El Blog d'en Zax: de juliol 2013\n28-07-2013 Barranc de Las Gloces\nAvui anem pel clàssic tàndem Furco - Gloces. Sortim amb molt bones sensacions del Furco, agafem la furgona i ens atansem fins a Fanlo, un poblet situat en ple Parc Nacional de Ordesa i Monte Perdido. Segons les referències i les ressenyes de que disposem, el canó de Las Gloces, és d’aquells que amb una dificultat moderada, promet, ja que ens mourem per l’interior d'una profunda cicatriu amb més 80 metres de fondària en algunes ocasions tot gaudint d’estrets, salts, foscos i ràpels durant tot el seu recorregut i tot això ,envoltats d’espectaculars jocs de llum a causa de la seva estretor que en alguns moments no és de més d'un metre d'ample. Sortim de Broto i en arribar a Sarvisé, prenem el desviament que ens porta a Fanlo on aparquem en l'encreuament de carreteres que hi ha a l'entrada del poble.\nEns tornem a enfundar dins dels neoprens, agafem el 40 i des de l'encreuament de carreteres, agafem la pista que en direcció oposada al poble, en fort pendent, baixa a la Glera de Borruel per després, descendir ,agafar un corriol a l'esquerra i dipositar-nos a la llera i començament de la gorja.\nEns endinsem al canó i talment com si ens fiquéssim a la gola del llop, muntem el primer ràpel de 13 metres que ens introdueix en una espectacular gran volta tallada pacientment en la roca durant milers d’anys per l’aigua en un món de semi foscor subterrània.\nDes d'aquí, descendim en un nou ràpel de 6 metres a una galeria molt estreta i vertical en una atmosfera de penombra. Sortejant rocs, salts, passadissos i tobogans evolucionem acompanyats per els pocs raigs de llum que son capaços d’arribar al fons del canó penetrant entre les parets de la humida i estreta gorja fins a arribar a la part final, on trobarem l’últim ràpel, en aquest cas, obligat pel cabal abundant i on la gorja acaba de sobte deixant-nos amb ganes de més.\nUn cop s’eixampla el riu, a la marge esquerra trobem una fita que ens indica el camí de tornada, consistent en una sendera que endinsant-se dins del bosc puja decidida fins retrobar la pista que hem usat per accedir al barranc arribant fialment al cotxe amb un cel amenaçador de turmenta.\nEn definitiva, un cap de setmana ben aprofitat amb dos canons i una ferrada imprescindibles de la zona.\nFotos Daniel & Marta\nPublicat per ZAX a 0:41\nEtiquetes de comentaris: barrancs, Engorjats, Fanlo\n28-07-2013 Barranc del Furco\nAhir a la tarda preteníem fer aquest barranc tot sortint de la Ferrada del Sorrosal i després d’haver-nos instal·lat en l’alberg de Broto, però la pluja, convertida en un parell de turmentes ens van estroncar el plans tot i que tampoc no vam quedar-nos de braços creuats i vam aprofitar el temps atansant-nos fins l‘entrada per no perdre temps en aquest afer avui. A grans trets, el Barranc del Furco, és un barranc fàcil i curt amb força ambient ja que el seu començament és força espectacular amb dues cascades seguides que ens introdueixen en un gran circ donant pas a petits ressalts envoltats de vegetació, per després, conduir-nos a la zona més encaixonada molt més espectacular. Sortim de Broto direcció Boltaña on just passat el primer pont, trobem una carretera que condueix a Buesa. La seguim fins arribar a una corba tancada a la dreta amb una pista. Deixem el cotxe ens equipem i mirem d’avançar un grup nombrós ja que de no fer-ho, ens farien de tap. Remuntem la carretera fins trobar 50mts més endavant un trencall a l’esquerra. El prenem, és una pista que es dirigeix cap a uns prats per ascendir prop d'una petita cabana. Abans d’arribar, agafem un trencall en sendra a la dreta i seguim ascendint cap a l'esquerra fent algunes marrades per dins del bosc deixant-nos en una pista la qual seguim cap a l'esquerra per anar a trobar una petita presa.\nBaixem al barranc per un camí que esdevé delicat per la pluja d’ahir que descendeix a la llera pel seu costat ajudats per unes cadenes que en faciliten el descens. Immediatament veiem ja la primera instal·lació a l’esquerra que ens ofereix un ràpel d'uns 25 metres amb una caiguda d'aigua espectacular per l’avançat de l’època que estem.\nUn cop som a la primera badina a la sortida hi trobem un segon ràpel de 10 metres.\nContinuem caminant mentre sortegem algun que altre ressalt a mesura que el riu va engorjant-se paulatinament alhora que ens ofereix la bella imatge d’unes parets cobertes de molsa que hi confereixen un verdor molt bonic.\nTot seguit després de baixar un parell de divertits tobogans, ens arribem al ràpel de 12 metres que pot fer-se més interessant si seguim més enllà el passamans de corda fins al seu final i saltem o abans del passamà, baixant per un llarg tobogan al que s’hi accedeix mitjançant una maroma amb nusos.\nNo massa més lluny, ens trobem amb el darrer ràpel de 25 metres que sense dificultats afegides, ens deixa en el tram final i on caminant, sortejant els blocs, ens arribem a la carretera on agafem el trencall de la sendera que puja a Buesa.\n-i d'aquí, cap a Fanlo, a fer el barranc de las Gloces....\nFotos Daniel i Marta\nPublicat per ZAX a 17:21\nEtiquetes de comentaris: barrancs, Broto, Engorjats, Furco\n27-07-2013 Via ferrada del Sorrosal\n21-7-2013 Pics de Clarabide i Gias per Estós.\n20-7-2013 Via ferrada del Santo Cristo d’Olvena.\n07-07-2013 Turó de les Onze Hores pel Grau de les ...\n24-6-2013 De Balaguer a l’ermita de la Mare de Déu...\n23-6-2013 Caminant per la Serra del Corb i Sant Ho...


Una família intoxicada a Sant Julià per la mala combustió d'una caldera - Empordà\nUna família intoxicada a Sant Julià per la mala combustió d'una caldera\neva batlle. sant julià de ramis\n11·05·21 | 06:30\nUna família va resultar intoxicada per monòxid ahir de matinada per la mala combustió d'una caldera a Sant Julià de Ramis. Concretament, quatre persones van resultar ferides de poca gravetat, entre elles un menor d'edat. La parella i els seus dos fills -de 18 i 15 anys- van ser evacuats pel SEM amb ambulàncies fins a l'hospital de Palamós.\nEls Bombers, per la seva banda, van revisar i ventilar l'habitatge. També van precintar la caldera i també la d'un altre pis del mateix bloc on es va detectar que patia una mala combustió. El monòxid de carboni pot ser molt perillós i pot acabar fins i tot amb la mort. Sovint els primers símptomes d'intoxicació són marejos, mal de cap i molt malestar.\nEn el cas de Sant Julià de Ramis, el succés es va desencadenar cap a dos quarts de dues de la matinada, al número 1 del carrer Can Mates. Els Bombers s'hi van desplaçar amb el SEM, ja que estava atentent una família amb clars símptomes d'haver inhalat monòxid de carboni.\nUn cop a l'edifici, els Bombers van revisar l'habitatge, ubicat a la segona planta, i van comprovar que, efectivament, la caldera no cremava bé i per això la van parar i van ventilar el pis.\nUn segon aparell\nAlhora, els efectius d'extinció d'incendis també van revisar la resta de pisos del bloc i van detectar que en el mateix edifici hi havia una altra caldera que no funcionava correctament. Per aquest motiu van precintar els aparells i van tancar els comptadors d'ambdós pisos.\nEl SEM, per la seva banda, que va enviar quatre ambulàncies al lloc dels fets, va atendre els quatre intoxicats, que van resultar ferits de poca gravetat, i els va evacuar amb ambulància a l'hospital comarcal de Palamós, on hi ha una cambra hiperbàrica.


Touristforum - Impressions del Veneto\nSituat al nord-est d’Itàlia, el Véneto s’estén des dels Dolomites fins al mar Adriàtic, atravessant paratges naturals incomparables. Tanmateix, aquesta regió atresora importants ciutats amb un ric patrimoni cultural. En aquesta ruta al vostre aire, en cotxe de lloguer, us proposem descobrir el millor del Véneto: ciutats com la inigualable Venècia, amb els seus palaus i els seus canals; la romàntica Verona, amb el balcó de Julieta o l’impressionant amfiteatre romà, Vicenza, Bassano o Padova. Així com l’immens Lago di Garda i les espectaculars Dolomites.\n1. Un viatge super variat: ciutats, camp, llacs i muntanyes.\n2. Hotels de qualitat i una excel·lent relació qualitat-preu.\n3. Inclou dues nits a Venècia a l'inici del viatge.\nDisposeu del dia complet per gaudir de Venècia. Construïda sobre illes enmig d'una llacuna, és una ciutat simplement incomparable. La seva espectacular arquitectura plena de palaus i monuments històrics reflecteix el poder d'antany de la Sereníssima República de Venècia. Recorreu el Gran Canal en vaixell, passegeu pels seus carrers i places o feu una volta en góndola mentre deixeu que la ciutat us captivi. Nit a Venècia.\nDia 3. Venècia-Pàdua-Garda\nA primera hora recolliu el cotxe de lloguer (al costat de l'aparthotel) i comenceu la ruta pel Vèneto. Us recomanem visitar Padova, a una mica més de mitja hora. Aquesta ciutat està estretament lligada a Sant Antoni de Pàdua, el seu patró, i la seva basílica és precisament el monument més important de la ciutat, una impressionant barreja d'art romànic, gòtic i bizantí. Però aquí trobareu també Prato della Valle i altres llocs d'interès com el Orto Botanico, un antic jardí botànic que han ampliat molt recentment i que compta amb una infraestructura espectacular i més de 7.000 espècies de flora, dividides en diversos ecosistemes. També a Pàdua es troba la Cappella degli Scrovegni amb les famoses pintures de Giotto. Continueu ruta cap a la zona del Llac de Garda. Check-in i nit al Montresor Hotel Tower 3*, a Bussolengo, a una hora de Padova.\nDia 4. El Llac di Garda\nEsmorzeu i dediqueu el dia a descobrir el bonic Llac di Garda. Es tracta de l'estany més gran de tota Itàlia, als peus dels Dolomites. Hi ha pobles amb molt d'encant i història com Saló, Gardine, Limone o Sirmione, a una península. Gaudiu d'unes vistes úniques des de Punta di San Vigilio o preneu el telefèric del Monte Baldo. I, per descomptat, recorreu el llac a bord d'algun dels nombrosos vaixells que naveguen pel gran llac. Nit a Bussolengo.\nDia 5. Verona\nEsmorzar i gaudiu del dia a Verona, una de les ciutats amb més encant d'Itàlia. Verona es troba a mitja hora de Castelnuovo. Els seus carrers i places són ideals per passejar i descobrir monuments tan espectaculars com l'Arena (antic amfiteatre romà) o amb tanta màgia com el balcó que va inspirar la famosa novel·la "Romeu i Julieta". Verona és una obra d'art en si mateixa. El casc vell està envoltat pel riu Adige, les Piazza delle Erbe o la Piazza dei Signori, són incomparables, com ho són algunes de les seves esglésies (Sant Zeno Maggiore, Sant'Anastasia o el Duomo). Nit a Bussolengo.\nDia 6. Garda-Vicenza-Bassano\nEsmorzar i sortida cap a la ciutat de Vicenza, a una hora de cotxe, reconeguda per la seva riquesa arquitectònica. El centre històric de la ciutat és d'estil clàssic, destacant les obres de l'arquitecte Andrea Palladio, declarat Patrimoni de la Humanitat per l'UNESCO. Juntament amb altres meravelloses mansions construïdes per ell mateix, com ara la Villa Capra Valmarana i la Vila Poiana, ambdues situades enmig d'amplis i cuidadíssims parcs. A mitja tarda continueu la ruta cap Bassano del Grappa, a uns 45 minuts. Aquesta pintoresca localitat és famosa pel seu pont cobert i per ser la ciutat d'origen del famós aiguardent. Als seus voltants hi ha petits pobles amb molt d'encant com Asolo, Marostica o Cittadella. Nit a l'Hotel Bonotto Palladio, a Bassano del Grappa.\nDia 7. Els Dolomites\nEsmorzar i dia complet per poder fer una auto ruta pels Dolomites, el massís de muntanya més bonic del món, situat al nord de Bassano. Depenent de les ganes que tingueu de conduir podeu fer rutes més o menys ambicioses. A prop de Bassano, El Monte Grappa ofereix unes vistes espectaculars. A poc més d'una hora hi teniu San Martino di Castrozza, un poble de muntanya envoltat de moles granítiques. A un parell d'hores el telefèric per pujar a la Marmolada. I a dues hores i mitja al Passo Pordoi o la famosa localitat de Cortina d'Ampezzo. La ruta us garanteix corbes, però també uns paisatges i unes vistes extraordinàries a cada quilòmetre. Nit a Bassano del Grappa.\nDia 8. Bassano-Aeroport d'origen\nEsmorzar i sortida cap a l'aeroport de Venècia, situat a menys de 90 minuts de Bassano. Si teniu un vol a la tarda us proposem descobrir, en ruta, una joia. La petita ciutat de Castelfranco Veneto, una bella ciutat emmurallada on hi va néixer el pintor Giorgione, fundador de l'Escola Veneciana. A l'hora indicada devolució del cotxe de lloguer a l'aeroport, tràmits de facturació i embarcament en vol destinación al vostre aeroport d’origen. Arribada i final del viatge i dels nostres serveis.\nEl preu de "Impressions del Veneto" inclou\n7 Nits en ruta als hotels indicats o similars amb esmorzar inclòs.\n6 Dies cotxe de lloguer tipus Lancia Ypsilon (2p) o Fiat 500 X (3-4p) amb km. Il·limitat i assegurança amb franquícia.\nPadova Andrea Osti\nVerona Michaela Loheit


