Sala Cabanyes tanca temporada entregant premis a la feina feta durant tot l'any | Mataró Ràdio\nDm, 07/07/2015 - 08:44\nEl passat dissabte 4 de juliol es va celebrar l’entrega de premis de final de temporada 2014 de la Sala Cabanyes. El jurat va entregar el premi a millor actor a Sergi Campos per la seva interpretació de Christopher a l’obra El curiós incident del gos a mitjanit. Tot i que no va poder assistir a la cerimònia, Isabel Batlle es va endur el premi a la millor actriu pel seu paper de Medea a l’obra homònima. El director Carles Maicas va recollir el guardó en nom de la intèrpret. Els premis de millor actor i actriu de repartiment es van concedir a Pol Martínez, pel seu paper a l'obra Romeo i Julieta, i el Premi a la millor actriu de repartiment, a l'Encarna Hernández, per la seva interpretació de la Dida a l'obra Medea.\nEnric Lucena va presentar l’acte a la Sala del Casal l’Aliança, on els assistents van poder participar en la votació dels guardons populars Papus i Macus. El premi Macus feia referència a la persona més generosa i solidària de l’acte. En canvi, el premi Papus premiava tot el contrari, en to jocós. Carme Buscà va rebre el premi Macus i el mateix Lucena va recollir el premi Papus. La Presidenta de la Sala Cabanyes, Anna Gené, ha afirmat que la temporada teatral ha estat molt satisfactòria per la entitat.\nA més, es van premiar a aquells membres dels equips de les obres que fan possible la seva representació tot i que mai apareixen a l’escenari. Així els premis Mim i Bambolina es van entregar a Eva Canals i Montserrat Abril respectivament. El premi Sala Cabanyes va ser concedit a Joaquim Font i Pepita Llinàs en reconeixement a la seva vida dedicada a l’entitat.\nEnguany s’han concedit premis especials destacant la posada en escena de l’obra El curiós incident del gos a mitjanit i el treball coral a Mamma Mia. La propera temporada de la Sala Cabanyes estarà centrada en la celebració del centenari de la entitat que té els orígens en la representació d’Els Pastorets el dia de Nadal de 1916.\nSala Cabanyes, premis, final de temporada


Desviació de trànsit per l’avinguda Salou la setmana vinent en el tram final de la reforma de l’avinguda d’Enclar | Comú\nDesviació de trànsit per l’avinguda Salou la setmana vinent en el tram final de la reforma de l’avinguda d’Enclar\n10Dec / 2021\nEntre el dilluns 13 i el divendres 17 de desembre es tallarà el trànsit al tram de l’avinguda d’Enclar comprès entre el pont del Pobladó i l’Hotel Garden, per la qual cosa els conductors hauran de circular per l’avinguda Salou. Les obres d’embelliment de la zona finalitzen la setmana vinent.\nEls treballs d’embelliment i pacificació de l’avinguda d’Enclar de Santa Coloma, a la zona compresa entre la nova rambla de la Margineda i l’Espai Columba, arriben al tram final. La setmana vinent s’hi duran a terme tasques d’enquitranament de la calçada.\nMentre es facin els treballs, el tram comprès entre els números 115 (a l’altura del pont del Pobladó) i 94 (Hotel Garden) quedarà tallat i només hi podran accedir els veïns. Per tant, a partir del dilluns vinent, 13 de desembre, i fins el divendres 17 de desembre tots els conductors, tant els que vulguin anar cap a Andorra la Vella com el que vagin en direcció a Sant Julià, hauran de circular per l’avinguda Salou.\nEls treballs de pacificació i embelliment de l’avinguda d’Enclar s’han dut a terme en la darrera meitat de l’any i han consistit a eixamplar les voravies i construir una rambla per facilitar el passeig, i fer millores a la calçada, que ha esdevingut una zona limitada de velocitat a 30 quilòmetres per hora, amb passos de vianants amb elevacions. També s’ha actuat en el subsol per actualitzar i substituir canonades de la xarxa d’aigua potable i clavegueram.\nD’aquí a unes setmanes, a més, seguint amb el procés de pacificació de la zona, es començaran a construir noves voravies al carrer Verge del Remei (adjacent a la caserna de bombers) per millorar la seguretat dels vianants.


La cessió de 200 pisos turístics anunciada per Colau, sense "activar" 28 dies després\nCompareixença d'Ada Colau des de casa seva per anunciar els apartaments / Ajuntament de Barcelona\nL’alcaldessa Ada Colau va anunciar el passat 20 de març un acord amb Apartur que permetia al consistori llogar a baix cost 200 apartaments turístics durant dos mesos per a confinar “persones vulnerables” durant la pandèmia. La mesura va acaparar nombrosos titulars de premsa. Segons han confirmat ara al TOT Barcelona les dues parts, el pacte no estava firmat quan es va anunciar, ha trigat 3 setmanes a segellar-se i no s’ha posat en pràctica 28 dies després.\n“El contracte entre l’Institut Municipal de Serveis Socials (IMSS) i Apartur es va formalitzar el passat dia 10 d’abril“, responen portaveus del govern d’Ada Colau i Jaume Collboni. La patronal d’apartaments turístics “es compromet a reservar un màxim de 200 apartaments actualment en desús per tal que s’utilitzin com allotjaments temporals d’emergència per a famílies vulnerables de la ciutat”, sosté el consistori. “Hores d’ara no ha sigut necessari activar cap dels 200 apartaments reservats, tot i que no es descarta en un futur proper”, afegeix.\nLa cessió era tot just un “preacord” quan l’alcaldessa personalment i la regidora de Salut, Gemma Tarafa, van anunciar-la en roda de premsa. El consistori explica, ara, que va buscar aquest recurs d’allotjament perquè tenia por que el decret d’alarma obligués a tancar les pensions, albergs i altres espais provisionals on té reallotjades unes 1.700 persones vulnerables. Era una “possibilitat real”, afegeixen, però per sort “de moment no ha succeït”. Per tant aquestes famílies han estat confinades als seus allotjaments previs, tot i que alguns d’ells són molt precaris com ha denunciat en diverses ocasions la PAH.\nL’acord ara signat estableix que l’IMSS “es reserva la possibilitat d’activar-los o no, en funció de les necessitats detectades pels Serveis Socials municipals”. Quan activi un pis, haurà de pagar al propietari un preu fix de 2.250 euros més IVA –1.800 euros de lloguer i 450 més pels subministraments– i el podrà fer servir durant dos mesos seguits. Llogar els 200 suposaria una despesa propera al mig milió d’euros. El preu no inclou els àpats dels reallotjats.\nDiversos treballadors socials consultats pel TOT Barcelona confirmen que no estan derivant cap pacient ni persona vulnerable cap a apartament, sinó que als 6 Hotels Salut que han anat obrint les darreres setmanes. L’oferta de places hoteleres, expliquen, fins ara ha parat bé el cop. L’Ajuntament en cap de les nombroses compareixences de premsa des del 20 de març ha corregit el seu anunci inicial ni la menor necessitat actual dels apartaments. “El conveni amb Apartur és tan sols una estratègia més posada en marxa per donar resposta a la població vulnerable de la ciutat”, diu ara el consistori, que recorda que sí que ha obert 680 places addicionals per a sense sostre i altres perfils de veïns vulnerables, un rober, serveis d’higiene i àpats a domicili.\nApartur manté la seva “total predisposició”\nLa patronal d’apartaments turístics amb llicència Apartur ha confirmat a aquest diari que “l’acord ja està signat” però no ho estava quan es va anunciar. A més, adverteix que “encara falta definir detalls a nivell operatiu”. No obstant, referma la seva “total predisposició” a la cessió, que donaria un ús social aquests habitatges ara buits.\nEn contrast amb l’acord al ralentí amb l’Ajuntament, Apartur fa dies que té en funcionament una altra cessió solidària d’apartaments. L’entitat ha habilitat 250 pisos turístics, amb 500 habitacions en total, perquè puguin allotjar gratis personal sanitari de la ciutat. En aquest cas és una “cessió altruista” dels propietaris, sense cost per als beneficiaris. Són allotjaments propers als 4 centres hospitalaris de referència a la ciutat –Clínic, Mar, Sant Pau i Vall d’Hebron– per reduir els desplaçaments laborals.\nEls van oferir primer als 4 grans hospitals públics i després ho han fet extensiu també als privats i a residències de gent gran. Sempre per als treballadors, no per a pacients. I ja hi ha pisos turístics ocupats per metges i infermers: el primer centre que va aprofitar aquest recurs és l’hospital Quirónsalud. En aquest cas no cal un conveni firmat, com amb l’Ajuntament, sinó que n’hi ha prou amb “contractes molt senzills entre el propietari d’aquell pis i l’hospital o directament amb els beneficiaris”, explica l’entitat.\nEl president d’Apartur, Enrique Alcántara, celebra que aquests habitatges ja estiguin contribuint a la lluita contra l’epidèmia: “Si es facilita als sanitaris un allotjament aïllat de la seva família i prop de l’hospital, on poder descansar en condicions, estarem posant el nostre gra de sorra per frenar la cadena de contagi de la Covid-19”. Així mateix, la patronal manté oberta la crida entre els seus associats per augmentar la bossa de pisos solidaris.\nApartaments turístics Coronavirus\nun tipo que vive en Tabarnia abril 17, 2020 | 20:07\naixo es bpna gestió, el demes propaganda, oi? Fada, anar repertin fum\nELS COMUNS abril 18, 2020 | 00:23\nEls Comuns són fum i res més\nJordiP abril 18, 2020 | 12:49\nLa fantasma Colau assegurava que mai, mai, es passaria a la política. Ja ho veieu. A la política, i de la mala. De la que lacaga i després posa el ventilador a escampar lamerda. Francament, no ens mereixem aquesta locuaç paia asseguda al tron de l'alcalde i cobrant una pasta indecentment gansa. .\nun tipo que vive en Tabarnia abril 18, 2020 | 14:52\nvaja per el que veig la seccio tot Barna, censura comentaris\njoanr abril 18, 2020 | 17:01\nUna enganyifa més dels comuns que formen part del "gobierno" colla d'inútils vividors.


