Indignació a la comarca per la situació del riu Siurana – Des de les Aubagues\nPàgina d'inici › País petit › Indignació a la comarca per la situació del riu Siurana\nLes aigües del riu Siurana són desviades cap a Riudecanyes, deixant sec el riu al seu pas pel Priorat. La polèmica fins i tot va arribar al parlament europeu l’any passat, de la mà de Raül Romeva\nEl principal riu del Priorat, i segon més important de les comarques tarragonines després del gran Ebre, baixa sec. Bàsicament, aquest és el problema que pateixen els municipis prioratins per on passa el riu Siurana. Una qüestió aparentment simple, que es complica de manera considerable quan s’intenta esbrinar el perquè d’aquesta situació, en la qual entren en joc poderosos interessos econòmics, i on la veu de la comarca es veu gairebé esclafada davant corporacions com la gran Comunitat de Regants de Riudecanyes, que fan i desfan sense fer massa cas de les reivindicacions que, simplement, demanen que pel riu hi ha de passar aigua. Aquesta és una demanda històrica del Priorat, que ha batallat durant anys per resoldre aquest problema i només ha rebut engrunes, mentre el riu baixa sec tot l’any a partir de Cornudella de Montsant en avall.\nEl Siurana, que neix a les Muntanyes de Prades, entra de seguida al Priorat, passant pels municipis prioratins de Cornudella de Montsant, Poboleda, Torroja del Priorat, Gratallops i Bellmunt del Priorat, abans de desembocar a l’Ebre a la localitat de Garcia. Pel que fa al pas del riu Siurana per la comarca, només el primer municipi pot gaudir del riu, donat que a partir de la represa situada prop del Molí dels Àubins —inaugurada l’any 1934 per Marcel·lí Domingo, aleshores ministre d’agricultura—, les aigües són desviades cap al pantà de Riudecanyes. Fins i tot des d’abans de la construcció de la represa ja existeixen queixes, com a mínim per part de l’Ajuntament de Torroja, que aleshores ja va interposar una demanda davant de la Junta Arbitrària de Tarragona, segons la qual no estava d’acord amb la seva construcció.\nTant fa que el pantà de Siurana estigui ple, mig ple o buit, donat que el resultat sempre és el mateix: A partir de la represa, situada aigües avall de l’embassament, l’aigua no passa pel riu; se’n va cap al pantà de Riudecanyes, deixant el cabal del Siurana sec. Es tracta d’un cas únic de deixar sense aigua el cabal d’un riu per emportar-se-la a una altra conca.\nLa represa del Siurana, aigües avall del pantà. A partir d’aquí, l’aigua del riu es desvia cap a Riudecanyes. Foto: Aniol Poblet / GEPEC.\nLa polèmica fins i tot va arribar al parlament europeu, quan el 18 de febrer de 2014, Raül Romeva, aleshores a ICV-Verds, va traslladar una pregunta al president del Consell, en la qual es plantejava la problemàtica, i entre d’altres, es qüestionava la «reducció del cabal del riu Siurana molt per sota del cabal ecològic, fet que provoca la mort d’espècies i la destrucció del bon estat ecològic dels ecosistemes fluvials», i la «sospita que un dels usos que es fa de l’aigua transvasada a Riudecanyes és omplir les piscines durant l’època d’estiu, desviar l’aigua cap al municipi de Reus i cap a la indústria de Tarragona», i demanava al Consell Europeu si «coneixia el transvasament periòdic que es realitza en el riu Siurana i l’impacte que aquest suposa per als ecosistemes fluvials?», i si «considera la Comissió que aquest transvasament suposa una infracció de la normativa europea esmentada anteriorment per no assegurar el bon estat ecològic de l’ecosistema fluvial del riu Siurana?» i si la Comissió «pensa actuar per assegurar el compliment de la normativa comunitària?».\nLa Comissió va respondre, gens favorablement als interessos de la comarca, el 31 març de 2014: «El pla hidrològic de conca corresponent a la conca fluvial de l’Ebre, en la qual es troba el riu Siurana, el va aprovar el Govern espanyol el 28 de febrer de 2014. En ell, a més d’esmentar el transvasament del riu Siurana al pantà de Riudecanyes, s’aporta informació sobre l’estat de les masses d’aigua i s’enumeren diverses mesures per assolir els objectius mediambientals de la Directiva». I segueix: «Segons aquest pla, s’espera que les masses d’aigua del riu Siurana assoleixin un bon estat per al 2015». Concloent que «basant-se en la informació disponible, la Comissió no observa cap contravenció de les obligacions que imposa la Directiva marc de l’aigua». Cal observar que en la resposta de la Comissió es diu que «s’espera» que el riu assoleixi un bon estat per al 2015, fet que de moment no s’ha produït.\nPoc després, el juny de 2014, en una acció reivindicativa duta a terme a la mateixa represa del Molí dels Àubins, els alcaldes de Poboleda i Torroja i el grup ecologista GEPEC, van acusar la Comunitat de Regants del Pantà de Riudecanyes de no respectar el cabal ecològic i deixar assecar el riu per una mala gestió, i encara més greu, d’agafar més aigua de la que li pertoca per després comercialitzar-la. La comunitat de regants va negar les acusacions i va defensar la seva gestió, i l’ACA i la Generalitat va assegurar que estudiaria els fets. No hi ha constància que ho hagi fet, segons les fonts consultades per PrioratDiari.cat.\nEl grup ecologista GEPEC, en aquella ocasió, va afirmar que el microclima de la zona es veia alterat per la manca d’aigua, fent els estius més calorosos, que l’aigua de rec pels pagesos de la zona sigui de baixa qualitat, i el bosc de ribera es ressent també d’aquesta manca de la humitat suficient. Tanmateix, els ecologistes es plantejaven una sèrie de qüestions com que aquella mateixa primavera, la presa de Riudecanyes va sobreeixir durant setmanes i no es va donar pas a l’aigua cap al Siurana; quin volum d’aigua administra cada any l’embassament de Riudecanyes i com es distribueix; i es formulava preguntes com: D’ençà dels anys 80, en què el mini-transvasament de l’Ebre començà a portar l’aigua a la ciutat de Reus, l’aigua del pantà és tota pels regants? Quina quantitat en gasten? Quina quantitat d’aigua sobra i què se’n fa?\nJordi Aixalà, alcalde Torroja entre 2003 i 2015: «Pel riu ha de baixar una aigua, un cabal ecològic mínim tot l’any. Quin és el problema? Que se’n foten».\nLa reivindicació està provocant un incipient moviment cívic al Priorat, de moment traduït en la pàgina a Facebook «Volem el riu Siurana viu», que podria acabar evolucionant cap a una plataforma en defensa del riu i els interessos de la comarca. El creador d’aquesta pàgina és Jordi Aixalà i Jansana, alcalde Torroja entre 2003 i 2015, i activista destacat en la defensa del Siurana, que resumeix el problema d’una manera molt clara: «El cabal ecològic no es respecta. Aquest és el punt número u i principal». I amplia: «El riu baixa sec tot l’any, fins al punt que no és un riu, sinó una riera. Quan plou baixa aigua i quan no plou no en baixa, i aquest riu no havia estat mai així. Abans de la construcció de l’assut, sempre baixava una mica d’aigua. Actualment, no es respecta el cabal del riu. El meu pare, que ja fa molts anys que és mort, sempre em deia que només recordava uns anys que el riu baixés sec, que va ser cap a començaments dels anys 30, quan hi van haver tres o quatre anys seguits de gran sequera. És l’única vegada que ell va veure el riu sec. Jo cada dia el veig sec».\nJordi Aixalà explica que «els diners que genera aquesta aigua actualment, si la deixessin córrer riu avall, no generaria la fortuna que està generant en alguns sectors, i estem parlant de milions d’euros. Qui i com es reparteixen aquests diners no en tinc ni idea. Però està clar que un dels principals beneficiaris és el pantà de Riudecanyes, a part dels ajuntaments corresponents de la zona». La clau de tot, doncs, està en els interessos econòmics: «Es mouen massa diners. S’ha provat de fer alguna cosa des del Consell Comarcal, des dels ajuntaments, des de tot arreu, però no hi ha interès a solucionar-ho, perquè no tenim veu ni força. De tant en tant surt un article en un diari, un petit reportatge a TV3, et fan cas quatre dies i després se n’obliden.»\nEstà convençut que «si baixa aigua pel riu, la climatologia d’aquesta zona canvia, crea més humitat», i creu que el problema fa anys que estaria solucionat si no fos per què «som quatre gats que vivim en aquests pobles, que intentem lluitar per mantenir la zona viva, dia a dia, per què la gent pugui venir a veure la comarca, a comprar els nostres productes i a veure la nostra zona, però ells negocien amb la nostra aigua. No és un fet de la gent, és un fet dels polítics i empreses disposades a comerciar amb aquesta aigua. A mi ja em sembla bé que a l’altra banda reguin, que prenguin aigua del riu, però pel riu ha de baixar una aigua, un cabal ecològic mínim tot l’any. Quin és el problema? Que se’n foten».\nCarles X. Cabós , Cornudella de Montsant. Publicat a PrioratDiari.cat el 17/07/2015.\n‹ Jaume Arnella: «Guardo un record fabulós de la gent de Cornudella»\nEls Brivalls igualen a Reus la millor actuació de la seva història ›\nEtiquetes: Jordi Aixalà, País petit, Riu Siurana, Torroja


Calles sin niños (ni niñas)\nAls anys 70 i 80 del segle passat, una part important de la socialització dels nens tenia lloc en espais oberts. Les places, els carrers i els descampats de molts barris de Barcelona eren l'espai natural de joc, esport i diversió de les generacions del baby boom. Les fogueres de Sant Joan eren el punt culminant d'una forma de viure i créixer al carrer que avui dia ja no existeix. Els carrers i les places s'omplien de partits de futbol i de jocs com fet a amagar, les bales, saltar la corda o les xapes. Avui aquest paisatge de vida i alegre autogestió ha desaparegut. Per la llei del canvi social.\nXAVIER MARTÍNEZ-CELORRIO @xaviermcelorrio | ElPeriódico\nEls descampats s'han urbanitzat, les places s'han enjardinat i els carrers s'han reglamentat amb estrictes normatives de convivència. L'espai públic s'ha monumentalitzat i burocratitzat com a espai a consumir -o a privatitzar-. Brillants urbanistes i decisor polítics han col·locat quatre seients públics en places plenes de terrasses de bars i restaurants. Si vols seure, paga i consumeix. La ciutat s'ha dissenyat sense perspectiva de gènere, ni perspectiva d'infància ni perspectiva de gent gran. No s'ha pensat per a la convivencialitat, el bon veïnatge i les relacions intergeneracionals que proposava Ivan Illich.\nMés aviat se'ns ha imposat un urbanisme fashion amb dissenys i un mobiliari urbà que reben premis internacionals per a l'ego narcisista d'uns creadors que no han pensat en les persones ni en l'ús comunitari i convivencial. A les barriades de la perifèria de la ciutat gairebé cap espai públic s'ha dissenyat des de la participació veïnal. La polèmica de les places dures a meitat dels anys 80, en plena eclosió postmoderna, ja anunciava el que acabaria per arribar. La plaça de la Palmera a la Verneda és paradigmàtica. Ha sigut guardonada amb premis de prestigi mentre que els veïns gairebé no l'han fet servir ni l'han sentit com a pròpia. Amb els anys s'hi va instal·lar un parc infantil que omple amb una mica de vida el 25% de superfície de la plaça. La resta és un buit postmodern que ningú entén i ningú havia demanat.\nEl dèficit de convivencialitat imposat per dissenys urbans de dalt a baix es pretén compensar amb normatives de convivència. Un altre pas de rosca que ens fa caure en el reglamentisme paranoic. Avui a Barcelona i altres ciutats està prohibit jugar a pilota al carrer o practicar l'skate, amb dures sancions disciplinàries als menors. La polèmica al voltant del parc Güell és un altre exemple de la nova microfísica del poder que tant va criticar Michel Foucault: no formin grups, no facin explicacions didàctiques i no facin pícnic pel seu compte. Un dia de visita especial per a les escoles i els jubilats és el que fa falta. Menys control i més impacte educatiu.\nLa societat adulta és molt hipòcrita i s'autoenganya constantment. Critiquem que els menors estiguin apantallats amb mòbils i tauletes des de ben petits mentre ens neguem a construir la ciutat dels nens que proposava Franco Tonucci. Els esports i jocs tenen lloc en espais tancats de socialització com si fossin petites reserves d'indis. No volem perdre un model de ciutat que prioritza l'automòbil encara que tingui costos contaminants i insostenibles. Tenim massa por al canvi. Carrers sense jocs infantils i nens apantallats. Això sí, tota la culpa la tenen les pantalles...


