Butlleti 100 by FundiPau - Issuu\nButlletí Tardor 2011\n* 100 butlletins! * TCA: s’acosta l’hora de la veritat * Nou curs d’introducció a la pau i els conflictes\nPer Començar Dignitat Ningú pot negar que hem viscut uns mesos apassionants. Per una banda, una severa crisi econòmica ha posat de relleu que el nostre model econòmic, a més de ser injust i insostenible, és absolutament fràgil. De l’altra, quan un cert fatalisme i paternalisme ens portava a creure que les societats àrabs viurien eternament resignades sota sistemes opressius, les revoltes ocorregudes a Tunísia, Egipte, Líbia, Síria, Iemen, etc. ens han recordat que la demanda de dignitat és universal. I ha posat de manifest les vergonyes i misèries d’una política occidental que tot i que promou guerres ‘humanitàries’, durant anys ha preferit donar suport a tota mena de dictadors enlloc de preocupar-se per\nla vulneració dels drets i les llibertats més fonamentals que patien les seves poblacions. A casa nostra, el moviment del 15-M, tan fragmentat i caòtic com vulgueu, ha permès obrir debats crucials sobre la qualitat de la nostra democràcia davant la dinàmica autista en la que sembla instal·lat el poder polític i la profunda irresponsabilitat del poder econòmic. En fi, tenim molts problemes i moltes incerteses. No hi ha, tampoc, solucions màgiques a res. Però, ho hem vist: res és per sempre. Es poden explorar altres camins. Les coses poden canviar. No cal que ens resignem a la indiferència i a la indignitat Jordi Armadans, director de la Fundació per la Pau Foto: Joancg\nTractat de Comerç d’Armes: s’acosta l’hora de la veritat El juliol de l’any 2012, a la seu de les NNUU es farà la conferència internacional que decidirà si el Tractat de Comerç d’Armes (TCA) és una realitat i quin és el seu abast. Arribar fins aquí ha estat un procés llarg en el qual s’hi han implicat centenars d’ONG d’arreu del món, entre les quals la Fundació per la Pau, que ha participat activament en la coalició Armes Sota Control.\ninternacional i el desenvolupament sostenible, etc.). El repte al qual ens enfrontem ara és aconseguir que aquests elements es mantinguin en el tractat final. A més, encara no està clar si aquest document servirà com a fonament per a la conferència de negociació del juliol del 2012, una decisió que esperem que es prengui en el pròxim i darrer Comité Preparatori, el febrer de 2012.\nEl passat mes de juliol, es va celebrar el tercer Comitè Preparatori d’aquest procés. A l’acabar les sessions, la Presidència va presentar un document que, per primera vegada, oferia una visió per a un Tractat de Comerç d’Armes complet, des del preàmbul fins als annexos. El text conserva gairebé tots els temes principals que preocupen a Armes Sota Control, (criteris restrictius sobre armes i munició convencional en relació als drets humans, el dret humanitari\nTot i així, els membres d’Armes Sota Control han trobat alguns punts febles en el document en relació a la transparència pública, a la inclusió de la societat civil, a la claredat sobre l’ús de termes tan importants com la importació i l’exportació, i a la possible exclusió de les armes de repressió interna, com les antiavalots i els vehicles de control de masses, usats sovint per les forces de seguretat i la policia.\n2 Fundació per la Pau\nCurs Pau i Conflictes on line El mes d’octubre s’inicia una nova edició del Curs d’Introducció a la Pau i els Conflictes organitzat per la Fundació per la Pau. En aquesta ocasió es farà on line. El contingut del curs es divideix en nou eixos temàtics que tracten diverses qüestions rellevants per introduir-se en els fonaments de la cultura de pau, els conflictes armats, el militarisme i el treball per la pau. El professorat compta amb una llarga i reconeguda experiència en el treball per la pau. El curs es realitzarà entre el 17 d’octubre i el 16 de desembre i es requereixen un mínim de 20 hores per tal de poder treballar tots els continguts correctament. La inscripció és de 40 € i es pot fer fins el 12 d’octubre. Aquest curs compta amb el suport dels ajuntaments de Barcelona, Girona i Vacarisses. Per a més informació i inscripcions us podeu adreçar a: www.fundacioperlapau.org/curs\n100 butlletins! La Fundació per la Pau es va presentar oficialment a la societat catalana en un acte públic el 28 d’abril de 1983 a la seu que l’entitat tenia aleshores al carrer Pau Claris de Barcelona. Poc després, es va publicar el primer número del Butlletí de la Fundació que ara, arriba al número 100!\nEn aquests 100 butlletins hem estat testimonis de l’evolució del món en relació als conflictes i al treball per la pau, hi hem dit la nostra, hem fet propostes que avui són una realitat i hem endegat campanyes que han assolit fites molts rellevants. En aquestes planes, hem volgut fer un recull d’alguns d’aquests moments per celebrar aquesta xifra tan rodona.\nButlletí 1 - Primavera de 1983\nDesvetllar una nova consciència dació per la Pau\nAlfons Banda, President de la Fun\nfiguren el teló de fons Un nombre reduït de grans temes con r-los ni prioritzarauri exh r d’aquesta reflexió. Sense vole ressiu i accelerat prog el t: los, en citaré tres de fàcil enuncia isme creixent entre el deteriorament del medi natural, l’ab s països anomenats uell nivell de vida occidental i el d’aq ipament militar equ en esa del Tercer Món i la folla desp zació internaciotarit mili i tat amb les subsegüents insegure nals.(...). vies de solució per a Els qui pensem que és possible obrir perquè ens enganaquests i d’altres problemes, no és pas uè valorem presumpyem respecte a les dificultats ni perq m escasses. Pensem, tuosament unes forces que, ara, sabe la pròpia actuació això sí, que cal infondre i fomentar en orament de la vida esperances col·lectives quant al mill humana. estes esperances, tot i ¿Com i on es poden fonamentar aqu ts i l’escassetat de reconeixent l’enormitat de les dificulta tiva, i és aquesta: en posi osta les forces? La pregunta té resp l’opinió pública.\nButlletí 14 - Novembre - des\nButlletí 8 - Gene\nr de 1988\nPosició de la Fun da per la Pau davant ció el Referèndum sobre l’OTAN\n1. La Fundació pe r la Pau és radicalm ent contrària a l’existència de blocs militars i el nostre treball s’inscriu en el moviment que tre balla per a la seva dissol ució.\n4. Les despeses ac tuals en matèria de defensa les considerem inju stificades i injustific ables. L’adscripció a un bl oc militar fa perdre marge de llibertat per a m odificar aquesta sit uació. 7. Conseqüentmen t som contraris a la permanència de l’esta t espanyol en l’OTA N, ni que sigui en una fo rma parcial que ju diquem més retòrica que re al.\nembre de 1988\nCampanya contra el com\nerç d’armes C3A\nLa Fundació per la Pau, col ze a colze amb altres entitat s i grups pacifistes, col·lab Contra el Comerç d’Armes. ora a endegar aquesta Camp (...). Ho fem amb tot l’entu anya siasme, o la indignació, que ràpidament creixent, de l’E ens proporciona la participac stat espanyol en aquest com ió, erç vergonyant que enriqueix sofriment de molts. uns pocs a costa de la misèr ia i el\nFundació per la Pau 3\nButlletí 16 - Febrer de\nEl deure d’objectar\n¿Quan entendrem qu e els objectors són els únics que garanteixen la supervivènc ia de l’espècie huma na? ¿Quan deixarem de tractar-los com a cri minals? ¿Com és possi ble que en una època d’un desenvolu pament tan espectacu lar de la ciència i la tècnica, l’ètica i la moral romanguin enca ra en la nit dels temps? El que importa no és la llei sinó la justícia, la dignitat, la consciència. És la llei que està al nostre servei i no a l’inrevés. (...). Per això cal cridar am b força, com Dom M ilani: L’obediència no és cap virtut sinó la més perillosa de les temptacions.\nButlletí 20 - Setembre - octubre de 1989\nL’objecció fiscal. Cap home, cap dona, cap pesseta per a la guerra\nda L’objecció fiscal és l’acció promogu edir imp per aquells ciutadans que volen eixi que el diner dels seus impostos serv aarm per al finançament de les forces ra alho i des; però això no vol dir que sigu s. osto una negativa al pagament dels imp a L’objector dóna la quantitat objectad n alle a institucions i projectes que treb per la pau i estaria disposat a finançar un “fons per la pau” si l’Estat acceptés aquest destí alternatiu del seu diner.\nButlletí 22 - Gener de 19\nhan resultat primers dies de l’any 90 els i 89 19 ny l’a de s setmane iments s’han tícies sobre els esdeven de la realitat les darreres no s nt Le ate . r ics do va tòr ser his s ob die ol Per a qualsev en qualificar-los de cap perill d’exageració al o col·lectiu. (...). apassionants. No hi ha itats d’anàlisi individu bil ssi po les t ran pe su , lona nètic conferències de Barce succeït amb un ritme fre expressava en les seves ide Br bli ac pú M ió án pin Se e l’o qu de nvicció ses és la ment per recordar la co nviar la marxa de les co mo ca n bo no lem st un vo és si l’E e de tar qu s o mp ïso ns co pa Pe hem de ú va objectar: “Però els s formidable amb què e era una esperança, alg qu rò existeix. Pensi ió l’any 1981: “la força mé Pe icc t. nv en co cid oc sta a ue e aq ltra manera qu ) expressava (... d’a , sa ide res Br xp ac M s’e e an qu Qu és , ”. ca ió pública ha canviat la MacBride “El que passa, replicà a immensa onada d’opin ”. un ca rés bli sp pú de ó ys ini an op u en No ten aritat”. ia amb el sindicat Solid vostè què passa a Polòn història.\nButlletí 25 - Maig de 1990\nLa Trobada de Barcelona, a celebrar els dies 25 i 26 del mes juny, serà una trobada internacional de moviment s i institucions europeus que treballen directament per la pau. La finalitat de la trobad a queda clarament expressada en el manifest “Per la dis solució dels blocs militars” que, signat per la Fundació per la Pau i Justícia i Pau, va ser presentat públicament el 20 de març. Pretenem que la Trobada de Barcelona ser veixi per establir, a l’Est i a l’Oest, una estratègia com una per donar una darrera empenta a aquests ridículs gegants de cervell petit que són els blocs militars.\nButlletí 27 - Setembre - octubre\nLa Crisi del Golf Pèrsic. La nostra postu\nde tots els acords al a tota la zona, basada en el compliment 7. Propugnem una solució negociada i glob de les tropes iraisraelianes dels territoris ocupats i retirada de les Nacions Unides: retirada de tropes stí. dels drets del poble pale quianes de Kuwait. Cal el reconeixement posant banderes manifestar el seu rebuig a aquesta guerra 10. Cridem la població a mobilitzar-se i a els joves a fer em fiscal, o per qualsevol altre mitjà. I anim blanques als balcons, recolzant l’objecció objecció de consciència.\nButlletí 38 - Gener -\nt ‘Per la Pau’\nButlletí 40 - Sete\nLa Fundació per la Pau presenta aquesta exposició que, a tra seu contingut temàti vés del c, pretén educar per la pau, informar l’opini pública i facilitar el ó debat sobre la pau. L’exposició respon als nous plantejamen ts creats per l’accele dels esdeveniments ració històrics des del 19 89. Ha estat dissenyada especialment per és ser de fàcil transport instal·lació amb l’o i bjectiu de fer-la fàcil ment assequible a to col·lectius i entitats ts els de Catalunya. A tots ells, els l’oferim. mbre - octubre\nPerplexitat i imp\nNo deuen ser les úniques, però crec que hi ha dues ca si més no parcialm rències important ent- el que ha pass s que expliquen – at a Bòsnia. En primer lloc un a absència total, i des de fa molts an europees. Els polít ys, de lideratge a ics han esdevingut les societats progressivament comerciants. Han gestors i encara go fet falses promes saria dir es de política renunciant benestar il·limitat, han desacreditat la a la funció de lider ar funció s’han limitat, o ga les aspiracions m és nobles dels ciut irebé, a gestiona el nostre egoisme. adans i (...). La segona carènc ia és la de centres de prevenció i reso ta carència constit lució de conflicte ueix una gravíssim s. Aquesa omissió que es l’organització po dóna a tots els nive lítica i social. Cata lls de lunya, per exempl resolució de confl e, no té cap centre ictes, cap de les un de prevenció i iversitats catalane ment d’investigaci s compta am un ve ó per la pau, els es ritable departatudis de polemolog ia no són encara un a realitat.\nButlletí 46 - Desembre de 1994\nernacional Peace Bureau\nea de l’Int Conferència anual i assembl Barcelona esdevé el punt de\nial per la pau.\ntrobada del moviment mund\nmés important del ha estat amfitriona de la trobada ió dac Fun tra nos la , bre ctu es d’una vintena de Durant tres dies, 20, 21 i 22 d’o B ha aplegat més de 70 person l’IP de al anu cia rèn nfe Co La de vida durant tres moviment pacifista mundial. s i tallers de treball van omplir one rod les tau ies, ènc pon Les països de tots els continents. carrer Pau Claris. Montserrat i la nostra seu del de u Dé de re Ma la de g ber dies l’al Fundació per la Pau 5\nButlletí 47 - Gener - febrer de 1995\nTxetxènia El drama de Txetxènia ens té estordits i indignats. No podem entendre en nom de què es pot condemnar desenes de milers de persones a la mort i centenars de milers a la més absoluta misèria i a viure refugiats sense casa, ni propietats, ni mitjans de vida. Com pot ser possible que algú prengui una decisió com aquesta? Com és possible que la humanitat ho consenti? Com poden alguns argüir que és un afer intern? (...). Un cop més la història ens demostra que allò que s’aconsegueix amb la violència, mai és un objectiu consolidat. Ni les invasions, ni les deportacions, ni els genocidis han resolt els problemes de convivència als Caucas (...). Ni tampoc aquesta vegada ho aconseguiran.\nButlletí 48 - Març - abril de\ncNi a Barcelona ni a enllo No a l’euroexèrcit\nsta que Barceloespanyol ha fet la propo na (...) El Ministeri de Defensa me cions de l’àrea tropolita bla po s ltre d’a b am ent ça militar na, juntam exèrcit del Sud”, una for uro “E ur fut del seu la ui esdeving ts iguals entre per 12.000 soldats, a par que, es diu, està formada anyol. França, Itàlia i l’Estat esp jectiu que crear l’excusa que no té altre ob “L’amenaça del Sud” és ió i l’enfortiment que justifiquin la perdurac noves imatges d’enemic dels aparells militars. anyol hagi estat tradictori que l’Estat esp con i iós cur ser de xa No dei es al Marroc i pal subministrador d’arm nci pri el s any s rer dar en els defensar”. ara, diuen, “ens hem de a Egipte, països dels quals\nButlletí 54 -\nButlletí 52 - Març - abril de\nEspanya decapita la pena de mort\nQueda abolida la pena de mort establerta en temps de guerra. Això vol dir que la pena de mort ha quedat suprimida a tos els efectes a l’Estat espany ol. (...).\nLa Fundació per la Pau res ta alleugerida davant d’una decisió de gran transcendència ètica i significació po lítica en el llarg camí dels drets humans.\n(...), malgrat el clam de mol ts dels que treb només s’han allaven sobre mogut els dits el terreny (a R necessaris pe lítics i el com uanda) ningú r atiar el confl erç d’armes no no ha mogut ic te , jugant a treu han perdut el armes ni mun un dit. Pitjor re’n partit de temps. A la zo icions. (...). encara, la situació. Els na no arriben interessos geop aliments ni m edicaments, pe oEns falten inst rò no hi falten ruments adeq uats, preparat unes proporci s i a punt per ons dificilíssim intervenir. I és es de controla clar, quan arri r, si no s’ha cr bem a l’incend emat ja tot el En aquesta si i, aquest ha pr tuació se’ns vo bosc. (...). es l presentar la in que sigui un m tervenció arm al menor. Per ad ò a des del movim internacional inadequats, pe com una nece ent per la pau nsats per a la ssitat inevitab continuem pr destrucció i el flictes ni es co le i és possible oclamant que domini. Amb nstrueix la pa els exèrcits só bombes i met u. n instruments ralladores no es prevenen ni es resolen els con6 Fundació per la Pau\nButlletí 56 - Octubre - novembre de 1997\nEns han donat el Nobel\nSí. La veritat és que tots nosaltres, ciutadanes i ciuta dans implicats en el treball per la pau, la desmilitari tzació i els drets humans, hem estat reconeguts: ens han donat el Premi Nobel. Com ja sabeu, aquest mes d’octubre, Jody Williams, en representació de la campanya internacional contr a les mines antipersones, ha rebut el Premi Nobel de la Pau.\nÉs un fet que ens ha de satisfer, enorgullir i anim\nar a continuar treballant.\nButlletí 58 - Març\nLa pau no passa\nolta solemnitat la s’anunciava amb m ys an s do st ju fa ra A r obligatori. (...). fi del servei milita un exèrcit ó i consolidació d’ ci ea cr la .) (.. t, to s i tot un Malgrat r un augment -i fin rta po m co t po l na professio rista. t- del discurs milita desacomplexamen panya m engegat una cam he u Pa la r pe ió ac Des de la Fund i la seguretat (...) a sobre la defensa de discussió públic s que La Pau no ençuts i convençude perquè estem conv una cultura de pau i que cal construir passa pels exèrcits ll i els nous, que en militarismes, els ve que enterri tots els ts. vénen i en són mol\nButlletí 63 - Març - abril de 1999\nDavant la intervenció militar de l’OTAN a Kosovo\nern de MiL’agressió militarista i excloent del gov la pau i els losevic, denunciada pel moviment per s, és un fet dur i drets humans des de fa més de 10 any enyada per la deplorable. Però la resposta militar diss intervenció de comunitat internacional a través de la pacitat per a l’OTAN, evidencia un fracàs i una inca ó de conflictes així desenvolupar polítiques de prevenci en escenaris que com per emmarcar la seva regulació ícia. no passin per la violència ni per la just\n- Juliol - agost d\nLa societat civil va cele brar la més conferència imp internacion al per la pau ortant tòria el pass de la hisat mes de m aig de 1999 dies 11 i 15 , entre els . Més de 10 .000 activis dors, educa tes, investig dors... de m aés de 100 p ticipar a la aïsos van p Con arLa Haia. Du ferència de la Crida pe r la Pau de rant els 4 die s de la Con participants fe rè van discutir ncia els i debatre – 400 panels, en més de tallers i tau les rodonesper abolir la mecanisme guerra i cre s ar una cultu per al segle ra de pau XXI.\nFundació per la Pau 7\nButlletí 65 - Setembre -\nLa proposta de l’ICIP\nt Català Internai la creació d’un Institu eix cid de ya un tal Ca de ment Proposem que el Parla terístiques: ) amb les següents carac IP (IC u Pa la r cional pe en decideix nçant el seu parlament tja mi e qu ya un tal Ca del poble de - L’ICIP és una creació manteniment. (...). el ra gu la creació i n’asse crea (...). tiu del poder polític que el ra de Pau i com a objec - L’ICIP és independent implantació de la Cultu la ral ne ge tiu jec ob a - L’ICIP té com ciopolític. la violència d’origen so específic l’eradicació de\nButlletí 68 - Julio\nl - agost de 20\nLlei de Foment\nde la Pau al Par\nlament de Cata El ple del Parlam lunya ent de Catalunya va aprovar, el pa sideració de la pr ssat 24 de maig, oposició de Llei (...), la presa en de Foment de la conPau. La Llei proposa que el govern de la Generalitat em moció a la Cultu prengui una activ ra de Pau i que en itat de suport i pr gegui diverses in oiciatives en aque st sentit (...). Des de la Fundac ió per la Pau, va lorem molt positiv suport al necessar ament aquest pa i projecte de cons s que demostra qu truir una Cultura tats i nous espais e el de Pau va guanya . nt noves complic iButlletí 71 - Juliol - agost de 2001\nComitè català de suport a la Conferència de pau al País Basc\nals i associatius 36 persones de diversos àmbits socials, intel·lectu ia de Pau per al han creat el Comitè català de suport a la Conferènc el segon que s’ha País Basc, (...). Després del de Brussel·les, ha estat de Madrid i el de presentat. Properament, es presentarà el Comitè acional, compost Nova York i, finalment, el Comitè d’honor intern per diversos Premis Nobel de la Pau.\nButlletí 72 - Setembre - octubre de 2001\nDocument de reflexió de la Fundació per la Pau davant l’atac terrorista als EUA\n1. Expressem públicament el nostre dolor, consternació i indign ació, així com la nostra condemna més absoluta, per les brutals accions terroristes comeses el dimarts 11 de setem bre als EUA.\n3. Ens manifestem radicalment convençuts que cap object iu polític, ideològic, social, etc. justifica l’assassinat i, encara menys, unes matances com aquestes que han sacsej at la consciència i la sensibilitat dels EUA i de tot el món. 6. Demanem als EUA, a la Unió Europa i a l’OTAN, una actitud prudent, serena i assenyada a l’hora d’identificar responsabilitats. Caldria vetllar, també, perquè quan s’iden tifiquin els responsables de les matances no es criminalitzi tota la seva comunitat de pertinença (religiosa, nacion al, etc.) (...). Entenem a més, que la justícia, que cal exercir, no pot passar ni per la resposta militar i violenta ni pel desig de venjança, sinó pel compliment de la llei. 8 Fundació per la Pau\nButlletí 75 - Setembre - octubre de 2002\nMés de mil investigadors es declaren objectors davant la militarització de la recerca científica Un total de 1.003 investigadors de tot l’Estat s’han declarat “objectors científics” en desacord per la militarització de la recerca científica espanyola produïda els darrers anys. Els investigadors demanen al govern “una transferència gradual dels recursos destinats a R+D militar cap a R+D amb finalitats socials i civils.” Alhora, han fet públic el seu compromís de “no participar en cap recerca que tingu i una finalitat explícitament militar o que estigui subvencionada amb fons dedicats a la recerca amb objectius militars.”\nButlletí 77 - Maig - juny de 2003\nAra més que mai: sí a la pau, no a la guerra\ncom alguDavant l’inici dels bombardejos sobre l’Iraq, així vol fer Pau la per ació Fund la n, nes incursions a l’Afganista a més de que, a guerr una a cap ut públic el seu rebuig més absol ent letam comp és al, il·leg i ral profundament inhumana, immo pels tius objec dels cap eguir acons absurda ja que no servirà per ió l’opc ma legiti que ra mesu la En quals teòricament es fa (...). viode es form les totes çarà refor de la força bruta, la guerra risme dels lència organitzada (des del terrorisme fins al milita desarmael i pau de ra cultu la a estats) enlloc d’avançar cap ment. (...). bilitzant i Per tot això, cridem a la ciutadania a continuar sensi romís comp un ir mobilitzant-se contra la guerra (...) i a assum a contr i pau la de fons, més enllà de fets puntuals, a favor de a. l’engranatge de l’extensa maquinària de guerr\nButlletí 78 - Setembre - octubre de 2003\nArmes Sota Control Amnistia Internacional, Intermón Oxfam, i la Xarxa Internacional d’Acció sobre les Armes Lleugeres (IANSA) de la qual n’és membre la Fundació per la Pau, van llençar el passat 9 d’octubre, a 60 països la campanya Armes sota Control. (...). És evident que la manca de control del comerç d’armes provoca l’allargament o revifament dels conflictes armats, genera pobresa i augmenta els abusos contra els drets humans. (...) (...) La campanya Armes sota Control vol aconseguir un milió de signatures de ciutadanes i ciutadans que recolzin la creació d’un Tractat Internacional sobre el Comerç d’Armes que posi fi a la proliferació d’armes lleugeres.\nDotze Universitats renuncien a la recerca militar Un total de dotze Universitats de tot l’Estat espanyol han renunciat a la recerca científica orientada cap a finalitats armamentístiques i militars. Aquestes Universitats, que han respost a una crida feta des de la Fundació per la Pau i la campanya Per la pau: prou investigació militar!, afirmen que el seu deure és contribuir a la pau i, en conseqüència, no poden donar suport a la proliferació armamentística.\nButlletí 81 - Gener - febrer de 2005\nLa pau a l’Estatut\nar a la Generalitat i al ls la Fundació per la Pau, han fet arrib qua els e entr , país del pau la per ius Diversos col·lect pau al Nou Estatut. (...). propostes per incorporar el dret a la Parlament de Catalunya un seguit de ents aspectes: que el nou Estatut incorpori els segü (...) les entitats sotasignants proposem lució dels conflictes (...) i aposència i la guerra com a forma de reso viol la ent cam gòri cate tja rebu là ctiu prioritari de govern.” “El poble cata ncia, el foment de la qual serà un obje iolè nov la i pau la de ura cult la per ta fermament i a que el seu Govern assumeixi cap ncia a la creació d’un exèrcit català, “Conseqüentment el poble català renu bit estatal o internacional (...).” mena de competència en exèrcits d’àm a un desenvolupament econòtori de tota indústria militar, així com terri seu el en nt ime tabl l’es a ncia “També renu exportació d’armament. (...).” mic basat en la recerca, fabricació i\nFundació per la Pau 9\nButlletí 83 - Setembre\n- octubre de 2005\nà de Neix el Consell Catal\nde la societat debat amb presència de an òrg un u, Pa la s’impulsin a ment de Consell Català de Fo a favor de la pau que el es uir iqu tit lít ns po co les va rar es , sso se A finals de juliol , amb l’objectiu d’as i les administracions civil, les universitats Catalunya.\ne la violència\nd L’IRA anuncia la fi\nífica notícia que, de l’IRA és una magn rt pa r pe cia lèn vio felicitar. itiu de la dels conflictes, volem i del cessament defin ca nc nu cífi pa l’a , ió u Pa luc la so r la pe i u Per a la Fundació ió d’una cultura de pa mesa amb la instaurac ro mp co at tit en a m co\nButlletí 85 - Novembre - desembre de 2006\nL’ONU aprova una resolució històrica per a regular el comerç d’armes\nregular Sabem que, el treball per a denunciar, , mai ha mes d’ar erç com al fi r i, finalment, posa tangibles a estat una tasca fàcil ni amb resultats gueixen, curt termini. Per això, quan se n’aconse l mundial ha ens n’hem de felicitar: la societat civi r d’elaborar aconseguit que 139 països votin a favo el comerç un Tractat Internacional per a regular d’armes.\nButlletí 89 - Març\nL’ICIP: un gran pa per al treball per s endavant la pau fet des de Catalunya\nCatalunya disposa des de fa ben poc de la Llei de l’Insitut Català Inte rnacional per la Pa u (ICIP), una normativa aprovada pel Parlament que dota el nostre país d’una instituci ó que fomenta l’anà lisi i la recerca a favor de la pau, am b finançament públ ic i sense dirigisme governamental.\nButlletí 90 - Estiu\nLes bombes de dis persió, prohibides!\nEl dia 30 de maig va acabar a Dublín una Conferència Internacional que es pot qualificar d’ històrica perquè el més de 100 països s participants van ap rovar per consens Tractat Internaciona el l per a la prohibició de les bombes de dispersió. (...). Les més de 200 or ganitzacions de la societat civil que va participar a la cim n era, entre elles la Fu ndació per la Pau, estan molt satisfete s pel resultat obtin gut i l’equiparen a l’èxit assolit l’any 1997 amb la prohib ició de les mines antipersones.\n10 Fundació per la Pau\nEdita: Fundació per la Pau c/ Casp, 31, 2n, 1a A 08010 Barcelona Tel. 93 302 51 29 www.fundacioperlapau.org President: Xavier Masllorens Director: Jordi Armadans Coordinació: Lourdes Vergés\nConsell de Redacció: Jordi Armadans, Lourdes Vergés, Toni Viader Maquetació: Toni Viader Impressió: Gràfiques Alpres Foto portada: Roser Cardona Dipòsit Legal: B-50326-2007 Butlletí fet amb el suport de:\nEn breu 4t Concurs d’Animacions per la Pau\nSabies quvaepubli..ca.r la Fundació per la Pau\ne El primer butlletí qu ent, informava any del seu naixem eix at m l’any 1983, el cial al Bureau adherit de forma ofi que l’entitat s’havia Ginebra, també la Paix, amb seu a International pour reau. D’aquesta rnational Peace Bu conegut com a Inte nir la primera per la Pau va esdeve manera la Fundació culada formall’Estat espanyol vin organització de tot ardonada amb el tigiosa institució, gu ment a aquesta pres Pau el 1910. Premi Nobel de la En aquests moments l’IPB aplega més de 282 organitzacions, a més de persones a títol individual, de 70 països d’arreu del món.\nAquesta tardor es fan públiques les bases de la quarta edició del Concurs d’Animacions per la Pau. En aquesta ocasió els participants s’hauran de basar en el lema Construïm la pau, dia a dia i tenen temps de presentar les seves animacions fins el 30 d’abril de 2012. Podeu consultar les bases i inscriure-us a: www.fundacioperlapau.org/concurs.\nKim Manresa i Ander Izagirre, guanyadors del VI Memorial Joan Gomis Ander Izagirre ha estat premiat en la modalitat d’obres periodístiques pels seus reportatges Mineritos, sobre els nens miners bolivians, Las madres guananíes saltan a la cancha, sobre les dones que treballen per la revolució social al Chaco bolivià i Once voces en el desierto, sobre els refugiats a Tinduf. El fotoperiodista Kim Manresa ha rebut el premi en la modalitat de trajectòries periodístiques. S’ha premiat el seu periodisme gràfic de qualitat i compromès.\n2n Concert Per la pau i el desarmament El diumenge 20 de novembre, a les 17.30, a l’església del Sagrat Cor de Jesús (c/ Casp, 27) el cor TwoCats pel Gospel oferirà un concert solidari a benefici de la Fundació per la Pau. La recaptació es destinarà a la tasca de promoció de la cultura de pau, noviolència i desarmament que duu a terme la fundació. Ja podeu comprar entrades anticipades a la plana web o al mateix local de l’entitat. El preu de l’entrada és de 15 €.\nSignatura del titular del compte / llibreta Fundació per la Pau 11\nParlant de pau amb... Xavier Masllorens El Xavier Masllorens (Barcelona, 1951) és, des del mes d’abril del 2011, el nou president del patronat de la Fundació per la Pau. Membre fundador de l’entitat, havia ocupat abans els càrrecs de secretari i de tresorer. Amb una llarga trajectòria en el món de les organitzacions socials i la cooperació internacional, actualment és el director de l’ONG Educació Sense Fronteres.\nEn moments de crisi com l’actual, el treball per la pau deixa de ser prioritari perquè els recursos es necessiten per altres coses? Parlem molt de crisi econòmica i financera, però la principal és la crisi de valors. No podem permetre que ens parlin de crisi mentre les transnacionals incrementen el seu poder i la democràcia real s’afebleix. Hem de preservar l’estat de dret i la política, que estan en hores baixes i són les dues úniques coses que ens fan iguals a tots els ésser humans. De manera que, ara més que mai, la prioritat són els valors com la pau.\nPer què de vegades sembla que “vengui” o atregui més la cultura de la violència que la cultura de pau? Ens hem acostumat a la violència com si fos inexorable, quan estem tips de veure que la solució de la força tapa els problemes però no els resol mai. La solució negociada dels conflictes ens sembla ara molt difícil perquè els poderosos no en fan publicitat. Però els poderosos som nosaltres, les i els ciutadans organitzats, i cada cop hi ha més persones conscients d’això.\nLa Fundació per la Pau va néixer fa 28 anys i en aquest temps el món ha canviat molt. Creus que ara és més complicat o més fàcil treballar per la pau? Vivim un canvi d’època, canvi històric en el qual coexisteixen la tirania dels mercats i l’eclosió de noves propostes d’organització social i política. Ara la contradicció entre el postcapitalisme depredador i els valors humans és més notòria que fa 28 anys, quan encara hi havia el mur de Berlín, existia el miratge de dos models econòmics diferents i el capital no havia perdut encara la vergonya.\nQuin són els principals reptes que hem d’afrontar? El gran repte és que aquest canvi d’època signifiqui un salt cap a la cultura de pau. Un món més pacífic suposa un alt nivell de justícia social i de democràcia participativa. Aquestes són les bases sobre les quals hem de treballar.\nA partir de la teva experiència en el món de la cooperació, quina relació penses que hi ha entre la pau i el desenvolupament dels pobles? Un món en pau -que no vol dir pas un món sense conflictes- només serà possible entre pobles amb un bon índex de desenvolupament humà: accés a la salut pública, educació de qualitat, llibertats plenes, etc. El moviment per la justícia global persegueix això, lligar totes les grans causes de la humanitat (drets humans, pacifisme, ecologisme, feminisme) per crear un entorn de major justícia social.\nCom pot contribuir una entitat com la Fundació per la Pau, des de Catalunya, en la construcció d’un món en pau? Els nostres amics i socis ens demanen una opinió formada sobre els fets d’actualitat, pensats en clau de pau. Com podria ser el món si tal problema s’hagués resolt mitjançant el diàleg? Quines propostes tenim per resoldre determinats conflictes? Per què demanem la supressió progressiva dels exèrcits nacionals? Aquesta reflexió és la nostra primera contribució.\nTambé participem en campanyes internacionals d’ampli abast, com la de prohibició de les mines antipersones, les bombes de dispersió o ara mateix la regulació internacional del comerç d’armes lleugeres, que s’haurà de consensuar a les Nacions Unides al juliol de 2012. Són campanyes amb molts anys de treball a l’ombra, però absolutament necessàries i amb resultats esperançadors per a la humanitat.\nUn desig. Sabem que un món més armat no és un món més segur. Per això voldria que comencem per casa: que el pressupost espanyol de “defensa” es redueixi al 50% l’any 2025. Estic convençut que l’opinió pública espanyola hi estaria d’acord, si hi hagués un veritable debat d’idees. El farem? Depèn de cadascú de nosaltres exigir-lo. Junts, podem.\nButlleti de tardor de 2011 de al Fundacio per la Pau