Què estàs lluny de la Biblioteca? Bibmòbil\nAquest estiu encara que no estigues a prop de la Biblioteca pots accedir fàcilment, des de la Bibmòbil.\nTroba la informació que necessites per als estudis, a més de consultar i renovar els préstecs que tens a la teua àrea personalitzada.\nPolibuscador va amb tu aprofita’l.\nFerrocarrils dues revistes al teu abast.\nLa Biblioteca UPV disposa de dues publicacions científico-tècniques sobre ferrocarrils en format electrònic que ja pots consultar a Polibuscador.\nla fundación de Ferrocarriles Españoles edita “Vía Libre Técnica” i “360 Revista Alta Velocidad” que tenen com objectiu acollir i difondre els estudis, innovacions i investigacions en l’àmbit ferroviari que permeta augmentar el grau de desenvolupament del mateix, a la vegada oferir una oportunitat a aquells investigadors i tècnics ferroviaris que desitgen difondre i compartir el seu coneixement.\nPodeu accedir a les distintes revistes des de PoliBuscador i obtenir més directrius sobre aquestes publicacions a www.técnica-vialibre.es\nNou enllaç per a incidències des de SFX\nAmb el propòsit de millorar la comunicació amb els nostres usuaris, a més de facilitar l’accés als distints recursos electrònics, s’ha posat en marxa una nova utlitat dins del nostre servidor d’enllaços SFX\nDins de la pròpia finestra de SFX podràs trobar un enllaç des del qual et posa en contacte amb les persones que porten aquesta utilitat i que tractaran de resoldre la incidència el més aviat possible.\nDes de la pròpia cerca, quan punxem a l’enllaç de text complet ens apareixerà l’enllaç\nLa vostra petició serà resolta pel personal que treballa amb els recursos electrònics i en la mesura del que siga possible vos donaran una solució.\nProquest millora l’accés a la seua informació\nLa nova interfície de la Plataforma de Proquest millora l’accés a la informació que conté.\nProquest pretén convertir-se en una de les millors plataformes d’accés al coneixement i una solució per a les necessitats de la investigació. El seu contingut augmenta la productivitat dels estudiants, acadèmics, professionals i Biblioteques per als quals treballa. Mitjançant acords amb socis que aporten contingut, Proquest manté informació enriquida i variada, integrant-ho amb les tecnologies digitals que potencien la seua gestió per compartir i descobrir. Per a les biblioteques acadèmiques, corporatives, governamentals, escolars i públiques, així com per a investigadors professionals. Proquest proporciona serveis que permeten compres estratègiques, gestió i descobriment de col·leccions d’informació.\nPot ser encara no coneixes tots els productes que t’ofereix Proquest, a més, ara els tens al teu abast des de Primo Central\nQuè t’ofereix Primo Central Index ?\nPot ser encara no conegues que dins de PoliBuscador hi ha gran quantitat d’informació organitzada i de fàcil accés sols has de conèixer on es troba.\nPrimo Central és una gran base de dades\nPermet els usuaris cercar articles d’interés d’una ampla gama de proveïdors d’informació al mateix temps que, cerca articles tant de les bases de dades locals de la mateixa Biblioteca com d’altres institucions.\nFacilita que la pròpia Biblioteca mantinga la seua independència, en quan a la missió de la institució, i al mateix temps, es beneficia de la potència d’un col·lectiu, Primo Central actua com un repositori compartit.\nDes d’aquest enllaç podràs accedir a PoliBuscador i descobrir el que Primo Central et pot oferir.


20413 - Resultats de la cerca - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: 20413\n1 p, 186.7 KB Mineralogia òptica (model del programa del pla d'estudis 62)  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 660.2 KB Mineralogia òptica (model del programa del pla d'estudis 62)  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n6 p, 211.2 KB Mineralogia òptica (model del programa del pla d'estudis 62)  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 18.4 KB Mineralogia òptica (model del programa del pla d'estudis 62)  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 23.7 KB Mineralogia òptica (model del programa del pla d'estudis 62)  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n3 p, 511.5 KB Mineralogia òptica (model del programa del pla d'estudis 62)  / Prada, José Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 10.6 KB Mineralogia òptica (model del programa del pla d'estudis 62)  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 7.5 KB Mineralogia òptica (model del programa del pla d'estudis 62)  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències


Serrallonga 1640: L'HOSTAL DE L'ARRUPIT\nAmb en Xavier, l'actual propietari, vam estar parlant de la història de l'hostal i de l'episodi d'en Serrallonga i ens va ensenyar l'edifici.\nVam poder descobrir els molts detalls que el seu pare ha anat posant i afegint a l'edifici al llarg de la restauració. Plaques que recorden el pas de personatges il·lustres per l'antic hostal, una fita quilomètrica amb les distàncies a Barcelona i a la frontera ... Tot posat amb detall i voluntat de mantenir visualment viu el record de la llarga història de l'edifici.\nUna placa, en el jardí de l'edifici, recorda l'assalt dels homes d'en Serrallonga i no em vaig poder estar de fer-m'hi la fotografia de rigor.\nEn Xavier també ens va acompanyar a visitar les conegudes "roques de l'Arrupit", un conjunt de blocs granítics situats en els boscos de la finca.\nEl moment que més recordo és, però, quan vam entrar a l'antica cuina de l'hostal. En aquella estança, davant aquella llar de foc que molt possiblement ja existia l'any 1630, vam recular en el temps i vam sentir com mai l'alè d'en Serrallonga. Va ser un moment màgic que agraeixo de tot cor al nostre amfitrió.\nAmb en Xavier continuarem trobant-nos i parlant de bandolers. M'ha ofert d'ensenyar-me antics camins per aquells entorns de Riudarenes, els quals em permetran obrir en el bloc les entrades sobre la història dels bandolers de les Guilleries prop del camí ral.


ATLETESVNG.ORG EL PUNT DE TROBADA: CRÒNICA DE LA SAHARA MARATHON 2011\nEl passat dilluns 28 de Febrer es va disputar l’onzena edició de la Sàhara marató. Aquesta prova esportiva consta no només dels 42km sino a mes de la possibilitat de córrer els 21k, 10k i 5k pel desert del Sàhara, entre els campaments de refugiats sahrauís.\nAquest any 4 membres d’Atletesvng han participat en la marató (Jordi Martí, Toni Mendoza i Carles Escofet) i en la mitja marató (Anna Garrido)\nCal remarcar la 12 posició en la classificació general de la marató de Jordi Martí amb un temps de 3h:33min, i les 4h:29min del Toni Mendoza que feien la seva primera aparició en terres africanes. Anna Garrido va fer un temps de 2h 31min rebaixant la seva marca personal en 35 minuts respecte l’any 2010.\nCarles Escofet no va poder completar la seva tercera marató saharauí a causa d’una inoportuna infecció estomacal que no el va permetre prendre la sortida de la cursa. Cal remarcar els 37 graus de temperatura que van haver de patir els corredors i corredores.\nEn la vessant solidària, els esportistes van lliurar els 1300 eur recollits al director del dispensari de La Güera, una de les dayres o barris d’Awserd.\nAquesta ajuda continua el projecte encetat ja fa uns anys per a la construcció del dispensari mèdic. Si al 2010 es va donar 1800 eur per la construcció d’una tanca de protecció al voltant del local, aquest any el diner servirà per l’adquisició d’un aparell d’aire acondicionat i la construcció d’un petit magatzem per als medicament.\nTambé van fer entrega de medicaments donats per diferents farmàcies vilanovines, així com una farmaciola a cada família on s’allotjaven els corredors.\nEls esportistes volen agraïr de tot cor a tots els vilanovins i vilanovines els suport rebut els darrers mesos per poder aconseguir aquesta important quantitat que de debò ajudaran a fer una mica menys difícil la vida en aquell perdut racó del Sàhara algerià quan els espanyols van abandonar el Sàhara Occidental i els van deixar a mans dels marroquins i dels mauritans ara ja fa més de 35anys.\nEnllaç al àlbum de fotos de la Sahara Marathon 2011:


Festa gran en la doble cita a l'escola Montserrat\nDimarts, 09 Octubre 2018 11:49\nEl jove equip masculí va deixar molt bones sensacions\nEl CEB Sant Jordi mira cap al futur amb optimisme després de comprovar la bona línea dels seus dos primers equips. En la primera ocasió que coincidien com a locals van deixar contents als seus aficionats sumant les respectives victòries. Les noies n’enllacen quatre de consecutives i els nois van aconseguir la primera en lliga.\nEra també el primer partit a casa en la segona jornada del grup 5 de la Segona Catalana. Els homes de Dani Fernández van fer un partit molt seriós per poder superar un gran QBàsquet Sant Cugat. El 72 a 66 final els serveix per creure una mica més en un projecte que s’ha de fer fort a casa per assolir l’objectiu de la permanència.\nEl duel va arrencar amb els dubtes lògics locals de l’estrena a casa i en la nova categoria. La motivació de l’escola Montserrat, però, els va anar portant cap al domini del joc i del marcador. Això sí, en cap moment van poder marxar amb tranquil·litat al lluminós i el duel no es va tancar fins els últims instants.\nUn factor que podria ser negatiu en el CEB Sant Jordi femení sembla ser que se li estar girant a favor. Com a mínim és així com ho veu el tècnic, Siscu Poy. Les nostres afronten els partits amb nombroses baixes, però això està provocant que la resta faci pinya per contrarestar la situació i els resultats estan sobre la taula. Quatre de quatre en una estrena al grup 2 de Segona Catalana que les està marcant com a un dels equips a batre..\nDavant del Vilatorrada, nova mostra de potencial per part d’un bloc que no va deixar marge al dubte. Domini des del principi del matx i 81 a 44 final dels espectaculars. Poca història de partit, però molta de bona en la lectura general de les nostres que no només guanyen, sinó que es mostren molt superiors a les rivals.\nSiscu Poy, tècnic del CEB Sant Jordi femení\nMés en aquesta categoria: « Estrena dispar per a l’HCR Cent Patins Ni bo ni dolent per començar »


Protegeix les teves dades personals | L'OCUC\nEn èpoques de rebaixes, compres nadalenques, o promocions com el Black Friday, grans i petites marques poden aprofitar per esbrinar més sobre els consumidors, i fer-los arribar els seus missatges publicitaris. Aquestes grans cites comercials també són temps de màxima activitat per als ciberdelinqüents, els usuaris poden ser objecte de frau digital. Des d’SMS molt convincents, en què suplanten, per exemple, una empresa de missatgeria que intenta entregar un paquet, a trucades de veu amb ofertes seductores que amaguen un frau. Les persones o empreses que cometen un frau digital pot ser que coneguin el nom del consumidor, el número de telèfon, o fins i tot el compte de correu electrònic.\nSovint aquestes dades les facilita el mateix usuari, a través d’un correu electrònic, un missatge breu de text, un anunci o un formulari. També es pot tractar d’una trucada en la qual l’estafador/a demana prou informació per fer una mena de retrat robot del consumidor i traçar un mapa de com arribar-hi. Existeix una tendència a normalitzar accions com emplenar caselles amb les dades personals o acceptar condicions d’ús sense revisar-les a fons, el que pot derivar en cedir informació personal automàticament.\nS’ha de ser conscient que la nostra informació és molt valuosa, i per això la cobegen, tant tota classe d’empreses com ciberdelinqüents. No convé exposar-se confiant les dades personals sensibles a qualsevol, això no només converteix l’usuari en un objectiu per al correu electrònic no desitjat (correu brossa o spam) i el correu comercial, sinó que també el fa vulnerable davant d’estafes, i cap recompensa ni descompte s’ho val.