amb ulls de sargantana: SENSACIONS A PLE SOL\nSENSACIONS A PLE SOL\nnua sobre la sorra,\namb la pell molla encara\nmentres el vell pescador es retira\nnomes el lleuger remor de les onades viatgeres\ni l'ale de la marinada\nque juga emb els meus cabells\nels granets de sorra\nemigran a altres dunes\nmentres esborren les petxades\nde les gavines matineres\nles onades escombren de la sorra\nun vell castell en runes\nil·lusio d'infants matiners\ndeixan l'escuma com a unic testimoni\npasejo la llengua\nper els llavis\ni retrovo el gust del mar\nl'escalfo del sol\nem crema cada poro...\nes aixo la felicitat?\nsi no ho es, segur que si sembla.\ngracies per compartir-ho amb mi.\nPublicat per sargantana a 17:24\nSENSACIONES A PLENO SOL\nme es dificil traducir algo que sale a flote en mi asi.\nhablo de las sensaciones que he tenido esta mañana en la playa\nla arena, el mar..las olas, parecian que se habian aliado para hacerme sentir algo especial\nme preguntaba si ese bienestar era la felicidad\ny la respuesta creo que es que al sentirle a el a mi lado...me he sentido feliz\n19 d’agost de 2009 a les 17:54\nSegur que s'hi sembla.\n19 d’agost de 2009 a les 18:31\nhola maco, es un plaer tornar.te a tenir per aqui.\n19 d’agost de 2009 a les 18:38\nBona descripció, sensual i una sensació de "dolce far niente".\nMerèix un regal:\nI jo, el nàufrag.\n19 d’agost de 2009 a les 21:52\nAfortunat a qui està dedicat...\nSegur que sí... que és felicitat! I compartida ja és completa!\n19 d’agost de 2009 a les 23:40\nSi no es la felicitat , segur que s'hi acosta molt .....ah i felicitats al dedicat.\n20 d’agost de 2009 a les 8:24\ngracies per el regal\ni per esser aqui, que es un altre regal\nes bonic tenir amb qui compatir aquestes coses tambe.\njustament el que deia ara...\nes lo millor\no potser l'unic que li don sentit\nes podria millorar potser encara?\nli fare sapiguer\n20 d’agost de 2009 a les 9:21


Escapada de cap de setmana a la Costa Brava » Camping Naturista Relax-NatEscapada de cap de setmana a la Costa Brava » Camping Naturista Relax-Nat\nEscapada de cap de setmana a la Costa Brava\nSi estàs pensant en coses per fer en una escapada de cap de setmana a la Costa Brava has arribat al lloc adequat. Avui us parlarem d’aquest racó de la costa catalana que tant ens agrada, una zona amb més de 200 quilòmetres de platges que reuneixen tot el millor del Mediterrani i un interior que amaga algunes sorpreses, des de pobles medievals fins a jardins botànics. ¿Vols descobrir tot el que es pot fer a la Costa Brava en dos dies? Som-hi!\nLes platges i cales de la Costa Brava\nAquest article no podia començar d’una altra manera, ja que en una escapada de cap de setmana a la Costa Brava és imprescindible visitar les seves platges i cales, l’element més característic del paisatge costaner català. En aquesta zona hi ha moltíssimes platges i cales per triar, tant cap a la zona de l’Empordà com cap a la part baixa de la Costa Brava, i cadascuna d’elles mostra unes característiques pròpies. Anar a fer un bany al mar o passejar descalç per la sorra daurada és gairebé una obligació!\nMolt lligats a la costa trobem els famosos camins de ronda, unes travessies que requereixen un cert esforç i que ens porten d’un municipi a l’altre, això sí, el sacrifici es veu recompensat amb unes vistes impressionants i amb la possibilitat de descobrir racons que queden fora de la típica ruta a la platja. Sovint hi podem trobar castells, muralles i fortaleses medievals, a més de penya-segats on les onades colpegen amb força. Un passeig sota els pins i les alzines dels camins de ronda és un pla fantàstic per una escapada de cap de setmana a la Costa Brava.\nVisitar els pobles amb encant\nLa Costa Brava està plena de petites poblacions, cadascuna amb les seves característiques. Molts d’aquests llocs destaquen per la seva bellesa i un encant especial. Des de Blanes, poble típicament pescador, fins a Cadaqués amb les seves casetes blanques, fent una escapada de cap de setmana a la Costa Brava podràs descobrir diferents vil·les costaneres, cadascuna amb el seu encant. Destaquen Tossa de Mar amb un nucli antic de gran bellesa, Calella de Palafrugell on sembla haver-se detingut el temps o La Bisbal d’Empordà amb la seva tradició ceràmica.\nDurant la teva escapada de cap de setmana a la Costa Brava t’aconsellem allotjar-te en un càmping per gaudir de la natura i tots els seus beneficis. Els paisatges d’aquesta regió són tan espectaculars que val la pena dedicar uns dies a la contemplació i allotjar-se a l’aire lliure, deixant que la bellesa mediterrània ens abraci.\nGaudir de la natura, descobrir els paisatges i els pobles del voltant, i passar uns dies tranquils fent una escapada de cap de setmana a la Costa Brava és una idea fantàstica si vols reconnectar amb tu mateix i amb la teva família. Des del Càmping Relax-Nat volem ajudar-vos a triar els millors plans perquè gaudiu d’uns dies de descans i diversió en un càmping naturista a la Costa Brava. Visita’ns per conèixer tot el que heu de saber!


Regals de Nadal a partir d’impressió 3D – Edunomia\nGràcies a Boing-Boing he vist que hi ha un bon servei d’impressió 3D per fer regals per a les festes de Nadal. Per exemple, una ampolla de Klein (com la cinta de Moebius, però una projecció de 4 dimensions en només 3) o el nus d’Escher. De fet, a la web de Shapeways s’hi pot comparar una bona colla d’estris modelats en 3D i fets amb una impressora 3D. Supso uqe ja deu ser possible generar el propi disseny i fer-los-hi imprimir. Tot arribarà… si ja ha arribat ja. Em refereixo a que sigui raonablement assequible.


Ada Colau: “Som una ciutat de cultura i de ciència” (Xavier Cervantes)\nAda Colau: “Som una ciutat de cultura i de ciència”\n2 min. Barcelona 16/02/2018 00:00\n651x366 Ada Colau i Marina Garcés durant el lliurament dels Premis Ciutat de Barcelona al Saló de Cent de l’Ajuntament. / MANOLO GARCIA Ada Colau i Marina Garcés durant el lliurament dels Premis Ciutat de Barcelona al Saló de Cent de l’Ajuntament. / MANOLO GARCIA\nEl desbordant talent del pianista Marco Mezquida va acompanyar ahir l’entrada al Saló de Cent de l’Ajuntament de Barcelona dels guardonats amb els Premis Ciutat de Barcelona 2017. “Som una ciutat de cultura i de ciència”, va assegurar després l’alcaldessa Ada Colau en un breu discurs en què va recordar que “el 2017 ha sigut un any difícil per a Barcelona”. “Difícil, intens, amb moments de molt de dolor”, va dir en referència als atemptats del 17-A. “I de molta incertesa per la complexa i difícil situació política que encara ens travessa”, va afegir abans de recordar “les càrregues i la violència contra persones indefenses” i de tenir unes paraules per a les “persones injustament empresonades” i de defensar el model d’escola catalana i el català “com a llengua de cohesió i vehicular”, responent així a la possibilitat que el 155 torpedini la immersió lingüística.\nEls premis Ciutat de Barcelona, que reconeixen “els millors treballs de creació, investigació i producció” en dinou àmbits culturals, científics i educatius, els decideixen jurats independents. Es van fer públics fa unes setmanes, però va ser ahir quan es van lliurar en, segons Colau, “un dels actes més solemnes de la ciutat”. D’acord amb aquesta solemnitat, els parlaments dels premiat van ser sintètics, d’agraïment i també amb espai per recordar els presos i per a reivindicacions i reclamacions, com va fer Hugues de Riedmatten, professor ICREA a l’Institut de Ciències Fotòniques, que quan va recollir el premi en ciències experimentals i tecnologia va assenyalar la importància d’un bon finançament per a la recerca científica. Altres, com l’escriptor Max Besora (literatura catalana), van alertar sobre el perill de “la censura i l’autocensura”, i la filòsofa Marina Garcés va recomanar “combatre críticament les ideologies de la por des de la confiança que el pensament i l’educació són fonamentals per viure junts i en llibertat”.