Com es reprodueixen les plantes d'aloe? 2018\nCom es reprodueixen les plantes d'aloe?\nIgual que totes les plantes amb flors, els aloes (Aloe spp.) reproduir-se de manera sexual llavors que es desenvolupen a partir de flors pol·linitzades. Els àloes cultivades com a plantes d'interior o al jardí no sempre floreixen de manera fiable i les seves llavors germinen lentament, de manera que el fet de cultivar-les a partir de llavors pot ser difícil. Afortunadament, moltes espècies d’àloe es reprodueixen de manera asexual, cosa que significa que podeu fer-les créixer talls o compensacions.\nFloració i llavors\nIgual que totes les plantes amb flors, els áloes es reprodueixen sexualment produint flors de les quals es desenvolupen les llavors. Els àloms madurs que creixen a l'aire sol floriran cada estiu. Els aloes de l'interior només floreixen si es donen condicions de creixement ideals i molta llum.\nLes flors d'àloe tenen forma de tub i creixen en raïms en tiges verticals. Les llavors es desenvolupen en càpsules a la base de cada flor, i tenen més probabilitats de germinar si se'ls permet desenvolupar-se i assecar-se a les càpsules després que les flors s’hagin estavellat i caigut de la tija. Tenint en compte la imprevisibilitat de la floració en àloe cultivada amb contenidors i els requeriments relativament exigents de germinació de les llavors, el cultiu de àlies de llavors és un repte.\nÉs probable que tingueu més èxit en propagar l’àloe desplaçaments, petites plantes que creixen des de la base de la planta pare. No es molesten, els desplaçaments es formaran al voltant de la planta pare i produiran gradualment un grup de rosetes en expansió a mesura que creixin. Podeu separar fàcilment els desplaçaments de la planta pare i es convertiran en plantes independents madures quan es tornen a instal·lar.\nPer separar els desplaçaments de la planta pare, traieu la planta pare de la seva font i traieu suaument els desplaçaments del pare. Permetre que els despreniments separats s’assequin i es cures durant uns dies abans de desmarcar-los en una barreja de terra i perlita. La planta pare pot ser repotted immediatament. Utilitzeu sempre un recipient que tingui forats de drenatge per a qualsevol àloe.


