Sant Andreu Jazz Band | Ateneu Santfeliuenc\n14 febrer 2014 21:00 - 23:00\n« La sistemàtica de la repressió franquista (La Causa General i els Papers de Salamanca). La repercussió a Catalunya i a Sant Feliu de Llobregat.\nSant Andreu Jazz Band »\nDIRECCIÓ MUSICAL: JOAN CHAMORRO\nLa Sant Andreu Jazz Band és una formació nascuda al barri de Sant Andreu (Barcelona) l’any 2006, sota la direcció de Joan Chamorro. Formada per joves d’entre 7 i 18 anys, és considerada la Big Band més jove d’Europa.\nEl seu debut oficial va ser al Festival Internacional de Jazz de Terrassa dins l’apartat de jazz jove. Aquell mateix any tocaven també a la primera edició del Jazz Classic Non Stop, creat per la Fundació Catalana per la Preservació i Difusió del Jazz Clàssic.\nA l’any 2007 van tornar al Festival Internacional de Jazz de Terrassa, altra vegada dins de l’apartat de jazz jove, i al Festival de Jazz de Barcelona, primer a l’Auditori i després compartint escenari amb la Locomotora Negra al Palau de la Música.\nA partir d’aquell moment, la seva participació a festivals de jazz, com per exemple els de Barcelona, Tarragona, Andorra, Girona, Terrassa, Arenys de Mar o Granollers, fa que la SAJB es consolidi com a projecte pedagògic musical, reconegut i avalat per músics de renom internacional com Jesse Davis, Terrel Staford, Dick Oatts, Kenn Peploswky, Bobby Gordon, Perico Sambeat, Ricard Gili o Ignasi Terraza, entre d’altres.\nDurant els seus 6 anys de trajectòria, la Sant Andreu Jazz Band també ha tingut l’oportunitat d’actuar a Europa, a llocs tan destacats com Marciac o Aix en Provence.\nEl seu repertori està format per més de 50 temes en constant renovació, entre els quals trobem peces de les diferents èpoques del Dixieland, New Orleans, Swing, Big Band, Bebop, Funky i Jazz Vocal.\nLa Sant Andreu Jazz Band ha rebut el premi a la Millor proposta de Jazz 2009, en els Premis de la Revista Jaç; el Premi Orquestres a la X Edició Premis ARC de la Música 2011; ha estat Guanyadora del Premi al Millor Documental Musical Nacional del Festival Beefeater In-Edit 2012 i nominada a la categoria Grup de l’any dels Premis de la AMJM 2011.


Tancament de la convocatòria: s’entrevistaran candidats/es a mesura que arribin candidatures i es tancarà en el moment que es trobi a la persona que reuneix el perfil adequat (data màxim: 8 de novembre).\nAdreça electrònica de contacte: julia.granell@novact.org.\nReferència de la plaça: en l’assumpte referencieu “CRDH – Comunicació”.\nTipus de contracte: eventual per les circumstancies de la producció. 2 mesos de prova, als 12 mesos conversió a indefinit.\nJornada complerta: 37.50 hores.\nSalari brut anual de 24.900€ bruts anuals en 12 pagues.\nCal enviar CV i carta de motivació, si es vol adjuntar alguna imatge al text, ens l’heu d’enviar únicament en format .jpg\nNOVACT és una associació, independent i sense afany de lucre amb seu central a Barcelona i amb oficines a Madrid, Ramallah (Palestina), Tunis (Tunísia) i Amman (Jordània). El nostre objectiu és promoure accions noviolentes de transformació social per defensar els drets humans, promoure la seguretat humana i construir la pau en situacions de conflicte armat i social. Els projectes de cooperació internacional a la regió Magreb, Mashreq, Est d’Europa i Caucas, es combinen amb estratègies d’incidència politico-social a Catalunya, estat espanyol i resta d’Europa.\nEl Centre de Recursos en Drets Humans (CRDH) de l’Ajuntament de Barcelona necessita incorporar una persona tècnica de comunicació digital especialista en gestió de xarxes socials. La comunicació ha de tenir un doble objectiu: donar a conèixer el Centre de Recursos en Drets Humans i els serveis que ofereix, així com promoure el coneixement dels drets humans a la ciutat. Per fer-ho, la persona tècnica es centrarà en la gestió de les xarxes socials de la Direcció de Drets de Ciutadania de l’Ajuntament de Barcelona (compte de twitter de Barcelona Ciutat de Drets) així com de les del CRDH. Serà per tant essencial un coneixement extens de comunicació digital i àmplia experiència com a “community manager”.\nGestionar les xarxes socials de la Direcció de Drets de Ciutadania de l’Ajuntament de Barcelona i les xarxes del propi CRDH i elaborar continguts (articles, notícies, campanyes).\nExecutar l’estratègia de comunicació del CRDH; assegurant la difusió de missatges clars i adaptats als públics objectiu, prioritzant aquells derivats de les accions del propi centre.\nImpulsar accions dirigides a consolidar una narrativa accessible i amb missatges clars que permeti explicar la feina del CRDH i la contribució als drets humans de l’Ajuntament de Barcelona.\nDonar seguiment a l’actualitat informativa per tal d’identificar discursos crítics amb l’actuació del CRDH o que puguin ser d’interès i identificar actors comunicatius afins amb qui teixir aliances i difondre els missatges.\nAssegurar que la posició del CRDH és difosa de manera adequada en les campanyes o accions comunicatives conjuntes que es duguin a terme amb altres plataformes socials en col·laboració amb els responsables de comunicació de l’Ajuntament.\nElaboració de material comunicatiu propi per donar a conèixer el CRDH, tant imprès com virtual.\nDisseny i aplicació de campanyes per a la promoció i difusió de drets humans a la ciutat i de les pròpies activitats del CRDH.\nAssegurar que els continguts de la web estan actualitzats de manera constant i en coherència amb l’estratègia de comunicació.\nCoordinar, al costat d’altres persones responsables de comunicació, les accions comunicatives que es duen a terme amb altres xarxes i organitzacions i participar dels diferents espais de coordinació de la Direcció.\nTitulació universitària en Periodisme, Ciències de la Comunicació, Publicitat i Relacions públiques o similar.\nConeixements i experiència en matèria de comunicació (mínim 2 anys).\nConeixements de gestió d’eines de comunicació 2.0 – xarxes socials i web (wordpress).\nExcel·lent nivell oral i escrit (demostrable) de la llengua catalana, castellana i anglesa.\nEstudis de postgrau en drets humans, relacions internacionals, migracions, seguretat internacional i construcció de pau i/o similar\nConeixements de la llengua francesa i/o àrab\nParticipació en moviments socials, col·lectius i/o organitzacions de la societat civil enfocades en la defensa dels drets humans i la transformació social


Sonia – Pàgina 2 – FUNDACIÓ PRIVADA VALLÈS ORIENTAL\nEl dimarts 15 de setembre s’ha obert el servei de Centre d’Atenció Especialitzada, de moment només hi assisteixen el 50% de les persones ateses. Tots i totes estan molt contents i engrescats de venir al centre, sobretot la Laura i el Joaquin que han fet l’ingrés fa molt poc temps i coneixeran als nous companys […]\n📢📢 Comencem la setmana amb bones notícies: Vols dedicar la teva carrera professional a les persones amb discapacitat intel·lectual? Revisa les noves ofertes de feina per ampliar l’equip de professionals de la Fundació.\nEl 31 d’agost, el Centre Ocupacional ha obert de nou les seves portes amb noves i estrictes mesures de prevenció de la COVID19 com: Nous grups més reduïts segons el municipi de procedència (les persones ateses a les llar residència de la Fundació estan en grups diferenciats) Grups estables, evitant cap mena de barreja de […]\nJa el tenim aquí, l’episodi 2 de la Ràdio de la Fundació online. En aquest episodi les persones ateses a la Llar “Jaume Gregori” del Servei d’Habitatge canten, ens expliquen que troben a faltar als companys i companyes del Centre Ocupacional, les seves il·lusions, com han viscut el confinament… A la Llar “El Cinquantenari” celebrem […]\nEl Centre Ocupacional “Xavier Quincoces” i el Centre d’Atenció Especialitzada “Valldoriolf” han tornat a obrir les seves portes, el dilluns 22 de juny, per atendre a les persones que han passat al seu domicili familiar aquesta crisi sanitària provocada pel COVID19. “Estem molt contents i contentes de retrobar-nos, el confinament ha estat especialment difícil per […]\nEls centres i serveis de la Fundació han anat adaptant-se i reorganitzant-se a les instruccions de les autoritats sanitàries al llarg d’aquesta crisi sanitària i social de la COVID-19. L’equip de professionals ha realitzat un gran esforç per a fer seguiment de la situació de les persones ateses als seus domicilis familiars, atendre les necessitats […]\nEl proper dilluns 22 de juny, un cop ja ha entrat a la fase III i segons les indicacions de les autoritats sanitàries, el Centre Ocupacional “Xavier Quincoces” i el Centre d’Atenció Especialitzada “Valldoriolf” obriran de nou les seves portes. Com a mesura de prevenció del COVID-19, en la nova organització del Centre Ocupacional i […]\nLa Llar residència “El Cinquantenari” de la Fundació ha passat un confinament, amb molta consciència i responsabilitat. Però han decidit explicar-ho d’una manera divertida i amb molta música. Per aquest motiu, han protagonitzat un divertit vídeo al ritme de la cançó “Quédate en casa” de l’artista Ariel de Cuba.\nAmb l’arribada de la fase II de la desescalada fixada per les autoritats sanitàries, a la Fundació comencem les molt esperades visites per part de les famílies i tutors de les persones ateses a les Llars. Les visites són amb cita prèvia sol·licitada al treballador social del Servei d’Habitatge, i de moment, només d’una […]\nA la Fundació hem creat una nova activitat per a les persones ateses, tan de la Residència com de Llars, es tracta de la nova Ràdio de la Fundació online. Un nou magazín radiofònic a les xarxes de comunicació on les persones ateses, cadascú amb les seves ganes i habilitats, ens expliquen que fan, les […]