Va de barbarismes | Traduint des de Calella\nVa de barbarismes\nPublicat el 13/09/2013 per Anna Rosich Soler\nPrimer de tot, un parell de coses.\nL’enhorabona a totes i a tots, la Via Catalana ha estat una realitat! Com que aquest és un blog sobre traducció i llengua, us deixo un enllaç de Vilaweb en què es recullen enllaços a mitjans de comunicació internacionals que parlen de la Via Catalana. Llegir articles de diari en un altre idioma també és una bona manera de practicar la llengua!\nHe actualitzat l’entrada «Cançons que creuen fronteres» amb una altra versió en català de Love is in the air que m’ha fet arribar una lectora del blog. Si teniu curiositat, podeu consultar la versió actualitzada de l’entrada aquí.\nAra sí, l’entrada d’avui:\nSegons el Diccionari de la llengua catalana, entenem com a barbarisme qualsevol «forma lèxica d’origen estranger que no es considera assimilada a la llengua pròpia», en el nostre cas, el català. És a dir, considerem barbarisme qualsevol mot que prové d’una altra llengua i que els parlants utilitzen a favor d’un altre mot propi del patrimoni lingüístic.\nActualment, podem afirmar fermament que la llengua de la qual provenen la majoria de barbarismes que fem servir els catalans és el castellà. La causa principal d’aquest fet és, és clar, la convivència de totes dues llengües en un mateix territori. Avui en dia, hi ha persones que es consideren capaces de parlar català i castellà de manera correcta i sense interferències. A la gran majoria de catalans i catalanes, però, quan parlem… sembla que els barbarismes ens flueixin per l’interior de les venes, apareixen per tot arreu i, sovint, sense que en siguem conscients. O sí. Però, quan pensem en quina hauria de ser la paraula catalana correcta que hauríem d’emprar, ens «sona molt malament». Això és perquè ens hem acostumat a no fer servir segons quins mots a canvi de la paraula en castellà, que sentim molt més sovint arreu.\nCal fer-hi alguna cosa i que, mica en mica, intentem emprar aquells mots que tenim desats als diccionaris i reservats per als manuals de dubtes. Perquè a casa els dimarts se sopi brou, i no pas caldo. Perquè a Port Aventura hi hagi atraccions que em provoquin vertigen, i no pas vèrtig. Perquè les tempestes d’estiu espantin les tormentes i els ratos que passis amb els amics no siguin tan bons com les estones. I perquè quan ens trobem tot passejant ens preguntem Com va? en comptes de Què tal?\nI ep, que jo sóc la primera a qui tot xerrant se li escapen barbarismes… Al meu voltant en són pocs, que se’n salven! És qüestió de costums i d’un lèxic diari que pot costar de modificar, però no és res que amb una mica d’esforç no es pugui aconseguir. A més a més, però, no ens podem oblidar dels barbarismes de l’anglès, que cada dia van penetrant més en el nostre llenguatge quotidià. Alguns exemples més comuns són souvenir (per record), sponsor (per patrocinador) o self-service (per autoservei). També cal anar-hi amb compte.\nPer acabar, us deixo una cançó d’Òscar Dalmau titulada Les barbaritats d’avui.\nAl llarg dels dos minuts i mig de cançó podem sentir tot un reguitzell de castellanismes. Fa una mica de mal a les orelles, oi? N’hi ha que són molt descarats, però d’altres segur que se’ns escapen força sovint! Ja veieu quin efecte fa, doncs, un català ple a vessar de paraules foranes i invasores.\nAra sí, abans d’acomiadar-me us deixo un parell de recursos de consulta sobre barbarismes i, més concretament, castellanismes, per si mai necessiteu fer-hi cap consulta:\nUniversitat Oberta de Catalunya. (2013). Castellanismes més freqüents. Recuperat 12 setembre 2013, des de http://www.uoc.edu/serveilinguistic/criteris/lexic/castellanismes.html\nPaloma i Sanllehí, D., Rico i Busquets, A. (2008). Diccionari de dubtes i barbarismes. Barcelona: Edicions 62.\nQuins són els castellanismes que us costen més d’evitar? I aquells que us fa més ràbia sentir de boca dels altres? Espero els vostres comentaris!\nL'entrada va ser publicada el Llengua i etiquetada anna rosich soler, barbarisme, castellanisme, català, Catalunya, dubtes del català, influència lingüística, llengua catalana per Anna Rosich Soler. Guarda l'enllaç permanent.\n9 pensaments sobre “Va de barbarismes”\nGemma el 13/09/2013 a les 17:18 va dir:\nEl “bueno” encara a vegades se’m resisteix! Pel “pues” vaig fer una cura intensiva de petita i crec que el tinc superat! Com dius, és detectar-ho i voler-ho canviar. Amb una mica d’esforç s’aconsegueix. El que em fa molt mal a les orelles és l’ “arrel de…” en comptes d’ “arran de…”, però sempre fa cosa corregir la gent per no pecar de pedanteria…\nAquest tema sempre m’ha encuriosit, sobretot perquè em sorgeix un dubte. Diuen que les llengües són vives i que estan en constant canvi. Fins a quin punt ens hem de resistir totalment a incorporar noves paraules? Pregunta feta des de la total ignorància però que m’he fet sovint. Sempre que m’he intentat auto-respondre he arribat a la conclusió de pensar que, si ja existeix una paraula en català per referir-se a tal cosa, ja no cal introduir-ne cap altra si el significat és el mateix.\narosichsoler el 15/09/2013 a les 13:24 va dir:\nA mi el “bueno” també és una paraula que se’m resisteix! Però segur que escriure-la, a banda de converses informals, no l’escrius mai! Penso que també és important, això. Hi ha gent que constantment escriu fent servir barbarismes i no n’és conscient ;)\nNo et puc donar una resposta de manual, ja que a la universitat tampoc no ens n’han parlat, d’aquestes coses (potser hauríem de llegir algun entès en el tema :-P), però jo també penso això mateix que tu. Si en català ja tenim una paraula per designar un concepte “x”, no cal fer servir una paraula d’un altre idioma. El problema que tenim els catalans és que estem tan en contacte amb el castellà que se’ns fa difícil crear una barrera entre un idioma i l’altre i se’ns escapen paraules en castellà mentre xerrem en català. O hem sentit taaaaaantes vegades la paraula en castellà que quan algú et diu “Ep, que això en català es diu així” sona d’allò més estrany i no ens acostumem a fer-la servir. Tot és qüestió d’insistir-hi una miqueta i segur que ho aconseguirem!\nGràcies, m’agrada molt que t’hagis animat a comentar :-)\ngemmamila el 15/09/2013 a les 23:53 va dir:\nTens tota la raó. Per no parlar de quan parles en un català força correcte i se’n riuen de tu. Almenys a mi m’ha passat molts cops. “Tu eres muy catalana, no…?”. En fi, suposo que en el fons també es deu tractar de considerar el català una llengua amb cara i ulls i no voler-la maltractar. La gent que no entén això es pensa que allò normal és voler-lo “maquillar” amb barbarismes perquè soni “millor”.\nGràcies per explicar-ho tan bé! Et seguiré llegint i potser comentant des de la meva ignorància lingüística :P\nbcnart el 13/09/2013 a les 9:07 va dir:\nA mi m’agradaria respondre a l’Alberto. Certament moltes vegades es cau en l’error de perquè apareguin al diccionari no vol dir que siguin nostrades. Hi ha diccionaris catalans que accepten barbarismes i els incorpora. ‘Gorda’ o ‘mesclar’ em semblen un exemple, per molt que el seu ús estigui estès en zones com Barcelona. Hi ha d’altres, en canvi, com ‘roig’ o ‘bes’, que s’empren de manera natural (tot i que el castellà s’hi assembli).\nAlberto el 13/09/2013 a les 20:33 va dir:\nQue apareguen al diccionari (normatiu) vol dir que són correctes. Que apareguen a l’Alcover-Moll, amb la seua etimologia no castellana i una tira ben llarga d’usos des de l’Edat Mitjana, vol dir que són nostrades. Precisament “gorda” i “mesclar” s’empren de manera natural des de sempre, de la mateixa manera que “roig” i “bes”.\nbcnart el 13/09/2013 a les 23:18 va dir:\nEt repeteixo que hi ha diccionaris que fan la vista grossa i accepten barbarismes com els que t’he dit. Són incorrectes, però com són tan utilitzats els incorporen, i clar, aconsegueixen que gent com tu els utilitzi creient que són correctes. Es que l’exemple a seguir és el de l’Alcover Moll. Una llengua ha de ser nostrada, i no dir que el que et roti, com ‘estanteria’ (que al DIEC es recull). Perdona, però al l’Alcover Moll és un diccionari que recull els mots catalans, de sempre; l’adverbi “puix” encara s’utilitza, i és ben antic. Entenc que dius que com és antic no s’ha d’utilitzar o és antiquat emprar-lo? Les llengües són les que són.\nAlberto el 13/09/2013 a les 23:49 va dir:\nI torna-li la trompa al xic, que t’estic dient que “gorda” i “mesclar” NO SÓN BARBARISMES! I que pots trobar a l’Alcover-Moll que són paraules perfectament nostres, existents des de l’Edat Mitjana quan el castellà no exercia la pressió que exercix ara sobre el valencià.\nAlberto el 13/09/2013 a les 2:44 va dir:\nA mi el que més ràbia em fa són els pseudobarbarismes. Aquelles paraules perfectament vàlides però que tenen el defecte de paréixer-se (perdó, volia dir assemblar-se!) al castellà. Allò que dius “lladrar” i et ve algun setciències amb insuficiència dialectològica a dir que no, que has de dir “bordar”. O “gorda” per “grassa”, “conquistar” per “conquerir” i “mesclar” per “barrejar”.Tot això sense molestar-se a mirar el diccionari abans d’obrir la boca. Devem ser els països amb més pseudofilòlegs del món.\narosichsoler el 15/09/2013 a les 13:32 va dir:\nCorrecte, Alberto! Penso que cal, però, tenir en compte que hi ha paraules que a certes zones són correctes i hi tenen tradició però que en d’altres s’utilitzen púrament per la influència del castellà, no ho creus?


Cerca totes les ofertes d'hotels a Dexing Entrada:\nSanqingshan Jin Chen Hotel...Habitacions per nit per només86 EUR Heping Hotel...Habitacions per nit per només Dexing Nan Men Inn...Habitacions per nit per només Shenshan Farm Stay Sanqingshan...Habitacions per nit per només Més zones a Shangrao\nDexing és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Shangrao. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Dexing és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Shangrao. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Dexing.\nHotels destacats a Dexing, Shangrao\nSituat a Dexing, Sanqingshan Jin Chen Hotel és el lloc perfecte per gaudir de Shangrao i els seus...\nHotels a Dexing: Dexing Nan Men Inn