Simon Poole, doctor, investigador i membre del Comitè de Medicina de Salut Pública i del Comitè de Metges Generals de l'Associació Mèdica Britànica | Consumer\nL'oli d'oliva és el més saludable i, a més, és sostenible\n“El dia que les persones sàpiguen què són els polifenoles i quins són els seus beneficis per a la salut, el meu treball de divulgació haurà acabat”, diu el doctor Simon Poole. Fins llavors, a més de passar consulta en Cambridge (Regne Unit), aquest metge de família, investigador, escriptor i conferenciant té previst continuar amb les seves xerrades internacionals sobre les bondats de l’oli d’oliva verge extra, una activitat que exerceix des de fa anys i que li ha convertit en un dels grans ambaixadors d’aquest aliment a nivell mundial. Al seu pas per Espanya, on va participar com a ponent en la World Olive Oil Exhibition, conversem amb ell sobre com la dieta i l’estil de vida poden canviar de forma significativa la salut de les persones.\nCompte Simon Poole que, de tant atendre en la seva consulta a pacients amb sobrepès, malalties cardiovasculars, colesterol, diabetis o hipertensió, va decidir prescriure’ls un canvi d’hàbits, més que un medicament o una dieta restrictiva. Així, en lloc de recomanar-los una dieta baixa en greixos, la seva proposta va consistir a incorporar l’oli d’oliva verge extra (AOVE) com a ingredient habitual en els menjars; és a dir, greixos bons. “Moltes malalties poden prevenir-se amb uns canvis en l’alimentació. Existeix evidència científica dels beneficis de la dieta mediterrània i l’AOVE. Per això soc tan entusiasta”, remarca.\nQuè té d’especial l’oli d’oliva verge extra en comparació d’uns altres d’ús habitual?\nA diferència d’altres olis vegetals, procedeix d’un fruit, no d’una llavor. Aquests fruits interactuen amb els elements dinàmics de l’entorn, com la pluja, el vent, el fred o la calor. Mentre les llavors descansen protegides sota terra, els fruits estan exposats als desafiaments del clima, i això els modifica i torna especials. L’oli d’oliva és el suc d’un fruit que ha interactuat tot el temps amb l’entorn. Per això és únic.\nL’AOVE millora els aliments amb els quals es combina?\nSí. Quan es combina aquest oli amb altres aliments es produeix una química molt singular que estem començant a entendre i els beneficis de la qual van més enllà de la suma dels aliments individuals. L’oli d’oliva verge extra es pot combinar amb vegetals, amb amanides, amb pa… i també és molt beneficiós quan s’usa per cuinar.\n“La idea que usar un bon oli per cuinar és una despesa innecessària és un mite”Per exemple, cuinar el peix en oli d’oliva protegeix als àcids grassos omega 3 del peix, que són sensibles a la calor, i evita que es descomponguin. En combinar-ho amb aliments rics en carbohidrats, com la pasta, pot disminuir l’absorció de sucre i així reduir la càrrega glucémica d’un menjar. Marinar la carn en oli d’oliva redueix la producció de compostos nocius quan es cuina, sobretot, quan es fa a les brases, en una barbacoa. La idea que usar un bon oli per cuinar és una despesa innecessària és un mite.\nPerò els beneficis es poden atribuir solament al producte o també cal considerar l’estil de vida, la forma de cuinar i de relacionar-se amb els aliments?\nVan de la mà. Quan la gent gaudeix el menjar, quan la valora, la converteix en una experiència social. Existeix evidència que, quan mengem en companyia, consumim menys quantitat i triem aliments amb menys calories i de millor qualitat, perquè menjar es transforma en una celebració. La companyia, el gaudi, és alguna cosa que caracteritza a la dieta mediterrània. I és una experiència diferent a la qual tenim en altres països d’Europa on simplement es menja enfront del televisor.\nEs defineix com a entusiasta de la dieta mediterrània. Per què la recomana?\n“La dieta mediterrània és nutrició positiva”El meu interès procedeix d’una combinació de fer recerca, llegir sobre ella en publicacions mèdiques, visitar moltes vegades el Mediterrani i tenir una experiència personal que m’ha permès apreciar el bella, especial i plaent que és. És important assenyalar que aquesta dieta no és una sola; és a dir, que té variants segons els països. Per exemple, uns incorporen l’alcohol i uns altres no, i alguns aliments poden variar. No obstant això, la qual cosa roman al centre, el denominador comú de totes les versions, és l’oli d’oliva. En comparació d’altres dietes que són restrictives, que et diuen “no mengis això, no mengis l’un altre”, la dieta mediterrània és nutrició positiva perquè et diu “pots menjar això i sap fantàstic”. I aquesta és la raó per la qual la gent pot mantenir-la en el temps, perquè la gaudeix i la converteix en part de la seva vida.\nNo obstant això, Espanya, un dels principals productors i consumidors d’AOVE, també presenta una de les taxes d’obesitat i sobrepès més altes d’Europa. Com explica aquesta paradoxa?\nEspanya ha estat definida recentment com el país més saludable del món, en part gràcies al seu sistema sanitari, i en part gràcies a que les persones que segueixen la dieta tradicional es mantenen sanes. Però, en l’actualitat, la població menja massa menjar processat, allunyant-se de la dieta mediterrània. Hi ha hagut un canvi de costums. Les galetes del desdejuni substitueixen moltes vegades a les torrades amb tomàquet, all i oli d’oliva. Quan les persones s’allunyen de l’alimentació tradicional, veiem com s’incrementen les taxes d’obesitat.\n“Si tinguéssim clar el que costa produir-ho, sabríem que no es pot elaborar un oli de qualitat si no es cobra”Crec que és una qüestió d’educació. És important difondre el valuosa que és la dieta mediterrània des de la infància, des de l’escola. I generar des d’allí un vincle amb els aliments de l’entorn. Ens estem allunyant molt del nostre menjar tradicional, perdem la connexió amb com és i com es produeix, i llavors deixem de valorar-la. Això provoca que, de vegades, com a consumidors, vulguem trobar un bon oli d’oliva per pocs diners i esperem que els preus baixin cada vegada més en el supermercat. Si tinguéssim clar el que costa produir-ho, el difícil que és, sabríem que no es pot elaborar un oli de qualitat si no es cobra.\nMés car és millor?\nAra hi ha molts productors que estan elaborant olis de qualitat, assequibles i que segueixen tenint bones qualitats. I que ho anuncien així, com un oli d’oliva familiar per usar diàriament en la cuina.\nSi deixem a un costat al de millor qualitat, el verge extra, què podem dir dels altres? Un oli d’oliva normal segueix sent preferible a altres olis, com el de girasol, el de blat de moro o el de colza, o cal matisar?\nL’oli d’oliva és un greix bon, monoinsaturada. I encara que no tingui uns nivells tan alts de polifenoles o vitamina I com té el verge extra, segueix sent un greix bon. Equilibra molt bé els àcids grassos omega 3 i omega 6, és saludable i, a més, és sostenible. Això és molt important. Mentre que per produir altres olis es destrueixen selves, l’olivera és un arbre molt sostenible des del punt de vista mediambiental. Per tant, sí: l’oli d’oliva és millor que qualsevol un altre.