Masterclass Quim Vila, Vilaviniteca a Sommelier | ESHOB\nEl passat 10 de maig els alumnes del Diploma de sommelier nivell II van tenir el plaer de rebre la masterclass de Vila Viniteca duta a terme per Quim Vila (propietari de l’empresa), el qual va dividir la classe en dues etapes per tal d’endinsar als alumnes al seu món i poder entendre d’una forma més àgil tot allò que en Quim volia comunicar.\nLa primera part de la ponència va començar amb un vídeo sobre la creació, l’evolució al llarg dels 75 anys de trajectòria de l’empresa, tot explicant els factors potenciadors del negoci, els projectes d’expansió i com gestionen la logística. Seguidament es va projectar un segon vídeo anomenat “Curt n.1”, un film produït per Vila Viniteca amb la col·laboració d’Alvaro Palacios, Peter Sisseck, Miguel Ángel de Gregorio, Juan Carlos López Lacalle, Marcos i Miguel Eguren i també de Jorge Monzón, grans referents del món vitivinícola.\nA la segona part en Quim els va sorprendre amb un tast magistral. Els alumnes van tenir el plaer de tastar 6 “joies especials”, a través dels quals va transmetre emocions, sentiments i sensacions de comunicació entre productes i elaboradors. El primer tast anomenat “CRU” va ser un Recaredo Turó d’en Mota 2003 DO Cava. El segon tast anomenat “MAR” va ser un Eulogio Pomares 2007 Colección 75 aniversario DO Rías Baixas, i va ser maridat amb una escopinya servida en una cullera on s’hi afegia amb una pipeta el seu propi suc. El tercer tast, anomenat “CAVERNA” va ser a cegues, varen repartir un antifaç a tots. El tast consistia a olorar molsa tot tastant un Château Musar Blanc 1989 del Líban. El quart tast va ser anomenat “IL·LUSIÓ” i era un Pingus 2011 DO Ribera del Duero, edició especial de tres litres. A continuació el cinquè tast anomenat “GOLD”, va ser molt especial, varen servir de tres maneres: una gota directament sobre la llengua, en cullera i en copa… tres formes diferents de percebre el mateix producte, un Château d’Yquem 1976 AOC Sauternes. Per últim, el sisè tast era un Berta Grappa Nebbiolo Tre Soli Tre, anomenat “INTEL·LIGÈNCIA” per veure qui sabia endevinar l’especial sabor que es percep.\nSens dubte, una tarda màgica i excepcional pels alumnes de sommelier. Una tarda inoblidable. Gràcies a en Quim Vila i tot el seu equip de Vila Viniteca.


Diputació 199, 629 330601\nAquesta bugaderia d’auto-servei inaugurada el 2012 va ser la primera d’una cadena impulsada per l’argentí Roberto Hadoba Gleizer, un emprenedor amb una dilatada experiència en el sector.\nLa peculiaritat d’Splah és que és molt més que una bugaderia. Aquest establiment diàfan i modern pot ser llogat per realitzar tot tipus d’activitats, des de concerts de petit format fins a festes temàtiques.\nFrederic Perers va ser l'encarregat de l'interiorisme que combina la fredor de l'acer inoxidable com a revestiment vertical a la zona de rentadores i assecadores, amb la calidesa de l’omnipresent llum ataronjada que surt d'uns panells a la paret oposada i que es reflecteix sobre el metall.\nPer a la resta del local es va decantar per materials i revestiments neutres: la fusta clara, la rajola blanca brillant pròpia d'espais relacionats amb l'aigua, un sòl de color cru i un fals sostre negre que difumina les dimensions del local.\nPer facilitar els moviments i la celebració d'esdeveniments, tots els elements de la bugaderia estan distribuïts perimetralment, des de les rentadores i assecadores fins als taulells on es pot plegar la roba i els bancs d'espera.\nA més, Splash afegeix el seu granet de sorra a la protecció del medi ambient optimitzant els processos de rentat amb el mínim consum energètic possible, però sense oblidar la cura de la roba i uns resultats de qualitat professional.\nLa dissenyadora Gemma Alberich, per la seva banda, va ser l’encarregada de dissenyar la identitat de la marca i del grafisme d’Splash.


Més de 400.000 vehicles es desballesten de forma il·legal a Espanya a l’any - AETRAC\nLa fabricació de vehicles comercials i industrials a Espanya ha iniciat en negatiu l'any 2020. Segons ha afirmat l'Associació Nacional de Fabricants d'Automòbils i Camions (ANFAC), el mes de gener ha registrat un total de 52.752 unitats fabricades, el 2,5% menys que en el primer mes de 2019. Les principals causes d'aquest descens, ha indicat l'associació, són la producció d'un vehicle menys a les fàbriques espanyoles i el mal comportament dels mercats europeus, que han registrat importants caigudes. En aquest sentit, ha apuntat Anfac, les matriculacions de vehicles de menys de 5,1 tones a França han caigut el 9,3% i els lliuraments de vehicles pesants s'han reduït el 12,3%. A Alemanya, ha assenyalat la patronal automobilística, el descens de les vendes de camions ha arribat al 4,1% al gener. La matriculació d'aquesta mena de vehicles també ha descendit a Espanya el mes de gener.\nEls vehicles comercials lleugers han seguit també aquesta tendència i la seva producció durant el mes de gener s'ha reduït el 2,1%, fins a les 28.178 unitats. El descens més important, ha assenyalat Anfac, s'ha produït en els industrials lleugers, que han tancat el primer mes de l'any amb un total de 1.711 unitats, la qual cosa ha suposat el 45,8% menys que el mateix mes de l'any anterior. Per contra, els vehicles industrials pesats han disparat la seva fabricació.\nPel que respecta a les exportacions de vehicles comercials i industrials, han caigut el 8,6% al gener i han aconseguit les 36.402 unitats lliurades fora d'Espanya. En aquest apartat, únicament els vehicles industrials pesats i els tractocamions han crescut en les unitats enviades, amb un increment del 76,5% i del 206,5% respectivament, segons les dades facilitades per l'associació. La situació de reculada que han sofert els vehicles comercials lleugers, amb una disminució del 4,3%, els furgons, que han retrocedit l’ 11,4% i, sobretot, els industrials lleugers, amb un fort descens del 73,1% han marcat el resultat global negatiu registrat en els vehicles comercials i industrials, ha destacat Anfac.\nAvís a la DGT\nReferent a això, la DGT ha adoptat una mesura que Aedra reclamava des de fa temps, que consisteix a enviar al titular del vehicle una comunicació en el moment en el qual s'anoti la baixa temporal, informant-lo sobre la seva situació legal i dels problemes en els pot incórrer si el seu automòbil fos mal utilitzat.\nAquesta mesura posa en guàrdia als propietaris dels vehicles perquè no siguin objecte d'engany. També informa els infractors de les seves responsabilitats. Aedra considera que aquesta iniciativa és encertada, així com un primer pas "decisiu" per erradicar aquesta problemàtica, encara que no sigui l'últim.\nFont: diariomotor.com // 25.02.2020