Nules estreny llaços amb Nyons durant la seua visita d'aquests dies a la localitat - La Plana Baixa - Noticias de Castellón\nNules estreny llaços amb Nyons durant la seua visita d'aquests dies a la localitat\n_El dia s'ha tancat amb una visita a Mascarell i a l'Estany de la platja de Nules, dos dels espais més turístics del terme municipal de Nules_\nDIMECRES, 16 DE MARÇ DEL 2016. La localitat de Nules està estrenyent llaços aquests dies amb els habitants de Nyons, la localitat agermanada amb el municipi, als quals han rebut a la plaça Major Ramon Canut, regidor d'Agermanaments; l'alcalde de la localitat, David García, i una àmplia representació de l'equip de govern.\nDurant la seua arribada s'han mostrat satisfets "de tornar a visitar la vila de Nules, ja que feia temps que no tenien lloc aquestes trobades entre les dues localitats", en paraules de Canut.\nLa ruta turística preparada aquest dimarts per als visitants de la ciutat agermanada ha continuat amb una visita a Grespania, on també han estat acompanyats pel regidor de Comerç de l'Ajuntament, César Estañol. A aquesta cita li ha seguit una visita a un camp de taronges.\nDesprés d'un dinar amb plats típics de la zona realitzada al local El Musical, els veïns de Nyons han visitat el Museu de Medallística, acompanyats per Vicent Felip Sempere, cronista oficial de la vila. Finalment, el dia s'ha tancat amb una visita a Mascarell i a l'Estany de la platja de Nules, dos dels espais més turístics del terme municipal de Nules.


Elogi del vaguista | Carles Jove i Buxeda\nElogi del vaguista\nPublicat a la revista Catalunya, abril 2008.\nDubto que en els darrers anys un conflicte laboral a Catalunya hagi vessat tanta tinta i omplert tants de píxels com el dels conductors de TMB pels dos dies de descans setmanal. Els buseros mantenen un mínim de 4 webs i vàries publicacions en paper per a donar a conèixer no només les seves demandes, sinó també tots els seus moviments i els de l’empresa. Per la seva banda, TMB ha publicat varis anuncis en premsa per defensar la seva imatge (i de pas atacar la dels vaguistes) i disposa d’una web on diu estar a favor dels dos dies. No pretenc fer un recompte, si no evidenciar la vergonyosa i contradictòria postura de TMB, que per una banda afirma estar a favor de la demanda dels dos dies (web), per l’altra diu que ja en disposen (El Periódico, 31.12.07), i encara per una altra es presenta com a vícitma d’uns quants conductors (posem pel cas… 1500) que amaguen obscurs objectius com “fer la revolució” (D. Pestaña, vicepresident).\nSi cito les webs i publicacions impresses és per posar en primer pla que la propaganda està jugant un paper molt important en el conflicte. En la meva opinió, això és degut a dos motius: 1) Els vaguistes estan demostrant ser superiors en força a l’empresa, 2) L’únic camí que té TMB és la difamació i la generació d’opinió.\nEls conductors estan en contacte directe amb els usuaris. Cada dia tenen ocasió de conversar i discutir, si fa falta, sobre qualsevol aspecte relacionat amb el servei. Durant la vaga això no ha canviat. Sense voler promocionar-me, en un documental que he editat on s’hi plasmen converses de buseros amb usuaris a la Plaça Sant Jaume, aquests en general es mostren partidaris de la demanda quan són degudament informats. L’empresa, per la seva banda, no es relaciona amb els usuaris excepte per dir-los o que tot va molt bé i que el servei és fenomenal (ho fa durant tot l’any), o que els vaguistes són uns malaguanyats i interessats i que, a més, no tenen raons per queixar-se. Això és el que ha estat fent tots aquests dies.\nEl mitjans econòmics de l’empresa són superiors, i ha pogut disposar d’uns quants anuncis de mitja plana en la premsa diària. Els buseros, per la seva banda, no fan curt i ja disposen de varis blogs que l’usuari que realment vulgui estar informat hauria de visitar (http://comitedescansos.blogspot.com/) i fins i tot d’un diari gratuit que properament editarà un segon número.\nAmb la raó i la força de la banda dels conductors, és clar que la victòria es decidirà en el camp de l’opinió.\n← De les recuperacions de la ideologia\nLes avantguardes. Surrealisme i revolució →


Informació estudiants: Pràctiques Extracurriculares. Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials Oficina de Pràctiques Externes i Ocupabilitat\nInformació estudiants: ..iques Extracurriculares\nInformació estudiants: Pràctiques Extracurriculares\nPreferentment en primer lloc, has de ralizar les teues pràctiques curriculars, així les pràctiques formaran part del teu expedient acadèmic com 12 crèdits optatius de l'assignatura "Pràctiques externes"\nEstar matriculat/a en el curs acadèmic en el qual es desenvolupen les Pràctiques Extracurriculares\nHaver realitzat les teues pràctiques curriculars\nSi no has realitzat pràctiques curriculars, has de tenir tota l'optativitat coberta\nPodràs realitzar pràctiques extracurriculares, les quals no estan vinculades a una assignatura del pla d'estudis, i tenen caràcter voluntari.\nSegons la normativa de la UA, les pràctiques extracurriculares tindran una durada màxima de 750 hores a realitzar en un període màxim de 6 mesos. El Vicerectorat d'Estudiants podrà, amb caràcter excepcional, autoritzar unes pràctiques extracurriculares amb una durada superior, prèvia sol·licitud motivada per part de l'empresa/institució i amb el vistiplau del Centre. En cap cas la durada total de les pràctiques haurà de superar les 900 hores.\nPoden desenvolupar-se en dos cursos acadèmics consecutius, però el/l'estudiant haurà d'estar matriculat/a en tots dos cursos acadèmics i s'haurà de signar una pròrroga de les pràctiques i de l'annex al començament del segon curs acadèmic.\nSi aportes una empresa/institució nova o bé amb conveni antic i requerisca la seua actualització, has de lliurar a més del document d'Oferta de Pràctiques , el de Dades Empresa/Institució per a Conveni col·laborador. amb una antelació mínima d'un mes a la data prevista d'inici de pràctiques.\nA més, al final de les teues pràctiques també hauràs d'elaborar una Memòria, que remetràs, per correu electrònic, al teu tutor acadèmic de Pràctiques Externes en els 20 dies següents a la finalització de les mateixes. En aquesta Memòria assenyalaràs les activitats que has dut a terme durant el període de pràctiques i la mateixa servirà de base per a obtenir la teua qualificació final. Per a la seua elaboració pots basar-te en la Guia Orientativa que tenim publicada en la nostra web per a les pràctiques curriculars.\nCom a criteri general, es podran reconèixer les pràctiques extracurriculares gestionades en aquest Centre, per l'assignatura optativa "Pràctiques Externes" dels estudis adscrits a la Facultat de CC. Econòmiques i Empresarials. S'han de complir aquests requisits:\nQue l'objecte de la pràctica que ha realitzat aquest relacionat amb les competències i coneixements del títol.\nQue la durada siga, com a mínim i amb caracter general, de 300 hores de pràctiques en l'empresa/institució (1ECTS = 25 hores de pràctiques)\nSi vas a sol·licitar el reconeixement de les pràctiques que hages cursat deus tenir en compte que:\nA més, per al còmput del mínim de crèdits necessaris per a obtenir la beca només s'explica els crèdits matriculats, no els crèdits reconeguts.\nUna vegada concedit el reconeixement a l'estudiant, ja no podrà realitzar durant els seus estudis les pràctiques externes que ofereix el Centre.\nEl termini per a sol·licitar el reconeixement serà el termini habitual de matrícula, excepte quan els crèdits que sol·licita siguen els últims per a finalitzar l'estudi.\nPer a més informació consulta l'apartat RECONEIXEMENT DE PRÀCTIQUES\nSegur Escolar per a poder realitzar les meues pràctiques


Activitats a la biblioteca – Biblioteca Padre Bustillo\nPublicat el 22 de gener de 2020 22 d'Octubre de 2020 per Biblioteca Padre Bustillo\nCom cada any, els alumnes de 2n de primària han fet el seu punt de llibre personal. I a continuació, entre tots els nens i nenes han escollit el punt de llibre que més ha agradat de cada classe.\nAquests punts de llibre són els oficials de la biblioteca per el curs 2019/2020. Si voleu aconseguir-ne, els podreu trobar a la biblioteca o a secretaria.\nDe la classe 2n A la guanyadora ha estat la Leo Díaz García.\nDe la classe 2n B la guanyadora ha estat la Daniel Domínguez Osorio.\nPublicat a Activitats a la biblioteca, GeneralEtiquetat 2n a, 2n b, Curs 2019/2020, Fem un punt de llibreDeixa un comentari