Encuentra aquí información de Homes i ratolins; John Steinbeck para tu escuela ¡Entra ya! | Rincón del Vago\nHomes i ratolins; John Steinbeck\nIES DOMÈNCH I MONTANER\nTÍTOL : Homes i ratolins\nEDITORIAL : Aula Literària. Vicens vives.\nGènere de l'obra:\n-Novel·la, crítica; La història es basa en el somni de moltes persones a anar a Amèrica a buscar treball, encara que aquest somni mai es feia veritat. Entre ells, el George i en Lennie. També toca bastant el sentimentalisme cara a en Lennie i la seva inocència.\nTema principal i temes secundaris:\nTema principal: L'AMISTAT.Tot el llibre té el fundament entre l'amistat d'en Lennie i el George.\nTemes secundaris: L'ESPERANÇA.. L'esperança en trobar al final de tot aquella granja pròpia, plena d'animals de tota mena i camps pròpis. RETRAT SOCIAL.Al final, sobretot, del llibre es veu clarament que en la societat, clarament com diu el darwinisme social, sols sobre viu el més fort.\na) Explica a grans trets l'acció i com intervenen els principals personatges\nEl que volien fer el George i en Lennie era que quan guanyèssin uns quants dólars, podrien comprar una granja per a ells dos sols. Més tard s'ajuntà un altre obrer al somni, el Candy.\nLlocs on es desenvolupa l'acció:\nAl principi del llibre, la 1ª escena és el camí que fan, seguint el riu, cap al ranxo.\nL'escena on es desenvolupen més els fets, és l'habitació on dormien els obrers.\nL'escena del graner, on vivia el Crooks.\nL'escena on en Lennie mata a la dona del Curley, que és al graner on també ell ciudava el seu cadellet.\nLa última escena, és al bardissar on el George manà a en Lennie que s'amagués si hi havia algún problema.\nAquest llibre està escrit quan s'esdevenguè la fallida de la borsa de Nova York, més ben anomenada com a La Gran Depressió que EEUU no va superar fins a la 2ª guerra mundial.\nMés específicament l'any 1937.\nHomes i ratolins va ser escrita per John Steinbeck. Va nèixer a Salinas l'any 1902 i morí a Nova York l'any 1968.\nLa novel·la, producció literària de l'autor, amb relació el seu espai , amb el seu temps i amb elements ideològics.\nEl narrador en aquesta obra, es omniscient. Se situa perfectament a totes les situacions sabent en cada apartat molt bé el que fa cada personatge en espais diferents.\nDescriu perfectament els personatges i les escenes com si estigués ficat en la mateixa història observant i descrivint tot el que succeeix.\nLennie: Home enorme, la cara sense forma, els ulls grossos, pàl·lids, amples les corbades espatlles.\nEl llibre és coherent; té un tema central, que constitueix el fil conductor de tot el llibre. Ens dona la informació necessària d'acord amb el tema i aporta una ordenació precisa seguint una estructura organitzada i clara.\nPresenta un registre estàndard o neutre. La adequació és molt bona ja que s'ha adptat molt bé als destinataris, explicant millor algunes paraules que era possible que no entenguèssim. Per això, sembla que s'ha preocupat en buscar un léxic precís.\nFa observacions bastant interessants respecte a paraules que explica millor d'on vénen.\nAl final de cada pàgina dóna el significat d'algunes paraules ja que en té de molt cultes.\nJohn Steinbeck nasqué a Salinas l'any 1902 i morí a Nova York l'any 1968. L'escriptor va créixeren els seus llibres progressivament d'una manera lógica i coherent, tot i que les seves posicions ideológiques semblin entrar en contradicció amb les posicions inicials.\nL'any 1929 és una data clau en la producció novel·lística de Steinbeck. En aquest any té lloc la fallida de la borsa de Nova York. L'atur, la fam, la misèria i el desemparament social, que explica el contexte en el que es trovàben els nostres principals personatges.\nHomes i ratolins (1937) partcipa de les característiques peculiars de l'obra de Steinbeck d'aquesta época, però reuneix una sèrie de valors intemporals que permeten que la seva lectura pugui ser igual rebuda ara que l'any que es va publicar.\nNo obstant, deixant de banda el context, la humanitat, el sentit de solidaritat i la tendresa que alguns dels personatges desvetllen en el lector són els trets que fan d'aquesta novel·la petita una obra plena de sentiments i emocions.\nValoració de l'obra\nPersonalment crec que aquest llibre és molt interessant. Ha captat la meva atenció desde el principi.\nL'autor aconsegueix que ens imaginem perfectament la situació en la que ens trobem els personatges. Com van vestits els personatges..., els objectes que ens envolten... i l'ambient de cada escena, està perfectament descrit. Fins i tot arribes a cambiar el to de veu quan parlen els personatges.\nHa sigut, sense cap dubte una obra sentimental i molt humana, amb un rerefons molt dur però real. A més, al principi del llibre, fa una introducció molt bona que t'ajuda a entendre tot el context econòmic i cultural en el que se situaba la història.\nLiteratura norteamericana siglo XXNarrativa y novela realista americanaRanchos de CaliforniaTrabas socialesInocencia y sentimentalismoDe ratones y hombres


Arxius de Receptes sense gluten - Pàgina 7 de 11 - Vitam pleni\nEn aquesta ocasió us presentem un dels aliments més típics d’acompanyament en menjars àrabs, i també, en l’actualitat a arrreu del món. L’Hummus és una salsa o paté ideal per entrepans, amanides, aperitius, tapes… És una preparació que presenta una combinació ideal: amb els cigrons ens aporten l’energia (carbohidrats) i la proteina que necesitem i amb […]\nabril 26, 2017 Vitampleni\nEl guacamole és una preparació culinària d’origen sudamericà a base principalment d’alvocat. Generalment s’hi incorpora sempre suc de llimona i sal però els altres elements són variables. Es poden fer guacamoles amb tomàquet, pebrot tipus chile, ceba, coriandre, all i orellanes o altres fruites seques. Proveu- ho, està boníssim! Descarrega la recepta en […]\nLes fulles de la pastanaga també tenen un gust dolç que recorda al seu fruit. Ens aporten clorofil·la que té propietats antioxidants que ajuden a evitar l’envelliment prematur del nostre cos. En aquesta recepta apendrem a cuinar un complement, diferent i nutritiu, per als nostres plats. Descarrega la recepta en pdf: Fulles de pastanaga\nFormatge vegà per untar\nabril 24, 2017 juny 27, 2017 Vitampleni\nUs presentem una bona alternativa a les omnipresents philadelfias. Aquest pseudo formatge vegà no només és deliciós, a més conté fruits secs i un ingredient molt especial: la moringa és una herba que constitueix un dels aliments més nutritius que existeixen. Prové de l’arbre de la Moringa, original de la India. Se n’aprofita tot pel consum: les […]\nFormatge vegà en pols\nabril 24, 2017 abril 24, 2017 Vitampleni\nUna alternativa al clàssic formatge parmesà en pols por ser la proposta que us mostrem a continuació. Amb aliments natural com les llavors de carbassa, el llevat de cervesa i la cúrcuma aconseguim un complement que potencia el sabors dels nostres plats alhora que ens aporta un bon grapat de nutrients i propietats beneficioses […]


Tarragona tindrà el primer "túnel de vent" a... - Govern.cat\nquery_builder 9 juliol 2003 17:41\nTarragona tindrà el primer "túnel de vent" ambiental de tot l'Estat, una instal·lació per a l'estudi de l'erosió del sòl i de la capa límit atmosfèrica\nEl conseller de Medi Ambient, Ramon Espadaler, el rector de la Universitat Rovira i Virgili, Lluís Arola, i el director del Grup de Recerca de Fenòmens de Transport de la URV, Francesc Giralt, han presentat aquesta tarda el projecte del primer túnel de vent ambiental de tot l’Estat, fruit del conveni signat a finals de l’any passat per construir i operar el túnel per a l’Estudi de l’Erosió del Sòl i de la Capa Límit Atmosfèrica a Tarragona (EESCLAT), amb la finalitat, entre d’altres, de determinar experimentalment la dispersió de contaminants a l’atmosfera (emissions i immissions) en entorns geogràfics determinats, l’erosió de sòls a través de les interaccions entre les partícules i l’aire, i els efectes sobre l’entorn de la interacció del vent amb l’obra pública, com ara edificis, ponts i viaductes.\nEl procediment del túnel del vent consisteix, bàsicament, a realitzar una maqueta a escala d’un model i sotmetre-la a un raig de vent produït per turbines, per simular que la maqueta pateix les condicions reals de forces, velocitat i pressió a les que es trobarà sotmesa a la realitat. El procés que comporta el funcionament del túnel del vent es tracta informàticament per guardar i analitzar les dades obtingudes.\nCal destacar que en tot l’estat espanyol no es disposa actualment d’instal·lacions específicament dissenyades per estudiar les interaccions entre l’aire i el sòl en la capa propera a la superfície de la terra (uns 2.000 metres), les quals són importants per tal de concebre i aplicar estratègies de vigilància, previsió i control de la qualitat de l’aire, així com per avaluar l’impacte d‘activitats potencialment contaminadores de l’atmosfera. Actualment, el túnel de vent de Tarragona està en procés de fabricació al Canadà.\nL’emplaçament d’aquesta instal·lació a Tarragona es justifica pel fet del seu fort creixement i la seva situació estratègica atractiva pels negocis, a banda de ser un equipament que ampliarà els existents i millorarà els coneixements que s’apliquen per a la vigilància, previsió i control de la contaminació atmosfèrica a la a zona.\nD’entre els objectius del Departament de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya, a través de la Direcció General de Qualitat Ambiental, hi figuren els de la vigilància, la previsió i el control de la qualitat de l’aire així com la formulació i la gestió dels plans i programes sobre protecció de l’ambient atmosfèric, fet que inclou la formulació de programes operatius sobre la prevenció i el control integrats de la contaminació i disposar d’informació i fomentar la recerca.\nLa Universitat Rovira i Virgili, té entre els seus objectius prioritaris el d’estimular la creació, el desenvolupament i la transmissió de la ciència, de la tècnica i de la cultura, mitjançant la recerca i la crítica. Una de les seves línies d’actuació és la de fer recerca i desenvolupament en l’àmbit de les ciències i les tecnologies ambientals. Disposa d’un equip investigador format per professors experts en sistemes aerodinàmics i amb una gran experiència de recerca sobre experimentació i computació de la dispersió de contaminants en l’ambient atmosfèric.\nEl cost total de la instal·lació i de les actuacions previstes serà de 428.762 €, que es finançaran entre el Departament de Medi Ambient, que hi aportarà 222.733 € durant els tres anys de durada del conveni, i la Universitat Rovira i Virgili.


El Pregó de la Laia. Curs 2010-2011 - Institut Municipal d'Educació de Barcelona - CCCBeducació\nXVI Audiència pública als nois i noies de Barcelona\nEl Pregó de la Laia. Curs 2010-2011\nXV Audiència pública\nEl Pregó de la Laia: la veu dels infants a Barcelona\nBarcelona Obra Oberta\nPublicació de la història de les escoles de Barcelona\nPl. Espanya, 5,\nTemes: Cultura, Ciutat i espai públic\nEls infants gaudim de la cultura\nEl Pregó de la Laia és una activitat educativa adreçada a l’alumnat de 3r, 4t i 5è de primària que té com a objectiu iniciar els infants en els processos participatius a l’escola i a la ciutat de Barcelona. A través d’aquesta iniciativa, es convida els nens i nenes a prendre la paraula i participar, amb els seus suggeriments i compromisos, en l’elaboració conjunta del Pregó de la Laia, que es llegeix públicament com a inauguració de les festes d’hivern de la ciutat (Festes de Santa Eulàlia).\nMitjançant aquest programa es convida als infants a reflexionar sobre un centre d’interès i construir la seva pròpia opinió.\nEn aquest curs 2010-2011, sota el lema “Barcelona Cultura! Els infants gaudim la cultura”, les propostes del debat han configurat el pregó que ha girat al voltant del gaudiment de la cultura a la ciutat des de la reflexió crítica. La cultura serveix per transformar, construir, difondre i incentivar la creativitat ciutadana. Diferents dinàmiques de grup a l’aula i les trobades entre alumnes de diversos centres, han permès als infants compartir propòsits i interessos com a consumidors i com a productors de cultura. I, des d’una mirada diferent de la dels adults, faran sentir la seva veu sobre la cultura.\nL' Institut Municipal d'Educació organitza aquesta activitat conjuntament amb la Regidoria de Drets Civils i l' Institut Municipal de Cultura. La metodologia dissenyada té la voluntat de transmetre una idea positiva de la convivència i la participació a la ciutat, plantejant els processos de reflexió i construcció d’opinió a través de dinàmiques lúdiques que afavoreixin la implicació de l’alumnat, i que els ajudin a descobrir i conèixer les institucions i les persones que treballen per a la ciutadania.\nEl programa d'activitats ha estat el següent:\n•\tSessió informativa per al professorat interessat en l’activitat : A principis de setembre.\n•\tJornada de formació per als conjunt de mestres de les escoles participants: Amb la participació de professionals reconeguts, es donen elements per iniciar el treball a l’aula i es lliura un dossier de propostes didàctiques per al treball als centres.\n•\tTreball als centres. Durant els mesos d’octubre i novembre, l’aula és l’espai on es treballen els continguts proposats. És en aquest espai on els infants construeixen de manera individual i col·lectiva el seu discurs amb el suport de la proposta didàctica, que inclou activitats per a l’alumnat i orientacions per al professorat.\n•\tTrobada amb el Consistori: “La veu dels infants”: A finals del primer trimestre del curs, es realitza una jornada d’intercanvi al Saló del Tinell amb tots els grups participants i el Consistori, on els infants comparteixen les seves propostes treballades a les aules amb altres nens i nenes i les exposen a l’alcalde. Aquest acte es vehicula a través d’un espectacle lúdic amb dinàmiques i tallers de participació col·lectiva,\n•\tTaller didàctic per als mestres: A principis de gener es realitza una Jornada per a la creació del pregó amb una assessora experta en llenguatge poètic.\n•\tFem el Pregó de la Laia. Durant els mesos de desembre i gener, es fa conjuntament el Pregó de la Laia del 2011. Cada centre rep l’encàrrec d’elaborar en forma de rodolí una de les seves propostes. D’aquesta manera, el pregó esdevé una obra de creació col·lectiva i representativa de la veu dels infants de Barcelona.\n•\tLectura del Pregó. El dia 11 de febrer de 2011, data d’inici de les Festes de Santa Eulàlia, festa major d’hivern de la ciutat, es fa la lectura del Pregó per part dels infants en què l’alcalde dona resposta a les seves propostes. Durant aquest acte, els centres gaudeixen d’activitats lúdiques i festives a mode de cloenda.\nAquest curs escolar 2010-2011, han participat uns 400 escolars, de 3r, 4t i 5è de primària, d’un total d’11 centres educatius de Barcelona. L’alumnat participant representa un total d’11 centres educatius de la ciutat:\nLa Llacuna del Poblenou, Mare de Déu de Montserrat, Paideia, Pràctiques II, Projecte, Prosperitat, Rel, Sant Felip Neri, Sants Innocents, Voramar i Virolai\nPòster Pregó de la Laia. Curs 2010-2011\nPòster del Pregó de la Laia. Curs 2010-2011