01/09/16. ERC i el PDC reiteren l’oferta a Sánchez a canvi de decidir. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n01/09/16. ERC i el PDC reiteren l’oferta a Sánchez a canvi de decidir. El Punt Avui.\nERC i el PDC reiteren l'oferta a Sánchez a canvi de decidir\n“Si ens fiquen a la presó, els catalans cívicament ens en trauran”, adverteix Tardà a Rajoy\nEl cap de files de l'antiga CDC alerta que no hi haurà govern a Espanya sense abordar la qüestió catalana\nEl cap de files del PDC, Francesc Homs, ahir a la investidura fallida de Rajoy. Foto: MARISCAL / EFE.\nEl portaveu d'Esquerra al Congrés, Joan Tardà. Foto: CHEMA MOYA / EFE.\nPensant més enllà de la investidura fallida de Rajoy i en l'oportunitat, encara que sigui minsa, que tindrà Pedro Sánchez de tornar a intentar bastir una majoria que el faci president, els partits independentistes van reiterar ahir en seu parlamentària la seva oferta de suport al líder del PSOE, Pedro Sánchez, sempre que garanteixi la celebració d'un referèndum. El portaveu d'Esquerra al Congrés, Joan Tardà, va retreure al PSOE que ja estaria governant fa mesos si hagués accedit al dret a decidir dels catalans i hauria enterrat el govern popular i el seu “escolanet” de Ciutadans, Albert Rivera, com van fer les esquerres amb l'aznarisme.\nEl cap de files del Partit Demòcrata Català (PDC, l'antiga Convergència), Francesc Homs, va apel·lar des del grup mixt a la voluntat de Sánchez, però també del PSOE, d'intentar formar una alternativa als 170 diputats del PP, C's i Coalició Canària que no eludeixi la carpeta catalana. “Sense assumir la qüestió catalana no hi haurà govern, ni ara ni després”, va augurar Homs. “En quin moment a part de ser els senyors del no faran una proposta per a Catalunya?”, va preguntar a Rajoy.\nUn desencadenat Tardà, en to de comiat, dialogant i conciliador però alhora contundent, va alertar que el procés no s'aturarà, que culminarà amb un referèndum unilateral d'independència o amb un referèndum sobre la Constitució catalana. “No els tenim por”, va advertir al PP, Ciutadans i el Tribunal Constitucional. “Si ens fiquen a la presó, els ciutadans de Catalunya, cívicament ens en trauran”, va sentenciar. “Si anul·len les institucions catalanes, la majoria del poble català no es rendirà i sabrà trobar les fórmules de protesta en l'exercici de la resistència cívica, pacífica i ghandiana”, va afegir-hi. El de Cornellà aconseguia treure de polleguera Rajoy, a qui va acusar d'estar ja instal·lat “en l'escenari de la repressió” i de “practicar el nacionalconstitucionalisme” amb falsedats. “Abans eren els canons, ara és el TC”, va rematar.\n“Després d'escoltar-lo, he de fer esforços per mantenir la tranquil·litat i la calma”, va reconèixer el candidat a president. Rajoy va retreure a Tardà que no hi ha més democràcia que la que li convé i que no respectar l'estat de dret és “tornar a la selva”. També va acusar els independentistes d'intentar “liquidar” la sobirania espanyola i de pretendre parlar en nom de tots els catalans. “La liquidació de la nació i de la igualtat entre els espanyols és molt més antidemocràtic, per il·legal, que defensar la Constitució”, va argumentar.\nEls aplaudiments al discurs rutilant de Tardà arribaven també de Pablo Iglesias. No en va el republicà va agrair la fraternitat dels qui a la resta de l'Estat defensen el dret a decidir dels catalans i va instar els ciutadans de les Illes i del País Valencià a exercir el seu. Per acabar, va desitjar l'adveniment de la tercera república.\nQuerella al ministre\nEl PDC presentarà avui una querella criminal contra el ministre de l'Interior en funcions, Jorge Fernández Díaz, per haver conspirat contra dirigents independentistes amb l'exdirector de l'Oficina Antifrau. Homs va reclamar a Rajoy si estava al corrent de “la utilització de l'extorsió i l'amenaça”, en referència a les presumptes pressions espanyoles a directius de Banca Privada d'Andorra perquè revelessin dades de les famílies de Pujol, Mas i Junqueras.\nNo ens sentirem plenament lliures fins que el País Valencià i les Illes exerceixin el seu dret a decidir\nSi [Sánchez] inclou el referèndum, estarem disposats a seure per negociar un nou govern de canvi\nNo es pot governar sense preveure la possibilitat de discutir com es configuren els pobles d'Espanya\nPer a vostè, l'estat de dret no existeix. Anem a la selva, senyor Tardà?\nCANDIDAT A PRESIDENT ESPANYOL\nDomènech a Rivera: “Roma no paga traïdors”\nDomènech a Rivera: “Roma no paga traïdors” Foto: Arxiu.\nXavier Domènech va recomanar al líder de Ciutadans, Albert Rivera, que, en cas d'unes terceres eleccions, es cuidi de protegir l'esquena després del pacte amb el PP, que preveu la supressió de la immersió lingüística. “Roma no paga traïdors”, li va recordar, davant d'una altra eventual davallada del partit taronja. “No pot ser que el seu missatge de regeneració sigui donar el govern al PP”, un partit “que no es pot blanquejar per molt bo que sigui el seu Dixan”, va criticar el cap de files d'En Comú Podem. D'altra banda, també va fer una defensa tancada del dret a decidir i va reivindicar, igual que ERC i el PDC, la viabilitat d'un referèndum. “No es pot governar sense tenir en compte la representació i el crit que va suposar el 20-D, i sense tenir en compte la llibertat i la possibilitat de discutir com es configuren els pobles d'Espanya”. Domènech va recitar Salvador Espriu per tancar el discurs: “Mai podrem ser si no som lliures.”


Roba home Guants Sense dits preus a Bikeinn, comprar, ofertes\nGuants - Tipus de guant: Sense dits ()\nPots estar segur que amb bikeinn, la teva botiga online de ciclisme, tindràs la oportunitat d’estalviar en totes les teves compres de material de ciclisme. Recorda que t’oferim diversos mètodes de pagament com PayPal, targeta de crèdit o transferència bancària perquè escullis el que més et convingui i facis les teves compres en un entorn 100% segur. Sabem que sempre busques les últimes novetats de Guants. Per aquest motiu, a la nostra botiga online, t’oferim els millors productes de ciclisme a preus que no voldràs perdre’t! Tenim milers de productes de les marques més prestigioses de ciclisme com Roeckl, GripGrab, Castelli, Spiuk, Santini, MASSI, Ges, GORE® Wear, Ale, Sportful, Alpinestars, Bicycle Line, Hirzl, Rh+, Xlc, Mavic, Poc, Etxeondo, Msc, Northwave, Loeffler, Lizard, Sixs, Cinelli, Pokal, Supacaz, Ion, Oakley, 100percent, Karpos, Craft, Q36.5, Eltin, Briko, Endura, Ergon.... A bikeinn, el nostre equip d’experts treballa perquè puguis fer la compra online de material de ciclisme amb totes les comoditats. Revisem el catàleg de Roba home a diari per oferir-te sempre els millors preus de Guants; i assegurar-nos que tens al teu abast el catàleg més ampli de material de ciclisme sense moure’t de casa. T’oferim una gran varietat de productes de ciclisme per tu i els teus amics a només uns quants clics de distància. A bikeinn, la teva botiga de ciclisme online, tenim les últimes novetats de Guants a nivell mundial. Si ets un amant de ciclisme a qui li agrada compartir l’esport amb amics o familiars o simplement disfrutar de la naturalesa, tenim milers de productes perquè puguis fer-ho ben equipat!