Goigs i devocions populars: Goigs a sant Sebastià. Capellades (Anoia, Barcelona)\nMartir sou molt singular\nsuplicam vostre clemencia,\nPasareu cruels torments\nab lo qual segons se es vist,\nconvertireu molta gent\ná la fe de Jesu-Crist,\nper so venim á pregar\naquest poble ab clemencia.\nCapellades ab fe viva,\nvos venera en eix altar,\nab tot temps qui en vos confia\nlo habeu sempre ajudat,\nen aquest lanse Patró\nconfia ab vostra asistencia.\nImatge de sant Sebastià,\nesgrafiat a la façana de l'església\nGoigs a sant Sebastià de Capellades, amb lletra de mn. Climent Forner:\nLes més negres nuvolades\ns'esbargeixen en cantar:\nSol d'amor de Capellades,\nAmb el cos ple de sagetes,\na ple hivern, veniu tot nu.\nCom se'ns claven de tan dretes\nen el nostre cor tan dur!\nSón les ales benaurades\nque us ajuden a volar.\nSepultat a les antigues\ncatacumbes, gra de blat,\nheu omplert de rams d'espigues\ntota la cristiandat.\nQuines sitges més sagrades\ni quin blat el blat romà!\nDes d'antic que els nostres avis\nus veneren amb gran zel\ntenint sempre a flor de llavis\nvostre nom, dolç com la mel.\nLes riqueses heretades\nno podem malbaratar.\nDels capelladins empara,\nabrigueu-nos més que no\namb la seva forma rara\nens abriga el Capelló.\nVagin bé vagin mal dades,\nmai no us invoquem en va.\nSegarem un dia amb joia\nsi sembrem avui amb plors:\nRevindrà de llum l'Anoia,\nles espines seran flors,\nseguint sempre les petjades\nd'Aquell qui ressuscità.\nVós tan ple de valentia\ni nosaltres tan covards!\nAmb la santa Eucaristia,\npa dels forts i dels gallards,\ncal refer a totes passades\nel coratge cristià.\nÉs el Regne que ens convida\nal més noble dels combats:\na donar per Crist la vida,\npels germans necessitats.\nQui la lliura a mans besades\nno la perd, la salvarà.\nFeu de nostra confraria\nun fogar de germanor,\nja que en vós tant es gloria\nque us passeja en processó.\nTot l'ordit és endebades,\nsi de trama no n'hi ha.\nFont Guitora sempre brolli,\nno s'estronqui mai la fe\nd'aquest poble, ni trontolli\nel seu viure més serè.\nQue les aigües ben gemades\nemmirallin el cel clar.\nQue les rodes molineres\nmai no parin la cançó,\ntan alegres i feineres\ndes del temps de l'antigor.\nBen pastat amb les suades,\nmai no ens manqui a taula el pa.\nHem pregat dues vegades\ntot cantant el vers que fa:\nEtiquetes de comentaris: Capellades, Sebastià (sant)


'Els tests massius als turistes poden ser una bomba de rellotgeria' - Poble Andorrà\nUna iniciativa amb tota la bona intenció té possibilitats de convertir-se en un gran problema\nEl debat sobre els tests massius de saliva als turistes durant la temporada d’hivern està damunt de la taula. No hi ha un posicionament consensuat i és una decisió que és possible que tingui una gran transcendència. L’argument favorable a fer els tests es basa en dos grans pilars. D’una banda es vendria Andorra publicitàriament com un destí ‘segur’ on tothom que vulgui es podrà fer la prova. Se suposa que gratuïtament perquè pagant és molt possible que a finals de novembre o principis de desembre, tal com evolucionen els avenços en detecció, el test estigui a cada farmàcia a un cost assequible. A hores d’ara és només una previsió, però sembla plausible si es té en compte que el preu actual del test és d’uns cinc euros. El segon gran argument és la protecció dels empleats del sector turístic. Hi ha por que es disparin els contagis dins de les plantilles amb l’arribada de turistes i s’hagin de confinar empleats i contactes. A algunes empreses aquesta opció els posaria en una situació complicada per continuar donant el servei.\nEls tests ràpids als visitants poden ser, però una bomba de rellotgeria. Bàsicament Andorra passarà de tenir 78.000 (habitants) problemes potencials amb el virus a tres milions (un milió si només es fa als que pernocten). El problema és només un, però definitiu: que passa amb els positius. D’entrada, si es decidís fer els tests a la frontera, seria un caos de dimensions incalculables. Cada cotxe amb un positiu hauria de fer marxa enrere i la publicitat seria nefasta. Qui s’arriscaria a venir fent hores de cotxe? A més no podria ser obligatori. I una part important dels que tinguin el més mínim dubte difícilment s’arriscarà a tirar enlaire les vacances (les de tota la família) abans de començar-les. Quan arribi un autocar de l’aeroport o amb un grup de visitants si un dona positiu es confinarà a cinquanta persones? Als d’aquí se’ls deixa passar i els altres s’envien cap al país d’origen perquè facin el confinament a casa seva?\nSi es fan les proves a l’hotel o a l’apartament turístic que passarà amb els positius? Se’ls confinarà deu dies a encara que tinguin només un cap de setmana. Se’ls deixarà estar el cap de setmana i al tercer dia se’ls envia cap al país d’origen? S’habiliten hotels buits per com a zona Covid per a turistes? Se’l fa acompanyar per la policia a la frontera per garantir que marxi? Es fa guàrdia a l’entrada per evitar que surtin mentre estan confinats? El potencial tractament el paga el Govern d’Andorra?\nNomés que s’acabin fent tests a un milió de persones que pernoctin durant la temporada d’hivern és possible que hi hagi entre un 5 i un 10% de positius, tenint en compte l’alt índex de contagi a Espanya i França. Cada positiu tindrà possiblement de mitjana una o dues persones que han vingut amb ell. És una simple hipòtesi però igual el nombre de problemes és de 200.000 durant tota la temporada. Cadascun amb la seva casuística diferent. I hi haurà que es resignaran, que es rebel·laran, que s’enfadaran, que publicaran cartes als mitjans… encara que hagin estat d’acord prèviament a fer-se un test.\nPel que fa a les pistes la situació és menys complexa sempre que només es demani la prova per entrar en les zones de bar o espais tancats. Caldrà molta paciència i molta disciplina si es vol permetre l’esquí sense tenir una prova del resultat negatiu. En els telecadires i telecabines caldrà funcionar per nuclis de convivència. Pot ser desesperant, però és factible. Si s’exigeix el test per comprar el forfet, hi haurà problemes. Què passarà amb els positius? S’aplicarà una espècie de dret d’admissió? Qui no se’l vulgui fer se li dirà que se’n torni a València amb tots els que ha vingut? Es farà llavors amb els casos un rastreig de contactes entre turistes?\nEntenc que s’insti a una aplicació massiva de tests, però cal analitzar quines seran les conseqüències pràctiques. És obrir la capsa de Pandora, amb un percentatge alt de possibilitats que les bones intencions es girin, en contra. Cal tenir en compte la condició humana i en cada cas positiu hi haurà un problema potencial. Un problema que primer serà per als negocis, però immediatament per a l’Estat. Andorra obligarà els turistes positius a confinar-se? Els acompanyarà a la frontera? Els deixarà que transitin lliurement pel país quan se sap que són positius?\nAfortunadament les decisions depenen de gent que hi entenen molt més, amb experiència i amb dades. Personalment, el millor camí passa per un testeig massiu i constant dels ciutadans d’Andorra.Tinc clar que molta gent no compartirà el posicionament i considerarà que, si no fem tests als visitants, estarem posant en risc la salut.\nTot plegat es de molt mal fer, posem s’hi tranquils, la crisi sanitària tal com la coneixem te pinta d’anar per llarg. Però el que mes em preocupa es la crisi econòmica, ja ha ensenyat la pota, i encara no a arribat de veritat.\nPer evitar la depressió total sabent que el pitjor està per arribar a més dependre vitamina C 200mg en concentrat a cada hora hem decidit apendre de memòria totes les cançons de Txarango. Des del primer disc que va neixer a Africa fins el d’estrena deventiales. És hora de tornar a casa pels infinits camins del món ens seguirem troban potser amb un altre nom ……….. per la vida compartida!\nSi apliqués la teva teoria a la SIDA, vol dir que millor no utilitzar el preservatiu.\nÉs difícil veure cap relació entre aquesta afirmació i el contingut de l’article.


Davant de les mobilitzacions del proper diumenge 24 de novembre | PCPC\nEl PCPC saluda la intensificació de la mobilització de cada cop més amplis sectors populars davant l’avenç de la misèria i la destrucció de les condicions de tre ball i de vida de cada cop més sectors del poble treballador.\nEls/les comunistes entenem que aquesta dinàmica mobilitzadora tiene que ad quirir un caràcter sostingut i dotar-se d’un calendari unificat, de direc ció classista i d’objectius clars.\nUn model de desenvolupament econòmic sostenible com el que proposa la Confederació Europea de Sindicats és impossible en el capitalisme en des composició. El que la CES considera un fracàs de les polítiques d’austeritat de la Troika és en realitat una expressió de l’esgotament del sistema capitalista que mor matant, des truint forces productives i redu ïnt a la misèria a la classe obrera i al conjunt del poble treballador. No es tracta d’una gestió equivocada o ineficaç, sinó de la despulla planificada i organitzada a la classe obrera per a recu perar els beneficis dels monopolis. Sol·licitar als organismes europeus una gestió de la crisi capitalista fa vorable a les necessitats populars és desconèixer o ocultar el caràcter i na turalesa de la UE com a eina dels monopolis per a organitzar aquesta des pulla i guanyar la seva guerra de classes contra el poble treballador.\nLa gestió “bona” de la crisi capita lista sense sortir del capitalisme és una il·lu sió i un engany.\nLes posicions que consideren la possi bilitat d’un altre model capitalista més productiu i amb major justícia distri butiva, una UE més social i un capita lisme més humà, que promouen el pacte, la pau i la cohesió social amb l’enemic de classe “en benefici de l’economia”, no són les posicions de la classe treballadora, sinó que les desar men i les porten a la derrota.\nL’experiència ens ensenya que cap gestió capitalista de la crisi, ni la neoliberal ni la socialdemòcrata, ni la dels seus recanvis que preparen per a futures confrontacions electorals, han garantit de forma duradora al poble treballador plena ocupació, pro tecció social, sanitat i educació gratuïtes I de qualitat, una vida digna, un futur pels fills/es de la classe obrera.\nLes úniques experiències històriques que van donar solució duradora als grans problemes i aspiracions de la classe obrera, de la dona treballadora, de la joventut obrera i popular, van ser les experiències de construcció socialis ta portades a terme per la classe obrera revolucionària constituïda com a classe en el Poder.\nLa nostra alternativa és construir el fron t obrer unit, classista i combatiu, que sota la seva pròpia direcció i consig nes pròpies treballi per fer fora a la classe en el poder y no sols al partit en el govern, no per a millorar la gestió del capitalisme sinó para acabar amb el capitalisme; no per a regenerar la dictadura burgesa sinó per trencar amb les unions imperialistes, sortir de la UE, de l’Euro i l’OTAN; nacionalitzar y col·locar sota control obrer tots els sectors estratègics de la produc ció i l’economia en el marco de una economia planificada al servei de les necessitats populars, construir el socialisme i el comunisme, la única sortida pràctica i realista a la crisi ca pitalista.\nCridem als treballadors i treba lladores a agrupar-se en estructures classistes i unitàries, a formar, a cada centre de treball, a cada barri obre r castigat per l’atur i la crisi, Co mitès per la Unitat Obrera.\nCridem a les treballadores i als treballadors, a la classe obrera aturada, als estudiants, a incorporar-se a las files del Partit i la Joventut Comu nista.\nces manifestació pensions principal ue\t2013-11-27