Publicació del Mes – Centre d'Estudis Comarcals del Baix Llobregat\nNeus Ribas 28 d'octubre de 2016 28 d'octubre de 2016 General, Publicació del Mes No Comments\nUNA NOVA EDICIÓ DEL FESTIVAL ESPERANZAH, UN FESTIVAL AMB MOLTES CAUSES Durant el cap de setmana del 7, 8 i 9 d’octubre, al Parc Nou del Prat de Llobregat es va celebrar l’octava edició del festival Esperanzah. Unes 15.000 persones\nREFLEXIONS A L’ENTORN DEL PATRIMONI Estem immersos dins de la III Setmana del Patrimoni. Una munió d’organismes i entitats han estat aplegades sota el mateix paraigua, amb el títol “Santa Creu d’Olorda, la muntanya de Sant Feliu”. Es commemora el\ncecbll2016_ok 1 de juny de 2016 15 de juliol de 2016 General, Publicació del Mes No Comments\nLA PROPOSTA PEDAGÒGICA DEL BAIX LLOBREGAT Hi dono voltes i més voltes. Vaig néixer al barceloní barri de Vallcarca. I durant nou anys –des del curs de Preparatòria fins al Preu– vaig ser alumne dels jesuïtes de Sarrià, el segon


El debat no resolt sobre les províncies, por Jaume Bosch\nEl debat no resolt sobre les províncies\nUn dels ponents de la Constitució de 1978, Jordi Solé Tura, va escriure: “la principal derrota per als partidaris de les autonomies és el Reconeixement constitucional de la pervivència de les províncies”. El vell estat centralista superposen sumi pròpia divisió territorial a les Noves Comunitats Autònomes. Les províncies es van definir a partir de tres funcions: circumscripció electoral per a les eleccions a Congrés i al Senat, administració perifèrica de l’Estat (dirigida per governador provincials, substituïts posteriorment por subdelegats dependiento de la Delegació de Govern en la Comunitat Autònoma), i administració local de segon grau estructurada en diputacions provincials.\nCatalunya, durant la República havia aprovada una organització territorial pròpia, impulsada pel conseller d’Economia Joan Comorera i Dissenyat pel geògraf Pau Vila, basada en nou regions o vegueries, com a Institució de major amplitud que les comarques i amb límits diferents als de les quatre províncies. El franquisme va impedir sumi aplicación. Des que es va aprovar la Constitució de l’78, Catalunya mai ha consideració desitjable aquesta superposició entre el vell que es resisteix a morir i el nou que xoca amb dificultats legals per acabar de néixer. Diferent és la situació al País Basc on les províncies no són altra cosa que els Territoris històrics sobre els quals Euskadi fonamenta sumi autogovern.\nEl Senat actual només és una Cambra territorial en la teoria i evidentment dista moltíssim de acostar-se a un senat federal\nLa pervivència legal de les províncies ha provocat al llarg d’aquests anys diferents efectes. La província com a circumscripció distorsiona en benefici dels grans partits, molt més que el sistema D’Hondt utilitzat per a la distribució d’escons, la propocionalitat de el sistema electoral. I al Senat és encara pitjor. Josep Benet, durant el debat constituent, només va poder modificar mínimament el caràcter d’una cambra alta triada per províncies mitjançant sistema majoritari i concebuda com a càmera de segona lectura destinada a frenar les possibles majories progressistes d’Congrés: es va aprovar finalment que tan sols una part minoritària dels senadors fos designada pels parlaments autonòmics. El Senat actual només és una Cambra territorial en la teoria i evidentment dista moltíssim de acostar-se a un senat federal.\nDes del punt de vista territorial la pervivència obligatòria de les províncies és un fre legal, tal com s’ha encarregat de recordar reiteradament el Tribunal Constitucional, a la possibilitat que comunitats autònomes com Catalunya puguin estructurés com decideixi el seu Parlament. A el mateix temps, les diputacions provincials, organismes molt ben finançats per l’Estat central, disposen d’una capacitat d’actuació en els seus respectius territoris infinitament més efectiva i àmplia que la dels modestos consells comarcals: les seves ajudes s’han convertit en imprescindibles per a uns ajuntaments sempre oblideu-en matèria de finançament. Les lleis d’Organització territorial de Catalunya de 1987, elaborades per CiU, van suprimir el govern metropolità de Barcelona, seguint l’estela de la política de Margaret.\nCatalunya, durant la República havia aprovat una organització territorial pròpia, impulsada pel conseller d’Economia Joan Comorera\nThatcher aplicada a Londres, i van crear els Consells Comarcals. També es va aprovar una llei de “règim provisional de les diputacions” que hauria d’estar vigent mentre “no es produís la desaparició de la divisió de Catalunya en províncies” i s’organitzés el territori en regions. Tot i que, paradoxalment, en el text de presentació d’aquestes lleis es afirmés que “el principal repte d’una norma jurídica és la voluntat de ser aplicada” la veritat és que els governs de Jordi Pujol no van posar massa interès en aconseguir-ho: la esmentada llei incloïa una disposició addicional que preveia, que en un termini de tres mesos des que es constituïssin els consells comarcals, el Parlament elaboraria una Proposició de llei per presentar al Congrés dels diputats per convertir Catalunya en “una sola província, denominada Catalunya “, la sortida que havia plantejat el PSUC perquè el país pogués dibuixar la seva pròpia organització sense condicionants legals. Pujol no va presentar la proposició. Tampoc el dibuix en regions o vegueries dissenyat per l’Estatut de 2006 va poder prosperar: el Tribunal Constitucional es va encarregar de desactivar-lo.\nEl govern d’esquerres de la Generalitat va impulsar el 2010 l’aprovació al Parlament català de la Llei de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, que recuperava el govern metropolità, i la Llei de Vegueries, un intent de començar a posar en marxa set regions en el marc de les previsions estatutàries.\nEn canvi, la majoria que governa Catalunya des de fa deu anys no ha demostrat cap determinació per continuar avançant; tan sols ha aprovat la Llei de règim especial de l’Aran i ha atorgat a l’Penedès el discutible honor de igualar-se a la resta de regions virtuals ampliat el nombre de vegueries de set a vuit, mentre nombroses regions i àrees sectorials de la mateixa Generalitat en el territori no es corresponen amb aquesta divisió. La desídia prové probablement d’un factor ben conegut: si Catalunya deixés de tenir la província com a circumscripció electoral a les eleccions a Parlament els interessos de Junts i d’ERC es veurien seriosament perjudicats.\nEl tema semblava doncs enterrat. I de sobte, la proposta de Pedro Sánchez, en el marc de l’estat d’alarma, d’avançar en una fórmula de desescalada de el confinament a partir de l’àmbit provincial ha posat de nou la qüestió a primera línia de l’debat polític. Els assessors de el president de Govern haurien hagut de advertir-lo que la idea d’utilitzar les províncies per a aquest fi no seria ben rebuda pel Govern de la Generalitat. Ja s’ha comentat que l’actuació de Sánchez a la gestió de l’estat d’alarma no ha estat ni de bon tros semblant a l’empleada per Angela Merkel en el marc d’un estat federal alemany acostumat a la cooperació. Més enllà que les propostes de desescalada semblin raonables, en la qüestió territorial ha faltat una sensibilitat de la qual el PSOE mai històricament ha fet gala. Seria desitjable que els membres de Govern amb una visió plurinacional tinguessin més capacitat d’influir en les decisions.\nEl Govern de el president Torra ha saltat en tromba contra la proposta, continuant amb la tàctica de criticar i intentar contraprogramar totes i cadascuna de les mesures adoptades pel Govern central. Correspon als experts en sanitat analitzar si el millor àmbit d’actuació durant la desescalada, depenent de l’organització sanitària de les comunitats autònomes, han de ser les províncies, les regions sanitàries o les àrees bàsiques de salut. Hauria de ser una decisió basada en criteris científics. El govern valencià ha plantejat amb intel·ligència la qüestió proposant els sectors sanitaris com a alternativa aclarint que la proposta inicial de el Govern central ja admet aquesta possible flexibilització.\nEl ministre de Sanitat s’ha mostrat disposat a assumir aquests plantejaments. Serà, però, necessari, argumentar bé les raons que justifiquin l’opció per un determinat àmbit territorial perquè aquest serà el marc de la mobilitat permesa a la ciutadania durant setmanes; i també seria convenient que Govern central i Generalitat escoltessin més als ajuntaments que juguen un paper imprescindible en aquesta crisi. Explica el professor Daniel Innerarity que tots els governs han hagut de moure en territori desconegut i que per això “les decisions per fer front a la crisi tenen un cert caràcter d’improvisació i experiment i, fins i tot, estan plenes d’errors”.\nAquesta valoració és aplicable a totes les administracions: la visió que Espanya ho fa tot malament i que Catalunya ho fa tot bé és simplista i falsa. Torra critica cada dia les propostes de Sánchez, però s’ha mostrat reiteradament incapaç de gestionar les seves pròpies competències. I els que creiem en l’autogovern de Catalunya contemplem amb tristesa l’espectacle de les rodes de premsa institucionals d’alguns consellers convertides en simples proclames partidistes.\nEl debat ha desbordat ja l’àmbit de la crisi sanitària. Arran de la polèmica sobre les províncies Torra ha contraatacat afirmant que la decisió “fa tornar a Catalunya a l’any 1833”, data en què es van crear les de Barcelona, Tarragona, Lleida i Girona. Li ha faltat temps a Puigdemont per advertir sagaçment que, per tant, la decisió implica passar de segle XXI a l’XIX. Algú podria deduir d’aquestes afirmacions que el que ha acordat el Govern espanyol és restablir una figura que a Catalunya ja no existia, que s’ha realitzat un canvi legal que implica una regressió a l’passat: però això no és cert. Les províncies i les diputacions formen part també de l’complicat entramat institucional de Catalunya. Un tret típic d’un cert independentisme és que pretén viure com si el marc jurídic espanyol hagués estat ja superat. En el cas de les províncies sempre s’ha parlat de “circumscripcions” o “demarcacions”. Però una cosa és la ficció i una altra ben diferent l’actuació política concreta.\nTots els partits són coresponsables que Catalunya sigui l’única comunitat autònoma sense una llei electoral pròpia, però uns partits són més culpables que altres: alguns per la por a que Catalunya disposés d’una Junta Electoral pròpia, i CiU i ERC, perquè sempre han jugat amb l’avantatge que l’actual sistema eternament provisional que s’aplica a Catalunya, el règim electoral espanyol, que estableix les quatre províncies com a circumscripcions, els afavoreix de manera clara en el repartiment d’escons; si algú es pregunta per què es produeixen determinades majories parlamentàries que no es corresponen amb el vot popular que busqui l’explicació a les províncies. Per això continuem immersos en la vergonyosa situació de no disposar de Llei Electoral. D’altra banda, CiU i el món postconvergente, no\nhan fet mai fàstics a governar les diputacions provincials; fins i tot presideixen la de Girona i governen amb el partit de Pedro Sánchez, responsable últim de les injuriades propostes de govern Espanyol, la de Barcelona, la qual disposa de més recursos econòmics. Durant els anys en què CiU va ostentar la presidència va ser incapaç de moure un dit per descentralitzar els serveis i la representació política de la Diputació de Barcelona cap a les regions de la Catalunya central, de la Barcelona metropolitana o de el Penedès. I TV3 organitza les seves desconnexions territorials a partir de les quatre províncies (a més de l’Aran); això sí, l’espai es denomina “Telenotícies comarques”.\nEn què quedem? ¿Les províncies existeixen o no? Són un marc acceptable mentre interessa i són perverses quan són la base d’una proposta de govern Espanyol? Un debat sobre la salut que hauria de ser estrictament tècnic es polititza per la insensibilitat d’uns i la visió esbiaixada dels altres. Ara la prioritat ha de ser superar la pandèmia i afrontar la crisi social i econòmica: sumar més que restar. Però més endavant potser haurem recordar aquesta polèmica per advertir a qui governi Catalunya que temes importants com la llei electoral o la modernització de l’organització territorial continua