Unitat 11. la segona república i l... by Julia Valera 41078 views\nUnitat 13. el franquisme la constru... by Julia Valera 24709 views\n12. LA GUERRA CIVIL (1936-1939) by jcorbala 25123 views\nUnitat 12. la guerra civil (1936 1939) by Julia Valera 38154 views\nUnitat 14. el franquisme creixement... by Julia Valera 18714 views\nUnitat 1. el segle xviii by Julia Valera 7868 views\nPresentació destinada a l'alumnat de 2n de Batxillerat de la matèria d'Història\nRaquel Pau Roig\n1. Unitat 15: Transició, democràcia i autonomia Júlia López Valera\n2. S U M A R I  Mort Franco, les lleis preveien la continuació del règim franquista transformat en una monarquia no democràtica.  Des del novembre del 1975 s’inicia el procés de transició política: es promulga la Constitució (1978) i s’estableix un sistema de monarquia constitucional.  A CATALUNYA es restableix la Generalitat, s’elabora un estatut d’autonomia i es celebren les primeres eleccions autonòmiques al 1980.  El període de la Transició s’inicia amb l’accés al tron de Joan Carles I i acaba el 1982 amb l’arribada al poder del PSOE.  S’inicia un període de normalitat democràtica en que dos partits es van alternant en el govern:  Espanya i Catalunya han fet un salt modernitzador en la seva estructura política i econòmica. Es va consolidar l’Estat del Benestar i es van donar canvis en la composició i l’estructura de la societat. PSOE 1982-1996 PP 1996-2004 PSOE 2004-2011 PP 2011... Júlia López Valera (Institut Banús)\n4. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978) 1.1. Immobilistes, reformistes i rupturistes. Panorama polític després mort de Franco 3 OPCIONS O ALTERNATIVES Continuisme Continuació del règim Franquista transformat en una Monarquia no democràtica. No volen transformacions importants. Només estan disposats a introduir lleugers retocs Arias Navarro i el Búnker (immobilistes) Rupturisme Forces antifranquistes (Platajunta i Assemblea de Catalunya) Reformisme Adolfo SUÁREZ,Fraga Areilza, Garrigues Osorio (exfalangistes) i el REI Creació d’un sistema democràtic a “via lenta”partir de la reforma progressiva de les lleis i institucions franquistes. Trencament amb el franquisme i construcció ràpida d’un sistema polític democràtic liderat per les forces democràtiques. Objectiu: restabliment de la República i l’Estatut de 1932 (Catalunya) Júlia López Valera (Institut Banús)\n5. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978) El govern d’Arias Navarro  El 22 de novembre de 1975, JOAN CARLES de BORBÓ és proclamat rei, segons la Llei de Successió.  Va continuar al capdavant del govern CARLOS ARIAS NAVARRO. Aquest incorporà els reformistes : Manuel Franga Iribarne i José Maria de Areilza. S’esperava que acceleressin les reformes.  Quan Arias Navarro presentà el seu programa es va veure que apostava pel continuisme franquista. Formulava LLEIS EXTREMAMENT RESTRICTIVES sobre el dret de reunió i d’associació que no preveien l’existència de partits polítics. Júlia López Valera (Institut Banús)\n6. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978) Les mobilitzacions populars  L’oposició havia anat creant organismes unitaris per definir un programa comú de totes les forces antifranquistes:  Es van avançar les relacions entre l’oposició catalana i els grups d’oposició a Espanya, que van donar suport a les demandes de restabliment de l’autonomia a les nacionalitats històriques. A ESPANYA: Junta Democràtica Plataforma de Convergència Democràtica S’uneixen en COORDINACIÓ DEMOCRÀTICA. La seva fórmula era la RUPTURA DEMOCRÀTICA: un procediment constituent que per mitjà d’un govern provisional i d’unes eleccions generals, posa les bases d’un nou sistema polítics. A CATALUNYA: Assemblea de Catalunya Consell de Forces Polítiques de Catalunya (finals 75). Format per 11 partits de tot l’espectre polític. Júlia López Valera (Institut Banús)\n7. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978)  Les forces antifranquistes van promoure mobilitzacions populars: manifestacions, vagues i campanyes reivindicatives, demanant: LLIBERTATS DEMOCRÀTIQUES, AMNISTIA, i ESTATUTS D’AUTONOMIA.  La conflictivitat laboral va augmentar i es va polititzar, reivindicacions laborals i salarials i reivindicacions de democràcia i llibertats.  Les mobilitzacions de l’hivern del 75-76, van tenir gran importància a CATALUNYA , al PAÍS BASC i a MADRID. Vagues durant setmanes. La resposta del govern i dels empresaris van ser detencions, acomiadament...  Van destacar per la seva incidència les manifestacions de Barcelona de l’1 al 8 de febrer del 1976, vagues generals de Sabadell i Baix Llobregat. El govern de Suárez i la reforma política  Els REFORMISTES tenien por que el govern d’Arias Navarro pogués desprestigiar la monarquia. Es van esforçar per desplaçar del govern els immobilistes.  El projecte de canvi volia arribar a un PACTE AMB L’OPOSICIÓ per promoure una reforma progressiva del sistema polític a partir de l’EVOLUCIÓ DE LES LLEIS i de les INSTITUCIONS FRANQUISTES.  El rei Joan Carles I i els seus col·laboradors van forçar la dimissió d’Arias Navarro el 30 de juny del 1976. Imposa com a successor ADOLFO SUÁREZ. Júlia López Valera (Institut Banús)\n8. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978)  Va iniciar CONTACTES AMB LES FORCES DEMOCRÀTIQUES.  Va promulgar un indult per a una part dels presos polítics.  Va proposar la LLEI de REFORMA POLÍTICA (LRP): reconeixia, amb limitacions, els drets fonamentals de les persones; donava la potestat legislativa a la representació popular i preveia un sistema electoral democràtic. Problema: havia de ser aprovada per les Corts franquistes. Finalment va ser aprovada amb escassa oposició. La llei va ser sotmesa a REFERENDUM el 15 de desembre de 1976, amb el 81 % de vots a favor. L’oposició d’esquerres (a la clandestinitat) demanà l’abstenció perquè la considerada insuficient. Júlia López Valera (Institut Banús)\n9. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978) 1. 2. La construcció de la democràcia.  Durant els mesos posteriors a l’aprovació de la Llei va haver-hi un procés d’intenses negociacions entre el govern i algunes forces polítiques democràtiques i també contactes amb el partit comunista (PCE). L’OBJECTIU era preparar condicions per a la celebració d’eleccions generals.  Al carrer, als centres de treball, les universitats i les associacions portaven a terme mobilitzacions i demandes de democràcia.  El camí cap a la democràcia es va completar amb una sèrie de decrets que van permetre la llibertat sindical, amnistia per a delictes polítics, legalització dels partits polítics.  Es va dissoldre el TOP i es van abolir el Movimiento Nacional i la seva premsa, i el Sindicat Vertical.  Joan de Borbó va cedir els drets successoris al seu fill: Joan Carles.  La LEGALITZACIÓ del PCE i del PSUC era considerada imprescindible per l’oposició democràtica. Suárez va decidir fer-ho (abril-maig) i va provocar una crisi de govern. Júlia López Valera (Institut Banús)\n10. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978) Les primeres eleccions democràtiques  ELECCIONS GENERALS el 15 de juny de 1977. Es presenten la major part dels partits que havien vertebrat l’oposició al règim. PCE: legalitzat abril-77 (Santiago Carrillo i Dolores Ibárruri) PSOE: socialisme democràtic ( Felipe González i Alfonso Guerra) AP ( 1990 PP):federació de partits d’antics dirigents franquistes ( Fraga Iribarne i López Rodó) UCD:creada per Suárez. Aglutina 15 partits d’ideologia demòcrata cristiana, liberal i socialdemòcrata Júlia López Valera (Institut Banús)\n11. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978)  La jornada electoral va ser de normalitat absoluta, amb alta participació. El triomf va ser per a la UCD que va tenir 166 diputats i el PSOE 118. Tot i no tenir la majoria (Congrés=350 escons). Es constitueix el PRIMER GOVERN DEMOCRÀTIC. Una de les primeres tasques va ser la redacció de la constitució.  La jornada electoral a Catalunya va donar el triomf al PSC-PSOE (liderat per Joan Raventós amb un 28,4%), el PSUC (liderat per Gregori López Raimundo amb un 18,2%), UCD amb una 16,8% i Pacte Democràtic (amb Jordi Pujol amb una 16,8%). Júlia López Valera (Institut Banús)\n12. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978) La Constitució del 1978  Les Corts elegides el 15 de juny de 1977 van iniciar l’elaboració d’una CONSTITUCIÓ DEMOCRÀTICA (encarregada a una ponència formada per diputats de tots els partits amb representació). La redacció fou fruit del CONSENS. Va predominar la negociació i l’acord en les qüestions més cabdals i polèmiques. Va haver generositat de totes les opcions polítiques Es defineix Espanya com un “Estat social i democràtic de dret”. Té un caràcter progressista, tot i que és ambigua, per tal que pogués ser assumida tant per l’esquerra com per la dreta Espanya és una Monarquia parlamentària. El rei té només funció representativa Estat no confessional Àmplia declaració de drets i llibertats individuals i/o col·lectius. Sufragi universal. Divisió de poders. Reconeix la llibertat de mercat (capitalisme), però permet la intervenció de l’Estat en la propietat per motius d’interès general. Preveu un estat autonòmic, que permet a les nacionalitats i regions tenir autonomia política, alhora que reconeix les llengües pròpies de cada territori com a cooficials. Júlia López Valera (Institut Banús)\n13. 1.ELSINICISDELATRANSICIÓ(1975-1978) VA SER APROVADA PER REFERÈNDUM EL 6 DE DESEMBRE DE 1978. 67% PARTICIPACIÓ. 88% VOTS AFIRMATIUS Júlia López Valera (Institut Banús)\n14. 2.LARECUPERACIÓDEL’AUTONOMIA 2.1. El restabliment de la Generalitat de Catalunya  La demanda d’autonomia per a Catalunya va rebre un nou impuls amb la proposat de l’ASSEMBLEA DE PARLAMENTARIS CATALANS (juny 1977). Demanava:  Les mobilitzacions pressionaven també en aquesta direcció.  Suárez va negociar directament amb Tarradellas el RESTABLIMENT de la GENERALITAT PROVISIONAL i el seu retorn com a president després de 30 anys d’exili.  El primer govern provisional es formà el desembre del 1977 amb totes les forces polítiques amb representació parlamentària, menys AP que s’oposava a l’autonomia. Un dels decrets importants que van promulgar tenia a veure amb la introducció de la llengua catalana al sistema educatiu. 1. Restauració de la Generalitat. 2. Retorn del seu president JOSEP TARRADELLAS. 3. Derogació de la llei que abolia l’Estatut del 1932. 4. Constitució govern provisional de Catalunya. Júlia López Valera (Institut Banús)\n15. 2.LARECUPERACIÓDEL’AUTONOMIA  El gener del 1978 es va crear la COMISSIÓ MIXTA de TRASPASSOS Estat-Generalitat. S’aprova el 6 de gener del 78 el CONSELL GENERAL BASC, majoria de PNB i PSOE. Ramon Rubial lehendakari. Al mes de març XUNTA PROVISIONAL de GALÍCIA, impulsada per UCD. 2.2. L’Estatut d’Autonomia de Sau  L’Assemblea de Parlamentaris Catalans va impulsar l’elaboració de l’Estatut d’Autonomia. Nomenà una Comissió de 20 diputats per redactar-lo.  El projecte va ser aprovat amb un ampli consens polític, el 16 de desembre del 1978. Al març següent va ser presentat al Congrés dels Diputats. Va ser APROVAT per LES CORTS (amb alguna retallada) el desembre del 1979.  El 15 d’octubre es celebrà a CATALUNYA EL REFERÈNDUM per l’Estatut, amb una participació del 59,6%. A favor: 88,1%. Júlia López Valera (Institut Banús)\n16. 2.LARECUPERACIÓDEL’AUTONOMIA 1.Catalunya és una nacionalitat, constituïda en comunitat autònoma 2.Cooficialitat català-castellà. 3.Àmplies competències legislatives i executives, algunes exclusives, altres compartides en educació, sanitat,obres públiques, ordenació territorial, justícia o política lingüística i cultural.......... 4.Preveia la creació d’una policia autonòmica (mossos d’esquadra). 5. La Generalitat quedava constituïda per un Parlament (poder legislatiu) , un president (elegit pel Parlament) i el Consell Executiu, que com el president tindria funcions executives. 6. El finançament s’aconseguiria a través de les transferències de l’Estat ,dels recursos propis i dels impostos cedits total o parcialment per l’Estat. L’ESTATUT Júlia López Valera (Institut Banús)\n17. 2.LARECUPERACIÓDEL’AUTONOMIA 2.3. L’Estat de les Autonomies  El procés de construcció es va iniciar a partir del moment en què la Constitució va reglar la possibilitat que totes les nacionalitats que ho desitgessin es convertissin en comunitats autònomes, regides per un ESTATUT D’AUTONOMIA, amb un Parlament autònom elegit per sufragi universal i amb un govern propi. Dos procediments d’accés: 1. Article 151: més ràpid i complet per a les nacionalitat històriques (Catalunya, Galícia i P.Basc). 2. Article 143: més lent.  La majoria dels territoris van seguir l’article 143, menys les nacionalitats històriques i Navarra, que es va regir per un mecanisme especial a partir del seu peculiar sistema foral. Júlia López Valera (Institut Banús)\n18. 2.LARECUPERACIÓDEL’AUTONOMIA  Andalusia, va crear una Junta d’Andalucia (abril del 1978). Va ser l’única que va decidir per referèndum el 28 de febrer de 1980, la construcció de l’autonomia per la via més ràpida de l’article 151.  La plasmació jurídica del règim autonòmic va tenir lloc per mitjà de l'aprovació dels ESTATUTS D’AUTONOMIA.  El primer Estatut que es va promulgar va ser el del País Basc, l’any 1979, com el de Catalunya.  El 1995 es van regular règims autonòmics per a les ciutats de Ceuta i Melilla. Júlia López Valera (Institut Banús)\n19. Júlia López Valera (Institut Banús) 3.CRISIECONÒMICAIOBSTACLESPERALADEMOCRÀCIA 3.1. Un context de crisi econòmica internacional  La Transició va coincidir amb l’inici de la crisi econòmica internacional. PUJA IMPORTANT DEL PREU DEL PETROLI.  A Espanya va ser pitjor perquè es va afegir la incertesa política i el retard a l’hora de prendre mesures contra la crisi.  La crisi energètica va portar a la CRISI INDUSTRIAL, l’ATUR va augmentar, i la renda anual per habitant va disminuir.  El sector secundari que era molt important per a Catalunya, va fer que la repercussió de la crisi fos molt més greu. -Disminució de les exportacions. - Retallada inversions estrangeres. - Caiguda dels ingressos per turisme. - Retorn dels emigrants d’Europa. Des del 1977, CAIGUDA DE L’ACTIVITAT ECONÒMICA a CATALUNYA. Va superar la mitjana espanyola. L’ATUR va augmentar: 8,1% al 1973 / 19, 9% al 1982. Va frenar el corrent migratori. Va disminuir la taxa de natalitat a Catalunya Estancament creixement demogràfic\n20. Júlia López Valera (Institut Banús) 3.CRISIECONÒMICAIOBSTACLESPERALADEMOCRÀCIA  La crisi va alterar l’estructura de l’economia i la seva LOCALITZACIÓ TERRITORIAL.  Tèxtil, producció maquinària, construcció i sector agrari , van perdre més del 25% de llocs de treball.  Els serveis van augmentar.  Les comarques industrials tradicionals van ser les més afectades: Vallès, Baix Llobregat i Barcelonès. Unes altres van crear nous llocs de treball: Gironès, Selva, Alt Camp... 3.2. Els pactes de la Moncloa  Per plantar cara a la crisi econòmica era necessari l’entesa entre el govern i els partits de l’oposició.  L’octubre del 1977 les principals forces polítiques van signar els PACTES DE LA MONCLOA. Eren uns acords per sanejar l’economia i un programa d’actuació política.\n21. Júlia López Valera (Institut Banús) 3.CRISIECONÒMICAIOBSTACLESPERALADEMOCRÀCIA  Objectiu: REDUIR LA INFLACIÓ i posar en pràctica un CONJUNT de REFORMES. • Política monetària restrictiva. • Reducció de la despesa pública. • Devaluació de la pesseta. • Creixement moderat dels salaris. • Reforma tributària: impost sobre el patrimoni i IRPF. • Control de la seguretat social: augment finançament públic, extensió assegurança d’atur i assistència sanitària, augment pensions jubilació. •Modernització del sistema financer. • Nou marc de relacions laborals.\n22. Júlia López Valera (Institut Banús) 3.CRISIECONÒMICAIOBSTACLESPERALADEMOCRÀCIA 3.3. Els obstacles per a la democràcia  Alguns sectors promovien la violència per tal d’obstaculitzar la democràcia.  Principals amenaces: a. INVOLUCIONISME: resistència dels sectors franquistes immobilistes al canvi democràtic. b. COLPISME MILITAR: conspiracions i intents de desestabilització. - Operació Galaxia (1978), promogut per grups de militars i incitats per la premsa d’ultradreta. - Cop d’Estat del 23 de febrer de 1981. c. TERRORISME: - Extrema dreta: Guerrilleros de Cristo Rey i la Triple A (formacions d’agrupacions de pistolers)/ Atemptat terrorista al carrer d’Atocha de Madrid (1977). Assassinat de 5 advocats laboralistes vinculats al PCE i CCOO. - Extrema esquerra: Grupos Revolucionarios Antifascistas Primero de Octubre (GRAPO)/ Frente Revolucionario Antifascista i Patriótico (FRAP)/ Terra Lliure a Catalunya (terrorisme independentista fins al 95)/Activitat terrorista de l’ETA que refusava la Constitució del 78 perquè no reconeixia el dret d’autodeterminació. 77 mort al 1979 i 95 morts al 1980 (preferentment militars i forces de l’ordre públic). Atemptat Hipercor\n23. Júlia López Valera (Institut Banús) 4.LACONSOLIDACIÓDEMOCRÀTICA(1978-1982) 4.1. El segon govern de la UCD Marcada per: 1. Avenç cap a la consolidació democràtica. 2. Crisi interna del partit del govern. 3. Intent de cop d’Estat.  Una vegada aprovada la Constitució, Suárez dissol les Corts i convoca ELECCIONS LEGISLATIVES (març 1979).  Els resultats van ser similars als de l’any 1977: UCD, PSOE i PCE (aquest últim a molta distància).  A CATALUNYA les forces d’esquerra PSC i PSUC van ser majoritàries.  UCD formà nou govern presidit per Suárez i en minoria. Continuà amb l’activitat reformista en la línia dels Pactes de la Moncloa. Es promulga l’ESTATUT DELS TREBALLADORS (1980).  Greus problemes d’estabilitat política: Adolfo Suárez discutit com a líder perquè existien diferents tendències dins el partit. També pel fracàs a les primeres ELECCIONS MUNICIPALS DEMOCRÀTIQUES (abril 1979). Molts ajuntaments d’esquerres. A Catalunya la majoria en mans de PACTE DE PROGRÉS (PSC, PSUC, CIU I ERC). Més o menys va passar el mateix a les ELECCIONS AUTÒNOMIQUES.\n24. Júlia López Valera (Institut Banús) 4.LACONSOLIDACIÓDEMOCRÀTICA(1978-1982) Crisi a UCD+Difícil situació econòmica+Accions desestabilitzadores d’ETA. DEBILITAT EXTREMA DEL GOVERN  El maig del 1980, el PSOE presentà a les Corts una MOCIÓ DE CENSURA. La va perdre per poc.  L’activitat governamental es va paralitzar.  Davant el fraccionament d’UCD i el qüestionament del seu lideratge, Adolfo SUÁREZ VA DIMITIR com a president del govern i del partit el 29 de gener de 1981. Per mitjà de la moció de censura un parlament o un ple municipal pot exigir la responsabilitat política al poder executiu. 4.2. El cop d’Estat del 23 de febrer  L’amenaça principal per al sistema democràtic venia fonamentalment de la pervivència a l’exèrcit de sectors contraris a aquest procés.  El 23 de febrer de 1981, mentre al Congrés dels Diputats es portava a terme la votació d’investidura de Leopoldo Calvo Sotelo un grup de guàrdies civils comandats pel tinent coronel ANTONIO TEJERO, va irrompre a l’hemicicle; interrompre la votació i va retenir els diputats i membres del govern.\n25. Júlia López Valera (Institut Banús) 4.LACONSOLIDACIÓDEMOCRÀTICA(1978-1982)  A la mateixa vegada el capità general JAIME MILANS DEL BOSCH va declarar l’Estat de guerra a València i va treure les tropes al carrer per forçar un CANVI.  El cop era el resultat d’una trama: 1. Implicats: alts caps militars (generals Armada, Milans del Bosch, coronel Tejero i polítics involucionistes). 2. Objectius: eren confusos, però tots volien PARALITZAR EL PROCÉS DEMOCRÀTIC i donar a l’exèrcit un paper important en el govern posterior.  La compareixença del rei a la TV per desautoritzar els insurrectes i donar suport al règim constitucionals va ser decisiva.  El 27 de febrer es van fer manifestacions multitudinàries en defensa de la democràcia pels carrers de les ciutats espanyoles.\n26. Júlia López Valera (Institut Banús) 4.LACONSOLIDACIÓDEMOCRÀTICA(1978-1982)\n27. Júlia López Valera (Institut Banús) 4.LACONSOLIDACIÓDEMOCRÀTICA(1978-1982) 4.3. El declivi de la UCD  Dos dies després de l’intent de cop d’Estat CALVO SOTELO és investit cap de govern.  Hi haurà poca diferència amb la política de Suárez.  El govern va signar amb les organitzacions empresarials i sindical l’ACORD NACIONAL D’OCUPACIÓ per contribuir des del món laboral a l’estabilitat política. S’aprovà la LLEI DEL DIVORCI (abril 1981).  Una de les decisions més importants va ser la petició D'INGRÉS D’ESPANYA A L’OTAN (30-05-1982). Els partits d’esquerra s’hi oposen.  UCD i PSOE pacten per tal d’aprovar la LLEI ORGÀNICA D’HARMONITZACIÓ DEL PROCÉS AUTONÒMIC (LOHPA, 30 de juny de 1982). Objectiu: fixar un sostre a les competències.  Calvo Sotelo no va aconseguir frenar la desintegració del partit.  Suárez abandona el partit i crea el CENTRO DEMOCRÀTICO Y SOCIAL (CDS) al juliol de 1982.  El 28 d’agost de 1982, Calvo Sotelo va decidir dissoldre el Parlament i convocar noves eleccions generals, octubre del 1982 que guanyarà el PSOE.\n28. Júlia López Valera (Institut Banús) 5.ELSGOVERNSDELADEMOCRÀCIA(1982-2008) 5.1. L’etapa de govern socialista (1982-1996)  A les ELECCIONS D’OCTUBRE DEL 1982, el PSOE va obtenir la majoria absoluta. A la campanya se’l presentava com “el cambio”. FELIPE GONZÁLEZ va ser elegit president.  Al 1982 la participació va ser del 80% i el PSOE va obtenir gairebé la meitat dels vots de tot el cens. El PCE va tenir una gran davallada i l’any 1996 va promoure una federació de grups d’esquerra IZQUIERDA UNIDA (IU). -En el govern quatre legislatures. - Majoria absoluta al 1982, 1986 i 1989. - Al 1993 va necessitar el suport dels partits nacionalistes (CiU, PNB i Coalición Canària). El procés reformista  Ampli PROGRAMA DE REFORMA, la prioritat era lluitar contra la crisi econòmica, racionalitzar les administracions públiques i avançar cap a l’Estat del Benestar.\n29. Júlia López Valera (Institut Banús) 5.ELSGOVERNSDELADEMOCRÀCIA(1982-2008) Mesures per garantir l’estabilitat financera (reconversió industrial), reduir la inflació, estimular la inversió privada i dur a terme una reestructuració de l’aparell productiu. RECONVERSIÓ INDUSTRIAL= procés d’adaptació dels sectors productius a les exigències del mercat internacional i de l' ingrés a la CEE. Positiu: sanejament financer i adaptació tecnològica. Negatiu: Reducció capacitat industrial i ocupació. Tancament empreses i augment de l’atur que va portar a CONFLICTES LABORALS. REFORMES SOCIALS: -Despenalització de certs supòsits de l’avortament. - REFORMA EDUCATIVA: Llei reforma Universitària (1983); LODE (1985): educació gratuïta fins els 14 anys; LOGSE (1990): obligatòria i gratuïta fins als 16. - Consolidació de l’Estat de les Autonomies. Distribució poders i competències entre CCAA i Estat central, algunes dificultats. L’any 1983, es declaren inconstitucionals 14 articles de la LOHPA. Amb els vàlids es va fer i aprovar una nova LLEI DEL PROCÉS AUTONÒMIC (LPA). El 12 de juny de 1985 es va signar el TRACTAT D’ADHESIÓ a la CEE amb el consens de tots els partits. S’incorpora l’1 de gener del 1986. Referèndum per ratificar l' ingrés d'Espanya a l’OTAN. El govern va emprendre una REFORMA DE L’EXÈRCIT: reduir gradualment la plantilla, modernitzar les estructures i subordinar-lo al poder civil. Per abordar el PROBLEMA TERRORISTA D’ETA es va signar el PACTE D’AJURIA ENEA (1988).\n30. Júlia López Valera (Institut Banús) 5.ELSGOVERNSDELADEMOCRÀCIA(1982-2008) El desgast del govern  Les reformes econòmiques van ser la causa del deteriorament de les relacions entre els sindicats i el govern.  La forta oposició de CCOO més l’UGT (1988), van donar lloc a una VAGA GENERAL el 14 de desembre del 1988.  El govern va respondre amb una sèrie de MESURES SOCIALS I LABORALS entre 1990-1995: -Universalització de l’assistència sanitària gratuïta. - Enfortiment del sistema de protecció contra la desocupació. - Consolidació i garantia del sistema públic de pensions mitjançant el Pacte de Toledo.  La situació més greu van ser els casos de CORRUPCIÓ atribuïts a persones vinculades al govern.  Es va conèixer l’anomenada “GUERRA BRUTA” contra el terrorisme: GRUPOS ANTITERRORISTAS DE LIBERACIÓN (GAL).  L’erosió del govern socialista es va incrementar a partir del 1992 amb l’arribada de la RECESSIÓ ECONÒMICA D’ABAST MUNDIAL.\n31. Júlia López Valera (Institut Banús) 5.ELSGOVERNSDELADEMOCRÀCIA(1982-2008) 5.2. Els governs del Partido Popular  Les ELECCIONS DEL 1996 les guanya el PP. JOSÉ MARÍA AZNAR és elegit president del govern. No té majoria absoluta i necessita el suport de les formacions nacionalistes (CiU, PNB i Coalición Canaria). La legislatura en minoria  El primer govern d’Aznar va tenir una ORIENTACIÓ CENTRISTA per mantenir el suport dels seus socis de govern.  La tasca prioritària va ser la política econòmica.  Va mantenir una POLÍTICA SOCIAL que assegurés l’Estat del benestar: diàleg amb els sindicats i empresaris.  L’èxit econòmic més important va ser assolir les condicions que exigia la UNIÓ EUROPEA. Es va portar a terme la privatització d’empreses públiques per recaptar els ingressos per equilibrar els pressupostos de l’Estat.  Deteriorament de les relacions entre el govern i el PNB: polarització política al PAÍS BASC. -L’any 1997: massives mobilitzacions de protesta contra l’assassinat del regidor M. A. Blanco a mans d’ETA. - PNB trenca la coalició de govern amb els socialiste i impulsa el PACTE DE LIZARRA (1998). Incorporava l’esquerra abertzale. No acords amb els partits no nacionalistes.\n32. Júlia López Valera (Institut Banús) 5.ELSGOVERNSDELADEMOCRÀCIA(1982-2008) El govern en majoria  Les ELECCIONS LEGISLATIVES DE L’ANY 2000 van donar al PP la majoria absoluta.  Bona situació econòmica.  L’executiu va governar de manera desigual:  El PP es va enfrontar a qüestions que van provocar una gran tensió social: 1. Modificació legislació socialista. 2. Elaboració de noves lleis: LLEI D’ESTRANGERIA (entrada i estada a Espanya dels estrangers) LLEI ORGÀNICA D’UNIVERSITATS (reduïa l’autonomia universitària). LLEI ORGÀNICA DE QUALITAT DE L’ENSENYAMENT LLEI DE PARTITS (il·legalització dels partits que no condemnin la violència) SUPRESSIÓ DEL SERVEI MILITAR OBLIGATORI PLA HIDROLÒGIC NACIONAL: Transvasament d’aigua d’unes conques fluvials a unes altres.\n33. Júlia López Valera (Institut Banús) 5.ELSGOVERNSDELADEMOCRÀCIA(1982-2008) Desastre ecològic del PRESTIGE (2002). Reforma del subsidi d’atur va provocar una VAGA GENERAL el 20 de juny de 2002. Molt èxit. Suport del govern espanyol a la INVASIÓ de l’IRAQ. Oposició opinió pública.\n34. Júlia López Valera (Institut Banús) 5.ELSGOVERNSDELADEMOCRÀCIA(1982-2008)  A les eleccions del 2004 el PP va designar MARIANO RAJOY com a candidat. L’11 de març, tres dies abans de les eleccions, esclaten 10 bombes en tres de rodalies a l’ESTACIÓ D’ATOCHA. Desconfiança de les explicacions del govern. 5.3. Els socialistes tornen al poder  El 14 de març del 2004 les eleccions són guanyades per JOSÉ LUIS RODRÍGUEZ ZAPATERO.  El clima polític va estar caracteritzat per un alt grau de crispació i d’enfrontament.  Què va fer?:  A les eleccions de març del 2008, el PSOE va revalidar el triomf i encetà una segona legislatura. 1. RETIRADA IMMEDIATA de les TROPES espanyoles de l’Iraq (abril 2004), distanciament dels EUA, retorn a l’alineament amb la política exterior europea. 2. Va derogar el Pla Hidrològic Nacional. 3. Va reformar les dues lleis educatives. 4. Va promulgar noves lleis socials: - LLEI ORGÀNICA PER A LA IGUALTAT EFECTIVA DE DONES I HOMES. - LLEI DE DEPENDÈNCIA. - Agilització dels tràmits de divorci. - Regularització d’immigrants. - Casament entre persones del mateix sexe. 5. Es van renovar ALGUNS ESTATUTS D’AUTONOMIA: Catalunya, Cmunitat Valenciana i Andalusia.\n35. Júlia López Valera (Institut Banús) 6.LACATALUNYAAUTÒNOMA 6.1. El sistema de partits a Catalunya  La dinàmica de la societat catalana i les seves tendències electorals va crear a Catalunya un SISTEMA DE PARTITS DIFERENCIAT de la resta de l’Estat:  El PSC neix de la fusió de dos grups socialistes de tradició catalanista amb la federació catalana del PSOE (finals 1970).  CiU de la unió de CONVERGÈNCIA DEMOCRÀTICA DE CATALUNYA I UNIÓ DEMOCRÀTICA DE CATALUNYA.  La crisi del PSUC dóna lloc a la formació d’INICIATIVA PER CATALUNYA-VERDS (1987), que integra col·lectiu procedents de l’esquerra marxista i de l’ecologisme.  ERC patí crisis internes. Finalment articulà un discurs nacionalista i millorà la seva incidència electoral.  PP, dreta catalana allunyada del nacionalisme i amb febles resultats electorals. DIFERENT CORRELACIÓ DE LES FORCES POLÍTIQUES -Sistema més PLURIPARTIDISTA (parlamentaris com a mínim de 5 partits). - CiU forta presència. - PP força minoritària. DIFERENT COMPORTAMENT SEGONS E TIPUS D’ELECCIÓ -A les eleccions autonòmiques millors resultats els nacionalistes. - A les eleccions generals i municipals les esquerres.\n36. Júlia López Valera (Institut Banús) 6.LACATALUNYAAUTÒNOMA\n37. Júlia López Valera (Institut Banús) 6.LACATALUNYAAUTÒNOMA 6.2. L’hegemonia de Convergència i Unió a la Generalitat  El 20 de març del 1980 es celebren les primeres eleccions autonòmiques. JORDI PUJOL forma un govern en minoria amb el suport d’ERC. Objectius: desenvolupament de l’Estatut, construcció autogovern, negociació del traspàs de competències a la Generalitat.  L’aprovació de la LLEI ORGÀNICA D’HARMONITZACIÓ DEL PROCÉS AUTONÒMIC (LOHPA) l’any 1982 va ser molt mal rebuda, ja que va dificultar les relacions amb el govern central.  A les eleccions del 1984, CiU va obtenir la MAJORIA ABSOLUTA, revalidada el 1988 i el 1992. A les del 1995 va tenir majoria simple.\n38. Júlia López Valera (Institut Banús) 6.LACATALUNYAAUTÒNOMA  La tasca del GOVERN CATALÀ va estar dirigida a: 1. consolidar les institucions pròpies amb les lleis sobre l’organització del govern, de la funció pública, de la policia autonòmica (Mossos d’Esquadra)... 2. impulsar el desenvolupament de matèries bàsiques: ensenyament, sanitat...  La qüestió lingüística i la catalanització de la societat van ser un espai d’atenció preferent. Calia RECUPERAR UNA LLENGUA i UNA CULTURA, però també preservar una cohesió social. Com?  Es va aprova la LLEI D’ORDENACIÓ DEL TERRITORI (1987): 41 comarques i possible creació de consells comarcals.  La MILLORA de les INFRAESTRUCTURES materials i dels serveis públics, van portar al tema del FINANÇAMENT AUTONÒMIC. Les principals entrades econòmiques són les transferències de recursos de l’Estat.  LLEI DE NORMALITACIÓ LINGÜÍSTICA (1983).  Català llengua vehicular a l’ensenyament.  Creació de tres canals TV: TV3, Canal 33 i 3/24 i emissores de ràdio.\n39. Júlia López Valera (Institut Banús) 6.LACATALUNYAAUTÒNOMA 6.3. El govern tripartit d’esquerres  PSC va ser el partit més votat per un estret marge, però CiU el superava en nombre d’escons.  La unió de PSC, ERC i ICV va elegir PASQUAL MARAGALL.  La coalició del tripartit tenia un programa conjunt = PACTE DEL TINELL. -Millorar l’autogovern català a partir de la redacció del nou Estatut. - Canviar el sistema de finançament autonòmic. - Millorar la presència de Catalunya a la UE. - Impulsar la política social.\n40. Júlia López Valera (Institut Banús) 6.LACATALUNYAAUTÒNOMA  El principal projecte va ser l’elaboració d’un NOU ESTATUT que reconegués el caràcter nacional de Catalunya, ampliés la qualitat de les competències de la Generalitat, millorés l’autonomia tributària i proclamés drets i deures dels ciutadans. • Aprovat pel PARLAMENT de CATALUNYA el 2 de setembre del 2005, amb el vot favorable de tots els partits menys el PP. • Discussió al Congrés llarga i difícil. Forta campanya anticatalana. • Notable retallada. • Aprovat al març del 2006. • PP i ERC demanaven el vot en contra per raons oposades. • El REFERÈNDUM del 18 de juny de 2006 ratificà l’Estatut amb el 73,9% però amb una abstenció molt alta. • El PP va interposar davant el Tribunal Constitucional un recurs d’inconstitucionalitat contra l’Estatut.  El vot negatiu d’ERC va suposar la remodelació del govern que passarà a estar format per PSC i ICV. Es van convocar eleccions anticipades. JOSÉ MONTILLA va ser designat nou candidat.  A les eleccions del novembre de 2006, CiU va ser la guanyadora amb el 31% dels vots. Però la unió dels partits PSC, ERC i ICV va reproduir la fórmula del tripartit.\n41. Júlia López Valera (Institut Banús) 7.DESENVOLUPAMENTECONÒMICICANVISSOCIALS 7.1. El creixement econòmic (1985-2008)  A partir del 1986 Espanya i Catalunya va començar un procés de recuperació i de creixement econòmic degut sobretot a l’entrada a la UE, reduint la distància amb els països avançats.  Fases de l’economia espanyola: CREIXEMENT:1986-1991 Després de la reconversió industrial i del sanejament bancari: Reactivació de la inversió bancària. Augment del PIB. Disminució de la taxa d’atur. RECESSIÓ:1991-1997 A conseqüència de l’enfonsament de l’URSS, la unificació d’Alemanya i la recessió econòmica dels EUA. Reducció del PIB. Augment de la inflació. Augment de l’atur. Al 1994 hi havia un 24% d’atur de la població activa. CREIXEMENT:1997-2008 Basat amb una etapa de recuperació mundial de l’economia afavorida per l’entrada a l’economia de l’euro. La baixada del tipus d'interès va fomentar la inversió i el consum.\n42. Júlia López Valera (Institut Banús) 7.DESENVOLUPAMENTECONÒMICICANVISSOCIALS PROBLEMES ESTRUCTURALS DE L’ECONOMIA ESPANYOLA  Taxa d’atur elevada.  Dèficit exterior.  Endarreriment tecnològic.  Disminució de la productivitat de l’economia en la indústria i els serveis.  El lideratge de la construcció que ha generat demanda en uns altres sectors (materials de construcció, equipaments de la llar, sector automobilístic, etc.).  El boom immobiliari potenciat per: - Tipus d’interès baixos. - Abundància de préstecs hipotecaris. - Gran demanda d’habitatges.  Abusos especulatius i especialment “hipoteques escombraries” dels EUA que van provocar l’enfonsament de la borsa de tot el món.  Retrocés radical en la concessió de préstecs. CREIXEMENT ECONÒMIC basat en: CRISI FINANCERA MUNDIAL\n43. Júlia López Valera (Institut Banús) 7.DESENVOLUPAMENTECONÒMICICANVISSOCIALS CONSEQÜÈNCIES Crisi Immobiliària Descens del consum Dificultats financeres Crisi industrial Notable augment de l’atur Inici de la recessió econòmica (disminució del PIB en un 2,9 % al principi del 2009) MESURES PER PAL·LIAR LA CRISI Ajudes públiques a sectors en crisi com el financer i l’automobilístic. Promoció de programes de despesa pública i de protecció social.\n44. Júlia López Valera (Institut Banús) 7.DESENVOLUPAMENTECONÒMICICANVISSOCIALS 7.2. El canvi demogràfic i social i la nova estructura laboral  El creixement demogràfic s’estancà als vuitanta amb la caiguda de la natalitat i la fi de la immigració espanyola.  La desigual distribució territorial de la població ha tendit a reduir-se.  Els darrers anys s’ha viscut una onada d’immigració procedent d’altres països que planteja nous reptes polítics i socials, doncs avancem cap a una societat multicultural.  Increment de la població ocupada degut sobretot a la incorporació massiva de la dona al treball.  Augment de la precarietat laboral per aconseguir una major competitivitat.  Transformació del mercat de treball (sectors terciari i secundari).\n45. Júlia López Valera (Institut Banús) 7.DESENVOLUPAMENTECONÒMICICANVISSOCIALS 7.3. La transformació de les mentalitats  Conjuntament amb el canvis socioeconòmics, s’ha produït una transformació en les mentalitats, les actituds i els costums. NOVA ESTRUCTURA FAMILIAR que ha comportat la fi de la família tradicional i el sorgiment de models de família alternatius. També s’han democratitzat les relacions familiars i s’ha retardat l’emancipació dels joves (precarietat laboral i prolongació dels estudis). SECULARITZACIÓ DE LA SOCIETAT que ha comportat una vida social més civil i al marge de l’Església. L’Estat s’ha laïcitzat. EQUIPARACIÓ DE LA DONA A L’HOME ha augmentat però encara queda molt camí per fer en l’àmbit familiar i en relació a la violència contra les dones. GENERALITZACIÓ D’ACTITUDS MÉS TOLERANTS ENVERS ELS DIFERENTS COMPORTAMENTS SOCIALS.\n46. REPASSAL’ESSENCIAL Júlia López Valera (Institut Banús)\n47. REPASSAL’ESSENCIAL Júlia López Valera (Institut Banús)


