebrà 200 ordinadors donats per empreses i organitzacions públiques i privades en el marc de la campanya de col·laboració que el consistori impulsa per donar una segona vida útil als equips informàtics en desús i redistribuir-los entre les persones amb menys capacitació digital i recursos econòmics. La mesura s’emmarca en el projecte d’Autonomia Digital Ciutadana de la regidoria de Participació, Bon Govern i Serveis Generals; i és una de les accions que el Servei de Tecnologies de la Informació i Telecomunicacions i Mas Carandell impulsen conjuntament en el marc del Pla de Reactivació Econòmica i Social de Reus.\nL’objectiu del projecte és potenciar la transformació digital a partir d’una triple actuació: facilitar l’accés als recursos TIC i a la informació a la ciutadania més vulnerable; qualificar en competències informàtiques bàsiques a les famílies perceptores i capacitar-les per relacionar-se amb les administracions electrònicament, ja que hauran d’adoptar el compromís de fer formació; i per fomentar l’economia circular.\nFins ara, una dotzena d’empreses i organitzacions ja han lliurat ordinadors, a més de impressores, teclats, ratolins, pantalles i cables de connexió. Altres empreses ja han formalitzat la petició d’entrega de material, sense concretar encara la quantitat.\nEls equips cedits formen part de l’estoc que gestiona la regidoria de Participació, Bon Govern i Serveis Generals per a la convocatòria subvencions per a la concessió d’equipament informàtic reutilitzat amb programari lliure i amb una connexió a internet per impulsar l’autonomia digital a persones en situació de necessitats socioeconòmica, que es publicarà en breu. La convocatòria és triple -cessió d’equips, connexió a internet i capacitació digital- ja que la cessió del material i connexió a internet es vincula a accions formatives d’alfabetització i capacitació en TIC.\nLa regidoria ha arribat a un acord amb la Cambra de Comerç de Reus així com l’associació empreses TIC del Cluster TIC Catalunya Sud per contribuir a fer difusió de la campanya de lliurament d’equips informàtics. Totes aquelles empreses, organitzacions o particulars que vulguin col·laborar en el projecte cedint equips, poden omplir el formulari que hi ha al web de l’Ajuntament de Reus: https://www.reus.cat/autonomiadigital\nArticle anteriorL’Ajuntament se suma als actes del 25N\nArticle següentEl Govern obre demà el tràmit de l’ajut per a professionals de la cultura


Redacció, El Masnou\t| Actualitzat el 15 Desembre 2017 a les 13:53\nDriouich presentarà el projecte Hamza. Foto: Ajuntament\nEls dies 26, 27, 28 i 29 de desembre el Masnou celebrarà el Nadalem Jove, una iniciativa que programa diverses activitats per al jovent del poble aprofitant les dates nadalenques. Enguany, els grans protagonistes seran el bàsquet i la música rap, dues disciplines que el Nadalem vol utilitzar aquests dies com a eina de transformació social. El dia 27, de dos quarts de sis de la tarda a dos quarts de nou del vespre, a Ca n’Humet hi haurà un taller de Basket beat, una activitat corporal artística i accessible amb l’objectiu que els participants aprenguin a conviure, a treballar plegats i a crear consciència de grup a partir del bàsquet.\nSi a algun lloc poden assegurar que el bàsquet pot transformar la societat, és al Masnou. Hamza Driouich, un dels entrenadors del Vive El Masnou, ha impulsat el Projecte Hamza, premiat per la Federació Catalana de Basquetbol, a través del qual ha dotat dels recursos necessaris grups de joves del Marroc perquè puguin jugar a aquest esport. El dia 27 després del Basket beat, Driouich presentarà el projecte a Ca n’Humet.\nRAP AMB SKAI\nD’altra banda, el 28 de desembre a la tarda a Can Malet, la cantant masnovina Skai (Fanny) oferirà un taller de rap amb l’objectiu d’ensenyar als participants tot allò positiu que comporta l’escriptura i el desenvolupament de textos, així com la confiança que genera transmetre les emocions i els sentiments.\nEl rap també serà el protagonista de la clausura del Nadalem, amb una batalla de galls -una discussió dialèctica utilitzant paràmetres de rap i amb temps limitat- a Ca n’Humet.