Evocalize: tecnologia de màrqueting col·laborativa per a màrquetings locals i nacionals a locals\nDimarts, maig 17, 2022 Dimarts, maig 17, 2022 Douglas Karr\nQuan es tracta de màrqueting digital, els venedors locals històricament han lluitat per mantenir-se al dia. Fins i tot els que experimenten amb les xarxes socials, la cerca i la publicitat digital sovint no aconsegueixen el mateix èxit que aconsegueixen els venedors nacionals. Això es deu al fet que els venedors locals normalment no tenen ingredients crucials, com ara experiència en màrqueting, dades, temps o recursos, per maximitzar un retorn positiu de les seves inversions en màrqueting digital. Les eines de màrqueting de les quals gaudeixen les grans marques simplement no estan dissenyades\nDesprés de l'acord: com tractar els clients amb un enfocament d'èxit del client\nDijous, març 31, 2022 Dijous, març 31, 2022 George Rowlands\nEts un venedor, fas vendes. Sou vendes. I això és tot, creus que la teva feina està feta i passes a la següent. Alguns venedors no saben quan deixar de vendre i quan començar a gestionar les vendes que ja han fet. La veritat és que les relacions amb els clients postvenda són tan importants com les relacions de prevenda. Hi ha diverses pràctiques que la vostra empresa pot dominar per millorar les seves relacions amb els clients postvenda. En conjunt, aquestes pràctiques ho són


L''As' esborra un defensa per deixar Alves en fora de joc a la jugada del primer gol del Barça\nEl diari analitza la jugada del gol i conclou que el brasiler estava en posició irreglamentària. El defensa que validava l'acció no apareix a la foto en l'edició de paper\nALBERT CASTELLVÍ Barcelona 21/02/2011 08:47\n260x366 La imatge manipulada de l''As': hi falta el segon defensor La imatge manipulada de l''As': hi falta el segon defensor\n260x366 La imatge real de la jugada del primer gol del Barça. Foto: Youtube La imatge real de la jugada del primer gol del Barça. Foto: Youtube\nEl primer gol d'ahir del Barça davant l'Athletic de Bilbao va estar envoltat de polèmica, ja que Alves va arrencar en posició dubtosa abans de fer la centrada que serviria a Villa per avançar els blaugranes en el marcador. La revisió de l'acció, però, evidenciava que un jugador bilbaí, al centre de la defensa, es trobava uns centímetres més endarrerit que el brasiler del Barça, de manera que la jugada era totalment vàlida.\nEl diari As, però, en treu la conclusió contrària. Una anàlisi minuciosa de la jugada a la pàgina 18 de la seva edició en paper d'avui demostra clarament que Alves es trobava, per molt poc, en posició de fora de joc. L'explicació d'aquesta contradicció és senzilla: el rotatiu madrileny ha esborrat el jugador basc que trencava el fora de joc. Dels cinc jugadors que formaven la línia defensiva de l'Athletic en aquella acció, a la imatge de l' As només n'apareixen quatre (un dels quals, mig amagat per les lletres del nom de Villa). El cinquè, justament el que validava la posició d'Alves, ha estat esborrat.\nEl diari Marca també denuncia que el gol va arribar després d'un fora de joc d'Alves, tot i que la imatge que utilitza per denunciar-ho no permet afirmar si la posició del jugador blaugrana era correcta o no. En tot cas, no han eliminat cap jugador.


Bones previsions d'ocupació turística per Setmana Santa arreu del país | NacióBerguedà\nper Redacció , 8 d'abril de 2017 a les 06:00 |\nEl Pedraforca amb poca neu, vist des del Lluçanès | Josep Martínez Castro\nTuristes a Sitges, en una imatge d'arxiu. Foto: ACN\nEl sector turístic català celebra que aquest any el període de vacances arribi ben entrada la primavera perquè les altes temperatures afavoreixen les reserves. A més, les darreres nevades garanteixen un bon estat de les pistes d'esquí de les comarques de Lleida i Girona. De mitjana, a hores d'ara les reserves als allotjaments turístics van del 70 al 90% d'ocupació des de Divendres Sant fins Dilluns de Pasqua, tot i que alguns indrets del país com les zones turístiques de la demarcació de Lleida esperen assolir el 100% d'ocupació.\nA Barcelona i la costa metropolitana els allotjaments també confien en fregar el ple, mentre que les cases de turisme rural de les comarques gironines, l'Ebre i la Catalunya Central ja tenen reservat el 90% de les places. D'altra banda, a la Costa Daurada les reserves se situen a hores d'ara al 75%, mentre que a la Costa Brava les ocupacions giren a l'entorn del 85%.\nLes previsions d'ocupació turística per aquesta Setmana Santa són, en general, més positives que les de l'any passat i, de fet, segons les dades fetes públiques pel Ministeri de Turisme, la previsió és que hi hagi un creixement de 9 punts respecte el 2016 i s'acabi registrant una ocupació mitjana del 89,8% a Catalunya. Segons les dades del ministeri, a la ciutat de Barcelona la previsió és arribar a una ocupació del 92%, a diferència de l'any passat que es va registrar una ocupació del 80%, mentre que a la Costa Brava s'espera que les reserves s'enfilin fins el 91% -tot i que a hores l'ocupació es troba al 85%-, deu punts més que el 2016.\nEls allotjaments turístics de Barcelona i la costa metropolitana fregaran el ple\nAquesta pròxima Setmana Santa els allotjaments turístics de la ciutat de Barcelona i la costa metropolitana fregaran el ple, especialment durant el cap de setmana llarg que va de Divendres Sant a Dilluns de Pasqua. Les expectatives als hotels de la costa del Garraf i del Maresme són de superar el 90% d'ocupació, mentre que a Barcelona ciutat la xifra se situa en el 85%.\nPer sectors, els càmpings preveuen també una ocupació del 90% dels bungalows –entre el 50% i el 70% en el cas de les parcel·les–, mentre que els apartaments turístics de la capital catalana esperen omplir el 85% de les places. Les patronals aplaudeix que aquest període de vacances arribi més tard que l'any passat, ja que això afavoreix les reserves en aquesta zona per les possibilitats de gaudir de bon temps i temperatures elevades.\nVistes de Barcelona des del Mirador de l'Alcalde Foto: Jordi Jon Pardo\nOptimisme a la Costa Daurada i l'Ebre\nL'endarreriment de les vacances de Setmana Santa fins mitjan mes d'abril i l'acumulació de diferents esdeveniments esportius al voltant d'aquestes dates permet els hotelers de la Costa Daurada albirar amb optimisme l'ocupació turística durant aquest període festiu i esbossar una projecció positiva per a la pròxima temporada d'estiu.\nLa setantena d'establiments de l'Associació Hotelera Salou-Cambrils-la Pineda que obriran portes aquesta Setmana Santa tenen ja un 75% de les places reservades entre Dijous Sant i Diumenge de Pasqua. Segons el president dels hotelers, Xavier Roig, la previsió és arribar al ple gairebé total durant aquests dies si el bon temps acompanya.\nAmb les reserves registrades per l'Associació de Turisme Rural de les Terres de l'Ebre (Aturebre), les cases de pagès del delta de l'Ebre –i pràcticament també les de l'interior- podran penjar el cartell de complert entre Dijous Sant i Dilluns de Pasqua. La primera part de la setmana, però, només preveuen omplir la meitat de les places.\nCicloturistes fent una ruta per les Terres de l'Ebre Foto: Cedida\nEl Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida preveu una ocupació turística molt bona per a aquestes vacances de Setmana santa, que es podria situar entre el 95% i el 100% a les zones turístiques de la demarcació de Lleida, del Dijous Sant al Dilluns de Pasqua, i entre el 40 i el 50% del dissabte 8 d'abril fins al dimecres 12. El Patronat preveu que al llarg de tot aquest període vacacional s'arribi als 80.000 turistes a les comarques lleidatanes i que es facin unes 200.000 pernoctacions en les diferents modalitats d'establiments d'allotjament, tant de la plana com del Pirineu.\nSegons el director del Patronat, Juli Alegre, això suposaria superar en un 5% la xifra rècord que ja es va assolir l'any passat. Aquest optimisme es deu principalment al fet que les darreres nevades garanteixen un bon estat de les pistes d'esquí i que la climatologia favorable també motiva a la pràctica d'esports d'aventura principalment relacionats amb l'aigua.\nEl pantà de Terradets, al sud del Pallars Jussà. Foto: Viu el Jussà\nBones perspectives a les comarques gironines\nLa Setmana Santa comença amb bones perspectives d'ocupació a les comarques gironines. Molts hotels costaners arrenquen la temporada aprofitant aquestes vacances. Segons dades de la Federació d'Hostaleria de les Comarques Gironines, els hotels de la Costa Brava esperen ocupacions a l'entorn del 85%, especialment els dies festius (del 13 al 17). Les millors previsions s'esperen al litoral però a comarques de l'interior també es podria arribar al 70% ja que encara hi ha neu a les pistes.\nLes bones previsions de temps i el fet que enguany les vacances siguin més tard al calendari fan que el sector turístic sigui més optimista que l'any passat. En general, les previsions marquen un augment de reserves tant als càmpings gironins (en el cas dels bungalows se situen entre el 70% i el 80%), com en el turisme rural (entorn el 90%) i en el sector dels apartaments turístics, on creixen fins al 70-80% (el 2016 eren entre el 60%-70%). Les reserves de darrera hora poden augmentar les expectatives. El client principal és el català o aquell vingut de la resta de l'Estat o França.\nEl turisme rural i religiós animen les reserves a la Catalunya Central\nEl sector turístic de la Catalunya Central es mostra optimista de cara a Setmana Santa i espera assolir ocupacions elevades, sobretot de Divendres Sant a Dilluns de Pasqua. El turisme rural continua sent l'opció més ben posicionada entre els visitants i els allotjaments tenen unes previsions que van del 70 al 95%.\nEntre els punts que atrauen més visitants al territori hi ha la muntanya de Montserrat, on els allotjaments del recinte del Monestir ja registren ocupacions del 90 i 95%, o el Mercat del Ram, que provoca que pel cap de setmana del 8 i 9 d'abril ja sigui complicat trobar una habitació.\nTot i que les pistes d'esquí solsonines del Port del Comte ja estan tancades per les altes temperatures, els hostalers de la comarca preveuen registrar bones ocupacions. En general, els diferents gremis i associacions de turisme del territori reben amb optimisme aquestes dates perquè perceben "una major alegria entre els clients", i constaten com van deixant enrere les conseqüències dels anys més durs de la crisi.\nEconomia, Setmana Santa 2017, Setmana Santa, ocupació turística, turisme