Jugar amb l'esquerra (si no ets esquerrà)\n© Stutz, en una acció del partit d'ahir a Castelló.\nEl pròxim 14 de febrer es compliran 33 anys del que ha passat a la història com “the left handed game”. Larry Bird, l’etern número 33 de Boston Celtics, havia anunciat al finalitzar el partit anterior que al següent només jugaria amb la mà esquerra. Bird, un dels provocadors més coneguts de la història de l’NBA, cansat, potser, de guanyar partits amb facilitat, va complir la promesa, i a Portland, amb només una mà, amb la mà esquerra, va aconseguir 47 punts, 14 rebots i 11 assistències.\nNosaltres no som els Celtics i no tenim a la plantilla jugadors de gran talent. El que tan sorprenentment ens ha portat a liderar durant un parell de setmanes la classificació de la Leb Or no han estat ni els jugadors estrella ni la facilitat per desenvolupar el joc.\nLa barreja de barra, confiança i molt treball és el que han fet d’aquest grup un equip temible. Ara ja sabem que si tots estan al seu millor nivell podem guanyar qualsevol, per això és preocupant el descens en el rendiment d’alguns dels nostres.\nNosaltres no som els Celtics i no podem començar partits regalant 20 punts als rivals, concedir aquest tipus d’avantatges ens obliga a fer un sobreesforç gairebé sempre sense premi.\nSi no posem tota l’energia en cada pilota som un equip vulgar. Hem de corregir de forma urgent els problemes de concentració dels primers quarts. No som els Celtics i no podem permetre’ns el luxe de jugar amb una sola mà.\nBird, el millor que he vist sobre una pista de bàsquet, era un fanfarró com a jugador però no tenia un pèl de ximple. Va ser ell el que va anotar primer la cistella que va portar aquell partit a la pròrroga i després el tir que va donar la victòria al seu equip. Això sí, les dos amb la mà dreta. I ahir va complir seixanta-dos anys.