El llibre 'El gravat de Torredembarra (1949-2004)' es presenta aquest divendres\nEl volum de Josep-Lluís Albajar i Mercè Alonso està elaborat a partir del projecte guanyador de la X Beca de Recerca Històrica de Torredembarra Manuel Crehuet\nTreball guanyador de la X Beca de Recerca Història Manuel Crehuet CEDIDA\nDijous, 16 Desembre 2021 21:21\nLa Regidoria de Cultura de Torredembarra presenta aquest divendres, 17 de desembre, a les 19.30 h, al Pati del Castell el llibre 'El gravat de Torredembarra (1949-2004)', de Josep-Lluís Albajar i Mercè Alonso, que ha estat elaborat a partir del projecte guanyador de la X Beca de Recerca Històrica de Torredembarra Manuel Crehuet. La publicació es posa a la venda al preu de 30,40 € i es podrà adquirir a les oficines de Cultura, al Casal Municipal. L’edició compta amb la col·laboració de la Diputació de Tarragona.\nEl nucli central d’aquesta publicació és el gravat, principalment xilogràfic (tallat en fusta), i s’hi recullen totes les obres localitzades que es van crear arrel de la relació extraordinària que es visqué a Torredembarra amb el món del gravat des de mitjans del segle XX, on s’hi van trobar tres artistes d’una gran qualitat: Antoni Gelabert Casas, Jaume Pla Pallejà i Francesc d’Assís Casademont Pou “Le Vieux”. Amb una estètica realista, la seva pintura fou batejada com a neo-noucentista. Units per l’art i per moltes afinitats comunes. Al grup s’hi va afegir el torrenc Josep Gual Gallofré. Els quatre gravadors van esdevenir amics i van ser batejats com la colla de Torredembarra. L’ànima de la Colla era l’Antoni Gelabert que va ensenyar a gravar xilografies als seus amics i va engrescar uns quants joves a esdevenir gravadors amateurs, alumnes de les dues escoles que va crear: el Xilofòrum a Altafulla i la Torre de l’Encenall a Torredembarra.\nPel que fa als autors, Josep-Lluís Albajar és amant de les lletres, l’art i els bells oficis. Ha estat membre de l’Associació de Bibliòfils de Barcelona, fundador i responsable de l’Aula de Promoció Cultural de la Fundació Universitària Martí l’Humà, i actualment és membre de l’Associació Catalana d’Exlibristes, entre d’altres. Mercè Alonso és llicenciada en Belles Arts, especialitat de Gravat. La seva especialitat professional és la creació i gestió de projectes de recerca per la conservació del patrimoni gràfic i ha publicat diversos articles i treballs sobre la conservació i la restauració de matrius gràfiques.\nLa presentació del llibre anirà a càrrec de Francesc Fontbona, doctor en Història Moderna, que és acadèmic numerari de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi de Barcelona des de 1987. També és membre del jurat del Premi Internacional de Gravat Xilogràfic “La Torre de l'encenall".\nCal recordar que aquests dies i fins al 20 de gener, la Sala Lluís d’Icart acull l’exposició 'Una bona colla de gravadors. Mestres i aprenents de l’art del burí a Torredembarra (1949-2004)'.\nDe dilluns a divendres, de 10 a 17 h i dijous, de 10 a 20 h. Accés pel Pati del Castell. Horari especial: Dissabtes 18 de desembre i 15 de gener, de 10.30 a 13.30 h. Divendres 14 de gener, de 17 a 20 h. Accés pel carrer del Camí de l’Era.\nL’exposició l’organitza l’Ajuntament de Torredembarra, a través de l’Arxiu Municipal.


SANTI IGLESIAS ESTUDIS BOOKS\nREPORTATGES PER A EMPRESES, PREMSA O EDITORIAL\nEls nostres serveis estan destinats tant a empreses com a particulars que desitgen un acabat altament qualificat sense restar l'originalitat i creativitat indispensable en la fotografia. Realitzem qualsevol tipus de reportatge en qualsevol moment i lloc.Fins i tot amb una antelació de 24 hores assegurem el reportatge que ens encarregui.Cobrim tant actes per a empreses com reportatges per a revistes i editorials, ja sigui grans projectes o simples entrevistes. El reportatge sempre serà tractat com es mereix, garantint-li la màxima qualitat i esforç per la nostra part.Si és necessari disposem de la cobertura que cal per organitzar diversos grups de fotògrafs i comptem amb empreses col·laboradores especialitzades en l'enregistrament i edició de vídeo.Per a una comunicació ràpida i fluïda amb el client, ens servim dels últims avenços en les noves tecnologies. El mateix dia en què realitzem les fotografies vostè podrà disposar del nostre treball.\nRealitzem reportatges fotogràfics professionals del seu enllaç.\nOferim la màxima qualitat en el nostre treball. El fotògraf està present en tots els processos d'elaboració del treball: realització, producció,\npost-producció, edició i art-book final.\nEl nostre criteri, a l'hora de realitzar aquest tipus de reportatge, és el que més s'assembla al fotoperiodisme i passa el més inadvertit possible captant aquell moment especial d'emoció, sentiment i bellesa.\nTenim més de treze anys d'experiència en aquest camp i sabem quina és la manera de traslladar les emocions a una imatge.Tots els reportatges es realitzen en format digital. Això ens ofereix la rapidesa i seguretat necessària per poder retocar i editar les imatges i així oferir un àlbum diferent: cada enllaç té el seu segell d'originalitat.\nFOTOGRAFIA D'ESTUDI, RETRATS I BOOKS\nBusquem alternatives creatives per assegurar l'originalitat i la qualitat dels nostres Books fotogràfics per a publicitat, models professionals, actors, agències i grups. Oferim una fotografia diferent per a qualsevol destí: dossier professional, agència, mitjà gràfic, web o un record.Tots els treballs es realitzen en plató professional o llocs acordats, i cada imatge s'edita i es retoca una per una, igual que si estigués destinada a una campanya publicitària.\nFOTOGRAFIA ESFÈRICA PANORÀMICA DE 360 GRAUS\nEls nostres serveis inclouen tot el procés de producció de fotos esfèriques, panoràmiques completes, visites i tours virtuals i fotografia immersiva.\nLa fotografia de 360 graus mostra una visió esfèrica completa (360ºx360º) d'espais interiors, exteriors o objectes. El resultat final de les fotografies, penjades al seu web, els permet moure's per dins la imatge en totes direccions i veure tots els detalls Contacti amb nosaltres per comunicar-nos les seves necessitats i li desenvoluparem un projecte a mesura.


Tamara Gorro revela quin problema de salut l’ha forçat a desaparèixer\nTamara Gorro parla amb els reporters d'Europa Press\nLa 'influencer' s'ha sincerat amb els seguidors, que estaven preocupats per la seva absència a la xarxa\nTamara Gorro ha estat desapareguda de les xarxes socials durant un temps, unes setmanes complicades en les que ha preocupat molt als seus seguidors. La influencer va deixar clar que acabaria sincerant-se quan estigués més animada, el que ha fet en una publicació que ha generat molta repercussió: “Aquest és un dels vídeos més complicats que he hagut de gravar mai. Us vaig dir que no estava bé per certs temes… I no, no ha estat per l’assetjament, pels insults o pels comentaris desagradables que he rebut. Ni tan sols jo mateixa sé què ha passat exactament en el meu cap, però començo a veure el sentit a tot plegat. Jo veia que ho tinc tot per ser feliç, família, amics, diners… No entenia per què no estava bé i he hagut d’anar al psiquiatre. Tenia la motxilla plena de pedres que hi anava ficant i he caigut… En aquesta ocasió he necessitat ajuda per aixecar-me perquè vaig aïllar-me completament, sense voler veure a part de la meva família ni als amics. La psiquiatra em va recomanar que descansés d’Instagram uns dies i m’ha donat medicació, la que comença a sentar-me bé ara”.\nA més a més, també estaria nerviosa pels problemes de salut de la seva “princesa”, la filla malalta dels seus millors amics: “Aquest dijous s’ha de sotmetre a una operació molt important… Estic segura que sortirà bé i que jo també em recuperaré d’aquest moment. He estat al llit plorant sense consol, però he deixat aquesta etapa enrere. Jo sempre m’he caracteritzat per la meva positivitat i em diuen que estic fent bé. No vull tornar a amagar-me en mi mateixa i és per això que he tornat a vestir-me i arreglar-me als matins per forçar-me a sortir del llit”.\nReconeix que des d’un temps sent molta por per perdre les seves empreses i tot allò que ha construït. Gràcies a la teràpia, el suport dels seus i l’estima dels seguidors confia en poder deixar enrere aviat aquesta situació tan complicada. Han estat moltes les famoses que han escrit missatges d’ànims en el post, tot deixant clar que aquesta és una etapa per la qual passen totes en algun moment.