BLOG AND POU: 2011\nComençat el curs, ja hem iniciat una nova investigació en coneixement del medi. Es tracta de buscar informació relacionada amb els diferents sistemes que hi intervenen en el nostre cos.\nPer a anar calfant motors, acús deixe alguns enllaços que us poden interessar (punxa damunt del nom)\nJa sabeu que podeu portar informació, esquemes, dibuixos, vídeos, etc. Molte prompte farem una activitat a classe!\nPublicat per BELÉN a 18:42 3 comentaris:\nREPÀS DE TERCER\nDesprès dels descansats mesos d'estiu, i per aclamació popular, hem de començar el curs amb activitats per a resoldre a casa i començar el curs amb bon peu.\nA continuació us propose una sèrie de jocs de coneixement del medi amb els quals podeu repassar els continguts estudiats durant el curs passat. Ja voreu què fàcils són!\nPunxeu ACÍ per començar a jugar!\nPublicat per BELÉN a 9:40 11 comentaris:\nDesprés d'uns llargs mesos d'estiu, per fi ha arribat l'hora!\nDemà, dia 8 de setembre tornarem a retrobar-nos!!!\nEns contarem cosetes, jugarem molt, i sobre tot ens organitzarem per a poder passar un curs d'allò més bo!\nUs esperem a tots demà, a l'aula de sempre!!!\nPublicat per BELÉN a 12:55 1 comentari:\nEL POU VA DE GRANJA\nAquesta setmana vam viure uns dies molt especials en la granja-escola de Benigànim. Allí, els alumnes de 3r i 4t vam gaudir de la natura, dels companys i del bon oratge.\nHan estat molts els bons moments compartits....ací teniu una petita mostra d'ells!\nPublicat per BELÉN a 13:56 10 comentaris:\nELS OFICIS, ens visita la mamà de Pablo\nCom que en coneixement del medi estem estudiant els oficis, ahir ens va visitar la mamà de Pablo per parlar-nos del seu treball.\nHem estudiat que hi ha tres sectors diferents: el primari, el secundari i el terciari.\nJuncal ens va parlar del sector terciari, i ens va explicar la diferència entre un treballador públic i un privat.\nVam passar una estonad'allò més divertida, a més d'aprendre moltes coses noves sobre els oficis.\nDes d'ací volem donar-vos les gràcies per la vostra col·laboració, i animar a la resta de famílies a visitar-nos per explicar-nos nous conceptes!!!\nPublicat per BELÉN a 8:28 15 comentaris:\nDesprès de l'èxit del treball de Joan Miró, comencem un nou projecte referit a un pintor de la nostra terra: Joaquim Sorolla.\nAl llarg de la setmana haurem de buscar informació, i molt prompte reproduirem algunes de les seues obres.\nA continuació us deixem un video sobre el pintor, i les seues principals obres. Fixa't bé en elles i no oblides buscar informació, intentant respondre a aquestes preguntes.\nOn va nàixer? On va morir?\nOn va estudiar? Va anar fóra?\nQuins són els seus paisatges preferits?\nQuè intenta reflictir en les seues obres?\nQuins són els seus colors favorits?\nPenses que pinta igual que J. Miró? En què es diferència?\nPublicat per BELÉN a 10:52 2 comentaris:\nSaber mesurar diferents longituds és molt important. En aquest tema aprendrem diferents unitats de mesura, i com passar d'unes a altres.\nA continuació us propossem una pàgina en la que podràs repassar els conceptes bàsics d'aquest tema, a més d'avaluar-te el que has après.\nClica ACÍ i No oblides llegir amb atenció cadascuna de les explicacions.\nTambé pots trobar jocs d'altres anys relacionats amb el tema. Prova-ho en el cercador que trobaràs a la dreta de la pàgina.\nPublicat per BELÉN a 9:35 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: mesures de longitud\nCom van les vacances? Espere que molt bé per a tots!\nGaudiu del bon temps, jugueu amb els papis i mamis, voleu la milotxa, menjeu-se la mona, i si encara us queda temps lliure, ací us deixe un enllaç en el que haureu de fer parelles amb els ous de pasqua.\nA vore fins a quin nivell arribeu!\nUn besset i bones pasqües!\nPublicat per BELÉN a 9:55 2 comentaris:\nPublicat per BELÉN a 12:26 2 comentaris:\nDANI MIQUEL ENS VISITA (text elaborat per tota la classe)\nAvuí, 14 d'abril, hem tingut una sorpresa molt especial. Com que estem treballant la vida d'Enric Valor, ens ha visitat Dani Miquel.\nEn primer lloc, ens ha ensenyat diferents instruments musicals, com la canya badada, el tronador, la caixa musical, la guitarra i la viola de corda, que pareixia un vaixell de fusta.\nA continuació, ens ha contat tres rondalles diferents: "El corb i la rabosa", "Joan Ratot" i "El mig pollastret". Ha utilitzat titelles fetes a mà, i un teatre japonés. La nostra mestra Belén ha participat en el teatre de Joan Ratot.\nDesprès, tots junts, hem cantat la cançó "El barret d'Enric Valor". Ja la sabiem, perquè en música, Mònica ens la va ensenyar. Ha estat molt divertit!!\nFinalment, Dani Miquel ens ha firmat un autògraf dedicat a la classe de 3r A. Sabíeu que la seua firma es pareix a una dolçaina?\nEns ha agradat moltíssim aquesta activitat, perquè hem aprés moltes coses noves, i ha estat molt graciós!\nText de tota la classe\n(Podeu saber més coses sobre Dani Miquel clicant en aquest enllaç:\nPublicat per BELÉN a 13:12 1 comentari:\nPublicat per BELÉN a 21:07 11 comentaris:\nAl principi de l'hivern vam anar a l'hortet del col·le i vam plantar ràvens, alls, faves, encissams i espinacs.\nHui, dia 31 de març de 2011, la classe de 3r A hem anat a collir-ho, i a plantar algunes cosetes més, com tomaques, pebreres i més encissams.\nDesprès, hem anat a la cuina de l'escola, i amb l'ajuda de Mari i Rosa, que són les cuineres, i de Belén, la nostra mestra, hem preparat dues receptes: truita de faves i ceba, i amanida d'espinacs, ràvens, encissams, oli i sal.\nA continuació, hem anat a classe i hem provat la truita de faves...i què bona que estava!!! Perquè, a més de fer-la nosaltres mateixos, les cuineres cuinen molt bé.\nA mi la truita m'ha agradat molt, així que esta nit vaig a preparar-ne una amb l'ajuda de ma mare.\nText de Cèlia Bertomeu.\nPublicat per BELÉN a 9:16 4 comentaris:\nJa estem, oficialment en el tercer trimestre. Aquest és el més important del curs, ja que l'avaluació és continua. Per tant, del que fem durant aquestos tres mesos dependran els resultats globals del curs. Us anime a "no baixar la guàrdia" i continuar esforçant-nos dia a dia.\nAquesta setmana ha estat molt especial. Per a despedir el segon trimestre, hem realizat diverses activitats molt motivants.\nDimecres vam visitar els poblats íbers del Montgó. Va ser una excursió molt divertida i, encara que ens vam cansar un poquet, ho vam passar d'allò més bé!\nDijous, desprès d'una visita a l'hortet, vam decidir collir els nostres fruits. Faves, ràvens, encisams, espinacs... Era una collita molt nombrosa. Desprès, i amb l'ajuda de les nostres cuineres, vam elaborar una sobrosa truita i una ensalada molt energètica. Des d'ací volem donar-los les gràcies per la seua col·laboració!\nDivendres, i organitzat per l'agenda 21 de Dénia, alguns alumnes del col·le vam assistir a la plantació responsable d'arbres. Lucía i Raul van ser els representants de la nostra classe. Vam plantar 4 pins, que haurem de cuidar entre tots. L'experiència va ser molt possitiva, especialment per la convivència amb altres escoles del poble.\nAcí teniu algunes imatges de les activitats, en les que podem observar com ens ho hem passat de bé!\nPublicat per BELÉN a 8:58 10 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: agenda 21, TREBALLS A CLASSE


Amb una formació en arquitectura d'interiors, Vincent Ribat sempre ha estat un apassionat del món de l'equipatge de luxe. L’any 2014 crea RUE DE VERNEUIL, direcció del seu estudi parisenc des d'on llança la seva línia de bosses i complements.\nLa marca es caracteritza per la seva elegància inconformista provinent directament de referències en moda i arquitectura. Ofereix magnífiques bosses i pochettes de colors vibrants, una combinació perfecta de sofisticació i alegria. També extreu els seus codis de la famosa bossa americana "tool", l'útil bossa que va aparèixer en els anys 50.\nBosses, maletes i clutches inspirats en dissenys atemporals i icònics: les bosses marineres, el tote, un "shopping bag" de lona que ens encanta col·leccionar, els cabassos més chic, essencials i pràctics que ens segueixen a tot arreu... grans clàssics realçats per línies simples i materials naturals.


Quines tipologies d'habitatge poden ser flexibles en el temps? :: Masqueunacasa\nQuines tipologies d'habitatge poden ser flexibles en el temps?\nSolem realitzar contínuament transformacions en els espais del nostre habitatge per adaptar-los a noves necessitats, gustos o desitjos. En aquest procés, existeixen tipologies d'habitatges que afavoreixen millor les transformacions al llarg del temps en l'espai habitat; alguna cosa que sol repercutir considerablement en la quantitat d'inversió a realitzar a l'hora de tornar a adaptar els espais a nous usos i en definitiva reformar-los.


Després del "lapsus" del mes passat, arriba novament la programació estable de cinema a Segura.\nSi recordeu vàrem acordar corre totes les dades un mes avall i modificar el calendari. A la secció CINEMA ja el trobareu actualitzat.\nAixí doncs aquest mes d'agost porten la pel·lícula la Mònica i el Pep. I la pel·lícula triada és.......DJANGO DESENCADENADO de Tarantino. En cas de que el títol triat no es pogués aconseguir es projectarà el clàssic del mateix director PULP FICTION\nPublicat per Unknown a dimecres, de juliol 31, 2013 0 comentaris\nPublicat per Unknown a dimarts, de juliol 23, 2013 0 comentaris\nAhir vàrem estar visitant el lloc on es va produir el foc.\nLa zona cremada és un tros de bosc i un tros de camp, tot plegat per fortuna no arribar a una hectàrea. Les imatges, però, parlen per si soles.\nAvui tornem a publicar un planell de la zona amb la localització exacte.\nPublicat per Unknown a dissabte, de juliol 13, 2013 0 comentaris\nAvui, a primera hora de la tarda s'ha declarat un incendi al terme municipal de Vallfogona de Riucorb. Segons ens ha informat el servei de bombers de la Generalitat, el foc està localitzat concretament als Fondos de Capdecans.\nDurant tota la tarda 3 helicòpters del servei de bombers han estat carregant aigua ininterrumpudament al dipòsit de Segura.\nSembla ser que el foc està controlat.\nPublicat per Unknown a dijous, de juliol 11, 2013 1 comentaris\nPublicat per Unknown a dijous, de juliol 11, 2013 0 comentaris