Somnis de Coto, Escuelas infantiles, Sabadell (Barcelona)\nEscuelas infantiles en Sabadell →\nSomnis de Coto\nSomnis de Cotó és una petita escola bressol molt familiar situada al barri de Can Llong a Sabadell. Una escoleta on tothom, infants, famílies i totes les persones que formen el projecte, som acollides amb els braços oberts i amb un somriure, on es respecten les diferents formes de ser, de fer i de créixer, i on tots ens sentim com a casa.\nÉs un espai tranquil, càlid i alegre, per viure i expressar-se en llibertat, per explorar i investigar, per construir i destruir, per jugar a ser i a fer, per ballar i cantar, per imaginar i crear, per moure’s lliurement, per amargase i trobar-se i per explicar-se un munt d’històries. Un espai per aprendre des del fer, el viure i el sentir, i on la mirada sempre està en els infants.\nAcompanyem als infants en totes aquestes aventures des de l’amor, el respecte i la presència, i on les relacions que neixen es basen en la seguretat, la complicitat i la confiança.\nC/ Zuric, 12, local 9-10\nFotos de Somnis de Coto ( 10 )\nProfesionales en Sabadell\nEscuelas infantiles en Sabadell ·\nGuarderías en Sabadell\nEmpresas cerca de Sabadell\nGuardería Gimbebé ·\nHappy Way ·\nLlar d'infants Mickey Mouse ·\nPaf El Drac Magic ·\nAvantis Centre Educacio Infantil ·\nLlar D'infants Flors De Maig ·\nL'Illa dels Petits ·\nImágenes de Somnis de Coto