cripsi | MónNatura Pirineus\nAll posts tagged cripsi\nPosted by MónNatura Pirineus on 6 Juliol 2015\nPosted in: Miscel·lània.\tTagged: animals, camuflatge, cripsi.\tDeixa un comentari\nArticle publicat a la revista “La Borrufa”.\nExisteixen animals discrets, amics del camuflatge i de passar desapercebuts, mentre n’hi ha d’altres que pels seus cridaners colors sembla que vulguin captar la nostra atenció.\nFont: Zoo Barcelona\nL’aspecte, forma i color dels éssers vius no són elements insignificants, ja que l’aparença intervé directament en la seva supervivència\nÉs així que molts animals posseeixen coloracions vistoses, que no són per a res casuals. Els seus colors cridaners, lluents i amb dibuixos concrets tenen la funció de servir com a senyals d’advertiment. Els missatges que poden emetre aquestes senyals poden anar des del “compte no em molestis que et puc fer molt de mal!” fins al “no intentis menjar-me que t’enverinaràs!”.\nLa cripsi és un fenomen pel qual un animal presenta adaptacions que el fan passar desapercebut als sentits d’altres animals. El fenomen contrari, del que estem parlant, s’anomena aposematisme (del grec “apo”que significa lluny i “sema” que significa senyal).\nAlguns típics exemples d’aquest fenomen en són l’espectacular serp de corall, coneguda per ser una de les serps més verinoses del món, o la granota de punta de fletxa blava, que darrera el seu llampant color blau amaga sobre la seva pell una substància capaç de paralitzar i fins i tot matar a qui pretengui menjar-se-la. Però a casa nostra també tenim alguns curiosos exemples, i alguns d’ells els coneixem de ben a prop.\nQui no ha estat picat mai per una vespa? I en parlar de vespes, automàticament pensem amb la combinació de colors negre i groc. Aquest és un dels exemples d’aposematisme més coneguts del món. Una combinació de colors i anells molt visible i advertidora del perill molt utilitzada en la natura. Les salamandres presenten la mateixa combinació de colors que les vespes però, en aquest cas, la senyal que emeten és la de dissuadir a qualsevol animal que se les vulgui menjar. La toxicitat de la seva pell, tot i que no tant potent com la de les granotes de punta de fletxa, és suficient per a complir el seu objectiu, evitar ser ingerides pels seus típics depredadors.\nUn altre exemple de casa nostra és la viuda negra mediterrània (Latrodectus tredecimguttatus). Malgrat la perillositat que suggereix el seu nom, no resulta tant perillosa com la seva parenta americana però la seva picada pot resultar molt dolorosa.\nViuda negra mediterrània (Latrodectus tredecimguttatus)\nAltres animals són autèntics experts de l’engany. Entre ells hi tenim la “mosca vespa”, un dípter del gènere Syrphidae que imita el patró de bandes negres i grogues provocant que els seus depredadors les confonguin amb vespes. Aquest fenomen és conegut com a mimetise batesià.\n“mosca vespa” Font: Xavier Adot\nL’esfinx de la calavera o cap de mort (Acherontia atropos) és una papallona nocturna de la família dels esfíngids que s’anomena així perquè al tòrax llueix una magnífica calavera. Òbviament, aquest sí que es tracta d’un disseny casual que només pot espantar l’espècie humana.\nEsfinx de la calavera Font: Jon Maguregi


Tràmits legals per a ciutadans de la Unió Europea - UAB Barcelona\nConeix el nostre INTERNATIONAL WELCOME POINT\nPunt d'acollida internacional (IWP)\nEls professors i els estudiants ciutadans de la Unió Europea no necessiten fer cap tràmit administratiu abans d'arribar a l'Estat espanyol. Quan hi arribin, han d'adreçar-se a l'International Welcome Point de la UAB, situat a la plaça Cívica del campus de Bellaterra, on se'ls proporcionarà el Welcome Pack juntament amb tota la informació que puguin necessitar per facilitar-los l'arribada.\nD'acord amb la legislació vigent (full 102), tots els estudiants que pertanyin a un estat membre de la Unió Europea o un altre estat que formi part de l'Acord sobre l'espai econòmic europeu, així com la Confederació Suïssa, i que tinguin la intenció de residir a l'Estat espanyol per a un període superior a tres mesos, han de sol·licitar obligatòriament la inscripció al Registre Central d'Estrangers, on obtindran un certificat de registre i un número d'identificació d'estranger (NIE).\nCal fer el registre personalment a la comissaria de la Policia Nacional a la ciutat de residència.\nLa documentació que han d'aportar és la següent:\n- 2 còpies del formulari de registre (EX18).\n- Passaport vigent o targeta d'identitat del seu país: original més fotocòpia.\nA l'International Welcome Point es facilita tota la informació sobre la documentació necessària i l'adreça de la comissaria de policia més propera a la residència de la persona interessada.\nDe dilluns a divendres de les 9.30 a les 15 h.\nPunt d'Acollida Internacional · IWP


Detectat un brot de 57 contagis en una residència de majors de Navarrés - À Punt\nDetectat un brot de 57 contagis en una residència de majors de Navarrés\nTotes les persones infectades presenten simptomatologia lleu\nFaçana del CAIPM Gumersinda Martínez, a Navarrés / À Punt NTC\n08 d'agost 2021 - 17:22\nLa residència de majors CAIPM Gumersinda Martínez, a Navarrés, ha notificat un brot amb 57 contagis de Covid-19, segons ha confirmat l'Ajuntament de Navarrés a À Punt NTC. A hores d'ara s'han reportat 45 persones residents infectades i 12 treballadors del centre.\nEl primer cas es va detectar la setmana passada al centre de dia i actualment el geriàtric ha separat les persones usuàries en tres zones segons les normes de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública. Totes les persones contagiades presenten simptomatologia lleu.\nCal recordar que, entre el 26 de juliol i l'1 d'agost, les residències de la Comunitat Valenciana no han registrat cap defunció per coronavirus, el que suposa encadenar díhuit setmanes consecutives sense cap víctima mortal per la pandèmia.


LA CERÀMICA, EINA I FICCIÓ - Associació Ceramistes de Catalunya\nInici » LA CERÀMICA, EINA I FICCIÓ\nUna exposició d’Antònia Carbonell\nDel 16 de maig al 25 de juny\nL’ ACC presenta l’obra de la ceramista valenciana Antonia Carbonell el proper mes de maig a la seva sala d’exposicions. Graduada en arts plàstiques en ceràmica, llicenciada en Belles Arts en l’especialitat de dibuix i doctorada per la Universitat de València, ha compaginat la feina de mestra de taller de ceràmica a l’Escola d’Art i Superior de Disseny de Castelló durant gairebé tres dècades, amb la participació en nombroses exposicions tant col·lectives com individuals.\nEl seu treball es caracteritza pels volums compactes i la força en la forma, en contrast amb un subtil diàleg amb el color, la textura i les qualitats dels materials.\nLa vocació per l’expressió plàstica em va portar, el curs 75-76 del passat segle, a matricular-me en la llavors coneguda com a Escola d’Arts i Oficis, ara Escola d’Art i Superior de Disseny de València.\nEl pla d’estudis vigent en aquell moment contemplava cinc cursos, dels quals, dos eren comuns per a les diferents especialitats. Quan va arribar el tercer curs la meva intuïció, beneïda intuïció, em va encaminar al taller de ceràmica, del qual ho desconeixia tot.\nEls anys que vaig passar vinculada al dia a dia de les classes, aquestes estaven enriquides per les lectures, les visites a exposicions, les tertúlies amb professor, companys i companyes. Estímuls tots ells que van marcar inequívocament la meva posterior activitat professional, considerant sempre que, cadascun de nosaltres fem les eleccions dins d’allò que està en la nostra sintonia.\nDe la mateixa manera que a la vida, busco en la meva obra claredat i contundència com a eix vertebrador, per després conduir la mirada cap allò més subtil, cap als matisos de l’emoció.\nEn la meva trajectòria, la innocent sensació que el món comença quan tu el descobreixes, va acabar aviat, donant pas a una constant reflexió sobre el sentit de fer -coses-.\nAquesta és la raó de considerar, en la meva vida, la ceràmica com – eina i ficció –.\nEina per a ser, per a reconèixer-se, per a existir. Ficció des de la caverna, on les ombres de l’absurd i banal construeixen la història, sovint davant la nostra passivitat i, en alguns casos, amb la nostra complicitat.\nActivitats paral·leles: Visita guiada, per part de l’artista, el dia de la inauguració, a les 19.30h.\nC/ Doctor Dou, 7, 08001 – Barcelona\nCanvi en la data d’obertura de l’exposició CONNEXIONS de Laura Niubó\nDegut al confinament perimetral, l’Associació Ceramistes de Catalunya ha aplaçat la presentació de l'exposició, CONNEXIONS…\ndel 30 de maig al 21 de juliol de 2019 a Artesania Catalunya La superfície…\nEspècies Minerals a l’ACC\nUna exposició de David Rosell Del 18 de gener al 19 de febrer de 2021…


La Campana Editorial | Bon dia\nÉs possible que una parella, quan es lleva, no sàpiga si han d’estar enfadats o no? Enric Larreula ho explica d’una manera insuperablement divertida.\nTan plenes d’ironia com els seus llibres anteriors –La propina, premi Pere Quart d’humor i sàtira, T’han enganyat, Immaculada i La dutxa–, les narracions que es reuneixen a Bon dia són una magnífica recreació dels tics personals i de les situacions socials del nostre temps.\nEnric Larreula, que fa parlar els seus personatges en primera persona, aconsegueix que el lector visqui –i somrigui, o francament rigui, sovint– cada una de les històries. La de l’automobilista que pateix la persecució de l’home dels clínex. Les difícils relacions entre els passatgers d’un avió. L’odissea de qui ha de fer un gestió absurda. Com es pot passar l’estona en un embús d’autopista. Les conseqüències imprevistes d’una incineració…\nExcepcional observador de la vida quotidiana, Larreula confirma a Bon dia la seva condició de mestre de la narrativa d’humor.\nBen educats Que no me’l toquin


El Govern aprova un decret llei per habilitar transitòriament les estacions d'ITV i garantir el servei La República\nEl Govern aprova un decret llei per habilitar transitòriament les estacions d’ITV i garantir el servei\nACN Barcelona.-El Govern ha aprovat un decret llei per habilitar de manera transitòria i extraordinària els operadors que presten el servei d’Inspecció Tècnica de Vehicles (ITV), de manera que es […]\nACN Barcelona.-El Govern ha aprovat un decret llei per habilitar de manera transitòria i extraordinària els operadors que presten el servei d’Inspecció Tècnica de Vehicles (ITV), de manera que es garanteixi la continuïtat d’aquesta activitat fins a l’entrada en vigor del nou marc jurídic que la reguli. El text preveu que l’executiu català presenti al Parlament un Projecte de llei d’ITV en el termini de 15 mesos. El decret llei estableix que el servei d’inspecció tècnica de vehicles es continuarà exercint pels mateixos operadors que el presten en el moment de la seva entrada en vigor, i afecta la totalitat de les 50 estacions fixes i les 10 estacions mòbils d’inspecció tècnica de vehicles existents a Catalunya.\nTambé manté vigents les condicions en què presten el servei actualment i suspèn l’autorització de nous operadors fins a l’entrada en vigor d’un nou marc jurídic que hi doni cobertura. L’aprovació ara d’aquest decret llei respon a la necessitat d’una intervenció normativa immediata, ja que el marc jurídic actual que regulava el servei d’interès general que són les ITV ha estat modificat de manera substancial per diferents pronunciaments judicials, l’execució dels quals podria comportar alteracions en la prestació del servei. Amb aquesta actuació, el Govern pretén garantir-ne la continuïtat de manera transitòria i excepcional, i també evitar que es consolidin situacions que puguin no ser compatibles amb el nou marc jurídic que reguli l’activitat.Tot just la setmana passada –el dimarts 10 de novembre- el Consell Executiu va aprovar la memòria preliminar de l’Avantprojecte de llei que regula el règim jurídic aplicable a la prestació del servei d’ITV. La nova norma haurà de definir de manera integral un model que asseguri la qualitat de la prestació del servei d’ITV, aconsegueixi que es presti de forma suficient a tot el territori, garanteixi la lliure elecció d’operadors per part dels usuaris i redueixi les càrregues administratives injustificades, i que al mateix temps mantingui tots aquells requisits relacionats amb la competència tècnica dels centres d’inspecció.