L'horòscop diari del dissabte 11 de juliol de 2020\nJa pots llegir el teu horòscop per al dissabte 11 de juliol de 2020. La predicció completa sobre salut, diners i amor segons el teu signe del zodíac\nper E. Hidalgo divendres, 10 de juliol 2020 - 00:01h\nEt planteges fer arrels fora de la teva llar; sents que la teva parella, a hores d'ara, no et deixa florir, i que darrere de la porta de casa hi ha un món més interessant, en el qual pots ser tu mateix i no allò que esperen de tu.\nLa teva capacitat professional es veu a llegües, però no arribaràs l'èxit que anheles en l'àmbit professional. Hi haurà males persones que intentaran deixar-te en segon pla, llops amb pell de xai.\nL'esport aquàtic serà avantatjós per a tu, fins i tot si ho fas en grup.\nLa teva vida amorosa estarà plena de relliscades; no camines molt fi, i amb poca corda que et donin, començaràs discussions i guerres de poc sentit. El millor? Que després arribaran les reconciliacions, però podries entrar en un bucle una mica absurd.\nUna història passada en la qual no vas actuar bé professionalment tornarà a la palestra; podríem parlar d'un judici per acomiadament improcedent, o alguna vella polèmica que ja donaves per enterrada.\nEn la salut, podries emportar-te algun ensurt amb animals. Descobriràs l'al·lèrgia a certes mascotes, o algun insecte traïdor et farà una bona picada.\nÉs un dia perfecte per als nadius del signe de Bessons que trobaran enormes satisfaccions en l'àmbit de l'amistat. Si estàs solter tindràs sobre tu les mirades d'una persona que t'agrada des de fa un temps i amb la qual no t'animes a parlar.\nLes coses a la vida professional estan sortint dins dels teus plans. Trobes que hi ha molt per gaudir en aquest moment i que cada pas que dónes et porta a una millor situació.\nRespecte de la salut, els emplaçaments astrals que els doten d'una energia i vitalitat úniques.\nEl fet de donar gelosia a la teva parella és un joc molt perillós i que pot ser molt més perjudicial del que imaginaries. No entris en aquesta espiral, perquè no donarà bons fruits. I no vegis als teus millors amics com a rivals amorosos.\nEts el teu propi enemic a l'hora de fer bé les coses a la feina; saps bé quins són els passos que has de seguir, però t'inventes les teves regles sobre la marxa, i agafes camins massa ràpids.\nUna sensació de nàusees i fàstic t'acompanyarà durant tot el dia. Podríem estar parlant d'un embaràs?\nHa arribat el moment: vols tenir un fill — o un altre més —. Creus que és el moment just en la teva relació: teniu estabilitat econòmica i us estimeu així que, per què no? Els solters pensaran a adoptar una mascota. Leo, valora si tindràs el temps i les ganes necessàries per tenir cura d'ella.\nMales notícies! Et colaran un bitllet fals a la volta de la teva compra.\nDia fantàstic per comprar unes quantes plantes per energitzar i alegrar la teva llar. La llum de totes les pantalles que mires al llarg del dia et produiran vista cansada, has de reduir el seu ús.\nAquesta mitjanit serà especialment màgica per a tu. És bona idea que la passis acompanyat; si estàs en solteria, podries dur a terme un bon conjur d'amor, que t'ensenyi, entre altres coses, a estimar-te més a tu mateix.\nAtenció, cuida el teu cotxe, el teu mòbil i altres objectes valuosos. No parlem que un lladregot es farà amb ells, però sí que es podrien espatllar a causa del mal ús, i hi ha avaries que són francament costoses de reparar.\nNo et sentiràs massa cansat, perquè els obstacles els saltaràs, en lloc de gastar les teves energies en trencar-los.\nAlguns dels Balances solters, podrien conèixer avui, després de tota una vida d'espera, a la persona amb la qual han estat somiant durant molt de temps. Altres poden sorprendre que un vell amor torni a les seves vides.\nPel professional, noves, creatives i innovadores formes de fer diners a partir d'un treball nou, creatiu i innovador són teves a hores d'ara.\nEn la salut, tindràs més interès en les pràctiques de salut alternatives i aquestes et portaran un vincle llargament esperat amb la teva naturalesa curativa intuïtiva i equilibrada.\nLa Lluna i Mart s'uneixen i això pot convertir la teva vida romàntica en un volcà en erupció tant per bé com per malament. Podries viure un dissabte embolicat en passions físiques i embolics.\nUtilitza tota la teva força de voluntat per realitzar el que havies planejat i evita per tots els mitjans les distraccions. No permetis que t'arrosseguin als seus problemes les persones que estan amb tu a la feina o acabaràs complint amb tasques que no et corresponen.\nMales energies t'han sobrecarregat, necessites una cura màgica. Fes-te un bany amb sal marina per treure't el malestar.\nEl treball que estàs fent amb tu mateix Sagitari, es reflecteix positivament en les teves relacions amoroses. Ja era hora que miressis cap a dins i corregissis els teus moments menys afortunats en relació amb els altres.\nPel professional i financer, tots els teus esforços podrien acabar en un sac foradat si et deixes portar per l'impuls d'infravalorar el que tens, i el que t'ha costat aconseguir-ho.\nPodries emportar-te un possible ensurt a la salut, però, no serà gens greu o que pogués transformar la teva vida per a pitjor. Recorre a la medicina integrativa.\nÉs obvi per a tu que la parella perfecta no existeix ni pots dipositar en una altra persona la possibilitat de ser feliç. Per això, veuràs amb maduresa una relació que t'ensenya molt sobre la teva personalitat. El que quedi en peu és el que avui necessites per evolucionar i curar el teu cor d'emocions o penes passades.\nAprofita l'energia innovadora i impulsiva de la Lluna en el signe d'Àries que pot portar-te a iniciar iniciatives que estaves planejant des de fa un temps.\nUn clima negatiu pot afectar les teves emocions i el teu ànim, allunya't per obtenir benestar.\nEl que l'amor et porta Aquari, ho has de prendre amb les mans obertes. No serveix que estiguis a mitges en una relació, o que estimis amb por. Si decideixes estimar, ha de ser amb tot el pensament, sense reticències.\nEstà bé ser lleial a la teva empresa, però això no vol dir que depenguis completament d'aquesta entitat per subsistir. Quan els temps difícils arriben, recorda que són els treballadors els que paguen les conseqüències.\nEn relació amb la salut, hi haurà algun inconvenient en el sistema auditiu. Pot ser que sentis dolor, o potser un molest acufen.\nSi estàs solter i prens algunes copes de més és molt probable que acabis enviant-li un missatge al teu ex. Si ja es va acabar aquesta relació, va ser per un motiu de pes i recorda: 'Segones parts mai són bones'.\nEn aquest dissabte et cridaran molt l'atenció les novetats tecnològiques, i voldràs comprar-te l'últim model de mòbil més maco. Compra-te'l només si ja disposes de diners i no has de demanar finançament.\nEt cau el pèl més del normal a causa de l'estrès. Un cop a la setmana posa't una mascareta natural i d'aquí a poc temps notaràs la millora.


La World Doctors Orchestra, per primera vegada a Barcelona | betevé\nOfereixen un concert a L'Auditori i els diners que recullin aniran destinats a la medicina oncològica\nRedacció | diumenge, 8 d'oct. del 2017, a les 21.05\nLa World Doctors Orchestra (WDO) està integrada per prop d’un centenar de metges de tot el món que, a més, són músics. Ofereixen un concert a Barcelona i un altre a Girona que serviran per recaptar diners per la recerca contra el càncer. És una iniciativa del col·legi de metges d’aquestes dues ciutats.\nLa WDO és una organització independent sense ànim de lucre que va néixer l’any 2007. La va impulsar el doctor Stefan Willich, professor de medicina al Charité University Medical Center de Berlín i expresident del conservatori de música Hanns Eisler de la mateixa ciutat. A l’entitat hi ha un centenar de components que toquen arreu del món en benefici de projectes relacionats amb la salut.\nEl Jordi Gatell és cap de l’Unitat de Còrnia i Superfície Ocular de l’Institut Català de la Retina i un dels membres de l’orquestra. Explica que tres mesos abans dels concerts els envien les partitures per estudiar-les individualment i que es troben quan falten tres dies per fer assajos intensius. En forma part des del primer dia: “És un projecte bonic perquè som aficionats i a tots ens mou el mateix, la medicina, però darrere de tot això hi ha la música. A més, ajudem entitats locals.”\nArriben a l’estat espanyol per primera amb dos concerts. L’Auditori acull el de Barcelona en què, a més, participa el reconegut solista internacional de violoncel, Lluís Claret. El concert ha començat amb la peça ‘Voci della natura’, del compositor català Jordi Cervelló. També han interpretat fragments de Schumann i Brahms.\n— càncer — concerts — L'Auditori


BIBLIOTEQUES JOAN MIRÓ I MIRAMAR: 01/19\nL'AGENDA DELS MÉS PETITS\nAhir, vam tenir una presentació molt especial. Ens encanten les iniciatives que té la gent i les ganes de participar en el dia a dia de la Biblioteca.\nLoli Beltran, l'autora de l'agenda ens va explicar com funciona\nL'AGENDA DELS MÉS PETITS.\nÉs gratuïta i la podrem trobar en format digital a:\nDesprés de la presentació ens va regalar un conte magnífic que ens va deixar a tothom bocabadats. Vam acabar la sessió ballant i els nens i nenes van marxar cap a casa amb un somriure i una agenda que de ben segur els serà molt útil.\nMolta sort Loli en el teu projecte i moltes gràcies per incloure les nostres activitats!!!\nAquí teniu alguna imatge del moment.\nPublicado por Biblioteca Joan Miró en 18:59\nEls humans necessitem principis i finals; necessitem començar i acabar coses; necessitem estímuls. Quan volem deixar de fumar, o fer règim, o començar a fer esport... no són mai coses inmediates. Sempre diem, al dilluns començo, a l'any que ve m'hi poso... I a vegades, ho anem deixant i deixant :-)\nDoncs un dia, tot parlant d'aquestes coses amb una noieta jove i del temps que de vegades dediquem a les xarxes socials, ens va dir:\n- Aquest any, m'he fet el propòsit de llegir al menys un llibre al mes.\nAquesta idea ens va encantar! Un llibre al mes és un repte totalment assumible. Un repte d'aquells que ens pot ajudar a sentir-nos millor. Un repte súper enriquidor que en podem sortir molt beneficiats a tots els nivells. Així que vam agafar la idea al vol i us volem convidar a fer el mateix.\nDoncs primer que tot, escollirem un llibre, es clar (o tots els que vulgueu) i quan acabem de llegir-lo, li farem una foto, amb o sense nosaltres i el penjarem a Facebook, Twiter o Instagram amb l'etiqueta #12mesos12llibres.\nNosaltres anirem fent el seguiment i a finals d'any, podem fer una trobadeta de totes les valentes i els valents que heu aconseguit completar el repte. Allà mateix, llegirem la nostra llista de llibres llegits, intercanviarem lectures i ho celebrarem com cal!\nAnimeu-vos, encara esteu a temps pel llibre del gener!\nEtiquetas: Activitat, Repte\n2019, BENVINGUT ANY NOU!!!\nComencem l'any nou estrenant LOGOTIPS!\nA partir d'ara, ens podreu veure així.\nPublicado por Biblioteca Joan Miró en 18:12\nPublicado por Biblioteca Joan Miró en 17:31