El cost de l’energia resta competitivitat a la indústria, però el 92% no vol desplaçar la producció a altres territoris malgrat la por a ser expulsats del mercat - Foment del Treball\nLes empreses determinen estratègies per reduir l’impacte del cost de l’energia si aquest supera el 5% del total de despeses. El 71% faran inversions de canvi tecnològic en cinc anys si es donen condicions d’estabilitat normativa\nLa indústria espanyola té una sobre despesa energètica respecte als seus competidors internacionals. El 71% de les empreses considera que la eficiència energètica és clau per la millora de la competitivitat.\nEls esforços de les empreses per incrementar l’eficiència energètica no són suficients per compensar el sobre cost.\nL’Informe Energia de Foment del Treball assenyala que l’actual regulació és precipitada, motivada exclusivament per raons financeres i dissenyada en un context de crisi econòmica profunda i d’esquenes a la realitat industrial. Considera que el canvi del marc regulador és fonamental per la indústria.\nEl 71% de les empreses enquestades preveu realitzar un canvi tecnològic en els cinc anys vinents, orientat a millorar la intensitat energètica de l’empresa, si es donen les condicions d’estabilitat normativa necessàries per a la projecció a mitjà termini.\nLa pràctica totalitat de les empreses avaluen la sobre despesa energètica que li resta competitivitat respecte als seus competidors internacionals i ha previst estratègies per reduir el seu impacte. Malgrat això el 92% de les empreses assegura que no té la intenció de desplaçar la seva producció o part d’ella a territoris més competitius i opten per altres alternatives com explorar la possibilitat d’adherir-se a plataformes de compra (31%) i externalitzar els serveis de gestió energètica (20%). La deslocalització de l’activitat és només una opció -”ni desitjable ni senzilla”- per al 6% de les empreses consultades, de les quals el 80% són grans empreses. De fet, per les pimes domina més el risc de desaparèixer del mercat com a conseqüència del factor energia. El 71% de les empreses enquestades preveu realitzar un canvi tecnològic en els cinc anys vinents, orientat a millorar la intensitat energètica de l’empresa, si es donen les condicions d’estabilitat normativa necessàries per a la projecció a mitjà termini. La factura energètica, en definitiva, paralitza les noves inversions.\nFoment del Treball ha presentat avui els resultats d’una enquesta realitzada entre directius del sector industrial y serveis amb l’objectiu de conèixer fins aquest punt el cost de la energia determinarà en el futur les decisions de les empreses quant a la gestió de la factura energètica. En general, es considera que l’actual regulació és precipitada, motivada exclusivament per raons financeres i dissenyada en un context de crisi econòmica profunda. Foment del Treball reivindica que el canvi del marc regulador és fonamental per la indústria. La presentació ha anat a càrrec de la presidenta del Fòrum Energia Empresa de Foment, Virginia Guinda; i de la directora de l’Àrea Tècnica de Foment, Alba Cabañas.\nL’Informe Energia, redactat a partir dels resultats de l’enquesta i de la valoració dels experts del Fòrum Energia la institució empresarial catalana, considera que s’ha superat la visió clàssica de l’estalvi energètic con un factor exclusiu de cost i que, per tant, la eficiència energètica avui s’incorpora al concepte de competitivitat. El problema principal radica que les inversions en eficiència són desitjables, però a l’actual context d’ajustos pressupostaris, no compensen els increments de despeses derivats de les polítiques energètiques del país.\nPer aquesta raó, les empreses fan previsions estratègiques per reduir la factura d’energia a la seva organització. Un 24% ha previst canviar de comercialitzadora, i un altre 24% contempla modificar la modalitat de contractació. Fins i tot un 12% considera oportú incorporar la figura del gestor energètic. Però són encara més, un 40%, les que aposten per altres decisions més vinculades a la gestió de processos i administració interna per evitar grans inversions. Les empreses afronten així el repte energètic amb la voluntat de dependre exclusivament dels propis recursos.\nInversions en eficiència energètica\nLa senda de la recuperació econòmica ha ampliat de 1 a 3 anys el termini de retorn de la inversió, circumstància que condiciona les inversions en eficiència energètica. Només el 12% de les empreses consultades afirma que no invertirà en eficiència si no recupera la inversió en un exercici.\nEntre els elements d’incertesa que condicionen futures inversions en aquest camp, destaca la inestabilitat reguladora (un 74% considera que és important), molt per sobre de l’accés al finançament que queda relegat a un tercer lloc. Les expectatives de millors preus de l’energia, és en un 56% motiu d’inquietud per a la presa de decisions.\nUn alt percentatge de les empreses (67%) opina que la inversió en R+D+i relacionada amb el factor energètic serà important per millorar la seva competitivitat. Es detecta un gran interès en la innovació energètica com a estratègia per optimitzar la producció.\nLa principal font energètica de la indústria és l’electricitat, seguida pel Gas Natural, sent marginals altres fonts com el GLP, Carbó, Fuel, Residus, o biomassa, entre d’altres. Tanmateix, un 48% dels enquestats té previst fer algun canvi en la seva estructura d’abastament, enfront d’un 52% que pensa romandre tal com està.\nEl 59% de les empreses considera que l’Economia Baixa en Carboni, des de la perspectiva energètica és un factor significatiu. D’aquest percentatge, un 61% és també determinant per a les seves decisions estratègiques a mitjà termini. Tanmateix, el 27% encara no ha pres una decisió en ferm sobre les mesures a adoptar.\nPROPOSTES PER LA MILLORA DE LA POSICIÓ COMPETITIVA DE LA INDÚSTRIA EN TERMES ENERGÈTICS\nOrientar la política energètica a la demanda industrial i no exclusivament al sector de producció de l’energia, amb l’objectiu de millorar la competitivitat industrial.\nGarantir la seguretat jurídica, atorgant estabilitat i coherència a la presa de decisions en matèria de política energètica, evitant polítiques erràtiques.\nEstimular els mercats de gas i electricitat. Priorització de les interconnexions internacionals elèctriques i gasistes de la península amb la resta d’Europa, com a mecanisme imprescindible per a l’impuls de la competència en els mercats i una adequada convergència en preus.\nAvançar en el mercat únic energètic assegurant la transposició i compliment de les Directives pendents, evitant grans diferències amb altres països membres.\nInnovació normativa reconeixent els esforços del consumidor industrial en termes d’eficiència energètica i perfil de consum.\nRevisió de la fiscalitat actual sobre l’energia, evitant la doble imposició i eliminant les càrregues fiscal que hagin cobert els objectius pels quals es van crear. Estimular la política d’incentius fiscals enfront a la polítics de subvencions.\nRevisar amb realisme el paper de l’energia nuclear i del gas d’esquist en el mix energètic.\nReplantejament i ajustament de l a funció de la cogeneració a la realitat industrial i a la seva funció d’aportar a l’eficiència del procés industrial, distingint-la clarament de les energies incloses en el règim especial.\nIntegració de la política energètica i ambiental, amb la finalitat d’evitar contradiccions i aconseguir que la generació i el consum siguin compatibles amb els objectius mediambientals.\nDisseny de la tarifa sense costos derivats de l’adopció de les polítiques energètiques que haurien de desplaçar-se als pressupostos generals de l’Estat.


L'Ajuntament d'Onda ha resolt una primera tanda de les ajudes econòmiques, que arriben fins als 500 euros per veí, per a sufragar durant aquest any els honoraris de redacció de l'informe d'avaluació d'edificacions (IEE) en habitatges del Centre Històric Protegit.\nAquesta mesura naix del compromís de l'actual govern municipal després d'escoltar les demandes de molts veïns que no podien fer front a aqueixa despesa, ja que el IEE és obligatori per a habitatges de més de 50 anys d'antiguitat i també per a les que sol·liciten qualsevol tipus d'ajuda. Aquest informe serveix per a realitzar un diagnòstic de l'estat de conservació de l'edifici, assenyalant les anomalies existents, les seues possibles causes i les mesures a prendre per a assegurar la seua consolidació. A més, es realitza la certificació energètica de l'edifici i es proposen millores per a reduir el consum d'energia.\nHui dia, cinc veïns d'Onda que precisaven de l'Informe d'avaluació de les edificacions han rebut ja una ajuda de 500 euros per a edificis plurifamiliars o residencials múltiples i de 300 euros per a habitatges individuals. Cal recordar que els beneficiaris d'aquestes ajudes poden ser els propietaris, arrendataris o comunitats de veïns d'habitatges que complisquen amb els requisits establits en les bases, que es poden consultar en el Butlletí Oficial de la Província del dissabte 15 de febrer de 2020. El termini límit per a acceptar sol·licituds expira el 15 de novembre de 2020.\nSobre aquest tema, el regidor d'Ordenació del Territori, Juan López, ha explicat que “complim amb el nostre compromís amb els *ondenses d'ajudar-los a finançar aquest informe obligatori i, al mateix temps, impulsem la rehabilitació i posada en valor del Centre històric Protegit, un recurs patrimonial i turístic de primer ordre per a la nostra ciutat”.\nEn paral·lel, l'Ajuntament també ha posat en marxa una altra línia de subvencions per a adequar els habitatges a les necessitats de les persones majors així com per a la rehabilitació i pintura de façanes i cobertes en cases situades en el Centre Històric Protegit.


Sobre les eleccions – Gran Lògia de Catalunya\nPublicado en 04/15/2019 04/15/2019 por UnMestre\nEstem sentint unes frases cada vegada més violentes, fins i tot vulgars, sense fre, … contra els més febles … Per què passa això?, perquè ho han legitimat certes persones que tenen un paper social i polític important, que fan això i han introduït un mecanisme de comunicació que redueix el pensament. La paraula es converteix en una mena de bumerang, en una gran explosió i el resultat és que el llenguatge es torna violent. Paraules pronunciades per Enzo Volpe, rector de Santa Clara, de Palerm, dins el documental “Salvini: ultres a l’assalt d’Europa”.\nTot seguit, dins el mateix documental, l’alcalde de Palerm referint-se a l’esquerra i al seguidisme del seu partit, diu: Si vas darrere d’un populista, et converteixes en un mal populista. Això és una irresponsabilitat gravíssima. Per una ambició personal, per un miserable càrrec de diputat… han lliurat Itàlia al populisme. Si Salvini [el populisme] ha tingut tan d’èxit, és perquè l’esquerra no ha estat a l’altura de la feina que li tocava fer.\nAmbdós discursos descriuen un moment polític concret d’una societat, la italiana, però són descripcions transportables a l’Estat espanyol. Discurs negatiu, restrictiu o destructiu de llibertats, de persones o de col·lectius que un cop endegats difícilment tenen marxa enrere, ja que alimenten les baixes passions perquè es basen en l’amenaça exterior, la por a la diversitat (inclosa la lingüística), de la conspiració i del perill de trencament de la unitat nacional. Primer hi ha el discurs intransigent, després arriba l’acció del mateix signe. Cal tenir present que aquesta forma regressiva de fer política té la complicitat de bona part de l’aparell de l’Estat, així com d’una part de la premsa, i sense oblidar el seguidisme de l’esquerra majoritària.\nÉs més fàcil generar un discurs negatiu que un de positiu. Dit d’altra manera, qualsevol boig pot calar foc a Roma, mentre que construir és una tasca que en el seu vessant material, intel·lectual i moral exigeix estudi, o sigui observació i càlcul, principis i regles, voluntat i sentiment, però sobretot que descansi sobre l’ètica universal. La política s’ha instal·lat en el discurs del curt termini, només basada en el cicle electoral però que hipoteca el futur de les generacions joves, i no tan joves, ja que no es té en compte per a res el futur, i això és greu.\nLluny queda la racionalitat que feia valdre la Il·lustració, més aviat estem en el pol contrari, però això no vol dir que no s’hagi d’insistir, d’anar a contracorrent i reclamar aquesta tan necessària racionalitat (pertanyem o no pertanyem a la Maçoneria). Val la pena posar racionalitat, però no a través de discussions estèrils, sinó posant de manifest les contradiccions a les quals ens volen sotmetre certs discursos d’oferta electoral, però, sobretot, reclamant que volem que es parli del futur, del qual volem participar-hi.\nEntrada anterior:Anterior TINGUDA BLANCA DE DATA 10 DE NOVEMBRE DE 2018\nSiguiente entradaSiguiente Commemoració Dia Internacioal de l’Holocaust