PONENTS (2015) | Men in Movement, IV\nPer llegir un resum de la ponència enllaça a la foto o el nom\nPaco Abril (Homes Igualitaris – AHIGE, Universitat de Girona i UOC)\nSociòleg i activista dels homes per la igualtat. És professor a la Facultat d’Educació i Psicologia de la Universitat de Girona. És president de l’associació Homes Igualitaris Ahige Catalunya. Les seves línies d’investigació són el gènere, les masculinitats, corresponsabilitat, paternitats i coeducació.\nRitxar Bacete González (Investigador de la Direcció de Política Familiar i Comunitària del Departament d’Ocupació i Polítiques Socials del Govern Basc)\nAntropòleg, treballador social, Coach, especialista en gènere, masculinitats i paternitat positiva. Membre de la Xarxa d’Homes per la Igualtat. Coordina la Investigació “Implicació dels pares bascos en la criança: Impacte en la coresponsabilitat i el treball productiu” per a la Direcció de Família i Política Comunitària del Govern Basc en col·laboració amb la Universitat de Deusto.\nNicolás Cabezas (Grup d’homes Igualitaris de Sant Boi de Llobregat)\nEducador Social , Màster en Desenvolupament Personal i Lideratge (UB) i coach. Treballo a l’ajuntament de Sant Boi de Llobregat des fa més de 25 anys portant projectes de dinamització sòcio-cultural i participació ciutadana. A la actualitat treballo projectes relacionats amb la Transparència, Codi ètic i la Consciencia a l’empresa.\nÀngels Carabí (Universitat de Barcelona)\nVa co-fundar el Centre de la Dona i Literatura, que va esdevenir una Càtedra UNESCO d’estudis de gènere en aquesta Universitat. Ha publicat àmpliament sobre escriptores americanes ètniques i és co-editora de la sèrie “Masculinity Studies: Literary and Cultural Representations” (Peter Lang). És editora internacional d’assessorament per a la revista Men and Masculinities (SAGE), i coordina la Universitat de grup de recerca amb seu a Barcelona sobre la construcció de noves masculinitats.\nStefano Ciccone (Maschile Plurale, Universitat Roma Tor Vergata )\nEl seu compromís polític està marcat per un compromís especial sobre qüestions de gènere i la violència de gènere des d’una perspectiva masculina. Sobre aquests temes, va contribuir a la fundació de l’Association Maschile Plurale i va publicar el llibre “Essere Maschi. Tra potere e libertà” i molts altres assajos i articles. Llicenciat en Biologia, treballa a la Universitat Tor Vergata de Roma, on coordina la oficina de Transferència de Tecnologia. Està duent a terme la investigació de doctorat en sociologia a la Universitat de Gènova en la representació social dels homes en els processos de canvi en els rols i identitats sexuals.\nVanessa Cunha (Universitat de Lisboa, ICS-ULisboa)\nInvestigadora a l’ Institut de Ciències Socials de la Universitat de Lisboa (ICS-ULisboa). Els seus principals temes d’investigació són la baixa fecunditat i l’ajornament; decisions sobre tenir fills i transicions; equilibri entre el treball-la família i la igualtat de gènere. Va coordinar el projecte de recerca The double postponement: men and women coping with childbearing intentions in their late 30s and early 40s (2012-2015) i ara participa en el projecte Men’s Roles in a Gender Equality Perspective.\nClaire Duncanson (Universitat d’Edinburg)\nProfessora titular de Relacions Internacionals de la Universitat d’Edimburg. Els seus interessos de recerca se centren en la intersecció de la seguretat internacional, la teoria d’IR i la política de gènere. Ha publicat àmpliament sobre els temes de masculinitats militars, les dones en les forces armades, gènere i la consolidació de la pau. Abans de la seva carrera acadèmica, va treballar per a una varietat d’organitzacions no governamentals de desenvolupament internacional i drets humans, entre elles Amnistia Internacional, Jubileu 2000 i Perspectiva Global.\nLlicenciat en Psicologia i Màster en Comunicacions, és un estudiant de doctorat en el Programa de Coneixement i Informació de la Societat (Universitat Oberta de Catalunya, Barcelona, Espanya). La seva recerca se centra en els cossos, identitats i representacions d’un mateix i la sexualitat en els llocs i aplicacions de cites HSH. Actualment està col·laborant amb el programa de Gènere i Diversitat del Ministeri de Drets Humans, a Manaus (Brasil), amb experiència prèvia en la missió de UNAIDS Equador, i amb població de joves en risc d’abús de drogues a la ciutat de Mèxic. És membre dels Mediaccions Grup de Recerca @ Cultura Digital (IN3).\nSònia Guerra López (Ajuntament Sant Boi de llobregat)\nDona, feminista, experta en polítiques socials i gestió pública. Professora del Màster en Gestió dels Serveis Socials Locals de la UAB, és autora de diferents estudis sobre feminisme, polítiques d’igualtat de gènere, i gestió de polítiques públiques. Actualment treballa com a Directora de l’Àrea d’Igualtat i Drets Socials de l’Ajuntament de Sant Boi de Llobregat.\nJeff Hearn (Universitat de Örebro, Suècia; Universitat de Huddersfield, Regne Unit; i Hanken School of Economics, Finlàndia)\nJeff Hearn va estudiar a les universitats d’Oxford, Oxford Brookes i Leeds, abans del seu doctorat a la Universitat de Bradford. És un Membre Britànic de l’Acadèmia de les Ciències Socials; Professor Investigador Convidat a la Facultat d’Humanitats i Ciències Socials de la Universitat de Örebro, Suècia, amb base en estudis de gènere; Professor d’Investigació de Sociologia, Universitat de Huddersfield, Regne Unit; i Professor de l’Escola d’Economia Hanken, Finlàndia. La seva recerca se centra en gènere, sexualitat, violència, organitzacions i processos transnacionals. Els seus nombrosos llibres inclouen Men as Managers, Managers as Men (1996), Information Society & the Workplace (2004), European Perspectives on Men and Masculinities (2006), Managers Talk about Gender (2009), The Limits of Gendered Citizenship (2011), Men and Masculinities around the World (2011), Rethinking Transnational Men (2013), i Men of the World Globalizations, Transnational Times (2015). És co-cap de redacció de Routledge Advances in Feminist Studies and Intersectionality book series.\nTeresa Jurado Guerrero (UNED, Madrid)\nDoctora en Ciències Polítiques i Sociologia per l’Institut Universitari Europeu de Florència i treballa com a professora i investigadora al Departament de Sociologia II de la Universitat Nacional d’Educació a Distància (UNED), a Madrid. Les seves línies d’investigació se centren en l’estudi de les polítiques i estructures socials comparades i en les relacions familiars des d’una perspectiva de gènere. És co-editora i autora del recent llibre “Padres y madres corresponsable. Una utopía real. La Catarata, 2015”. És activista en la Plataforma per Permisos Iguals i Intransferibles per Naixement i Adopció (PPiiNA).\nManuela Naldini (Universitat de Torí)\nSociòloga, professora agregada de Sociologia de la família, a la Universitat de Torí, Itàlia. Les principals àrees d’interès són: canvis en la família i la política social, comparatives de l’estat del benestar, estudis de gènere, problemes de conciliació treball-família, cura de nens, la transició a la maternitat i la paternitat. Ha publicat extensament sobre temes relacionats amb el benestar de l’estat, l’atenció i les polítiques i canvis familiars en una perspectiva comparativa.\nFormada en Estudis de Filosofia i Gènere, és Candidata a Doctora en Antropologia a la Universitat Oberta de Catalunya. El seu projecte investiga les xarxes d’homes per la justícia de gènere a Itàlia i Espanya. Krizia és membre del Atgender: European Association for Gender Research, Education and Documentation i de MenEngage Europe. El 2015 es va incorporar a l’American Men’s Studies Association.\nTeresa Requena-Pelegrí (Universitat de Barcelona)\nLa seva recerca se centra en els estudis de gènere, així com les anàlisis culturals i històriques de la literatura nord-americana. Ha publicat àmpliament sobre el teatre d’Estats Units (amb especial atenció a l’obra de Gertrude Stein), i la producció literària de Nathaniel Hawthorne i altres escriptors nord-americans del segle XIX. La seva investigació actual se centra en l’anàlisi de les masculinitats en la ficció contemporània nord-americana.\nIván Sambade (Càtedra d’Estudis de Gènere, UVA, Palencia)\nDoctor en Filosofia per la Universitat de Valladolid i Membre de la Càtedra d’Estudis de Gènere de la dita Universitat. Especialista en teoria de gènere i estudis de les masculinitats. Coordinador i professor en el Màster en Estudis de Gènere i Polítiques d’Igualtat de la UVA (2008-2012). Darrera publicació: “Sobre las contradicciones de la razón moderna y la constitución de la subjetividad masculina”, en Prisma Social, 13, 2014, pp. 787-851.\nElli Scambor (Institut Homes i Qüestions de Gènere, Graz, Austria)\nSociòloga. Professora d’Investigació de Gènere i Sociologia a diferents universitats de Graz. Directora d’Investigació a l’Institut de Recerca de Masculinitat i Estudis de Gènere (Enfocament: Recerca de Gènere i Estudis dels Homes en els camps de l’educació, el treball i la segregació , la cura i la distribució del treball, anàlisi organitzacional, prevenció de la violència i la resiliència). Coordinadora científica: The Role of Men in Gender Equality (2011-2012).\nMark Simpson (Regne Unit)\n> Conferència associada: De Metrosexual a spornosexual – Una Revolució Permanent i Espectacular\n> Ponència: L’anal(itat) masculina dominant\nEscriptor de Regne Unit, Mark Simpson és autor de diversos llibres, entre ells Male impersonators: Men Performing Masculinity and Metrosexy: a 21st Century Self-Love Story. En la dècada de 1990, va predir que el futur de la masculinitat era metrosexual. Les seves profecies van ser objecte de burla en aquesta època, però l’home amb amor a si mateix i conscient de la seva imatge que va identificar i anatomitzar íntimament, ha arribat a definir la masculinitat del segle XXI.