Hikari, VI Fira de la cultura japonesa – Neko Digital Studio\n24 agosto 2014 hadoc\nHikari, VI Fira de la cultura japonesa\nUn any més torna el Hikari, organitzat per l’Associació Amakuni, i que ja es troba en la seva sisena edició. Aquesta fira, inspirada en els festivals d’estiu japonesos, intenta oferir a tots els seus visitants un petit tast de cultura japonesa des de totes les vessants possibles: gastronòmica, tradicional, esportiva, cultural, artística, lúdica…\nAmb accés lliure per a tots els visitants, el VI Hikari es celebra, com ja es costum, al recinte de La Palma de Reus, un gran espai a l’aire lliure amb escenari cobert on es realitzaran les diferents demostracions i actuacions.\nAquest any, a través de la seva pàgina web oficial, ens prometen forces novetats, com nov a decoració i nous estands amb productes vinguts directament de Japó. Unprograma d’activitats carregat fins dalt amb tallers d’iniciació a la llengua japonesa, pintura, origami, shogi, jocs tradicionals, etc… Segur que els assistents trobaran l’activitat que més escaigui per als seus gustos i interessos.\nL’experiència de l’any passat va ser molt positiva, tot i la pluja, la organització va aconseguir desplaçar els actes previstos a l’escenari exterior a dins de la sala polivalent. Moments de nervis que de seguida van ser superats gràcies a la dedicació de tots els membres de l’associació que es trobaven assistint l’esdeveniment. Al final, va parar la tempesta i els assistents vam poder gaudir d’un magnífic concert de taiko (percussió japonesa) per part dels madrilenys Seiwa Taiko. Tant sols per veure el resultat dels esforços dels membres d’aquesta associació ja val la pena visitar aquest Hikari, que és l’esdeveniment anual insígnia d’Amakuni, i estic segur que ningú en sortirà desenganyat.\nEl recinte de la Palma es troba molt a prop de l’estació de tren de Reus, a més, aquells visitants que vinguin en tren podran gaudir d’un descompte del 30% , clicant aquí.\nData: dissabte 6 de setembre de 2014\nHorari: de 11 a 23 hores\nLloc: La Palma de Reus (c/Ample, 75 Reus)\nDocument per gaudir del descompte del 30% per als viatgers en tren.\nCarrer Ample, 75, 43202 Reus, Tarragona, Espanya\nPublicado en NoticiasEtiquetado como año dual españa-japon, evento, Free, Gratis, hikari, japan, japon, JP, natsu matsuri, noticias, reus, TarragonaDeja un comentario\nEntrada anteriorProject Spain2japan is constan wipPróximo entradaAmakuni and the Front Row Figures


La Generalitat confirma el segon grau per als líders del procés - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Generalitat confirma el segon grau per als líders del procés\nLa Secretaria de Mesures Penals barra el pas que els condemnats accedeixin al tercer grau\nEl departament de Justícia ha classificat en segon grau o ordinari els nou líders independentistes a la presó, com van proposar les juntes de tractament de les respectives presons de Lledoners, Puig de les Basses i Mas Enric, on compleixen condemna.\nSegons va informar la conselleria de Justícia, en mans de la republicana Ester Capella, la secretaria de Mesures Penals de la Generalitat va avalar ahir l'acord de les juntes de tractament de les presons, que l'11 de desembre passat, en decisions no unànimes, van descartar concedir de moment el règim de semillibertat o tercer grau als líders del procés.\nEl departament de Justícia tenia de termini fins a mitjan febrer de l'any que ve per resoldre la classificació definitiva dels presos del procés: en primer grau o règim tancat –amb les mesures de control més restrictives–, en segon –ordinari– o en tercer o obert, que permet als reclusos sortir diàriament i tornar a la presó només a dormir.