Torroella i l'Estartit aposten per fomentar l'oci nocturn de qualitat, Torroella de Montgrí i l'Estartit\nInici INICI Informació municipal Notícies Torroella i l'Estartit aposten per fomentar l'oci nocturn de qualitat\nTorroella i l'Estartit aposten per fomentar l'oci nocturn de qualitat\n(21.10.15) L'Ajuntament de Torroella de Montgrí vol que el projecte «Q de festa! Nits de Qualitat» s'estengui a la totalitat d'establiments del municipi dedicats a l'oci nocturn. Aquesta iniciativa pretén afavorir la implementació de recursos i serveis relacionats amb la salut, el benestar i la reducció de riscos, per fer de l'oci nocturn, un espai segur, atractiu i saludable.\n«Q de festa! Nits de Qualitat» és un projecte de la Subdirecció General de Drogodependències que es va posar en marxa l’any 2008 amb la voluntat de crear una xarxa d’entitats, empreses del sector i de les diferents administracions públiques catalanes per a la implantació de polítiques de salut i prevenció en l’àmbit del lleure nocturn. L'Ajuntament de Torroella de Montgrí s'hi va adherir a primers d'aquest any i, en un primera fase, s'ha començat a treballar amb tres establiments. No obstant això, es pretén que el projecte es faci extensiu a la totalitat del sector. Per això, aquest matí s'ha celebrat una jornada monogràfica a la seu de l'EMD de l'Estartit, per explicar a fons el programa i motivar els responsables dels establiments a adherir-s'hi. En aquesta primera trobada s’han convocat discoteques i establiments de la plaça del Timó, diverses entitats, representants dels Serveis de Salut Integrats del Baix Empordà, Creu Roja i tècnics municipals d’àrees que poden estar implicades en l’oci nocturn, com són Policia Local, Cultura, Joventut o Turisme. També hi ha estat presents l’alcalde de Torroella de Montgrí, Jordi Cordon, i el president de l’EMD de l’Estartit, Genís Dalmau.\nTaula municipal de participació sobre l’oci nocturn\nLa presentació de l’acte ha anat a càrrec de Sandra Bartomeus, regidora de Salut, i la sessió ha estat dinamitzada per Noel Garcia, de l'empresa Spora Sinergies, responsable de l’assessorament i posada en marxa del projecte durant el primer any. Un cop feta aquesta primera sessió de treball, properament es crearà un grup promotor més reduït que farà els preparatius per a la creació d’una Taula municipal de participació ciutadana al voltant de l’oci nocturn. Aquest serà l’espai de discussió i trobada ampli, des d’on es podran engegar iniciatives consensuades amb tots els agents que s’hi vulguin implicar. Es preveu que estigui operativa la primavera de 2016, i que es reuneixi un parell de cops l’any.\nParal·lelament a la taula de participació, els establiment que ho desitgin podran iniciar el procés per aconseguir el distintiu ‘Q de festa!’, amb què es reconeix aquells locals o esdeveniments d'oci nocturn que compten amb un seguit de recursos i serveis relacionats amb la salut, el benestar i la qualitat. Aquests serveis estan orientats a reduir determinats riscos associats a la nit i al consum i a afavorir el benestar dels seus usuaris i usuàries.\nMillorar la imatge global del sector i de la destinació\nLa regidora de Salut, Sandra Bartomeus, ha explicat durant la seva presentació que l'Ajuntament dóna molta importància a aquest projecte perquè: «La iniciativa és una gran oportunitat per ajudar a canviar la percepció i els prejudicis que segurament té una bona part de la societat, en general, sobre l’oci nocturn». Ha assegurat que el programa no només incidirà en una millora de la percepció social, sinó que també ajudarà a prevenir i reduir riscos, fer-lo més segur, atractiu i saludable. També ha remarcat la col·laboració público-privada, així com l'esforç que els establiments adherits estan fent i faran per implementar els estàndards de qualitat que recomana el programa. Tot això reverteix en la millora que la població i els visitants podran tenir de l'oferta local d'oci nocturn, més sensible, respectuosa i saludable: «Aquest treball conjunt s’afegeix al que ja es fa des d’altres àmbit de l’oferta turística o de lleure municipal, i que tot plegat ajuda a millorar la imatge global de la destinació. L’oci nocturn també n’és una peça important.»


PROPOSTES MUSICALS: Francesc Tàrrega\nPublicat per Jordi Boltà a 13:17\nJuan Becerra ha dit...\nAnava a mirar el teu blog per veure les novetats i...Quina sorpresa! Si surto jo!\nVa ser tota una experiència poder participar en un programa dedicat al mestre Tàrrega. Per nosaltres es com el pare de la guitarra moderna. Gracies al seu impuls i el dels seus deixebles ara podem gaudir d’un gran ambient guitarristic a Catalunya i a la resta del món.\nMoltes gràcies a tu, Juan!\nTinc alumnes de Llenguatge Musical que toquen la guitarra i sempre es queixen que no escoltem mai audicions de guitarra. Ja saps: que si simfonies, quartets de corda... i la guitarra?\nEl teu blog està molt bé i és una manera d'apropar-los audicions de qualitat. A més, Francesc Tàrrega és prou important com per fer-lo conèixer.


El Catsalut estudia obrir el primer Centre d'Urgències d'Atenció Primària de la comarca al Baix Vallès - somParets\nEl Catsalut estudia obrir el primer Centre d'Urgències d'Atenció Primària de la comarca al Baix Vallès\nEl servei atendria pacients amb urgències de complexitat baixa i moderada les 24 hores del dia els 365 dies de l'any\nDijous, 18 d'octubre de 2018 | 09:30h\nEl Servei Català de la Salut estudia la futura posada en marxa d'un Centre d'Urgències d'Atenció Primària (CUAP) al Baix Vallès, un servei que oferiria atenció en casos d'urgència de complexitat baixa o moderada sense necessitat d'adreçar-se a l'Hospital.\nEls CUAP són centres d’atenció urgent que estan preparats per atendre problemes de salut que no suposen un risc vital i que estan oberts en horari de 24 hores els 365 dies de l'any. Estan dotats dels professionals i la tecnologia necessaris per atendre aquest tipus de pacients i, segons CatSalut, "són una alternativa consolidada per atendre urgències de salut que no són de risc vital i evitar així les esperes a l’hospital".\nEn aquest sentit, des de CatSalut apunten que "hi ha moltes situacions que es poden resoldre en aquests centres d’atenció urgent perquè disposen de servei d’analítiques, radiologia i boxs d’observació". Així, doncs, els CUAP poden fer l'atenció urgent de malalties agudes, amb espais on el pacient pot rebre tractaments durant 6 o 8 hores que resolguin la fase aguda d'una dolència; de traumatismes lleus que requereixin embenats o guixos; i atencions quirúrgiques menors, com sutures, cures i cremades. A més, si cal, des del CUAP es faciliten els tràmits de derivació al CAP del pacient o a l’hospital.\nEl primer de la comarca\nActualment, la comarca del Vallès Oriental no disposa de cap CUAP i els centres d'aquestes característiques més propers són al Vallès Occidental: els CUAP Cerdanyola-Ripollet i el de Sant Fèlix de Sabadell. D'altra banda, l'únic Centre d'Atenció Primària del Vallès Oriental que ofereix atenció continuada les 24 hores del dia –però en aquest cas no atén les urgències que podria solucionar un CUAP– és el de la Llagosta.\nSegons CatSalut, el CUAP Baix Vallès és un dels projectes que forma part del Pla Estratègic de Salut (PES) del Vallès Oriental, full de ruta per millorar l’atenció sanitària i la salut de la població de la comarca per als propers anys. "El PES prioritza les actuacions que han de permetre adaptar els serveis a les necessitats de la ciutadania", expliquen.\nSegons les mateixes fonts, en aquest moment, el disseny definitiu de la configuració d’aquests nous dispositius o ampliacions "s’està treballant tenint en compte les entitats ciutadanes, les entitats de salut, els professionals de la salut i els ajuntaments del Vallès Oriental, i encara queda pendent de l’aprovació per part del Departament de Salut".\nEntre aquests projectes inclosos en el PES i que estan també en fase d'estudi hi ha el futur CAP de la Llagosta i una ampliació del servei d'Urgències de l'Hospital de Mollet.\nPer la seva banda, la Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública al Baix Vallès veu de bon ull la possibilitat que es posi en marxa aquest servei al territori. "Des de la plataforma i moviments com Marea Blanca apostem per un increment de diners en l'atenció primària, en els ambulatoris, perquè dotar-los de recursos i de mitjans és la manera de buidar els hospitals", assegura el portaveu de la plataforma, Antonio López, qui defensa una atenció primària "primarista", és a dir, que sigui "l'eix vertebrador de la sanitat pública".\nEn aquest sentit, López denuncia que les retallades en el sistema sanitari han aprofundit en la precarietat de l'atenció primària. "S'ha perdut un 17% del pressupost que hi havia abans de la crisi i hi ha uns 1.000 professionals menys", assegura.


Atzucacs, enganys, pactes i mals polítics | Lluís Busquets i Grabulosa\nAhir va fer vuit dies que els 3000 inscrits i escreix a l’Assemblea de la CUP de Sabadell van fer el mateix, ves per on, que els barons del PSOE reunits a Madrid: temptejar de no fracturar-se. Per a cap d’ells la ciutadania no va dir res el 27S (sols va donar 20 escons a la CUP) ni el 20D (cal comptar amb la perifèria catalana i basca). La CUP, llesta, sense permetre preguntes dels periodistes, ens va voler fer empassar allò de l’empat tècnic a 1.515 vots entre Mas i Març. Convocaven Secretariat per al 28 (dia dels Innocents) i Consell per abans d’ahir, que, després, va ser per ahir. I volien que tots ens maméssim el dit! A hores d’ara, vostès potser ja saben si la setantena de consellers ahir van deixar la política catalana en stand by, ara que calia aprofitar que ho estava el govern central, o no. I dic “potser” perquè, suposant que JxS no faci un cop de puny sobre la taula, hi ha temps fins el dia 9 a la nit per anar fent la Puta i la Ramoneta de tota la terra que han cremat. A hores d’ara ja no m’estranyaria res.\nServidor, comprenguin-me, ja en té prou. Escric, doncs, sense saber què va passar ahir, diumenge dia 3. Però els donaré pistes per entendre’n l’entrellat. Encara em repica al cervell el manifest cupaire del passat 21 emplaçant a JxS a una nova oferta que inclogués una presidència alternativa. Amb els resultats a Catalunya del 20D, la CUP esgrimia el “viratge dels votants independentistes cap a l’esquerra”. (Considerava bo que ERC hagués passat de 3 escons a 6, sense comptar que aquests escons els havia perdut el PSC-PSOE en passar de 14 a 8.) I, sense gaire rigor, identificava Democràcia i Llibertat com “la fórmula amb què CDC ha concorregut a les eleccions” (sense recordar que no hi ha univocitat entre els 16 diputats de CiU del 2011 i els 8 d’ara, quan 6 eren d’Unió.) En el seu anhel de fer “irreversible” (!) la construcció de la República catalana, emplaçava En Comú Podem i els seus companys de Catalunya Sí Que es Pot “a sumar-se al procés constituent cap a la República Catalana”. Amb quin poder de seducció? Cap. S’encallaren on l’esquerra s’ha encallat sempre a l’hora de triar la primacia entre República catalana i revolució.\nD’acord: el document “Proposta d’acord cap a la independència” de JxS del dimarts 22, en resposta al document cupaire “Fil a l’agulla”, malgrat alguns punts importants —presidència coral, 270M€ els diners necessaris en el pla de xoc contra la pobresa infantil, la pobresa energètica, emergència habitacional et caetera, per no esmentar les moratòries per al Barcelona World o Aigües Ter-Llobregat—, era un refregit. Els dos sectors de la CUP, Endavant-SAN (Organització Socialista d’Alliberament Nacional), on caldria ubicar Anna Gabriel, i Poble Lliure, hereva del MDT (Moviment de Defensa de la Terra), on hi hauria Albert Botran, autor dels llibres Pensar històricament els Països Catalans i Unitat popular: la construcció de la CUP i l’independentisme d’esquerres, van piular abans d’hora i el que va passar a Sabadell es veia a venir. Ara: voler emmascarar el perill d’escissió és fer l’estruç. Se n’ha adonat tothom. I que a la CUP hi ha manaires que endeguen les coses com volen, també. Recordar ara les declaracions d’Antonio Baños (independent), quan assegurava que si no hi havia pacte entre JxS i la CUP, ho consideraria un fracàs, seria balder. La CUP semblava conscient dels resultats electorals. “Les forces del règim continuen tenint un pes molt important dins el Congrés espanyol” i per això calia “fer irreversible la construcció de la República catalana”, deia el seu document. El seu caparrut capteniment no l’entrebancava?\nEls resultats del 20D són els que són. Un Senat amb majoria del PP pot aturar qualsevol llei de reforma possible. Unes Corts amb 123 escons del PP suposen més d’un terç (117), amb la qual cosa el PP pot bloquejar tot el que li passi pel cap o per un altre lloc. Sense fer-nos trampes al solitari, a Catalunya l’independentisme no suma: 9 d’ERC i 8 de DL fan 17 contra els 18 contraris (8 del PSC-PSOE, 5 de C’s i 5 del PP). En canvi el “dret a decidir” (la pantalla anterior), si sumem als 17 d’abans amb els 12 d’En Comú Podem, liderada per Domènech, fan 29, un resultat espectacular.\nI a la resta d’Espanya? En un país sense cultura de pacte, segons la premsa, els resultats de la jornada electoral a la pell de brau deixaven l’Estat poc menys que ingovernable. Per això la baixada de les borses i la pujada de la prima de risc el passat 21. Però, tot s’estabilitzà i més que ho farà. Al meu entendre —vaig viure a la Itàlia del pentapartit!— podria ser una gran oportunitat. Els líders polítics van fer un discurs vell. De què va servir a Sánchez ser prudent la nit electoral si ara els barons li mouen la cadira perquè no pacti amb Podemos, perquè es va avenir a fer un referèndum a Catalunya? De què serveix a Mas parlant d’obertura de portes i finestres, si encara no s’han vist amb Iglesias? Agradi o no, darrera la impossibilitat de pactar, rau Catalunya. Demanin-ho a Aznar, Ribera i Susana Díaz. (Davant del “dret a decidir” se’ls nota mala consciència: saben el tracte sonat als catalans; ens han tractat tan malament, que si ens deixessin triar —pensen ells—, fugiríem corrents!) La Díaz no ha llegit mai els principis socialistes de Solesnes que admetien el dret a l’autodeterminació de les nacions hispàniques. És de mals polítics parlar quan no toca o fer-ho més del compte.\nEl passat 20D el final del bipartidisme estava cantat. Els 123 escons del PP suposen 3’5 milions de vots menys (en tenia 186, d’escons); els 90 del PSOE, 1,5 milions menys de votamts (en tenia 110). C’s va punxar (40 escons) —la seva negativa al pacte fiscal basc va fer pujar el PNB de 5 a 6— i qui va fer un sprint final fou Podemos (69 escons), amb victòria a Catalunya, com hem vist, i a Euskadi (on els 5 escons de Podemos anaren a costa d’HB Bildu que passà de 7 a 2). Però no ens enganyem: allà s’arrengleren els 5 escons de Podemos juntament amb els dels no nacionalistes, 3 per als socialistes i 2 per als populars (9). És a dir, sumen PNB i HB-Bildu (6+2) enfrontats als 9 dels no nacionalistes. (Una simple constatació: si Podemos hagués sumat amb els comunistes d’IU-UP —reduït d’11 escons a 2—, hi haurien guanyat tots i força.\nNo ens enganyem: Podemos, que vol el referèndum català sense que se sàpiga com el podrà fer com adduïa Junqueres la nit electoral, el vol, el referèndum, perquè els catalans el perdem i tornem cap-cots a la pleta d’Espanya. No ens enganyem! I per això s’equivoquen barons i baronesses del PSOE, als quals els fa fàstic pactar amb Podemos, quan volen exactament el mateix. Que Catalunya no remeni la cua i, cuabaixa, faci part d’Espanya!\nLa gent ha votat el que ha votat i els bons polítics saben passar els resultats per l’alambí dels pactes. Aquests dies, Sánchez, segur que ha sofert totes les pressions possibles de mandataris europeus i del món mundial perquè investeixi Rajoy des de la gran coalició PP-PSOE. Però seria un escàndol! I sols hi ha dues majories possibles: la de dretes i la d’esquerres. Per fer majoria de dretes, a la suma de PP i C’s (163), mancarien 13 diputats; caldria sumar-hi bascos (6), canaris (1) i algú de Catalunya. Ni ERC ni DL estarà per la labor. Els en manquen 6. Aquest camí, doncs, porta a un atzucac. A la suma d’esquerres, cal comptar-hi PSOE i Podemos (159): manquen 27 diputats. Sumant els 17 catalans als 6 bascos, mancarien 4 escons. EH-Bildu, IU-UP i els canaris sumen 5. Som a l’esquerra. No seria difícil pactar un programa conjunt. Ni caldria fer cap pentapartit entre PSOE, Podemos, ERC, DL i PNB. Bascos i catalans podrien arribar a un programa amb PSOE i Podemos a partir del referèndum a Catalunya (per quedar-nos a Espanya, és clar; després… veuríem què passaria.) Seria mefistofèlic repetir el cas de Portugal: investir la dreta i, una setmana després, fer-li una moció de censura per posar-se a governar el centreesquerra. A veure si ens entenem: Els ciutadans hispànics han volgut que els perifèrics tinguem alguna cosa a dir. I el PP, el PSOE i… la CUP, in albis. Quousque tandem abutere, politici, patientia nostra?\nDiari de Girona, 4 de gener del 2016\nEsta entrada fue publicada en Articles, Sin categoría el 04/01/2016 por lbusquetsg.\n← Entrevista a “Pros i Contres” Entrevista a “L’Illa de Robinson” →