Falles – Col·lectiu LGTB de la Safor-Valldigna (CLGS)\nDivendres passat vam viure la gran gala dels @premisdiversitattavernes dins de l'#OrgullTavernes2022. Va ser una jornada espectacular presentada pels nostres benvolguts @cristiantro244 i @mariettarimant, amb les dives @lasanguinelli i @ximo_pantodivah com a jurat junt a @ferrangadealatorre, @danielasirena3, @dammian_tkd i @jordi_mayor. Una gala increïble i diversa. 😍💪🏻💃🏻👯♀🏳⚧🏳🌈 #SiguesTu #tavernesorgullosa\nAquest cap de setmana hem viscut la gran gala dels @premisdiversitattavernes. Diversitat, talent, art i reivindicació LGTBIQ+ es donaren la mà en una jornada on es va visibilitzar la gran diversitat de talent que hi ha a la comarca de la Safor - Valldigna.\nLes nostres benvolgudes dives saforenques @noralacantaora i @lasanguinelli van ser les perfectes mestres de cerimònia a la Festa de l' #OrgullTavernes2022 😍💪🏻🏳🌈🏳⚧\nAhir vam gaudir amb l'espectacular actuació de @dragshiky en la gran festa de l'Orgull de Tavernes de la Valldigna!!! 😍💪🏻🏳🌈🏳⚧ #TavernesOrgullosa #SiguesTu @clgs_safor @drag_safor @tavernesv\nYahel va ser el guanyador del primer premi dels @premisdiversitattavernes amb un espectacular rap dedicat a la diversitat LGTBIQ+ composat per ell. 😍💪🏻🏳⚧🏳🌈 És un orgull vore a la joventut implicar-se en la diversitat mitjançant l'art i el talent!!! #TavernesOrgullosa #SiguesTu #OrgullTavernes2022\nTavernes de la Valldigna celebra l'Orgull LGTBIQ+ junt a @clgs_safor aquest cap de setmana 1 i 2 de juliol a la platja (Zona Canal San Pablo).\nPer Falles respecta la diversitat sexual no cantem: “maricón el que no bote… ♪♫♪”\nCom cada any, des de CLGS llancem la campanya No cantem: “maricón el que no bote… ♪♫♪”. Una campanya que aposta pel respecte de la diversitat sexual a unes festes tan nostres com les falles.\nSi estàs interessat o interessada, com a faller ,com a falla o com a entitat, en donar suport a la diversitat sexual i que no es cante esta cançó que ofen a tot el nostre col·lectiu, posa’ t en contacte amb nosaltres enviant-nos un missatge a: clgs@felgtb.org


Juan Antonio Roldán dimiteix\nJuan Antonio Roldán a la banqueta del Joan Cortiella de Castellar. Albert San Andrés\nEl tècnic castellarenc presenta la renúncia a seguir entrenant al primer equip i és reemplaçat per Juan Carlos Rodríguez\nDesprés de la setena derrota de la temporada al camp del Can Parellada (2-0), el tècnic castellarenc Juan Antonio Roldán va presentar la dimissió irrevocable al capdavant de l’equip. El club va anunciar dimarts, que Juan Carlos Rodríguez agafarà les regnes de l’equip fins a final de temporada.\n“El Juan Antonio Roldán ha estat fins al dia d’avui el pal de paller de la UE Castellar. Una de les persones més importants del club, tant als despatxos com als terrenys de joc. El vam intentar convèncer perquè no deixés la tasca que feia al club, però va ser impossible” ha explicat el president de l’entitat, Joan Homet, a aquest mitjà.\nPer la seva banda, el secretari del club, Miki Vilanova, només ha tingut paraules d’agraïment per l’entrenador: “la dedicació del Juan Antonio pel seu club, no té preu. La junta valora molt tot el que ha fet per la UE Castellar i el sacrifici i dedicació desinteressada durant aquestes temporades”.\nVilanova ha volgut remarcar “la importància d’una persona que no ha percebut retribució econòmica per la seva tasca com a director esportiu i com a membre de la junta” i deixa entreveure que el club està obligat a reconèixer aquesta tasca.\nPer substituir-lo a la banqueta arriba Juan Carlos Rodríguez, un vell conegut de la banqueta castellarenca, ja que va ser el tècnic auxiliar de Roldán a l’inici de la temporada 17-18 a Primera Catalana. Rodríguez va començar dimarts els entrenaments amb l’equip.\nEl ja extècnic blanc-i-vermell ha explicat que “estic molt agraït per tot el temps que he pogut estar al club”.\nJuan Antonio Roldán va agafar les regnes de l’equip a mitjans de la temporada 2014-15 substituint a Toni Centella. Des de llavors, l’equip aconseguia acabar la lliga en tercera posició per signar una 15-16 per oblidar, salvant el descens a la penúltima jornada. La 16-17 va ser la millor del tècnic a la banqueta, aconseguint l’ascens a Primera Catalana, però l’equip no va aconseguir adaptar-se i no va salvar la categoria, tornant de nou a Segona Catalana la 18-19. A la jornada 11, després de perdre set partits i amb l’equip a un punt del descens, Roldán va presentar la dimissió el dilluns per donar pas a aires renovats a la banqueta. El fins ara tècnic castellarenc també abandonarà les tasques com a director esportiu del club i deixa l’entitat.\nUN TÈCNIC QUE CONEIX LA CASA\nJuan Carlos Rodríguez va començar a entrenar a les categories inferiors del Sabadell, després de retirar-se com a jugador als 34 anys. D'allà va fer el salt a l'amateur del FC Sant Quirze, on va passar sis temporades, aconseguint un ascens a 1a Catalana. Posteriorment va passar mitja temporada a la UE Castellar com a ajudant de Juan Antonio Roldán en la temporada a 1a Catalana, abans de fitxar pel Can Fatjó de Rubí la temporada passada.\nAra retorna a la banqueta blanc-i-vermella com a primer entrenador en una situació complicada. "L'objectiu és que tothom estigui bé al club i que l'entitat es salvi. La UE Castellar ha d'estar a Segona Catalana i el més important és la salvació" explica a aquest mitjà.\nRodríguez es descriu com a un tècnic "ofensiu, que li agrada molt jugar a futbol, però que no m'agrada que em facin gols. Defensivament m'agrada també el 'catenaccio' per no encaixar gols. Intentarem sortir d'aquesta situació jugant a futbol i fer-ho cada dia millor".\nLa UE Castellar ocupa la 15a posició al grup 4 de 2a Catalana, a només un punt del descens directe. Aquest pròxim diumenge rep a la UDA Gramanet al Joan Cortiella, equip entrenat pel castellarenc Fèlix Lluch.


Les altres feines dels escriptors\nUn 40% dels autors catalans té una professió desvinculada de la literatura. Parlem amb alguns d’ells, que ens expliquen com compaginen les dues vides laborals i com l’una i l’altra es poden retroalimentar\nEls escriptors a seques són una espècie en extinció a Catalunya. El 2013, només un de cada deu autors podia viure íntegrament de les seves creacions literàries. Segons un estudi de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana sobre l’estat de la professió publicat el 2014, un 60% dels escriptors catalans combinen les tasques literàries amb feines remunerades de professorat o bé amb empreses culturals. La resta tenen feines desvinculades de la literatura. A què es dedica aquest 40%? Com compagina la vocació literària amb una professió que aparentment no hi té res a veure?¿Hi ha vasos comunicants entre les dues professions?\nDarrere de noms coneguts de les lletres catalanes com Jenn Díaz, Víctor García Tur, Eva Baltasar, Marc Pastor i Pep Puig hi ha una diputada, un dissenyador, una homeòpata, un policia i un instructor de gimnàstica postural. Si bé tots reconeixen que només de l’escriptura no podrien viure, també diuen que tenen el cor professional dividit i que no renunciarien a cap de les dues feines.\nLa disciplina i l’organització són companyes indispensables per no naufragar en les seves vocacions.\nAmb la condició d’escriure almenys una mica cada dia, els autors fan malabarismes entre horaris i vida social i familiar per esprémer al màxim els dies. Les vacances són, per a la majoria, el comodí inevitable per alimentar les respectives carreres literàries. I encara que els seus àmbits laborals siguin molt diferents no se senten allunyats de la literatura. Les experiències laborals són, diuen, una font d’inspiració d’on en qualsevol moment pot sortir l’espurna per a una nova novel·la.\nSer escriptor en català, una feina molt precària\nJenn Díaz, diputada d’ERC al Parlament\n“No hi ha més material humà a la vida política que fora d’ella”\nLa irrupció de Jenn Díaz al Parlament com a diputada d’Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) a finals d’any va capgirar-li els plans literaris. “Fins ara hem tingut una legislatura prou moguda i no m’he pogut concentrar a escriure”, explica l’autora de Vida familiar (Proa) i Mare i filla (Amsterdam). Abans de fer el pas i presentar-se per a ERC a les últimes eleccions parlamentàries, Díaz es va prometre a si mateixa que, si sortia escollida, no deixaria d’escriure. “No volia abandonar una feina per l’altra perquè jo vull fer carrera literària, així que em vaig proposar de fer-ho compatible”, assenyala. Tot i que s’ha trobat que la vida política és més o menys com se la imaginava, li ha faltat “una rutina parlamentària per establir també una rutina literària”.\nDe cara al setembre, però, espera que les coses canviïn. “S’activaran les comissions i podré establir-me un calendari -preveu Díaz-. A més, ara a l’agost m’he proposat escriure les primeres pàgines de la novel·la i, a partir de la tardor, dedicar-hi almenys una hora al dia”. Aquests últims vuit mesos a les entranyes del Parlament li han servit per decidir que mantindrà l’experiència política allunyada de les seves novel·les.\n“Desitjo que siguin dos mons que no es toquin mai. L’actualitat parlamentària és una bombolla molt específica, i no hi ha més material humà a la vida política que fora d’ella”, assenyala. Això no evita, però, que aquesta nova experiència pugui servir d’inspiració. “Estic aprenent moltes coses, he fet un canvi de vida i el contacte amb altres mons em porta a conèixer noves històries”, diu.\nVíctor García Tur, dissenyador gràfic\n“M’interessa la literatura que aprofita el disseny per potenciar el missatge”\nVíctor Garcia Tur / CÈLIA ATSET\nQuan a Víctor García Tur li pregunten de què treballa, desplega un catàleg de feines ampli i heterogeni. “Faig de llibreter a la Calders, publico ressenyes literàries i dono classes d’escriptura”, diu l’autor, que al gener va publicar Els romanents (Empúries). A banda de l’escriptura i de la resta de feines relacionades amb la literatura, García Tur és dissenyador gràfic, la professió que va escollir estudiar quan va acabar l’institut. “Des d’adolescent he sigut molt lector i m’ha agradat escriure, però el disseny també m’interessava i tenia la sensació que, per exercir-lo, necessitava anar a una escola”, explica. Malgrat aquest plantejament inicial, va deixar els estudis a mitges perquè es va posar a treballar “en una època en què no necessitaves el títol” i no els ha acabat fins fa un parell de setmanes.\nDurant els primers anys com a dissenyador gràfic García Tur ideava imatges corporatives, campanyes i fullets. Però des de fa un temps busca sobretot encàrrecs relacionats amb el món editorial. “M’interessa la literatura que aprofita el disseny gràfic per potenciar el seu missatge”, subratlla García Tur, que precisament a les seves classes explora aquest àmbit de la professió.\nTant el disseny com l’escriptura apel·len a la creativitat, tot i que García Tur diu que no el preocupa quedar-se sense inspiració. “Soc una mica com una fàbrica d’idees. El problema és que necessito trobar temps per posar-m’hi”, admet. Conscient que al matí té la ment més fresca, García Tur s’organitza de manera que pugui començar el dia “amb les feines més creatives” i destinar les tardes a tasques que no ho són tant.\nMarc Pastor, Mosso d’esquadra\n“El meu cap està ocupat tot el dia, però la feina als Mossos em dona idees i em recompensa”\nUnes dècimes en la nota de la selectivitat van enviar el Marc Pastor a estudiar Criminologia en comptes de Periodisme, la seva primera opció. Quan va acabar la carrera es va presentar a les oposicions per formar part del cos dels Mossos d’Esquadra, on treballa des d’aleshores. “Sempre havia anat escrivint, però no tenia mètode ni constància”, explica Pastor. El seu primer triomf literari va ser completar una novel·la. “Em va servir per superar el principal escull i veure que era capaç d’acabar un llibre”, recorda. Aquella història va encetar el camí literari de Pastor, que ha publicat cinc novel·les d’intriga i aventura -entre les quals hi ha La mala dona (RBA)i Farishta (Amsterdam)- i ja prepara la sisena. Combina les dues feines assumint els torns de tarda als Mossos, escrivint almenys una hora cada matí i aprofitant les vacances del cos.\nSi bé Pastor admet que seguir el ritme d’aquesta doble feina és intens, també assegura que no renunciaria a cap de les dues professions. “El meu cap està ocupat tot el dia, però la feina als Mossos em dona idees i em recompensa. La vida pròpia sempre és font d’inspiració. Hi ha escenes de la feina que apareixen a les novel·les, però el vincle cada vegada està més amagat”, subratlla. Això sí, cada vegada que enllesteix una novel·la es concedeix una treva abans de tornar-s’hi a posar.\nEva Baltasar, homeòpata\n“L’escriptura i l’homeopatia comparteixen l’interès pels personatges”\nEva Baltasar, a la llibreria Calders / PERE VIRGILI\n“Soc una dona inconstant en tota mena d’activitat que no sigui escriure”, reconeix Eva Baltasar. Pedagoga i homeòpata de formació, l’autora de Permagel (Club Editor) explica que vocacionalment se sent, sobretot, poeta i escriptora. Tot i això, a l’hora de triar uns estudis Baltasar va decantar-se per l’homeopatia, que va descobrir arran d’una sèrie de problemes de salut que arrossegava des de feia anys i que no resolia a través de la medicina.\n“M’agrada fer-me les coses jo mateixa i aquesta autonomia te la dona el coneixement en àmbits molt diversos”, afirma Baltasar, que ha compaginat l’escriptura amb feines com a orientadora en centres públics i concertats i també ha treballat com a homeòpata autònoma. “Ho he fet sempre en períodes curts. La rutina em mata”, assenyala. L’experiència i la formació li han servit per alimentar les seves creacions literàries. “L’escriptura i l’homeopatia comparteixen l’interès pels personatges, per les seves particularitats físiques i mentals -diu l’autora-. El vademècum dels homeòpates és una col·lecció llarguíssima i molt rica de personatges”. Actualment Baltasar es dedica només a escriure i reserva l’homeopatia per als familiars, coneguts i coneguts de coneguts. “Ho faig de franc, evidentment, i m’ho prenc com una qüestió de justícia social”, explica.\nPep Puig, instructor de gimnàstica postural\n“Escriure és una activitat física i orgànica, perquè al cos hi ha els records”\nPep Puig va tancar l’etapa escolar amb una passió innata pel joc. “Semblava que l’esport era el meu món, i això em va portar a estudiar INEF”, explica l’autor d’ Els metecs (Empúries) i La vida sense la Sara Amat (Proa). Els dubtes professionals van aparèixer mentre feia la carrera, quan se li va despertar una vocació humanista propiciada per llibres com El roig i el negre,de Stendhal,i Solitud, de Víctor Català.\nMalgrat que la seva vocació artística anava creixent, va acabar els estudis i va treballar una temporada com a professor d’educació física. Tanmateix, aviat se’n va distanciar. “M’esgotava perquè em sentia massa a prop dels adolescents”, explica. Puig va optar aleshores per convertir-se en instructor de gimnàstica postural. Fa prop de dues dècades que exerceix en aquest camp de manera intermitent i, en major o menor mesura, aquests coneixements han tret el cap a les seves novel·les.\n“Escriure és una activitat física i orgànica, perquè al cos hi ha els records, que són la confitura per explicar històries”, assenyala Puig. La conciliació entre els dos mons té justament una forta presència al llibre que prepara ara. “Està destinat a pares i mares perquè el pes que els ha caigut a sobre sigui tan lleu com es pugui. Tindrà un to humorístic i vol ser útil per anticipar mals d’esquena inevitables”, avança.