Per Vicenç Pagès Jordà | 30 Aug 2018\nA la literatura, el jardí —que sovint és una forma de la nostàlgia— té un lloc central. Des dels orígens, tot just després de l’expulsió del paradís, el jardí —fins i tot per a Voltaire, tan escèptic— dona un sentit a la vida dels personatges, que també és la nostra. Sigui Txékhov, Kakfa o Giorgio Bassani, escriure és una forma d’explorar el vell jardí perdut\nhauria agradat passejar-me pel jardí dels Finzi-Contini. De fet, era més aviat un parc, ja que cobria deu hectàrees i contenia tells, oms, faigs, àlbers, plàtans, castanyers d’Índies, pins, avets, làrixs, cedres del Líban, xiprers, alzines, grèvols, palmeres, eucaliptus… Al pròleg d’El jardí dels Finzi-Contini, Giorgio Bassani explica que a les acaballes de la Segona Guerra Mundial tots aquells arbres van ser talats per fer-ne llenya, de manera que quan el narrador i Micòl s’hi passegen ja sabem que aquell bé de déu està condemnat a desaparèixer. No és gaire diferent el que succeeix a l’hort dels cirerers de l’obra homònima de Txékhov, bell i evocador, però escassament productiu, destinat a ser substituït per cases d’estiueig. Al final, els espectadors senten el soroll de la destral que comença a talar els arbres: un altre record del que era i ja no és. Quan Micòl estudia a Venècia, el narrador evoca les tardes que va passar al jardí dels Finzi-Contini jugant a tennis o caminant sota els arbres. Se sent, diu, expulsat del paradís. Efectivament, el paradís va ser el nostre primer jardí, perdut des dels llunyans temps del Gènesi, i que només podem evocar amb malenconia. Conciliava la bellesa i la utilitat, ja que “Yahvé Déu féu brotar de la terra tota mena d’arbres formosos a la vista i bons per menjar”. No calia treballar-hi, en aquell jardí — i hort— de les delícies, i teníem ocasió de conversar amb Déu.\nFins i tot un home tan poc sospitós de vel·leïtats religioses com Voltaire, al final del Candide, ens proposa que cultivem el nostre jardí. I, això no obstant, ens costa imaginar un intel·lectual com ell cavant amb l’aixada o arrencant males herbes. Igualment, ens costa imaginar Kafka treballant a l’hort, i tanmateix Reiner Stach, a la seva voluminosa biografia, ens informa que a la primavera del 1913, just quan somia i alhora tem el matrimoni amb Felice Bauer, Kafka es trasllada als afores de Praga per treballar a les tardes en un hort situat al vessant del Nusle. En aquell suburbi de gent amb pocs recursos, ningú parla alemany i ningú el coneix. Intuïm que allà, conversant amb desconeguts amb la pala a la mà, Kafka oblida els seus dubtes i les seves obsessions.\nTambé en el jardí que cultiva la Bèstia hi endevinem la delicadesa amb què seduirà la Bella. A les profunditats del jardí s’hi oculta una veritat profunda. Jerzy Kosinski, a la novel·la Being there —duta al cinema amb el títol Benvin gut, Mr. Chance-, retrata l’ascensió social d’un jardiner analfabet que tan sols sap pronunciar sentències sobre flors i estacions, que els seus interlocutors interpreten com a metàfores transcendents. “Ni un sol pensament torbava la ment de Chance. La pau regnava al seu cor”. Entre la idiotesa i la santedat, el protagonista esdevé un candidat seriós a la presidència dels Estats Units. Rudyard Kipling, autor de pàgines memorables sobre la selva, té un conte titulat El jardiner que narra la visita d’una dona al cementiri on reposa el seu nebot, mort al camp de batalla. Com que no troba la tomba, un jardiner providencial l’hi condueix. El conte acaba amb aquesta frase enigmàtica: “I va marxar, convençuda que era el jardiner.”\nTornem a Txékhov. La biògrafa Rosamund Bartlett explica que a la seva casa de Mélijovo, l’escriptor hi va plantar seixanta cirerers de la varietat Vladimir, que dona uns fruits grossos i dolços, d’un vermell intens. “L’únic que faig és passejar pel jardí menjant cireres”, escriu el 1897. Dos anys més tard, vendrà la finca a un comerciant de fusta que no tardarà a talar-los. Potser quan passegem pel nostre jardí, hortus conclusus, perdent-hi el temps mentre contemplem com s’obren les flors i creixen els fruits, és quan més ens assemblem a Déu.\nAl començament de la narració L’estepa, del mateix Txékhov, el petit Iegóruixka passa amb una tartana per davant del cementiri: “Verd i agradós, voltat d’una tanca de pedra damunt de la qual guaiten, escampats entre la verdor dels cirerers, creus i panteons que, mirats de lluny, són talment clapes blanques.” A continuació es desplega una simfonia de colors: “Iegóruixka recorda que, a la primavera, aquelles taques blanques es confonien amb les flors dels cirerers i feien com un mar d’alabastre; i quan la fruita madurava, els panteons i les creus semblaven esquitxats de puntets purpuris, com de sang quallada”. Ara bé, “a l’altra banda de la tanca, a l’ombra dels cirerers, dormien nit i dia el seu pare i l’àvia Zinaïda Danílovna”. Infantesa i tombes, floració i cementiri… Heus aquí com els cirerers de Txékhov barregen la vida i la mort, igual com a L’hort dels cirerers es barregen la tragèdia i la comèdia. La tragèdia és recordar que ens van fer fora del paradís, la comèdia és el que fem per oblidar-ho.


Endolcir amb neotamo | Consumer\nEndolcir amb neotamo\nL'edulcorant neotamo podria haver fet un pas més per a la seva aprovació en la UE d'acord amb una valoració de l'EFSA\nPer Marta Chavarrías 6 de desembre de 2007\nEndolcir i realçar el sabor dels aliments són dos de les aplicacions potencials del neotamo, un edulcorant no calòric autoritzat des de l’any 2002 a EUA, però l’ús del qual està encara prohibit en la UE. Ara, una valoració de l’EFSA assegura que no és carcinógeno ni genotóxico, la qual cosa podria obrir les portes a una futura comercialització comunitària. En aquest cas, seguiria els passos que ja han donat països com Austràlia, Nova Zelanda i Mèxic.\nBegudes sense gas, iogurts, productes de confiteria, xiclets o gelats són alguns dels aliments als quals s’afegeix, en països com EUA, l’edulcorant neotamo, de 30 a 60 vegades més dolça que l’aspartamo, i de 7.000 a 13.000 vegades més dolça que el sucre, segons les recerques realitzades fins ara.\nAquestes particularitats permeten que les quantitats que s’afegeixen als productes puguin ser molt petites. Només es necessitarien, per exemple, 6 mg de neotamo per endolcir una beguda de 355 ml., segons estudis nord-americans. Entitats reguladores de diferents països, com l’Administració d’Aliments i Medicaments d’EUA (FDA), l’Autoritat Reguladora d’Aliments d’Austràlia i Nova Zelanda, així com la Secretaria de Salut de Mèxic, van confirmar en 2002 la seva seguretat i funcionalitat, i ho van aprovar per a ús general com a edulcorant i potenciador de sabor en alguns aliments i begudes. La UE podria seguir el mateix camí atenent a la valoració que acaba de presentar l’EFSA.\nNi tòxic, ni carcinogénico\nEl neotamo, un producte relativament nou, no té encara una presència forta al mercat\nEls estudis realitzats a llarg terme en animals han demostrat que el neotamo no és tòxic, ni carcinógeno, i no s’han detectat efectes toxicológicos, fins i tot amb quantitats en dosis elevades, equivalents per exemple a 50.000 llaunes de beguda amb l’edulcorant. L’aprovació en mercats com el nord-americà s’ha recolzat en una avaluació del Comitè d’Experts FAO/OMS sobre additius alimentaris. Els resultats dels estudis realitzats en humans han demostrat que l’edulcorant ha estat tolerat fins i tot en persones diabètiques en dosis de fins a 1,5 mg/kg (la dosi més alta provada).\nUna de les particularitats del neotamo, compost de tres ingredients que també formen l’aspartamo (àcid aspártico, felanina i metil èter), és que almenys un 30% del que s’ingereix s’absorbeix de forma ràpida. Les valoracions científiques han permès establir una quantitat de 2 mg/kg com a ingesta diària admissible (ADI), que és la quantitat que es considera segura d’un additiu tenint en compte un consum diari durant tota la vida. En condicions de magatzematge a temperatures entre 15ºC i 30ºC i humitat relativa entre 35% i 60%, es manté estable almenys 5 anys.\nEl neotamo, l’aparença del qual és la d’una pols cristal·lina blanc, s’utilitza allí on està aprovat en melmelades, postres congelades, xiclets o begudes alcohòliques. Gràcies a que resulta estable davant la calor, també s’ha aprovat per a productes horneados.\nDe nou l’aspartamo\nUn dels edulcorants artificials que més (dolenta) fama han tingut, i segueixen tenint, és l’aspartamo. Ara, i després de diversos anys de recerques sobre si el seu consum és segur o no, dos nous estudis tornen a reobrir la polèmica. Començava un estudi publicat en ‘Environmental Health Perspectives’ el passat mes de juliol, segons el qual aquest edulcorant, present en nombrosos productes, és un potent agent cancerígeno. La clau d’aquests efectes podria estar, segons les recerques, en el formaldehid, un dels seus metabòlits, que està classificat per l’OMS com cancerígeno des de l’any 2004.\nNo diu el mateix una revisió de diferents recerques sobre aquest edulcorant, que acaba de publicar ‘Critical Reviews in’ Toxicology després d’avaluar la informació de més de 500 treballs de toxicologia, clínica i epidemiologia. Experts de la Universitat de Maryland, participants d’aquesta revisió, asseguren que l’ús d’aspartamo és segur, i que no hi ha evidències que pugui tenir efectes nocius en la memòria o problemes d’aprenentatge. La polèmica continua estant servida.\nA PER EL NATURAL\nDes de fa uns mesos l’estevia, un arbust originari de Paraguai i Brasil, ha estat el focus d’atenció en la cerca d’un edulcorant natural. En la UE, el panell científic sobre additius alimentosos de l’EFSA (AFC) ha iniciat, a petició de la Comissió Europea, una nova avaluació científica sobre la seguretat d’aquest ingredient. Les fulles d’aquest arbust poden arribar a ser fins a 30 vegades més dolces que el sucre, asseguren els experts. Actualment, uns 12 països han aprovat el seu ús per endolcir aliments i begudes, com Canadà, Japó, Brasil i Xina. A EUA, la FDA va aprovar al setembre de 1995 l’estevia com endulzante, però amb restriccions. La UE estan valorant nova informació i dades per recolzar el seu ús.\nL’estevia és una de les plantes en les quals s’han posat esperances per al desenvolupament d’un edulcorant «perfecte», és a dir, capaç d’afegir sabor dolç sense que es modifiqui el gust ni signifiqui un alt consum de calories. Allí on s’utilitza, confereix dulzor en aliments com a refrescs, xiclets i postres. En 2004, experts de la Universitat de Leuven van organitzar el Congrés Internacional sobre la Seguretat de l’Estevia, les conclusions de la qual difonien ja la seguretat d’aquesta substància. Llavors, els experts van establir que la dosi que pot resultar perjudicial és molt alta, que només es requereixen quantitats molt baixes per aconseguir el dolç propòsit, i que no té cap efecte en la salut humana.\naprovació edulcorant efsa neotamo-ca\nCertificació de nous aliments infantils\nAliments saludables: la seva declaració oficial\nAnàlisi europea a la carn de rèptil\nNoves avaluacions per als complements alimentosos