Inici > Geografia > Mieres\n286 m. 26.3 km2 3.6 % comarcal 12.4 42.126350N 2.640686E\n358 1183 1511 1042 1054 954 569 394 383 356 326\n2018 554.4 57.6\nEl Samuntà de Dalt 41\nEl Samuntà de Baix 23\nLa vall de Mieres està situada a l’extrem oriental de la comarca de la Garrotxa. Hom podria pensar que hauria de ser part del Pla de l’Estany per la seva proximitat a Banyoles.\nEl seu terme està rodejat pels següents municipis: a l’est Sant Miquel de Campmajor i la serra de Rocacorba, al sud-oest l’envolta la serra de Finestres, al sud Sant Martí de Llémena, a l’oest Santa Pau, al sud-est Sant Aniol de Finestres i al nord Sant Ferriol. La vall de Mieres està regada pel riu Ser que neix als voltants del volcà de Fontpobra i desemboca al riu Fluvià al terme de Serinyà. També hi trobem la riera de Mieres o de Merdança que desemboca al Tor que a la vegada desemboca al Fluvià.\nDins el municipi hi trobem els següents veïnats: el Freixe, Ruïtlles, el barri de Sant Pere, on es troba l’església parroquial, can Caló i la Sallera.\nArribat a aquest punt, és important que mireu aquest plànol. Recomano que aneu a veure el barri de la Sallera. Allà hi trobareu la Romeria. Heu de deixar el cotxe en un aparcament que hi ha al mateix punt des del que es va tirar la segona fotografia.\nLes serralades que l’envolten féu definir-lo a Josep Pla com “la primera olla de la Garrotxa”.\nLa població ha sofert una davallada igual com tots els pobles rurals. El màxim el trobem el segle XIX amb 1516 habitants, fins avui que només compte amb 344 habitants.\nL’agricultura i la ramaderia – sobretot la cria de bestiar – és el sector predominant de la població activa\nEntrada al barri de la Sallera\nImatge en un casa de la Sallera\nEntrada d’una casa al barri de la Sallera\nCasa dins el barri de la Sallera\nEl nom de la població ve citat per primera vegada l’any 834: “Miliarias”, com a possessió de l’església de Girona. Es diu que el sufix “arias” prové de la veu llatina del mill i es deuria als terrenys sembrats de mill que existien a la zona. També hi havien altres conreus; blat, sègol, cànem, lli, llegums, oli, vi i civada.\nL’any 1151 ja trobem documents amb el nom de Mieres.\nL’any 1348 va ser un any desastrós ja que la pesta negra o bubònica buidà pràcticament el poble. Els supervivents es varen veure obligats a marxar per no poder pagar els deutes que la pesta els va provocar. L’abat Samsó va intervenir davant els creditors per tal d’evitar l’èxode total.\nEl segle XV es va caracteritzar per la guerra dels remences. Primer capitanejada per Francesc Verntallat del Mallol i després per Pere Joan Sala. Va ser aquest últim que amb les seves accions va provocar la ira de les autoritats del moment. Aquestes van aconseguir apressar-lo i l’executaren a Barcelona. Finalment, l’abril de 1486 el rei Ferran el Catòlic va signar una sentència arbitral redimint els pagesos dels “mals usatges” i acabant amb la revolta.\nEl segle XVI va ser tranquil. La gent es va poder dedicar als seus afers sense cap inquietud bèl·lica.\nEl 1654 els francesos es van apoderar de la Vall d’en Bas amb el consegüent trasbals per tota la comarca. La guerra contra França ja era a la comarca. Després va venir la guerra de la successió. Dues cases reials en pugna, la de Borbó i la d’Àustria. De fet, la comarca es decantava, com la seva capital, per l’arxiduc Carles d’Àustria, en defensa dels valors tradicionals que es consideraven perduts si ocupava el tron d’Espanya Felip d’Anjou.\nEl 1812, el canonge Rovira, convertit en brigadier de l’exèrcit espanyol, va situar el regiment de Sant Ferran a la línia d’Amer a Mieres per oposar-se a les tropes franceses. Hi va haver una topada entre Mieres i el Sellent i els francesos van tenir un gran nombre de baixes.\nDesprés d’això vingueren les guerres carlines. El 1868 Isabel II va ser destronada i va esclatar la guerra civil dirigida pel duc de Madrid Carles VII. En aquesta guerra hi van participar activament els mierencs, entre els quals va destacar el patrici Miquel Verdaguer i Vila. A Mieres va establir el seu quarter general el brigadier Francesc Savalls.\nEl poble de Mieres, tradicionalista de mena, va abraçar la causa carlina. A la plaça major s’instal·là el quarter general de la intendència carlina. Un dels episodis de més rellevància que van ocórrer és l’anomenat “foc de Mieres”.\nEl general Savalls es trobava a la població gaudint d’uns dies de descans junt amb el coronel Ponç Frigola. El general de les forces governamentals, Cabrinety, s’assabentà i va sortir d’Olot amb gran part de la seva tropa per enfrontar-se als carlins. El general Savalls ho va saber i va organitzar les seves tropes per anar al seu encontre. El general Cabrinety, però, va preparar una emboscada i va aconseguir capturar el coronel Frigola. Amb el seu cadàver, el general Cabrinety, es va dirigir a Mieres i es va apoderar del poble. Els carlistes es varen veure obligats a replegar-se a la serra de Finestres junt el general Savalls. La derrota fou sonada i el nombre de baixes carlines incomptable.\nA principis del segle XX, i gràcies a la normalitat de l’època, es va desenvolupar la indústria. S’hi instal·la una fàbrica de teixits de fil, una altre de gènere de punt, dos forns de teules i rajoles, tres molins fariners… També hi ha dos hospitals, metge… La cultura disposava de dos escoles públiques i un col·legi privat femení.\nAl cap de poc temps, però, comencen a decaure aquestes activitats i l’emigració a les poblacions més industrialitzades s’imposa.\n4rt diumenge d’agost: Festa Major\nA principis de setembre: Festa de la Mare de Déu de Romeria\nWeb de l’ajuntament: Ajuntament de Mieres


Mapes de la sida - VilaWeb\nDimarts 01.12.2009 20:00\nMapes de la sida\nEn ocasió del Dia Mundial de la Sida, que enguany reivindica els drets de les persones seropositives, el Programa Conjunt de les Nacions Unides contra la Sida publica les últimes dades sobre l'evolució de l'epidèmia al món. L'informe d'enguany comença destacant una dada positiva: de l'any 2000 ençà, la xifra de noves infeccions s'ha reduït un 17%. La davallada, amb tot, no ha d'eclipsar que trenta-tres milions de persones eren seropositives l'any passat, dos milions de les quals adolescents i infants. L'Àfrica subsahariana continua essent, de llarg, la regió més afectada pel VIH/sida, amb més del 70% de casos. També s'han localitzat al continent africà dos terços de les noves infeccions el 2008, any en què l'ONU calcula que es van morir dos milions de persones a causa de la malaltia. Per fer-se una idea més clara de l'abast de l'epidèmia, a internet es poden trobar mapes que ajuden a plasmar totes aquestes dades de manera molt gràfica. L'ONU mateix manté aquest mapa interactiu, on se superposen les dades bàsiques de l'últim informe.\nAquestes mateixes dades es poden carregar al programa Google Earth.\nUn altre recurs altament interessant, i gràficament molt revelador, és l'anomenat AIDS Clock, elaborat pel Fons de Població de les Nacions Unides: n'hi ha prou de prémer un botó perquè la dimensió de cada país del planeta es modifiqui proporcionalment als casos de VIH que hi constaven el 2006.\nTambé hi ha mapes de continents o països específics. AidsInAfrica.net, per exemple, a més de testimonis en primera persona proposa un mapa amb dades específiques (fins el 2002) dels països africans en relació amb el VIH/sida. I als Estats Units, on més d'un milió de persones estaven infectades l'any passat, funciona des de l'estiu un atles interactiu sobre l'impacte de la malaltia al territori.\nLa Coalició Mundial de Dones i Sida, per la seva banda, té previst activar ben aviat un mapa amb informació i documents de cada país respecte a l'impacte de l'epidèmia en les dones, que actualment representen el 50% de persones seropositives al món.\nNo hi pot faltar, en aquesta llista, el mapamundi d'esdeveniments relacionats amb el Dia Mundial contra la Sida.\nSida al directori Nosaltres.cat.