Inspecció de serveis - Generalitat Valenciana\nNormativa vigent Normativa vigent\nAtenció a la ciutadania - PROP\nValencians a l'exterior\nBeques. Bases reguladores\nSubvencions. Bases reguladores\nCita Prèvia PROP\nLLEI 22/2018, de 6 de novembre, de la Generalitat, d'Inspecció General de Serveis i del sistema d'alertes per a la prevenció de males pràctiques en l'Administració de la Generalitat i el seu sector públic instrumental. (DOGV núm. 8419, de 08.11.2018)\nRESOLUCIÓ de 31 de gener de 2019, del conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, per la qual s'estableix l'entrada en vigor del capítol primer del títol segon de la Llei 22/2018, relatiu al sistema d'alertes per a la prevenció de males pràctiques en l'Administració de la Generalitat i el seu sector públic instrumental. (DOGV núm. 8481, de 07.02.2019)\nDECRET 66/2019, de 26 d'abril, del Consell, pel qual es regula la Comissió Interdepartamental per a la Prevenció d'Irregularitats i Males Pràctiques en l'Administració de la Generalitat i el seu sector públic instrumental. (DOGV núm. 8551, de 20.05.2019)\nDECRET 68/2014, de 9 de maig, del Consell, pel qual es regula l'exercici de la competència i les funcions d'inspecció general dels servicis de l'Administració de la Generalitat. (DOGV núm. 7271, de 12.05.2014)\nOrde 11/2015, de 28 de maig, de la Conselleria d'Hisenda i Administració Pública, en matèria de coordinació dels òrgans i de les unitats sectorials de control intern i inspecció. (DOGV núm. 7543, de 09.06.2015)\nRESOLUCIÓ de 26 de febrer de 2018, del conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, per la qual s'aprova la Carta de Serveis de la Inspecció General de Serveis de la Generalitat.(DOGV 8251, de 09.03.2018)\nOrde 7/2015, de 28 d'abril, de la Conselleria d'Hisenda i Administració Pública, per la qual s'aprova la credencial d'identificació del personal inspector de la Inspecció de Servicis de l'Administració de la Generalitat. (DOGV núm. 7519, de 06.05.2015)\nOrdre 2/2017, de 31 de maig, de la Conselleria de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, per la qual es regulen les condicions de la designació de personal inspector amb caràcter extraordinari adscrit a la Inspecció General de Serveis. (DOGV núm. 8053, de 01.06.2017)\nResolució de 31 de gener de 2018, del sotssecretari, per la qual s'aprova el Pla d'actuació de la Inspecció General de Serveis (2018-2019). (DOGV núm. 8256, de 16.03.2018)\nRESOLUCIÓ de 12 de novembre de 2015, del conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, per la qual s'ordena la publicació i màxima difusió del protocol pel qual s'estableixen criteris relatius a la iniciació i tramitació de processos d'investigació desenvolupats per la Inspecció General de Serveis. (DOGV núm. 7660, de 18.11.2015)\nRESOLUCIÓ conjunta de 18 de gener de 2018, de la Direcció General de Funció Pública i de la Direcció de l'INVASSAT, per la qual es disposa la publicació del Protocol de prevenció i actuació davant l'assetjament laboral en l'Administració de la Generalitat. (DOGV 8223, de 30.01.2018)\nQueixes davant la Inspecció\nDecret 41/2016, de 15 d'abril, del Consell, pel qual s'estableix el sistema per a la millora de la qualitat dels serveis públics i l'avaluació dels plans i programes en l'Administració de la Generalitat i el seu sector públic instrumental. (DOGV núm. 7764, de 20.04.2016)


Derrota de dos del FS Sabadell - elTeuDiari Sabadell\nDerrota de dos del FS Sabadell\n20 abril, 2016 13 noviembre, 2016 elTeuDiari Redacció Futbol Sala, Ripollet, SabadellNo comments\nLa història es repeteix pel FS Sabadell en la seva visita a l’Altafulla. El FS Ripollet supera el Nostra Senyora\nAltra vegada, es repeteix la mateixa història, que en alguns dels últims partits del F.S. Sabadell Femení D-GIRA. Les noies de la Creu Alta realitzen un joc vistós, alegre, arriscat, sense complexos, i generant moltes ocasions de gol, però el rival acaba emportant-se el partit per tenir una millor capacitat d’encert davant de porteria. Fins a 5 tirs al pal va comptabilitzar el D-GIRA en la seva visita a terres tarragonines, tot i això, l’Altafulla s’endugué els tres punts del partit.\nLa primera part, va començar bé pel Sabadell, després de deu minuts de domini de la possessió de la pilota i les ocasions de gol, Mar i Txell posaven un 0-2 esperançador al marcador. El D-GIRA semblava que tenia encarat el partit, però una seqüència de cinc minuts de joc irregular va donar vida a l’Altafulla, que no va desaprofitar l’ocasió i va posar el marcador, abans del descans, amb un inesperat 3-2.\nA la segona part el Sabadell, va sortir amb les idees clares; no donar cap més opció a un especulador Altafulla, que renunciant a la pilota, esperava el mínim error visitant per generar perillosos contraatacs. Conscient d’això el D-GIRA realitzar atacs més segurs i mantingué una bona intensitat a les transicions. Tot i això, en una jugada aïllada, l’Altafulla posà el 4-2 al marcador al minut 11 de la segona meitat. De seguida, Andrea, anotà el 4-3 de tir de deu metres. El temps corria però no arribava l’empat, així que el Sabadell es posà a jugar amb portera jugadora, però fou l’Altafulla, que quan faltaven deu segons per acabar el partit, anotà el definitiu 5-3. Una segona part plena d’ocasions i domini del joc, no va ser suficient per remuntar a un defensiu però resolutiu Altafulla.\nLa bona notícia del partit fou el retorn a l’equip de la Gemma Font Burrull, jugadora que des dels 15 anys ha estat al primer equip de l’entitat, jugant a Segona Divisió estatal i Divisió d’Honor Catalana, i que després de l’aventura acadèmica i esportiva als EUA., torna a les files del F.S. Sabadell Femení D-GIRA. Gran reforç per l’últim tram de temporada.\nJuani (portera), Carmina, Mireia, Txell (1), Pau: cinc inicial, i, Helena, Mar (1), Andrea (1), Gemma i Laura.\nTambé a Divisió d’Honor Catalana guanyava el FS Ripollet a l’Escola Pia Nostra Senyora per 3-2 amb Sara Hernández, Ester Gimeno i Crisitina Moreno com a golejadores. En la 21a jornada visiten l’Hospi Bellsport dissabte (18h).\nP Nom Pts J G E P F C Punts\n1 CFS EIXAMPLE GEMS 59 «A» 58 20 19 1 0 106 30 G G G G G 0\n2 ESPARREGUERA, C.F.S. «A» 44 20 14 2 4 85 49 G G G E G 0\n3 RIPOLLET FS 42 20 13 3 4 80 51 P E G G G 0\n4 F.S.SABADELL FEMENI «A» 38 20 12 2 6 82 60 G P G P P 0\n5 ALTAFULLA FS «A» 32 20 10 2 8 87 77 G P G G G 0\n6 CATGAS SANTA COLOMA 32 20 10 2 8 89 83 P E P G G 0\n7 CERVERA-SEGARRA FEMENI,C.F. «A» 31 20 9 4 7 85 81 G E P P G 0\n8 L’HOSPITALET BELLSPORT «A» 23 20 7 2 11 52 76 P G P G P 0\n9 ESCOLA PIA NOSTRA SENYORA 22 20 6 4 10 44 71 P E G E P 0\n10 ALZINA-PENYA ESPLUGUES A.E. «A» 20 20 5 5 10 55 72 P E P P P 0\n11 ESTEL VALLSECA «A» 19 20 5 4 11 45 62 P G G G G 0\n12 TEIÀ FUTBOL CINC «A» 18 20 6 0 14 59 72 G P P P P 0\n13 ARENYS MUNT CLUB FUTBOL SALA 15 20 4 3 13 41 84 P E P P P 0\n14 CORNELLA C.F.S. «A» 8 20 2 2 16 38 80 G P P P P 0\nDoble derrota dels filials arlequinats\nEl filial «B» va perdre a la pista del líder de la categoria; el CFS Ciutat Mataró, en un partit molt igualat, on la diferència en l’edat i l’experiència de les jugadores va ser la clau del partit. El Mataró va saber definir les ocasions que va tenir, i el filial «B«, tot i fer un partit molt complet, no va tenir l’encert adequat per poder guanyar al líder de Primera Catalana. Laura Montagut, fou la golejadora del Sabadell. Resultat final 4-1, resultat massa ample pel bon partit que va realitzar el Sabadell.\nEl filial «C» va perdre per un ajustat 2-3 davant del Sant Andreu, A.E., en un estrany partit on l’equip barceloní, situat 6 posicions per damunt del filial «C», va renunciar a la pilota, perquè fos el Sabadell que portés el pes del partit. Les veteranes jugadores barcelonines, amb una defensa forta a mitja pista van sorprendre el Sabadell, però la recuperació de la fluïdesa en l’atac de les locals, va permetre que fins a l’últim instant, el Sabadell tingués opcions de puntuar contra un dels millors equips de la categoria. Clara i Laxmi foren les golejadores del Sabadell, que acabà jugant amb portera jugadora però no va poder empatar el partit.\nEl pròxim cap de setmana, el F.S Sabadell Femení D-GIRA juga, diumenge a les 12:30 a Can Balsach, contra el Cervera-Segarra Femení, C.F.; el filial «B» juga, dissabte a les 15:30 a Can Balsach, contra el Martorelles Club Futbol Sala; i el tercer equip juga, a domicili, diumenge a les 17:00, contra l’Arrels, A.E.F.S.\nFont: FS Sabadell\nTagged: DHCatFemFutsal FS Ripollet FS Sabadell Femení\nGolejada del CN Sabadell al cuer\nJornada incompleta Primera Nacional