Catalunya i Mèxic s'intercanviaran els noms de les platges pel de les estacions d'esquí - Diari de la neu\nCatalunya i Mèxic s'intercanviaran els noms de les platges pel de les estacions d'esquí\nBarcelona 28.12.201407.15 h\nCatalunya i Mèxic han signat un acord històric i molt innovador a quatre bandes per promoure els esports d'hivern a Catalunya entre els mexicans i, a la vegada, la visita dels esquiadors catalans a les platges mexicanes. Les autoritats dels Ajuntaments i zones turístiques de Mèxic s'intercanviaran els noms de les seves ciutats i regions amb els de les estacions d'esquí catalanes. El conveni entrarà en vigor a partir de l'1 de gener de 2015 i el van subscriure en el marc d'un acord d'agermanament per impulsar el turisme de forma mútua. En síntesi es vol que els mexicans vinguin a esquiar de forma massiva a Catalunya i que els catalans, quan decidim anar de turisme, optem per fer-ho a Mèxic. El conveni tindrà una vigència de dos anys prorrogables.\nAcord a quatre bandes: Turisme Catalunya, Turismo de México, ACEM i ADTM\nL'acord i conveni s'ha signat aquest dissabte 27 de desembre a la ciutat de Mèxic entre el Conseller d'Empresa, Ocupació i Turisme Sr. Felip Puig, la màxima responsable per afers turístic de Mèxic sra. Claudia Ruiz Massieu, Secretaria de Turismo de México, càrrec equivalent al de Ministre, el sr. Adrià Sáez, president de l'ACEM (Associació Catalana d'Estacions de Muntanya de Catalunya) i el senyor Roberto-Kevin Escobar, de l'Asociación Destinos Turísticos de México.\nL'acord tindrà una vigència de dos anys prorrogables, en funció dels resultats obtinguts, i es començarà a aplicar a partir de l'1 de gener de 2015, si bé les estacions d'esquí catalanes ja tenien a punt els nous fulletons turístics des de fa dies per començar a vendre's amb els nous noms. Fins ara l'acord s'havia portat amb la màxima discreció per impedir la impugnació del Govern espanyol, ja que des de Madrid es tenia coneixença de la idea i es volia avançar a la proposta de la Generalitat de Catalunya amb una de pròpia per impedir-ne el ressò i penjar-se la medalla, així com resultats positius que ben segur tindrà aquesta iniciativa innovadora i de baix cost econòmic.\nLa Molina serà Cancún i Cancún passa a ser La Molina\nPancho Mendoza, alcalde de Cancún, va manifestar que des del Govern municipal de la ciutat del Carib mexicà ja s'ha començat a canviar el nom de la ciutat als rètols d'entrada a la ciutat i en els paquets turístics que es comercialitzen a les agències de viatge. De moment la iniciativa està resultant un èxit i molts mexicans d'aquesta ciutat ja han confirmat que vindran a esquiar a La Molina atrets per aquest intercanvi de noms tant innovador.\nPer la seva banda Toni Sanmartí, director de La Molina, ha manifestat trobar-se "encantat amb la idea d'intercanviar-se els noms. Quan m'ho van proposar no vaig pensar-ho dues vegades. Els vaig dir: endavant i "viva méjico" i ha declarat que ja té els fulletons i plànols de pistes de La Molina nous a punt per ser distribuïts avui mateix. E director de l'estació de referència al grup FGC ha anunciat que aquest estiu anirà de vacances a Cancún amb la família i amb uns amics. Els treballadors de l'estació d'esquí també hi aniran amb un paquet organitzat que inclou, a més, la visita a Ciudad Juárez, Veracruz i México D.F.\nEs creu que molts clients de La Molina ja optaran aquest estiu per passar les vacances a Cancún.\nPort del Comte passa a ser Riviera Maya\nUna de les estacions que també tindrà molt a veure amb el Carib mexicà és Port del Comte, que tindrà el privilegi de canviar-se el nom amb tot un tram de costa conegut mundialment com és el de Riviera Maya. Albert Estella, director de l'estació, ha manifestat que "admeto que som dels més beneficiats per l'acord ja que veure Port del Comte vinculat a platges tropicals en els catàlegs de turisme de les agències de viatges de tot el món és un luxe i un acord que no té preu". Tant és així, que se sent privilegiat, que per començar ja ha donat instruccions als bars i hotels de Port del Comte perquè en els seus menús s'incloguin el Guacamole, els Burritos y las Fajitas a partir de la setmana vinent. "És el mínim que podem fer" ha manifestat contundent i molt content per l'acord.\nAnirà de viatge a Playa del Carmen així que acabi aquesta temporada, una de les capitals turístiques de la Riviera Maya, i ho farà acompanyat pels responsables de les escoles d'esquí i clubs habituals de l'estació. "Estem fascinats per l'acord" manisfestava Robert Herrada amb l'assentiment de Marc Rafart, que hi afegia que "farem una excursió a la piràmide de Chichen itza". Herrada i Rafart són els presidents dels clubs d'esquí de Port del Comte i Solsona respectivament.\nMasella i Acapulco, amics per sempre\nMolt contents també a Masella, que igualment tenen ja des d'avui tots els fulletons informatius a punt i la seva web amb el nou nom logotip incorporat per començar a implementar el nom d'Acapulco a tots els racons de l'estació d'esquí. El director de l'estació, ja ha donat ordres per canviar, a més, no només el nom de tota l'estació de Masella pel d'Acapulco a tot arreu, sinó que els telecadires i les pistes tindran noms de departaments de Mèxic. Així per la pista Davallada passarà a dir-se Chiapas, la Enamorats es dirà Mariachis i el telecadira TGV es dirà LCD (La Cantina Desembragable).\nBaqueira aposta pel Departament de Chihuaha\nSatisfacció també a la Val d'Aran on l'estació d'esquí passarà a tenir el nom de la regió més de moda i exclusiva en turisme actualment a Mèxic, visitada per milions de nord-americans cada any: Chihuaha. El subdirector comercial de l'estació declarava que era una aposta bona pel fet que "molts nordamericans que aquest any visitaran Chihuaha, ara també tindran interés en visitar Baqueira-Beret per esquiar. També ho tenim tot a punt i per celebrar-ho, per a l'1 de gener, tothom que vingui a comprar un forfet ja serà obsequiat amb un xupito de tequila".\nMolt satisfet també es mostravael director de l'escola d'esquí Era Escola, que ja ha donat instruccions perquè els monitors del centre formatiu que dirigeix, canvïin el casc dur actual pel d'un barret mexicà però, això sí, amb una versió més rígida per tal que no afecti la seguretat. "Estem encantats amb el canvi i n'esperem grans resultats, just ara que Baqueira fa 50 anys, és una gran notícia", ha manifestat al Diaridelaneu.\nTijuana 2000 a l'ombra del Popocaptépel\nA Vallter no se'n saben avenir del canvi de nom. "Ens ha tocat la loteria" manifestava Enric Serra, director de l'estació a Diaridelaneu.cat, que també ja té a punt la web amb el nou logotip. A l'estació de la Vall de Camprodon fins i tot s'està valorant la possibilitat de canviar el nom del pic de Bastiments, el cim que sempre presideix, altiu, la silueta de l'estació d'esquí, pel nom de Popocaptépel, el famós volcà de Mèxic, que sempre apareix cobert de neu. Segons Serra "Ja s'han començat els tràmits amb les editorials de mapes terrestres i amb el gegant Google Maps per canviar el nom de Bastiments pel del famós volcà".\nEls hotelers i restaurants de la Vall de Camprodon també se sumaran a la iniciativa i han anunciat que els cambrers vestiran uniformats amb vestimenta típica i folclòrica mexicana i a la carta hi haurà, com a Port del Comte, especialitats mexicanes.\nBoí Taüll, un destí de l'oceà Pacífic\nL'intercanvi també anirà molt bé a Boí Taüll, que s'intercanviarà el nom amb Manzanillo, un port comercial a la costa del Pacífic i un destí emergent de Mèxic. A l'Ajuntament de Manzanillo ja han acordat que els carrers de la ciutat es canviaran pels noms de les pistes de Boí, així la Plaza de la Revolución passarà a nomenar-se "la Pista Vaques" i l'avinguda Emiliano Zapata es rebatejarà com a "Pista Llevata". Si això és el que faran a Manzanillo, a Boí mateix està previst que els clients que arribin a esquiar a Boí els rebi sempre un grup de mariachis.\nAcords i detalls imminents per a Vall de Núria, Espot i Port Ainé\nEstà previst que en les properes hores s'anuncIïn més dades i detalls d'aquest l'intercanvi a les estacions de Vall de Núria, Espot i Port Ainé. De moment, Rosita-Guadalupe Fox (germana de l'expresident de Mèxic Vicente Fox) és la responsable de comunicació de l'acord d'intercanvi turístic Mèxic-Catalunya i té previst emetre un comunicat detallant com es traduirà el canvi a aquestes tres estacions del Grup FGC. Els interessats en saber més detalls, però, poden clicant en aquest enllaç de l'oficina de premsa que gestiona aquest acord institucional.\nAutor: El Mexicano News