\nAmb la seva decisió, la Secretaria de Mesures Penals de la Generalitat barra el pas a la possibilitat que els condemnats pel Suprem siguin classificats directament en tercer grau, règim que reclamaven tant els presos de JxCat com els responsables polítics de la formació.\nPer ratificar el segon grau proposat pels tècnics de les presons, el Servei de Classificació del departament va tenir en compte el «procés d'inserció social favorable» dels reclusos, però també l'alta durada de les penes imposades als líders del procés, d'entre nou i 13 anys de presó, segons va apuntar la conselleria en un comunicat als mitjans.\nEl segon grau o ordinari pot ser flexibilitzat en el futur mitjançant l'aplicació d'articles del règim penitenciari, com el 100.2 o el 117, que permet sortides diürnes del centre per treballar o dur a terme tasques de voluntariat.\nDe fet, el comunicat de la conselleria, en les seves resolucions d'ahir el Servei de Classificació va recordar a les juntes de tractament dels centres de Lledoners, Puig de les Basses i Mas d'Enric que, «tal com estableixen diversos articles de la legislació penitenciària, el règim de vida en segon grau també permet l'inici progressiu de la tornada a la comunitat».


Notícies :: Notícies xct :: El Conseller Recoder visita espais en custòdia\nEl Conseller Recoder visita espais en custòdia\nDimarts 13\tSetembre 2011 - 15:15\nEl passat dilluns dia 12 l'Honorable Conseller de Territori i Sostenibilitat, Lluís Recoder, va visitar 3 experiències de custòdia amb entitats i propietaris.\nL'objectiu de la visita era donar a conèixer insitu experiències d'èxit en finques on s'apliquen acords de custòdia com a mecanismes per a la conservació i el bon ús dels valors i els recursos naturals, culturals i paisatgístics del territori. La visita va permetre visibilitzar el paper de la custòdia del territori a Catalunya com a estratègia innovadora per a la conservació del territori i la seva biodiversitat, basada en la col·laboració de tots els agents de la societat. La visita, organitzada conjuntament per la Directora General de Polítiques Ambientals del Departament de Territori i Sostenibilitat i la xct, va servir per visualitzar la importància d'un pla de treball de legislatura 2011-2014 per a la promoció de la custòdia del territori a Catalunya.\nLa visita es va iniciar a la Reserva Natural Privada del Torrent i Pantà de Garet (Lluçà) on el Centre d'Estudis dels Rius Mediterranis - Museu Industrial del Ter (CERM-MIT) hi té signat un acord de custòdia amb el propietari de la finca,. Durant la visita es van mostrar les diverses actuacions de restauració ecològica ja realitzades: remeandrització del torrent, revegetació de ribes i riberes del torrent i el pantà, estudis de qualitat de l’aigua del pantà, seguiments del poblament de peixos i crancs o projectes de sensibilització ciutadana. També es va degustar un esmorzar amb productes del mercat de custòdia i xai ecològic de la pròpia finca. Tot això a la masia El Verdaquer, un allotjament de turisme rural que aplica una innovadora ecoaportació que dóna suport a la iniciativa.\nPosteriorment la comitiva es va desplaçar cap a Manlleu, on Paisatges Vius hi té signat 2 acords de custòdia a les finques de Niubó i Diumeres. El conseller va poder veure en primera persona les millores aplicades de la mà de l'entitat i dels seus propietaris. Entre d'altres van visitar la zona on s'hi ha plantat un bosc en devesa, la recuperació de marges arbustius de qualitat o la construcció de murs de pedra seca i parets de tàpia, actuacions la finalitat de les quals és millorar l'hàbitat del mussol comú i ordenar la ramaderia extensiva.