Els primers terminals amb Tizen podrien veure la llum a Barcelona\nEs desconeix si seran smartphones, tablets o un altre tipus de dispositius, però fins i tot podríem arribar a veure una versió del Galaxy S5 amb la nova plataforma.\nSamsung ha enviat invitacions a desenvolupadors i premsa seleccionada per tal que acudeixin a Barcelona el diumenge 23 de febrer (un dia abans de la inauguració oficial del Mobile World Congress, però data en la qual ja hi ha organitzats nombrosos esdeveniments relacionats amb el congrés) per veure els nous desenvolupaments relacionats amb Tizen.\nAquest sistema operatiu és el resultat de la fusió entre l’antiga plataforma LiMo i el Bada de la mateixa Samsung, aquest darrer havent equipat ja diversos terminals de la sèrie Wave que han tingut unes bones vendes. Tot i això, el seu successor Tizen no ha arribat encara a sortir al mercat, portant prop d’un any de retard.\nÉs per això que una operadora tan important com la nipona NTT DoCoMo s’ha despenjat del projecte pels dubtes de viabilitat i possible quota de mercat que podria aconseguir Tizen un cop llançats els seus primers terminals. Potser és per això, o bé ja estava previst per endavant, que Samsung vulgui ensenyar al món que el seu propi sistema operatiu ja està a punt per ser llançat a la conquesta del món mòbil. I, per fer-ho, pot aprofitar el major esdeveniment dedicat a les tecnologies mòbils que s’organitza al món: el Mobile World Congress de Barcelona.\nFins ara, tot el que sabem -i encara sense confirmar per part de l’empresa- és que hi haurà un esdeveniment aquest proper dia 23, molt probablement a l’Hotel Arts, el qual estarà dedicat a Tizen.\nEls rumors apunten a la presentació de dispositius que empraran Tizen com a sistema operatiu, però sense especificar si seran smartphones, tablets o un altre tipus de dispositiu. Si a aquests rumors hi afegim els que insistentment apunten també a la presentació del terminal flagship Galaxy S5 a la mateixa fira barcelonina, ens trobem amb la possibilitat que, a més de l’Android característic i la nova versió de la interfície gràfica pròpia de Samsung, el nou terminal també pugui ser presentat en una versió amb Tizen.\nSi és així, com afectaria això a la relació entre Samsung i Google? Ambdues companyies es necessiten, però ja sabem de sobres que les “relacions de parella” empresarials en l’àmbit tecnològic ni són monògames, ni són duradores; és més que probable que l’adquisició de Motorola per part de Google no hagi estat gaire ben païda pels altres fabricants, i que Tizen sigui per a Samsung un “pla B” per si la companyia de Sergey Brin i Larry Page es “descontrola” amb el seu propi fabricant de maquinari.\nAl capdavall, quina millor manera de testejar la resposta del mercat davant d’un nou sistema operatiu que ficar-lo en un flagship i comparar les seves vendes amb les de la versió Android?\nDe moment, i amb aquests rumors, Samsung ja ha aconseguit una cosa: erigir-se en una de les estrelles del congrés de Barcelona abans fins i tot que aquest hagi començat.


FINAL DE TRAJECTE | Junts per Castellar\ndes. 4, 2018 | General\nEn aquesta vida, tot té un final. Fins i tot allò que semblava més indiferent al pas del temps. Gairebé 40 anys després, una aliança de partits d’extrema dreta pot fer saltar el Partit Socialista del govern andalús.\nCom s’ha arribat fins aquí? Hi ha una sèrie de motius:\nEn aquests quaranta anys, i malgrat les quantitats ingents de diners arribats des de l’administració estatal i dels fons de cohesió europeus, Andalusia ha estat incapaç de sortir de la cua d’Europa pel que fa a atur i fracàs escolar, entre altres xacres. Per altra banda, sota el paraigua del clientelisme socialista, les polítiques de subsidis sovint han degenerat en escàndols de corrupció i malbaratament de diners públics de dimensions gegantines.\nI durant la campanya electoral, en lloc de proposar solucions per tal de treure Andalusia de la seva gravíssima situació social i econòmica, l’únic element transversal a tots els partits ha estat la situació a Catalunya. I, igual que a Catalunya, els socialistes s’han dedicat a fer seguidisme dels partits del 155, i el PSOE no ha tingut cap escrúpol a l’hora de culpar Catalunya de tots els seus mals.\nPerò si es tractava d’apostar per l’anticatalanisme, molts votants han preferit buscar l’original en lloc d’una mala fotocòpia, i han triat Ciudadanos, el PP o Vox. I dins d’aquests tres, l’oferta de Vox, més nova, i amb un programa electoral que incloïa mesures dràstiques contra les polítiques d’igualtat, la memòria històrica, els homosexuals o els immigrants, així com la recuperació de Gibraltar (!) ha resultat irresistible per a alguns votants excessivament indefensos, que han comprat aquesta oferta tan irresistible a individus com ara:\nFrancisco Serrano Castro, candidat a la Presidència de la Junta d’Andalusia, que al seu perfil de twitter s’auto-presenta com a “magistrat en excedència” – per no dir inhabilitat per prevaricació. O Javier Ortega Smith, secretari general, que afirma que els afusellaments franquistes eren afusellaments “sense odi, amb amor”. O Santiago Abascal, president, que des dels 23 anys s’ha arrossegat per diferents parlaments i institucions com a càrrec electe del PP o en canongies diverses on, durant alguns anys, guanyava més diners que el President del Govern espanyol.\nContra això, què ha plantejat el Partit Socialista? Doncs ben senzill: continuïtat, un silenci escandalós sobre les seves responsabilitats en els centenars de milions d’euros desapareguts en el cas ERE i, per no ser menys que la competència, aquell punt d’anticatalanisme que Susana Diaz no té cap intenció ni ganes d’evitar.\nA casa nostra, el PSC no va tenir cap escrúpol a l’hora d’anar del bracet de Ciudadanos, PP i VOX en manifestacions i multitud d’actes. El Partit socialista va votar i aplaudir l’aplicació de l’article 155 al senat, perquè anar contra el procés d’independència de Catalunya ho justificava tot. Ara s’escandalitzen de que la ultradreta hagi aconseguit assaltar el govern andalús. Llàstima que no haguessin vist durant tot aquest temps que el feixisme que han estat blanquejant acabaria devorant-los.\nI aquesta crisi de credibilitat democràtica, juntament amb les mancances judicials que ja està veient tot el món, i la crisi del deute públic, on ningú sap com es pagaran les pensions el 2019, ens porta un missatge inequívoc: s’està enfonsant un sistema. Unes institucions policials, polítiques i judicials sovint heretades del franquisme i que encara avui no es poden fiscalitzar.\nL’estructura està podrida i ja no es tracta de reformar res. L’edifici s’enfonsa. Sense remei.