Diari Valldigna: El nostre primer Editorial és... Per la celebració institucional del 9 d'octubre a Tavernes, el dia abans\nEl nostre primer Editorial és... Per la celebració institucional del 9 d'octubre a Tavernes, el dia abans\nBenvolguts: El nostre primer Editorial el dediquem a la celebració de l'Acte institucional de l'Ajuntament de Tavernes de la Valldigna, commemorant el 9 d'octubre, el dia de tots els valencians. Sens dubte, el dia més important per a tots nosaltres, i el que més hem de cuidar. Almenys, com a mínim, igual que cuidem la celebració de les falles, del dia Reis, Pasqua, etc. Com quan celebrem la nostra onomàstica. El mateix dia. Ni abans ni després. Si el dia dels valencians és el 9 d'octubre, per lògica, cal celebrar la "celebració" oficial institucional, el mateix dia. Va ser un gran encert del govern de Jordi Juan recuperar i dignificar la commemoració del dia més important per a la valenciania. Perfecte. Però un gran desencert, canviar la celebració de l'acte al dia abans, el 8 d'octubre.\nQuina explicació hi ha? Quina argumentació? Cap. Hi ha algun acte d'agenda en el poble que els ho impedisca? S'encavalquen? Cap argumentació sembla lògica. Tenim un govern nacionalista, que s'ompli la boca en la nostra cultura, la nostra llengua, els nostres valors, etc etc. I quan es tracta de commemorar i dignificar el nostre DIA, el 9 d'octubre, van i ho canvien de dia. Vist en gelat, sembla que alleugerar l'agenda siga l'única explicació. SI governara qualsevol altre partit polític en Tavernes, podríem entendre-ho. Però no governant Compromís. I més quan el mateix Jordi Juan ha declarat que "des de l’Ajuntament de Tavernes se celebrarà el 9 d’Octubre perquè és una data molt important en representar el nostre naixement com a poble". Serà molt important, tan important que la celebren el dia abans.\nTampoc entenem com la resta de partits polítics representats en l'Ajuntament, donen suport al govern municipal amb el canvi inexplicable de dia de l'Acte institucional de celebració del 9 d'octubre, acudint com si res. Este dilluns hi ha Ple. Ahí és on s'han de donar i demanar les explicacions escaients. I si no en són aclaridores, sempre queda el recurs de no acudir a este acte fora del dia apropiat. Ah!, per últim, també dir que ens ha cridat molt l'atenció que l'acte institucional, què és un acte polític, està en la programació cultural del mes d'octubre com un acte cultural més de la programació. Política i Cultura, barrejats? Ui, què por! Les celebracions, quan pertoquen. Ni abans, ni després. Tot té el seu moment. No estem parlant de concerts, paelles, actuacions, estem parlant d'un acte POLÍTIC de CELEBRACIÓ DEL DIA NACIONAL DELS VALENCIANS. Si no respectem ni el dia, anem a respectar altres conceptes? Cal predicar en l'eixample. Clar, açò en la nostra opinió, una opinió com una altra qualsevol.\nAnònim 4 d’octubre de 2015, a les 13:01\nL'any passat ja es va celbrar el dia abans, el dia 8 d'octubre. Tampoc va hi haver cap explicació convincent, llevat dels rumors que apuntaven a motius...d'horari. A buen entendedor...ventlar el dia abans i matinejar el dia després, si se pot canviar. Se canvia. I aqui paz i allà glòria.\nAnònim 4 d’octubre de 2015, a les 13:03\nEs mereixen que PP, PSPV i EU-AV els planten amb la seua pantomima, i els demostren que aprecien més les seues arrels i història que ells. Però no ho faran, perquè tenim un nivellaso al poble que no veiges.\nAnònim 4 d’octubre de 2015, a les 13:34\nBoicot al 8 d'octubre!!\nQue és queden a soles els de Compromís.\nAnònim 5 d’octubre de 2015, a les 7:41\nNo és normal celebrar el 9 d'octubre un dia abans. No veig cap problema en celebrar-ho el dia 9 i si hi ha problemes que s'expliquen\nAnònim 5 d’octubre de 2015, a les 10:06\nAlmenys ara se celebra.\nI em sembla be el dia d'abans si es vol potenciar que la gent vaja a València.\nAbans ni se celebrava, ni el dia d'abans ni el dia 9.\nAnònim 5 d’octubre de 2015, a les 10:15\nNo agraixes massa els tres anys menjant de la mà de Compromís.\nDiariValldigna 5 d’octubre de 2015, a les 11:31\nEstà reflexat a l'Editorial, estimat anònim. Pensem que caldria potenciar més al poble, a València viu quasi un milió de persones que poden potenciar ho. Però nosaltres sóm de Tavernes.


Roses s’emplena de gent durant el cap de setmana amb motiu de la celebració de la Fira de la Rosa ·\nRoses s’emplena de gent durant el cap de setmana amb motiu de la celebració de la Fira de la Rosa\nLa Rambla Riera Ginjolers es va emplenar de gent durant tot el cap de setmana\nRoses ha celebrat aquest any una vuitena edició de la Fira de la Rosa marcada per la bona assistència de públic a tots els actes i la seva consolidació definitiva com a proposta d’oci familiar durant la primavera a la Costa Brava.\nPel que fa als actes, la Fira de la Rosa ha superat amb nota la nova distribució d’espais, la qual concentrava, per primera vegada, tots els actes a l’eix de vianants format per la Riera Ginjolers i el Teatre Municipal. Dissabte va començar marcat l’espectacular Mostra Floral que s’exhibia al vestíbul del Teatre Municipal, la qual proposava un circuit similar a un laberint envoltat de vegetació, i on es van arribar a formar cues de públic per poder entrar-hi. Aquell matí també es va poder gaudir del cabaret infantil de Teatro Sobre Ruedas que va emplenar de famílies la part alta de la Rambla o degustar els Tastets Gastronòmics, que ressituats ara a la Plaça del Teatre, van atraure a molts visitants a fer el vermut sota les seves carpes.\nJa la tarda, el teatre itinerant del cargol gegant Heliko, de la companyia El Sidral, va arrossegar per tota la Rambla una riuada de nenes i nens entre riures; mentre que el saltimbanqui de Planeta Trampolí va presentar el xou Back 2 Classics fent piruetes sobre llit elàstic plenes d’humor emmarcat per la Badia de Roses. Al capvespre, a l’interior del Teatre, va ser l’hora d’entregar els Premis dels Jocs Florals de Roses 2019, que van reconèixer a Juan Lorenzo Collado Gómez pel poema ‘Destino’; a Mario Bueno Alarcón per ‘Verger de Roses’; i a Laia Royo Casals per ‘Roses, mare dels Fills de la Guerra’.\nLa jornada es va cloure a la nit amb l’espectacle Enfila SA, de la companyia Estampades; una barreja de circ, teatre i trapezi ple de màgia i sensibilitat que va emplenar la Riera Ginjolers a vessar fins a quarts de dotze.\nDiumenge va començar amb una quinzena de Tallers i Jocs Infantils escampats per tota la Rambla que van convocar desenes de famílies durant tot el dia; l’atracció principal era, però, la performance Sienta La Cabeza, on tres simpàtics alienígenes convidaven els transeünts a fer-se esbojarrats pentinats entre riures i selfies.\nMentrestant, al Teatre Municipal, va seguir la tònica del dia anterior amb cues de gent per entrar a descobrir la Mostra Floral, o bé quedant-se a l’exterior per degustar els Tastets Gastronòmics que oferien una desena de restauradors locals.\nLa Fira es va clouré ahir a la tarda amb una actuació de la colla castellera Els Vailets de l’Empordà; el energètic concert itinerant de la Xaranga Dammer Band amb un carrusel de gent seguint les seves trompetes i tambors; la ja tradicional Desfilada de Pentinats Florals, en una passarel·la atapeïda de públic per la qual van presentar-se una vintena de joves models amb dissenys creats per la Perruqueria Eros; i una multitudinària Holi Party davant el mar que va congregar centenars d’adolescents que van acabar tots empastifats de colors.\nDues propostes de la Fira, però, continuen fins al 9 de juny; es tracta de la Degustació de Còctels Florals i la campanya gastronòmica 1000 Roses a Roses, en la qual participen nombrosos bars i restaurants del municipi; també als propers dies es farà saber el nom dels guanyadors del Concurs d’Instagram.\nTags: A Roses, Ajuntament de Roses, Alt Empordà, Badia de Roses, Catalunya, Costa Brava, Empordà, Girona, Roses, Teatre Municipal de Roses, Vila de Roses\nPrevious Es cala foc a l’abocador comarcal de Pedret i Marzà\nNext L’Escola Jaume Vicens Vives de Roses torna a desenvolupar el projecte ‘SomArt’


Artaica (Fira Mediterrània, 9)\n19 de novembre de 2010 General\nLa reunió de quatre talents de l’escena musical valenciana en un projecte comú la brúixola del qual apunta a territoris expressius inèdits, ens obre la gana i ens desperta els sentits. I no és per a menys si es tracta de Mara Aranda, Xavi Folch, Agustí Vidal i Sergi Rajadell: la primera és a hores d’ara una de les veus més cotitzades del continent europeu; Xavi (contrabaix) i Agustí (violí i clarinet) excel·liren llargament durant la seua etapa a bord d’Urbàlia Rurana on ens regalaren sobrades mostres de la seua perícia instrumental i el seu bon gust intepretatiu; i Sergi Rajadell és un pianista tot-terreny que es mou comodíssim davant de qualsevol repte —ha acompanyat folk, jazz, flamenc o cinema mut i dóna classes d’electroacústica.\nTots quatre s’han embarcat en un projecte que pren la matèria primera de la tradició valenciana i el paisatge sonor mediterrani que l’enquadra, per donar-li un tractament musical que cerca el preciosisme en el detall, la sobrietat en el discurs i l’elegància en l’acabat final. Una manipulació de les formes que afecta profundament al fons, impregnat ara de nous significats i matisos, i que commina les cançons a adquirir un aire urbà i nocturn, accentuat en directe per la mateixa actitud escènica dels intèrprets.\n“Mariner”, el tema que obre el concert, abandona així el seu caràcter de balada infantil per agafar una marrada de tristesa antiga; el lesnoto búlgar “Liliano Mome”, tan bell en qualsevol de les seues formulacions, es decanta pel pendent d’una sofisticada melangia; i, una cançó rere altra, tot es poleix i refina amb eines semblants. Un refinament, però, que mai cau en el parany de l’esteticisme buit sinó que s’exhibeix substanciós i dens mentre furga en els insospitats amagatalls de la sensibilitat. Aquesta operació dota d’una nova fesomia als temes més coneguts, on s’entreveu un persistent, inquietant, gest de tibantor adolorida que resulta especialment suggestiu en “La dama d’Aragó” —vestida amb unes garlandes de piano que voldríem que no s’acabaren mai— i en “Picaina”, transportada a l’extrem sentimental que l’original insinuava.\nPerò on la fórmula assoleix la seua absoluta plenitud és en “Nits cosides”, un cant per la de l’u que recupera una lletra del primer disc de l’Ham de Foc —“La fe”—, i que obre davall els nostres peus una sima d’expressivitat i commoció desconeguda, mentre la veu de Mara, precisa en la tècnica i vessant d’emotivitat en l’expressió, descendeix com una espelma en la foscor mostrant-nos un món inaudit i fascinant que ja ens delim per explorar.\n2 Respostes a "Artaica (Fira Mediterrània, 9)"\n19 de novembre de 2010 a les 11:52\nd’escoltar el disc amb calma…\n7 de març de 2011 a les 4:40\nsupra shoes did not answer, , supra footwear uk it’s a pretty safe bet. supra skytop thinking a moment, , cheap supra shoes that whatever shoes . supra for sale does not necessarily .