Coronavirus: grup de voluntariat\nDesprés de la crida feta per xarxes i internet, durant els primers dies de la crisi del Coronavirus, un total de 40 persones es van afegir al projecte de "Voluntariat social de suport als col·lectius més vulnerables durant la situació extraordinària derivada del COVID-19".\nEl Grup de Voluntariat de Montmeló va començar a funcionar el dia 17 de març i, fins al moment, s'han dut a terme més de 90 accions. Totes les tasques que es porten a terme estan coordinades per tècnics de l'Ajuntament.\nEn general, les tasques que els hi han estat encarregades són:\nSuport a Càritas amb el lliurament domiciliari de lots de menjar de les persones més vulnerables.\nCompra de subministraments bàsics (medicaments, aliments, productes d’higiene personal i de neteja...) a les persones més vulnerables.\nBaixar les escombraries\nPassejar els animals de companyia\nDistribució de deures escolars a les famílies que no tenen internet\nPer gaudir d’aquest servei cal posar-se en contacte amb la coordinació del grup a través del telèfon 639 076 205, enviant un correu electrònic a l’adreça ajuntament@montmelo.cat o bé a través del departament de Serveis Socials de l’Ajuntament.\nData de modificació: 09/06/2020 10:24:46


30 septiembre, 2015 30 septiembre, 2015 / felixllovellfortuny\t/ Deja un comentario\nHOTEL NM SUITES I RESTAURANT SA COVA, A PLATJA D’ARO\n23 septiembre, 2015 / felixllovellfortuny\t/ Deja un comentario\nSi busquem un petit hotel familiar en una zona tranquil·la envoltada de pins prop del centre de Platja d’Aro i a només 50 m de la immensa platja de la Costa Brava, el destí pot ser NM Suites.\nL’hotel, dirigit per Montse Closas, té una arquitectura minimalista i es pot considerar un oasis dins d’aquesta popular població del litoral gironí. Inaugurat l’any 2002 després de la transformació dels Apartaments Nurimar (1960) aquest hotel ha portat a terme les darreres reformes l’any 2008, adaptant-lo a un nou concepte d’establiment hoteler amb l’objectiu de trobar l’equilibri ideal entre personalitat i sobrietat, qualitat i senzillesa, atenció i espontaneïtat. Disposa d’un total de 32 habitacions i 7 suites, amb terrassa, aire condicionat, caixa forta, assecador de cabell i pany electrònic. A les suites hi ha barnussos i 3 habitacions estan habilitades per a discapacitats. Té wifi gratuït en tot l’hotel. El preu de l’habitació doble va de 80 a 350 euros/dia.\nXAMFRÀ DEL FORUM (XDF RESTAURANT), MENJAR MOLT BÉ AMB BONA RELACIÓ QUALITAT/PREU\n16 septiembre, 2015 16 septiembre, 2015 / felixllovellfortuny\t/ Deja un comentario\nEl restaurant ocupa els baixos d’un edifici que fa xamfrà, davant del Fòrum Romà, de Tarragona, a dues passes del Mercat Central. L’establiment va néixer gràcies a la il·lusió i esforç per la gastronomia del jove tarragoní Nacho Pous. Ell és enginyer i després d’exercir 5 anys va decidir obrir un restaurant nou a Tarragona i va començar a buscar locals per la Rambla, fins que va trobar aquest, amb unes vistes magnífiques del Fòrum des del menjador del primer pis. La decoració del local és actual i minimalista. El tracte és personalitzat, molt amable i professional. La filosofia de l’establiment és la d’oferir un lloc còmode per poder menjar molt bé, en un entorn agradable i relaxant, amb bona relació qualitat/preu.\nDEGVSTA, UN LOCAL MOLT SINGULAR AMB CUINA MEDITERRÀNIA\n5 septiembre, 2015 5 septiembre, 2015 / felixllovellfortuny\t/ Deja un comentario\nHi ha restaurants que et roben el cor no només per la seva cuina sinó també per la seva decoració, ambient i simpatia del seu personal. Aquest és el cas del Degvsta, situat al casc antic de Tarragona, concretament al carrer Cavallers.\nEntrem en una acollidora sala amb elements decoratius molt diversos d’altres temps, maletes, televisions, bicicleta… Al fons, a un nivell més baix hi ha la barra de bar; i a un superior els diferents petits menjadors, aprofitant les habitacions de l’antiga casa. Una banyera blanca d’època ens dóna la benvinguda al restaurant. Envoltat per murs de pedra i voltes romanes aquest establiment conserva racons carregats d’història i d’un encant especial, com l’acollidora terrassa al aire lliure, el privat de vidre ‘suspès’ sobre l’antic forn de pa o el celler situat a les profunditats en un antic aljub d’aigua.\n4 septiembre, 2015 / felixllovellfortuny\t/ Deja un comentario\nAvui, 4 de setembre, la prestigiosa cadena hotelera BCN Urban, que té com a màxim objectiu conquerir la felicitat de tots els seus hostes, inaugura un nou hotel a la Ciutat Comtal. L’establiment porta per nom BCN Urban Hotels Gran Rosellon, ja que s’ubica en el número 174 del carrer Rosselló, al cor de l’Eixample de Barcelona. Amb la categoria de 4 estrelles, l’hotel ofereix un total de 62 habitacions, i compte amb les tecnologies més modernes i el confort de l’hostaleria actual.


L'Aj. Banyoles subvencionarà el 50% de la matrícula de l'EMMB del curs vinent\nL’Escola Municipal de Música de Banyoles ha obert aquest dimarts el període de preinscripcions de cara al curs 2020-2021.Enguany, la novetat principal és la bonificació del 50% del preu de la matrícula que farà l’Ajuntament de Banyoles i que és una de les moltes mesures que el consistori està implantant per ajudar les famílies i per reactivar la ciutat. Per a fer-ho possible, s’hi destina una partida de 20.000 euros.\nL'espectacle "Mamàaa!!!" de la companyia Teaiatròlics serà al FITAG\nEl Festival Internacional de Teatre Amateur de Girona, el FITAG, tornarà a tenir representació del Pla de l’Estany. El certamen, que enguany se centrarà molt més en els grups locals i de països propers arran del coronavirus, ha programat l’espectacle “Mamàaa!!!” de la companyia banyolina Teiatròlics.\nÀngel Roig torna a la banqueta de la UE Porqueres\nRelleu a la banqueta de la Unió Esportiva Porqueres. Àngel Roig viurà la seva segona etapa a la banqueta del primer equip blanc-i-vermell en substitució de Gabriel Maragall, que ha decidit no continuar en el càrrec.\nBanyoles destinarà 20.000€ a les beques del programa Lleure per Tothom, gairebé el triple que l’any passat\nL’Ajuntament de Banyoles ha augmentat la partida destinada a les ajudes del programa Lleure per Tothom. Concretament es destinaran 20.000€, una xifra que pràcticament triplica els 7.200€ que es van repartir l’any passat.\nPàgina 8 de 496


Marta Rovira va liderar el missatge republicà en el míting d’ERC a Vilanova i la Geltrú. ACN\nBarcelonaLes gravacions de les converses entre el ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, i el cap de l'Oficina Antifrau, Daniel de Alfonso, que ha tret a la llum Público ja han arribat als tribunals. En concret, ha estat ERC qui ha presentat una denúncia a la Fiscalia de Barcelona perquè investigui els dos implicats per tres possibles vulneracions del Codi Penal. En concret, els republicans creuen que els àudios podrien treure a la llum delictes de prevaricació, revelació de secrets i tràfic d'influències.\nEl document de la denúncia, al qual ha tingut accés l'ARA, ha estat registrat aquest mateix dijous per la secretària general d'ERC, Marta Rovira, i fa referència a l'àudio que ha vist la llum, el qual admet que "es desconeix [...] si la conversa va ser gravada per un dels interlocutors, amb autorització d'ells o va ser gravada de forma subreptícia". Malgrat tot, assenyala que els dos "han reconegut públicament en diverses intervencions la veracitat del contingut de l'àudio".\nEn concret, els republicans destaquen que Fernández Díaz i De Alfonso "van trobar-se per discutir sobre el contingut d'investigacions d'aquella Oficina [Antifrau] que afectessin determinades persones vinculades a determinats partits polítics i, pel que afecta l'organització denunciant, que tinguessin a veure amb ERC".\nAixí mateix, destaca que s'hi "demostra la intenció dels interlocutors de promoure investigacions prospectives sobre determinades persones pel simple fet de la seva adscripció política pública o la seva relació familiar amb polítics i, per tant, sense vinculació amb l'existència d'indicis d'il·legalitat previs".\nEn aquesta línia, en la conversa "es fa menció a la inexistència d'elements incriminadors contra determinades persones que l'Oficina estaria investigant, però s'insisteix, per part dels interlocutors, en la necessitat de sotmetre persones determinades –familiars de líders polítics, com per exemple el germà del senyor Oriol Junqueras, president d'ERC– a una investigació exhaustiva en la recerca de qualsevol element que permetés posar en qüestió la seva honorabilitat i, així, afectar l'agenda política". A més, insisteix que "es fa referència a la instrumentalització d'investigacions per afectar l'agenda política i impedir, per exemple, que es concretés un acord de coalició electoral".\nRecursos públics per incidir políticament\nEn concret, segons la denúncia, les gravacions "descriurien un acord entre els interlocutors per deixar d'investigar fets i centrar-se a investigar persones", així com "la utilització de recursos privats" per part de l'Oficina Antifrau "per a la investigació extraoficial de sospites contra determinades persones, ja que no concorrerien els pressupòsits legals per iniciar una investigació oficial pública".\nPer tot això, i deixant la porta oberta que la investigació de la Fiscalia identifiqui altres delictes, ERC apunta que Fernández Díaz i De Alfonso podrien haver protagonitzat la realització d'actes arbitraris de funcionaris públics –tipificat com a prevaricació–, divulgació d'informacions secretes efectuades per funcionari o l'exercici d'influències entre funcionaris públics.\nLa Fiscalia haurà de decidir si obre una investigació d'acord amb aquesta denúncia. De fet, és la primera que s'obre des de la publicació dels àudios –Junqueras ja va avisar que no descartava cap mesura política o judicial, quan va esclatar la notícia–, que van començar dimarts, tot i que el PSC havia anunciat que estudiava querellar-se després que De Alfonso acusés els socialistes d'haver filtrat la conversa. El cap de l'Oficina Antifrau, a més, també havia avançat que es querellaria si sabés qui va gravar la conversa i qui la va filtrar.\neleccions generals 2016 eleccions 26-J ERC denuncia Marta Rovira Jorge Fernández Díaz Daniel de Alfonso Eleccions generals 2019