Diari d’una stripper | Sylvie Rancourt: «Vaig vendre els meus primers còmics mentre feia balls privats per als clients»\nL’editorial Autsaider Comics publica a Espanya ‘Melody, diario de una stripper’, el còmic autobiogràfic de la canadenca Sylvie Rancourt on relata la seva experiència com a ballarina al Mont-real dels anys 80.\n26 de de maig del 2022. 14:02\nSylvie Rancourt tenia 18 anys llavors i ballava en un club de ‘striptease’. El seu nòvio d’aquella època l’havia convençut, li havia dit: «Fins que jo trobi feina». A ella no li va semblar mala idea. No del tot. Va ballar una temporada i va viure tot el que pot viure una dona que treballa en un club de ‘striptease’ al Mont-real dels anys 80, aquella sordidesa subterrània –i no tan subterrània–. Probablement, algú que l’hagués vist ballar en aquella època, a sobre l’escenari, o bé fent balls privats per als clients, hauria pensat que aquesta noia no tenia futur. Que qui sap on acabaria. I no: l’editorial Autsaider Comics acaba de publicar a Espanya ‘Melody, diario de una stripper’, la translació a vinyetes que va fer Rancourt de l’experiència d’aquella època. A la ‘stripper’ li agradava dibuixar.\n«Als anys 80 hi havia un local de ‘striptease’ a cada poble. N’hi havia per tot arreu», explica Rancourt en entrevista telefònica amb aquest diari. Ser ‘stripper’, per tant, era molt més normal del que ho és avui dia, i no estava mal vist. A Rancourt li agradava dibuixar i una pena d’amor la va portar a dibuixar la seva història d’aquell temps. A la protagonista li va posar el nom de Melody i així va batejar els quaderns que va començar a imprimir amb les seves històries. El seu primer impuls va ser buscar un impressor a Mont-real, però... «Però a Mont-real no vaig trobar qui em publiqués el llibre, així que vaig continuar ballant per aconseguir els diners per publicar-me jo mateixa». En aquest interval van passar coses molt interessants, com per exemple que Rancourt va començar a vendre el seu fanzín al local. Als seus clients. Mentre ballava per a ells.\n«Quan feia un ball privat per als clients en general parlava molt amb ells, i en algun moment aprofitava per dir-los que era escriptora. Així que jo ballava per a ells i ells em compraven el meu llibre alhora. I després tornaven per comprar-me el següent número. Era sobretot llavors quan venia, quan ballava per als clients. Quan finalment em van publicar, vaig començar per vendre al local, i es venia molt bé». És una imatge: la ‘stripper’ fent un ball despullada i aprofitant per vendre el seu art. La història segueix que els clients, pel que sembla, s’ho passaven tan bé amb la ‘Melody’ que deixaven de prestar atenció als balls, la qual cosa no només parla bé de la qualitat de l’artista, sinó que deixa en bon lloc els clients: aquells montrealesos aficionats a l’‘striptease’ que eren capaços de reunciar a un bon número per... un altre bon número.\n-Digui’m, ¿què pensaven les seves companyes? Al cap i a la fi, els robava públic.\n-Em donaven molts ànims. També el compraven i també el llegien.\nDaniel Torres, Gran Premi del Còmic Barcelona\nDel quiosc al museu: el viatge del còmic en els últims 40 anys\n«Per aconseguir una repercussió més gran –explica Chris Ware en el pròleg de l’edició espanyola, ‘La dibujante de cómic que sabía lo que hacía’ –va visitar el distribuïdor de revistes més gran del Quebec i va seguir el seu consell d’imprimir una versió més ‘professional’ del seu treball. Amb l’ajuda del dibuixant de còmic canadenc Jacques Boivin, va crear una publicació periòdica en format revista amb portada a color que es va imprimir en òfset». Va ser l’abans i el després. A partir de llavors, Rancourt va poder distribuir el seu treball a través dels quioscos de premsa de tot el Quebec. La seva fama va transcendir les fronteres dels clubs de ‘striptease’ i, com era d’esperar, va atraure comentaris bons i dolents per igual. Alguna premsa del Quebec la va acusar de «pornogràfica», però ella diu que, potser, ‘Melody’ és «eròtica». «Jo trobo que el meu llibre o bé és divertit o bé trist», diu. Ballarines, camells, puters, un nòvio caradura, partit de pòquer, sexe a quatre, batudes, tot això és ‘Melody’. No obstant, el còmic està dibuixat de tal manera i la història flueix amb tanta naturalitat que a estones sembla infantil.\n«Vaig quedar captivat per l’enfocament dels directes i senzills dibuixos de Rancourt», escriu Ware. Però aquesta senzillesa, sosté tot seguit, està al servei de narrar una cosa superior, els conflictes, les pulsions i les complexitats de la vida humana. Més de tres dècades després de publicat, sembla tan modern com si s’hagués fet ahir.


Plantes Vasculars. Tema 8  | Plantes Vasculars (UdG) | Unybook\nPlantes Vasculars. Tema 8 (2017)\nPlantes Vasculars. Tema 8\nTEMA 8: ELS LICÒFITS En el Silurià (470 – 450 m.a.) apareixen les primeres plantes terrestres, en el Devonià (416 – 359 m.a.) les primeres plantes vasculars colonitzen tots els hàbitats favorables. I durant el Permià i el Carbonífer (359 – 251 m.a.) es produeix el domini dels licòfits i d’altres pteridòfits.\nOrdres de les Lepidodendrals (†) [dendro, arbre] Grup fòssil que va viure des del Devonià fins al Permià, i van ser molt abundants a finals del Carbonífer.\nEren propis d'ambients humits i van tenir gran importància en l'evolució de la resta de vegetals i animals de l'època, i van acabar formant els jaciment d'hulla actualment explotats. Eren arboris i feien boscos en zones pantanoses (1 m ø i 30 m d'alçada) el sistema radical era poc desenvolupat.\nLes tiges eren simples a la base i ramificades dicotòmicament a la part superior tenien creixement 2ari, càmbium i fel·logen primitiu. Eren heterospòrics i portaven microfil·les ligulades de 20 cm de llarg, de secció triangular disposades en rengles espirals.\nSigillaria [sigillum, segell], presentava cicatrius foliars en files longitudinals. Lepidodendron [lepidos, esquama, dendron, arbre], presentava cicatrius foliars en files romboïdals.\nQuè ha quedat de tots aquests grups de finals del Devonià i del Carbonífer? ORDRE DE LES LICOPODIALS Del grup dels aglossòpsids (que no tenen lígula a les microsporofiŀles) en queda Lycopodium (supergènere) [likos, llop, pous, peu] i Phylloglossum (Austràlia) [phyllos, fulla, glossum, llengua].\nSón plantes amb aspecte de molses, amb branques allargades i ramificades dicotòmicament que porten fulles microfil·les petites, disposades helicoïdalment al voltant de la tija.\nÉs un grup ja plenament vascular: amb veritables arrels i amb fulles. Tiges amb feixos en disposició actinostela de forma estrellada o plectostela.\nTall de Lycopodium en secció transversal. L’estela és una plectostela i es caracteritza per un únic feix en el qual el floema penetra cap el xilema A la península Ibèrica: Lycopodium selago (Huperzia s.), Diphasium (Diphasiastrum) alpinum, L. Annotinum (Andorra), L. (Lycopodiella) cernua (Portugal), L. (Lycopodiella) inundata (Pirineus).\nORDRE DE LES SELAGINEL·LALS Grup de glossòpsids, amb lígules a les microsporofil·les, heterospòrics (diferència amb licopodis). Inclouen les selagineŀles, plantes pròpies de països tropicals i temperats amb unes 700 espècies. (Selaginella) [diminutiu de selago, una sabina] Presenten tiges rastreres, ramificades dicotòmicament, amb arrels que surten dels nusos, cobertes de fulles esquamiformes disposades en 4 sèries o bé en disposició helicoïdal. En algunes espècies de selaginel·la s’han tornat a activar els gens que confereixen tolerància a la dessecació, presents als briòfits i riniòfits, però no pas als licopodis, un fet que s’anirà repetint al llarg de l’evolució.\nTenen fulles esquamifores disposades en 4 sèries, amb unes fulles ventrals i unes fulles dorsals. Tenen un cilindre central prototstèlic, però dividit en 2-3 cilindres vasculars (meristel·les) fulles ventrals fulles dorsals Els gametòfits són petits que no surten gaire de les espores, i de fet ja es comencen a desenvolupar dins l'espora (germinació 1ària), i en algunes espècies els òrgans sexuals són madurs abans que l'espora caigui.\nmegaG, a dins de la paret de la megàspora micròspores Als Països Catalans només hi ha 2 espècies (Selaginella selaginoides i Selaginella denticulata).\nSelaginella lepidophylla és una espècie que es troba des d’Arizona i Texas fins a Amèrica Central. També se l’anomena planta resurrectora, ja que quan té poca aigua s’asseca i es posa de color marronós i es plega en ella mateixa formant una bola. Quan s’hidrata es torna a desplegar i pren el seu color verd. Fins i tot quan la planta està morta, també realitza aquest moviment. Es troben fòssils de Selaginellites ja pel Carbonífer.\nORDRE DE LES ISOETALS Grup també glossòpsid i heterospòric, amb només 1 gènere: Isoetes (igual – anys). Propis de llocs humits o submergits. Viuen en medis humits i àcids, i presenten un metabolisme CAM. El corm és un cos arrodonit (amb aspecte de ceba petita) del qual en surten per la part superior fulles microfil·les, i per la part inferior arrels ramificades dicòticament.\nDisposen de fulles de base ampla, on hi una lígula (= vel) que les protegeix. Són recorregudes per una nervació que prové del conducte central i evidentment no oberta. De fet la secció és quadrangular, més que no pas cilíndrica i amb 4 canals per intercanvi de gasos i flotar els que viuen submergits.\nCreixen per un meristema apical; tija protostèlica amb poques Vel traqueides: la majoria de les cèl·lules del xilema maduren i donen parènquima. Els esporangis són dins la fòvea i són indehiscents (no s’obren espontàniament).\nfòvea Les espores són ornamentades i no germinen fins que arriben a terra. Els gametòfits són petits i incolors.