\nLa comitiva estava formada per l'Honorable Conseller Lluís Recoder, la Directora General de Polítiques Ambientals, Marta Sobirà, la Directora de Serveis Territorials a la Catalunya Central, la Sra. Mercè Tarradellas, i el Cap de Servei de Planificació d'Entorn Natural, el Sr. Salvador Grau,. A la visita també hi van assistir els alcaldes de les respectives poblacions, propietaris i responsables de les entitats, membres del consell de membres de la xct i l'equip xct.\nAl llarg del recorregut tant representants del consell de membres de la xct com el propi xct van poder explicar la feina feta fins al moment en custòdia del territori i quines línies futures de treball cal prioritzar.\nCal destacar que aquesta jornada reforça la visita que tant l'Honorable Conseller com la Directora Gral. de Polítiques Ambientals van efectuar a Massachussets (EUA) el passat 27 d'agost on van visitar les entitats de custòdia més destacables de la regió (veure notícia).\nA continuació podreu veure un vídeo amb declaracions de l'Honorable Conseller sobre la visita realitzada.\nVeure Galeria d'imatges de la visita.\nMés, sobre...: xarxa , custodia del territori , conseller , politica , tes


Avui disset incendis han ferit a Sardenya. D’aquestos, cinc han demanat lo suport de l’aèreo del Nucleo Forestal en les campanyes de Uta, de Bottidda, de Villacidro, de Ussana i de Gonnesa\nCÀLLER - Avui disset incendis han ferit a Sardenya. D’aquestos, cinc han demanat lo suport de l’aèreo del Nucleo Forestal en les campanyes de Uta, de Bottidda, de Villacidro, de Ussana i de Gonnesa. Lo primer és partit de les campanyes de Uta, localitat Isca sa Pingiada, on és arribat un helicòpter de la base de Pula. Les operacions són estades coordinades directament de l’estació de Uta amb el suport del personal de l’heliport, d’una esquadra de Bombers de Càller i de l’associació de voluntaris de l’Acsm de Uta. Lo foc ha brujat 3.000 metros quadrats i les operacions per despagar el foc són acabades a les h.12.\nL’ajut dels dos helicòpters (Ecureil) de les bases de Anela i Farcana han evitat, la propagació del foc en un bosc a Bottidda, localitat Basileddu. Les operacions són estades coordinades de l’estació de Bono, amb el suport del personal de l’heliport, de una esquadra de Forestas de Bono (Santu matteu) i de les Barranxel·los de Bottidda, Burgos i Bono. Les operacions per despagar el foc són acabades a les h.14.40.\nA les h.13:00, un helicòpter de la base Marganai és arribat al camp de Villacidro, localitat Bangiu. Les operacions per despagar el foc són estades coordinades de l’estació de Villacidro, del personal de l’heliport, de dues esquadres de Forestas de Villacidro i d’una dels Barranxel·los del mateix centre. Lo foc ha brujat un hèctaro i les operacions per despagar el foc són acabades a les h.14.20.\nDurant la tardeta, un helicòpter de la base de Villasalto ha ajudat amb el foc del camp de Usana, localitat Croccoriga. Les operacions són estades coordinades de l’Estació Dolianova, del personal de l’heliport i de l’Associació de Voluntaris d’Orsa Santa Lucia de Monastir. Lo foc ha brujat 3.5 hèctaros i les operacions per despagar el foc són acabades a les h.14.53.\nUn helicòpter de la base Marganai és arribat al camp de Gonnesa, localitat Serra Nuraxi. Les operacions són estades coordinades de l’Estació de Iglesias, amb el personal de l’heliport, dels Bombers de Iglesias, d’una esquadra de Forestas de Iglesias (Llac Cursos) i de les associacions de voluntariat d’Adavd de Gonnesa, Soccorso Iglesias di Iglesias, e Ser di Carbonia. Lo foc ha brujat 1500 metros quadrats de bosc i les operacions per despagar el foc són acabades a les h.16.