Es troben les pensions en perill? Periodisme d'investigació o sensacionalisme alarmista? - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Es troben les pensions en perill? Periodisme d'investigació o sensacionalisme alarmista? - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nFa una setmana The Wall Street Journal publicava un reportatge titulat “Espanya buida el fons de pensions” on s’avisava que el 90% del Fons de Reserva de la Seguretat Social es troba invertit en “l’inestable” deute espanyol, en contra d’una major diversificació –bàsicament en deutes públics d’altres països- com s’havia fet històricament. El 2008, de fet, només un 55% d’aquest fons s’havia emprat per comprar deute estatal. L’article assegura que aquests moviments s’han fet “silenciosament” i que es basa en xifres recents de la Seguretat Social. Finalment cita la presidenta d’una associació de jubilats asturiana que assegura que “estan preocupats per com es pagaran les pensions”.\nAquest article va tenir un impacte força ràpid en blocs i digitals i poc després fins i tot La Vanguardia se’n feia ressò, incidint, encara més que en el text original, en el risc per la continuïtat de les pensions. A La Vanguardia se citen les declaracions d’un expert en previsió social que assegura que “Al 2040, la pensió màxima es trobarà entre els 1.000 i 1.500 euros mensuals”, sense arribar a precisar si aquest fet té relació exacta amb el Fons de Reserva o amb altres factors.\nPerò en realitat, l’increment del percentatge del Fons de Reserva en deute espanyol no és nou. L’abril de 2012 El País i altres mitjans ja informaven que s’havia arribat a aquest 90% i si bé s’avisava que aquesta era una situació nova, no se’n deduïa que fos especialment negativa. De fet, els alts interessos del deute espanyol havien ajudat a fer créixer aquest Fons en 2.217 milions.\nPerò sembla que realment tampoc llavors era una novetat i ja en 2010, Expansión informava que a finals d’any s’arribaria a aquesta xifra del 90% d’inversió en deute espanyol. I tampoc llavors hi havia cap menció al fet que això pogués tenir cap relació amb la futura viabilitat de les pensions.\nI és que segons els especialistes en pensions i Seguretat Social del despatx d’advocats Col·lectiu Ronda, ambdues notícies –la concentració de la inversió del Fons de Pensions en deute espanyol i la viabilitat de les futures pensions- no tindrien cap relació, ja que, al trobar-se l’Estat espanyol amb un rescat de facto, el seu deute està garantit per la Unió Europea i, per tant, en últim terme seria tant segur invertir en deute espanyol com alemany.\nA més, per tal de destinar una quantitat o una altra a una inversió, l’Institut Nacional espanyols de la Seguretat Social (INSS) no ha de modificar cap normativa ni fer pública la decisió –de fet, no han detectat cap novetat en la documentació pública de l’organisme, tal i com afirma el corresponsal de The Wall Street Journal– així que l’única font possible per tenir accés a una dada d’aquest tipus són les pròpies declaracions –oficials o off the record- de l’administració. A La Vanguardia mateix és possible trobar força notícies on s’alerta dels perills que corre aquest Fons de Reserva.\nPer Àlex Tisminetzky, advocat de Ronda, una possible explicació a aquest tipus de filtracions podria trobar-se en l’interès governamental per potenciar les pensions privades, un mantra que darrerament es va repetint a tots els documents d’anàlisis públics, encara que aquesta, remarca, “no deixa de ser una percepció personal que no puc corroborar”.\nParadoxalment, una altra notícia relacionada amb les pensions molt més transcendent ha passat molt més desapercebuda. Segons explica el setmanari Directa el 2013 ha arrencat sense la revalorització automàtica de les pensions establerta per llei, el que suposa la pèrdua d’una mitjana de 436 euros per a vuit milions de jubilats a l’Estat espanyol. Segons explica la Directa, només a Barcelona, ja hi ha centenars de denúncies interposades a l’INSS per aquest fet.\nLa VanguardiaEl Paíseconomiasensacionalismepensionswall street journalExpansión\nEl teixit associatiu barceloní dóna suport als Reporters dels Districte


Una associació de Pont de Molins premia la creativitat d'un cor africà en un concurs de Nadal - Empordà\nUna associació de Pont de Molins premia la creativitat d'un cor africà en un concurs de Nadal\nEl premi es destinarà a la compra de material escolar per als infants\nEMPORDA.INFO 04.01.2021 | 19:26\nL'associació cultural romanesa Asociatia Neda Marinescu-Pelayo Martinez, amb seu a Pont de Molins, ha atorgat el premi del concurs creatiu per a orfes i centres infantils, aquest Nadal, a l'associació de Figueres We Love Uganda. La participació del cor infantil Afaayo d'Entebbe, Uganda ha estat seleccionada per «la sinceritat i dolçor dels seus integrats», ha destacat el jurat. Els nens van cantar la nadala We Wish You a Merry Christmas i van recitar el poema 'La nit de desembre', de Jacint Verdaguer. El premi, valorat en 300 euros, es destinarà a la compra de material escolar per als infants.\nL'associació de Pont de Molins té el costum de fer cada any una cantada de nadales, «però aquest any és molt dur per a tothom i les tradicions i la cultura s'han vist molt afectades», explica Ioana Rezeanu, membre de l'entitat. Per aquest motiu «hem volgut despertar la creativitat dels nens a través d'una cançó, un dibuix o un poema, com una manera de propagar la cultura i la felicitat de Nadal».\nLa Diputació farà actuacions de millora entre Pont de Molins i Boadella.\nL'Alt Empordà se suma a la celebració de la Setmana de la Pedra Seca amb 11 activitats.\nEl PDeCAT refà estructures a l'Alt Empordà amb el suport d'Àngels Chacon.\nAsociatia Neda Marinescu-Pelayo Martinez\nCor de música


L'Institut de Seguretat Pública de Catalunya impartirà estudis universitaris per donar resposta a les necessitats de formació superior en l'àmbit de la seguretat - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nquery_builder 9 juliol 2013 14:29\nEl Govern ha aprovat avui que l’Institut de Seguretat Pública de Catalunya (ISPC) pugui impartir estudis universitaris a través de l’adscripció a una o vàries universitats públiques per tal de donar resposta a les necessitats creixents d’una formació superior en l’àmbit de la seguretat.\nL’Institut ja ha començat el procés d'adscripció a universitats públiques que permetrà als professionals de la seguretat obtenir títols universitaris i, per tant, assolir el reconeixement acadèmic dels estudis universitaris que realitzen.\nL’adscripció a un o més centres universitaris establirà una col·laboració permanent que posarà en valor el coneixement teòric per a la recerca i per a la transferència de coneixement, i permetrà comptar amb uns professionals sòlidament preparats en temàtiques fins ara poc considerades en els estudis superiors.\nLa col·laboració amb les universitats és un dels objectius estratègics de l’ISPC. En aquests moments l’ISPC ja participa amb la Universitat de Barcelona en el Màster universitari en direcció estratègica de seguretat i policia i en diversos cursos d'extensió universitària; amb la Universitat Politècnica de Catalunya en el Màster en incendis i protecció civil, i amb la Universitat de Lleida en el Màster interuniversitari en incendis forestals.\nEl desenvolupament de la formació universitària posarà en valor el coneixement teòric generat des de les universitats, i optimitzarà els recursos humans i materials per a la recerca i per a la transferència de coneixement.\nEl Govern de la Generalitat aposta per la formació universitària, per tal de donar resposta als requeriments actuals del sistema de seguretat, d’acord amb els reptes cada dia més complexos que planteja la societat actual .


El president de la Generalitat, Quim Torra rebia de mans d’ANC Olot el primer exemplar del “Pin de la victòria” – #Garrotxa #Olot #Girona\nEl president de la Generalitat, Quim Torra rebia de mans d’ANC Olot el primer exemplar del “Pin de la victòria”\n9 Setembre, 2018 Redacció Garrotxa 0\n“Lluitarem i guanyarem”, manifestà el màxim responsable del Govern català després de ser-li imposada a petició pròpia una insígnia que ja no es tragué en tota la jornada festiva.\nFoto: Moments posteriors al lliurament del “Pin de la victòria” al MHP Quim Torra al, Jardí groc” – Claudia Mosquera\nDivendres vespre abans de la cercavila que obre les populars Festes del Tura de la capital de La Garrotxa, el president de la Generalitat, Quim Torra rebia de mans d’ANC Olot el primer exemplar del “Pin de la victòria” realitzat per aquesta entitat. El President ràpidament demanà que li fos imposat, celebrant l’encert de la iniciativa. “Lluitarem i guanyarem”, manifestà, per afegir: “I no ens aturarem fins a aconseguir-ho”. Ja no es tragué aquesta nova versió del llaç solidari durant tota la jornada festiva.\nTot això passava en l’escenari del “Jardí groc”, situat per la mateixa territorial de l’Assemblea als jardinets de l’església de Sant Esteve en homenatge als presos i exiliats polítics per motiu de la causa catalana. “Una situació lamentable ja d’entrada per humanitat, més enllà de colors polítics”, en opinió de Torra davant els membres de l’ANC participaren en el lliurament.\nEl “Pin de la victòria” és una reproducció del quart llaç del grup escultòric “Llibertat!”, obra de Duaita Prats, situat en aquell indret i inaugurat a l’abril. Vol transmetre el missatge que la victòria és un objectiu, però sobre tot un estat d’ànim i una voluntat de persistència, necessàries ambdues per recòrrer el camí cap al seu assoliment.\nVÍDEO: El president de la Generalitat, Quim Torra, dirigeix unes paraules als olotins en l’inici de les Festes del Tura\nVÍDEO i FOTOS: Santa Joana dels Escorxadors” del Pim Pam Pum Foc! a les Festes del Tura 2018


4 vídeos per treballar la ciberseguretat a l'aula - Internet Segura\nPàgina inicial/Joves, Notícies/4 vídeos per treballar la ciberseguretat a l’aula\nQuè han de fer els nens si es troben un reclam d’una wifi gratuïta al terra? Quins elements cal tenir en compte quan es descarreguen aplicacions o jocs d’Internet? És recomanable o no donar les dades personals quan juguem a jocs col·lectius en línia? Quantes hores es passa la canalla connectada a les pantalles? Aquests són alguns dels temes a partir dels quals podeu reflexionar a l’aula sobre qüestions relacionades amb la seguretat a Internet.\nProposta didàctica 1: Quantes hores em passo davant de la pantalla?\nProposta didàctica 2: A qui dono les meves dades personals?\nProposta didàctica 3: Puc baixar-me qualsevol joc o aplicació?\nProposta didàctica 4: Són segures totes les wifis gratis?\nAquests quatre vídeos exemplifiquen situacions quotidianes en què nens i joves són els protagonistes. A través d’una proposta didàctica, es poden desgranar, amb tot el grup classe, els principals elements clau de la seguretat en cada un dels àmbits. Són propostes dinàmiques i àgils, ideals per treballar de manera col·lectiva.\nUs apunteu a l’experiència?\ninternetsegura2021-07-20T18:32:05+02:0030 gener 2019|Tags: adolescents, alumnes, aula, control parental, estudiants, internet, jocs en línia, mòbil segur, normes bàsiques, vídeos, wifi, xarxes socials|


AII3. Qualitat i diversitat microbiològica\nLa línia de recerca es centra en conèixer com la qualitat de l’aigua afecta la composició de les comunitats microbianes i, el que és més important, com l’activitat d’aquestes afecta la qualitat de l’aigua en els sistemes aquàtics,tan naturals com artificials.\n• obtenir més informació sobre la presència d'antibiòtics en el medi acuàtic\n• la capacitat per exercir una pressió selectiva sobre les poblacions bacterianes\n• analitzar l'impacte de les activitats antropogèniques sobre la prevalença de gens de resistència i l’aparició de noves soques resistents\nProfessor Titular de Microbiologia a la Universitat de Girona i coordinador del Grup d’Ecologia Microbiana Molecular (gEMM, Grup de Recerca Consolidat de la Generalitat de Catalunya) de l’Institut d’Ecologia Aquàtica. És llicenciat en Ciències Biològiques (UAB, 1990) i Dr. en Biologia (UdG, 1996). La seva recerca es dóna en el camp de l’ecologia microbiana de sistemes lacustres, especialment llacs estratificats on la generació d’interfases òxico-anòxiques permet el desenvolupament de comunitats molt complexes i punts calents d’activitat microbiana. En l’actualitat el seu grup està investigant en aquests ambients la diversitat i dinàmica d’arqueus no cultivats, amb especial atenció a l’impacte de la seva activitat en el cicle biogeoquímic del carboni i del sofre, tant en el compartiment planctònic com en el sediment. Manté un especial interès en poder superar la baixa cultivabilitat d’aquests procariotes i aconseguir-ne aïllaments que permetin caracteritzar-los des del punt de vista metabòlic, fisiològic i genòmic.\nInvestigador a l’ICRA. Va rebre el seu doctorat en Patologia Animal per la Universitat de Saragossa (2006) i realitzà la seva formació postdoctoral a l’Institut d’Investigacions Marines (IIM-CSIC). La seva línia d’investigació està orientada a l’estudi de la diversitat microbiana i funció en ambients aquàtics. Ha publicat més de 25 artícles científics i capítols de llibres sobre microbiologia.