Les germanes d'un mort del Juclà no poden demanar una indemnització\nLes germanes d'un mort del Juclà no podran demanar indemnització\nEl Superior considera que no es poden adherir a la demanda presentada per la parella del guarda del refugi que va perdre la vida a l’accident\nMonument en record de les víctimes a Juclà\nActualitzada 30/11/2020 a les 12:42\nLa sala civil del Tribunal Superior de Justícia (TS) ha desestimat el recurs presentat per les tres germanes del guarda del refugi del Juclà que va morir en un accident d’helicòpter el passat 15 de juny del 2011 amb quatre persones més. Les tres dones volien adherir-se a la demanda d’indemnització instada per la parella del seu germà, una reclamació per danys i perjudicis que va presentar el 7 de juny del 2016 contra dues societats mercantils i una companyia d’assegurances que interessava que, de forma solidària, fossin condemnades a satisfer-li la suma de 370.272 euros o la que resultés de la pràctica de les proves, si fos superior, majorades en ambdós casos amb els interessos a partir de la contesta a la demanda. Subsidiàriament, sol·licitava que li fos atribuïda la quantia dipositada a la Batllia per la companyia d’assegurances d’un import de 105.937 euros, en concepte d’indemnització per la mort de la seva parella.\nEl 29 de juny de 2016, una de les societats i la companyia d’assegurances van sol·licitar que tots els hereus i/o perjudicats per la mort del guarda fossin cridats en garantia als efectes d’intervenir en el procediment ordinari interposat per la parella del difunt, tot procedint a contestar de forma subsidiària a la demanda. El mateix dia, l’altra societat també va contestar oposant-se a la demanda i interessant, en el seu cas, la crida en garantia de la gerent del refugi del Juclà en el moment de l’accident. Primer la Batllia i després la sala civil del TS van denegar la primera de les peticions en considerar d’una banda que les germanes havien escollit una via diferent per satisfer els seus interessos i, de l’altra, la impossibilitat d’obligar algú a demandar.\nIntervenció de les germanes\nEl procediment en reclamació de danys i perjudicis instat per la parella de la víctima va continuar els seus tràmits i quan estava en procés de sentència, el 2 de desembre de l’any passat, les germanes del difunt van manifestar la seva voluntat d’intervenir-hi voluntàriament, considerant que elles també tenien dret a percebre la indemnització per la seva condició successòria. La Batllia ho va desestimar el 28 de gener passat, una decisió que va ser impugnada davant del TS.\nLa negativa de la Batllia es va basar, d’una banda, en el fet que en l’estadi en què es trobaven les actuacions (pendents de sentència) les germanes no podrien fer valer els seus drets i interessos, ja que no és permesa una retroacció de les actuacions i, d’altra banda, que no es podia afirmar que les germanes, per la seva condició d’hereves intestades del difunt, tinguessin un interès directe i legítim en el plet endegat per la parella del germà, ja que malgrat que totes les parts volien reclamar la mateixa indemnització, la companya del difunt, que era parella de fet, invocava un dret propi, mentre que les hereves volien fer valer un dret successori, és a dir, volien exercir una pretensió diferent a aquella objecte de discussió.\nLa sala civil del TS, en la seva sentència, també considera que la sol·licitud s’havia de formular abans de l’inici del judici oral i ho fa esgrimint l’article 36 del Codi de procediment civil, tot i que aquesta normativa encara no està en vigor (havia d’entrar l’1 de gener del 2020 però finalment ho farà al maig). I ho fa als efectes de preservar la seguretat jurídica, per evitar canvis interpretatius en un curt lapse temporal.\nLes tres dones encara tenen l’opció d’iniciar un plet contra exactament les mateixes persones que la parella de fet del seu germà i per reclamar la mateixa indemnització. Cal recodar que fa uns mesos, la sala civil del Tribunal Superior va desestimar la pretensió de les tres germanes del guarda del refugi de rebre una indemnització per part de l’adjudicatària de la concessió de l’equipament i, alhora, gerent de l’empresa que l’explotava. Les familiars de l’home entenien que la gerent del refugi va tenir responsabilitat en el sinistre i van demanar 159.638 euros de reparació.\nLA CAIGUDA D'UN HELICÒPTER A INCLES VA DEIXAR CINC MORTS I UN FERIT MOLT GREU\nL’accident, en què van morir cinc persones i una sisena va resultar ferida molt greu, va ocórrer el 15 de juny del 2011 prop de les 9 del matí, quan l’helicòpter model Eurocopter AS-350-B3 matrícula EC-LHP realitzava un vol de trasllat de personal des d’una zona de càrrega situada en les proximitats del pont d’Incles cap al refugi de Juclà, situat al costat de l’Estany Primer de Juclà (Canillo). Un accident d’helicòpter que va succeir en unes condicions meteorològiques bones, amb poc vent i cel clar.\nEn les conclusions de l’informe per esbrinar la causa de l’accident els investigadors van indicar que el sinistre es va produir per fer-se un vol de trasllat d’operaris amb l’eslinga de càrrega enganxada a l’helicòpter de forma inadvertida per la tripulació. El document continuava apuntant que això va provocar que el vol es fes a una alçada inferior a la necessària i amb més velocitat del que seria recomanable si el cable de transport està desplegat. Així, l’eslinga es va enganxar en una de les branques dels pins, fet que va provocar la desestabilització i posterior col·lisió de l’aparell contra el terra, ja a prop del refugi del Juclà, cap on es dirigia.\nLa comissió d’investigació d’accidents i incidents d’aviació civil del ministeri de Foment espanyol va qualificar com a fet contribuent que el pilot i el mecànic van delegar la tasca de desenganxar la càrrega, sense comprovació posterior, a una persona que, encara que estava habituada a fer-ho, no comptava amb la formació específica. També va quedar clar que no es van trobar evidències de mal funcionament o errada mecànica de l’aeronau i que tant el pilot com el mecànic no van ser conscients que portaven l’eslinga unida al ganxo.\nLa companya ha de ser la ùnica beneficiaria,feia molts anys que convisquien junts,trevallaven junts i el dia de l'accident ella esperava elsegon torn per pujar,aquesta noia ha patit i esta pa tint molt les germanes com en la majoria de casos d'aquesta indole,a esperar el que cau.\nDavid Albos va dir..Podrieu buscar una foto menys sensacionalista o respectar una mica més les famílies que van perdre un familiar!!\nA mi personalment aquesta noticia m'ha fet reviure un dia molt trist,tots els que varen morir en aquest accident eren companys,el meu suport incondicional a tots,el diari podia buscar un altra fotografia,la placa l'estany el refugi, etc.\n#3 Solana marc\nNo teniu cap altre foto a publicar????\nPer exemple, hi ha un monument amb placa comemorativa adalt. No tindria mes sentit com a foto recordatoria?\nNo teniu cap respecte cap als familiars i amics afectats!!!!\nEscrit sensacionalista , feu el favor d'informar bé !!! No han admès que les germanes s'adherís sin a un judici ja endegat, i si no han cobrat tots plegats és per un conflicte intern, la resta va ser indemnitzada. Feu mal a la imatge per avorriment ... molt trist que feu notícia del que no ho es!! I efectivament RESPECTE A LES FAMÍLIES!\n#1 David Albos\nPodrieu buscar una foto menys sensacionalista o respectar una mica més les famílies que van perdre un familiar!!


Profibus - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nProFiBus (Process Field Bus) és un Bus de camp.\nÉs una xarxa estandarditzada, independent del fabricant que s'adapta a les condicions de les aplicacions de l'automatització industrial. Els seus estàndards es recullen a les normes IEC61158 i IEC61784. ProFiBus va ésser desenvolupat el 1987 per les empreses alemanyes Bosch, Siemens i Klöckner Möller. El 1989 es va estandarditzar com a norma DIN19245. Va ser confirmada com a norma europea el 1996 com a EN 50170. El 1999 va ser inclosa en els estàndards IEC61158 i IEC61784.\nHi ha tres versions de ProFiBus:\nProFiBus - FMS (Field Message Specification) utilitza el model client / servidor de comunicacions.\nProFiBus - DP (Perifèria Descentralitzada) s'utilitza per a una entrada / sortida ràpida amb els elements remots.\nProFiBus - PA (Automatització de Processos) s'utilitza per connectar dispositius remots a un dispositiu de control de processos. Permet assegurament de la transmissió i corrent elèctric a la línia.\nEl perfil PROFIsafe defineix funcionalitat addicional per a aplicacions de seguretat. El perfil PROFIdrive defineix funcionalitat addicional per a aplicacions de control de moviment. L'estandard ProFiBus és mantingut per la fundació PROFIBUS Internacional, organització sense ànim de lucre radicada a Karlsruhe (Alemanya). PROFIBUS Internacional també és responsable de ProFiNet Un bus de camp basat en Ethernet.\n1 Connexions físiques\n5 Detalls sobre Profibus DP\n6 Terminadors de bus\nProfibus té, conforme a l'estàndard, cinc diferents tecnologies de transmissió, que són identificades com:\n- RS-485. Utilitza un parell de coure trenat apantallat, i permet velocitats entre 9/6 kbps i 12 Mbps Fins a 32 estacions, o més si s'utilitzen repetidors.\n- MBP. Manchester Coding i Bus Powered, és transmissió sincrònica amb una velocitat fixa de 31.25 Kbps\n- RS-485 IS. Les versions IS són intrínsecament segures, utilitzades en zones perilloses (explosives).\n- MBP IS\n- Fibra òptica. Inclou versions de fibra de vidre multimode i monomode, fibra plàstica i fibra HCS.\nDes del punt de vista del control de les comunicacions, el protocol Profibus és mestre esclau, però permet:\n- Aplicacions mico mestre. Un sol mestre està actiu en el bus, normalment un PLC. Els altres dispositius són esclaus. Aquest esquema és el que permet els cicles de lectura més curts - Aplicacions multi mestre. Permet més d'un mestre. Poden ser aplicacions de sistemes independents, en què cada mestre tingui els seus propis esclaus. U altre tipus de configuracions amb dispositius de diagnòstic i altres\nEn un ambient multimestre, poden haver-hi dos tipus de mestres:\n- DPM1. DP Master Class 1. És un controlador central que intercanvia informació amb els seus esclaus en forma cíclica. Típicament un PLC. - DPM2. DP Master Class 2. Són estacions d'operació, configuració o enginyeria. Tenen accés actiu al bus de dades, però la seva connexió no és necessàriament permanent\nJuntament amb les especificacions d'altres busos de camp es recull en les normes internacionals IEC61158 i IEC61784.\nProfibus DP és capaç d'operar a velocitats de bits de 9,6 Kbps a 12 Mbps a distàncies entre els nodes que poden arribar fins a 300 metres a través de cable estàndard a la velocitat màxima de funcionament. El seu ús és per a l'intercanvi de dades entre dispositius a distància per a l'àmbit d'aquest dispositiu és també conegut com a bus de\nProfibus PA: treballar amb velocitats de fins a 31.25 Kbps a distàncies màximes d'1,9 km. S'utilitza per a la comunicació amb la instrumentació de processos\nProfibus FMS: un bus de control utilitzats en la comunicació entre els controladors d'una planta i els dispositius de control remot\n9.6, 19.2, 93.75, 187.5 i 500 KBps\nNombre màxim d'estacions\n127 (32 si no hi ha repetidors).\nDistàncies màximes (cable de 0.22 mm diam.)\nfins a 93.75 KBps: 1200 m., fins a 187.5 KBps: 600 m., fins a 500 KBps: 200 m.\nActives (mestre), Passives (esclau).\nbidireccionals, multicast, broadcast.\nDetalls sobre Profibus DP[modifica]\nCom que Profibus DP és la versió més estesa, convé detallar més a fons les seves característiques.\nEstà actualment disponible en tres versions:\nDP-V0. Proveeix les funcions bàsiques incloent transferència cíclica de dades, diagnòstic d'estacions, mòduls i canals, i suport d'interrupcions\nDP-V1. Afegeix comunicació acíclica de dades, orientada a transferència de paràmetres, operació i visualització\nDP-V2. Permet comunicacions entre esclaus. Està orientada a tecnologia de drives, permetent alta velocitat per sincronització entre eixos en aplicacions complexes.\nTerminadors de bus[modifica]\nLa instal·lació d'un cablejat per a una xarxa Profibus DP requereix un terminador a cada extrem del bus. Segons la norma aquest terminador ha de ser actiu. És a dir, no n'hi ha prou una resistència terminal, sinó que es tracta d'un conjunt de resistències que estan energitzades.\nL'objectiu d'aquests terminadors és garantir un voltatge de referència en estat inactiu del bus, és a dir, sense missatges, i minimitzar les reflexions de línia.\nGeneralment un dels extrems de la xarxa és el mestre Profibus DP, i en aquest cas proporcionarà un dels terminadors actius.\nL'altre extrem del bus té dues alternatives: que el terminador actiu sigui proveït per l'últim node de la xarxa, o que sigui proveït per un terminador extern. La primera opció és molt simple, però té l'inconvenient que si es requereix desenergitzar el node, es perdrà la funció del terminador actiu, comprometent amb això la integritat de tota la xarxa. Per això, pot ser preferible tenir la resistència activa de manera separada generalment des d'una UPS.\nEn el cas Profibus PA dels terminadors de bus són passius, és a dir, només resistència.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Profibus\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Profibus&oldid=26947097»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 abr 2021 a les 14:05.


Aquest estiu, el Museu Pau Casals s’omple d’activitats per a tothom. N’hi ha per a tots els gustos i per a tots els públics. Podeu gaudir amb tota la família de les visites teatralitzades a la casa d’estiueig del Mestre, a Sant Salvador. Per als més atrevits, oferim maridatges musicals i la nova activitat "Mar de sons i vi, una experiència per als sentits". Per gaudir de la música els vespres d’estiu, podeu venir a la Música als Jardins i al concert solidari VOZES.\nAgost: 3, 10, 24\nPreu:10 euros adults / 5 euros (nens a partir de 8 anys)\nPlaces limitades. Cal fer reserva prèvia\nUna proposta per emocionar-se amb la història i la música de Pau Casals. Una activitat que comença amb la visita guiada a la seva casa d’estiueig i acaba al jardí del museu fent un tast de vins i cava DO Penedès (Avgvstvs Fòrvm i Jané Ventura), mentre escolem una audició de violoncel en un marc incomparable davant del Mar Mediterrani.\nJuliol: 20 / Agost: 17, 31\nPreu: 10 euros adults / 5 euros nens (a partir de 8 anys)\nEl col·lectiu de Productors i Cuiners del Baix Penedès “Terra i Taula” i l’Associació de Músics del Baix Penedès seran els encarregats una vegada més, de sorprendre’ns amb un joc de sabors, aromes i música espectacular als maridatges que el Museu Pau Casals organitza cada any als jardins de la Vil·la Casals. Uns tasts especials creats per l’ocasió, de la mà dels xefs del Vell Papiol, Lo Mam, Ull de Llebre i l’Obrador, el forn artesà Cal Badejo, maridats amb vins i caves dels cellers Jané Ventura, Avgvstvs Forum, Finca Mas Perdut i Un Sol Cel.\nConcert solidari en suport al projecte VOZES que treballa per la integració social de nens i adolescents de barriades marginals en risc d'exclusió social de Barcelona i rodalies mitjançant la formació musical. L’ Orquestra Simfònica de Vozes, formada per nenes i nens de 8 a 22 anys interpretarà peces de Mozart, Schubert, Stravinsky, Bernstein i J. Strauss. Un concert que va més enllà de la música.\nEntrada solidària: 10 euros\nVenda d’entrades i reserves anticipades al 977 684 276, al c/e museu@paucasals.org o a la recepció del museu.\nGaudiu dels concerts gratuïts que cada estiu s’organitzen amb la col·laboració de l’Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC), amb al voluntat de donar l’oportunitat als joves intèrprets de tocar en el marc incomparable dels jardins del Museu Pau Casals.\nNEUS PLANA I MARIA CAMAHORT DUO\nNeus Plana, flauta travessera i percussió corporal\nMaria Camahort, guitarra i arranjaments\nS. Karg - Elert\nIsabel Soteras, violí\nGuillem Cabré, violí\nAnna Bonn di Venezia\nAnna Amalia Princesa de Prussia\nClàudia Romaní, violoncel\nAnna Roca, violí\nTel. 977 684 276\nC/e: museu@paucasals.org | www.paucasals.org\nActivitats Estiu 2018.pdf


Crema una xurreria mòbil al mercat de la Font de Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCrema una xurreria mòbil al mercat de la Font de Manresa\nLa xurreria va cremar completament al mercat de la Font bombers\nLa xurreria va cremar completament al mercat de la Font\nUna xurreria mòbil instal·lada al mercat de la Font dels Capellans de Manresa va cremar ahir al matí. La parada estava instal·lada al carrer Fra Jacint Coma i Galí al mercat ambulant que els dimarts té lloc al barri manresà.\nCom a conseqüència de l'incendi no es van haver de lamentar danys personals però la xurreria va quedar totalment cremada, segons van concretar fonts dels Bombers de la Generalitat, que van rebre l'avís a les 7.33 h i van treballar-hi amb un total de tres dotacions per extingir les flames. Segons alguns veïns, la causa del foc hauria estat el sobreescalfament de l'oli de la fregidora, que va provocar petites explosions i el posterior incendi de la xurreria.\nCrema un pis del carrer Vic d'Igualada.


El Govern treballa per obtenir un crèdit pont per pagar els farmacèutics - Empordà\nEl Govern treballa per obtenir un crèdit pont per pagar els farmacèutics\nRuiz comprèn la situació "enormement dura" però recorda que el Govern "no té la clau de la caixa"\nMARÍA BELMEZ | ACN El conseller de Salut, Boi Ruiz, ha explicat que el Govern treballa per obtenir un crèdit pont que permeti pagar el més aviat possible part del darrer retard en els pagaments als farmacèutics, corresponent a la factura de febrer pels medicaments dispensats al novembre. Després d'una reunió amb representants del sector farmacèutic, Ruiz ha explicat als mitjans que els hi ha transmès que comprèn la situació "enormement complicada" que estan vivint però els hi ha recordat que el Govern "no té la clau de la caixa" i els pagaments depenen de l'arribada del Fons de Liquiditat Autonòmica (FLA), que ha assegurat que no està arribant amb el flux esperat.\nSalut no ha pagat als farmacèutics la factura del febrer, d'uns 100 MEUR, que s'acumula a dos endarreriments anterior i acumula ja un deute de 300 MEUR amb el sector. El conseller s'ha reunit aquest dijous al matí amb diversos apotecaris per transmetre'ls que el Govern està "al seu costat" i que comprenen la situació "dura i preocupant" que estan passant. Sobre el pagament però, no els hi ha pogut concretar quan podran rebre els diners.\nEl conseller els ha dit que tant el Departament com el Govern en el seu conjunt està intentant buscar un crèdit pont per poder pagar el més aviat possible "una part" del deute del febrer. A més, ha dit que estan analitzant col·lectivament com afrontar els mesos de retards que hi ha pendents més enllà d'aquest últim.\nRuiz ha recordat que els farmacèutics no són l'únic sector que viu aquesta situació, que també afecta als centres sanitaris concertats però ha explicat que les farmàcies presenten un problema administratiu afegit ja que són autònoms i no empreses i el Govern té autorització per pagar la part del concert destinada a nòmines, cosa que no passa amb els apotecaris. "La situació no està a les nostres mans no només perquè no tenim la clau de la caixa sinó perquè a més el criteri de prioritzar el pagament tampoc el podem determinar nosaltres", ha declarat.\nEl conseller ha lamentat "l'efecte dominó" amb els bancs perquè els farmacèutics no obtenen crèdit dels bancs perquè la Generalitat no serveix d'aval i la pròpia administració tampoc té facilitats per demanar aquests crèdits. Per això, ha dit que "el millor crèdit oficial és el que dóna l'Institut de Crèdit Oficial a través del FLA".\nEn aquest sentit, ha criticat però que el govern espanyol estableix els diners del FLA amb l'objectiu de crèdit fixat en el 0,7% i ha reiterat la denúncia del Govern de que aquest límit hauria de ser de l'1,5%.\nDavant d'aquesta situació, el conseller ha lamentat no poder concretar en quins terminis abonarà el Departament els diners corresponents a les factures per la dispensació de fàrmacs. El conveni estableix que el termini ha de ser de 30 dies, actualment però es pagava a 90 dies i si no s'abona el darrer impagament abans que finalitzi el mes s'arribarà als 120. Ruiz ha assegurat que lluitarà "per recuperar els 90 dies" però ha afegit que no està a les seves mans i que l'únic que pot fer és "insistir en que l'objectiu de dèficit ha de ser l'1,5% i no el 0,7%".\nD'altra banda, el conseller ha assegurat que comprendrà les mesures que prenguin els farmacèutics davant d'aquesta situació, sempre dins de la legalitat, però ha tornat a reiterar la seva petició d'ajuda per reclamar davant de l'Estat.\nDefensa que no s'ha canviat el criteri per les llistes d'espera\nPer últim, el conseller ha reiterat que "no s'ha canviat cap criteri" per mesurar el temps d'espera per operar-se. Ruiz ha explicat que hi ha dos criteris: el que ha trigat una persona en ser operada i el que porta esperant un pacient pendent d'intervenció. Davant d'això, ha defensat que en un primer moment van publicar la segona variable i més tard i "per primera vegada" la primera, de tal manera que s'han publicat les dues com ha assegurat que es farà ara. "Fem públics els dos criteris, no hem canviat cap criteri", ha declarat. El primer varem que va ser publicat dóna una mitjana de quatre mesos d'espera, mentre que el segon supera els sis mesos.\nEl conseller ha dit que l'augment del temps que una persona triga en ser operat s'explica perquè s'han prioritzat les operacions a pacients que portaven més d'un any esperant. "Hem prioritzat la gent que esperava més d'un any i això ha fet que augmenti el temps", ha dit. Ha assegurat que el principal objectiu de millora és que la gent que està esperant una intervenció hagi de fer-ho el mínim temps possible.\nEl conseller ha dit que més enllà de si hi hagut o no un error a l'hora de comunicar aquesta qüestió cal valorar que el resultat és que "hi ha menys gent per operar-se, hi ha menys gent esperant més d'un any i que el temps d'espera de la que encara no s'ha operat no ha augmentat de forma alarmant".