Benestar Social del Consell Comarcal celebra 30 anys – Pla d'Inclusió Social de l'Alt Empordà\nTambé ha explicat que “la situació de crisi econòmica i social que afecta el país des de fa més de deu anys ha generat en moltes persones i famílies de la comarca una major situació de vulnerabilitat” i, per tant, necessiten “una major necessitat d’atenció social”.\nL’arquitecta, urbanista i activista social, Itziar González, ha realitzat una conferència sota el títol “Reivindicació de la condició d’espai llindar per als Serveis Socials”. En la seva ponència, González ha defensat el rol de la ciutadania com a motor i que les administracions s’han d’obrir: “la gent no sap que passa a dins les administracions, hem de fer que entri la llum del sol a l’administració pública i la manera de fer-ho és que empatitzin”.\nL’alcaldessa Agnès Lladó ha entregat el segon dels guardons al projecte socieducatiu Ksameu – Fundació Sant Vicenç de Paül. Ksameu emmarca la seva acció en l’atenció als i les adolescents i joves de Figueres centrant l’atenció en l’acompanyament personal, en la construcció del seu projecte vital i comunitari, generant un espai on cada persona se senti com a casa seva. La distinció reconeix la feina feta per l’equip Ksameu des de la seva creació; el seu compromís i treball amb la Taula d’Inclusió de la comarca i els projectes en curs per treballar amb joves d’altres municipis de la comarca.


Denunciat per portar el cinturó de seguretat sobre una camisa negre\nJosé Carlos Rio Ruiz. GIRONA.\nSi la història que vaig a explicar me l´hagués dit un amic, li hauria dit "pringat"! Però com que em va passar a mi encara estic al·lucinat. El 18-11-08 a 100 metres de la sortida de la cruïlla de Caldes de Malavella cap a la Nacional II hi havia 2 mossos d´esquadra motoritzats. Poc després de passar per davant d´ells veig que un em persegueix. Per la densitat del trànsit i el tipus de via no em va fer sortir fins arribar a la sortida de Riudellots. I dic bé, em va fer sortir, perquè només va venir un dels dos. Després de demanar-me documentació? em va demanar si sabia per què m´havia parat. Pel cinturó de seguretat, que duia posat sobre una camisa negra! Com que no ho veia clar, va trucar pel mòbil privat, no pas per l´emissora que ho pogués sentir tothom, suposo que al company que s´havia quedat a la benzinera per explicar-li que el duia posat. Fos com fos, va acabar dient-me que tot i que veia que duia el cinturó de seguretat posat i que ell no s´havia adonat si el portava o no quan vaig passar per davant d´ells a la Nacional II, el seu company era el que em denunciava i que ell era el notificador. Li vaig demanar que em posés això a les observacions i només va posar que el mecanisme funciona. I tant! Si el duia posat!\nEl que no acabo de entendre és com si dues persones són al mateix lloc una pugui veure que dintre d´un Citroën AX una persona no porta el cinturó de seguretat (negre sobre una camisa negre) i l´altre no vegi res. Potser és que ara alguns són superhomes que tenen poders com la visió de raig X i no s´equivoquen mai. Perquè tots ens equivoquem però no paga la supèrbia un tercer a qui claven la multa quan en realitat portava el cinturó.\nNeteja a Sant Antoni de Calonge\nISABEL PÉREZ. sant antoni de calonge.\nVoldria dirigir la meva queixa a l´Ajuntament de Calonge, per no mantenir les normes bàsiques de neteja de Sant Antoni i els seus voltants. Concretament, les voreres de les carreteres estan amb restes de papers, ampolles, etc. I la meva queixa fa especial referència al terreny situat davant el supermercat Carrefour, avinguda de Catalunya, on durant l´estiu passat es va instal·lar un circ i va quedar sembrat d´una gran quantitat de plàstics i restes derivades de la seva estança allà. L´ajuntament, fins ara, no ha donat mostres d´haver passat a netejar-lo. Es vol donar una bona imatge d´aquest poble costaner tan bonic i no s´intenta mantenir les normes bàsiques per respectar el medi ambient. Això sí, transformar diversos carrers en àrees per a vianants o semivianalitzades, amb la consegüent eliminació de places d´aparcament i recaptació per multes. També els agrairia que milloressin l´asfaltatge dels carrers que envolten la urbanització La Mutxada-Mas Vilà i la seva il·luminació, estem a les fosques! Tots som contribuents i ho agrairem!\nUna pregunta senzilla i sense mala intenció, el Mossos d´Esquadra i la Policia Municipal tenen la mateixa obligació que tots els conductors de portar posat el cinturó de seguretat? Ho pregunto perquè estic comprovant que per dins la ciutat cap dels dos el porten posat.\nRèquim al vehicle privat\nA Girona i Catalunya s´està criminalitzant el cotxe com a transport: menys velocitat, menys accés a determinades zones, més impostos, nul aparcament, etc. Ens venen el transport públic (TP) com la solució final.\nN´estic fart de veure com any rere any apugen els preus del TP, n´estic fart de veure gent dreta al tren, n´estic fart dels retards... És que algú creu que hi cap gaire gent més als actuals TP? Com es poden implantar carrils bus en una ciutat tan petita com Girona? Com! Amb els cotxes no ens proposen cap altra solució que anar implantant mesures dictatorials per dificultar-los la vida. L´únic model és el recaptatori. Fins i tot ens hem inventat «policies de l´aparcament». Quin negoci és per a l´Ajuntament això d´aparcar! Només proposo un altre escenari, el de no pagar sistemàticament. Proposo aparcaments gratuïts amb limitació horària. Proposo l´alliberament de pàrquings de pagament en superfície. Proposo semàfors intel·ligents, que estiguin més o menys temps de color verd en funció del volum de trànsit que detecten. Que no veuen senyors polítics que amb més aparcament hi ha més comerç, menys contaminació, en definitiva, es facilita la vida als ciutadans. Com es pot implantar en el moment actual l´àrea verda a Girona? Que no veuen senyors polítics com està la indústria automobilística? Ah! Per cert els cotxes aviat ja no contamiraran, només cal anar als concessionaris a veure-ho.


Sons de la Mediterrània : El Cant al Ras homenatja Emili Vera\nLa trobada de cantadors de Massalfassar, aquest 18 de maig\nEmili Vera, durant un concert al Gran Teatre de Xàtiva el 2006. Foto: Arxiu El Cor de la Costera\nMúsic i farmacèutic, Emili Vera (1954-2018) era un habitual del Cant al Ras, sempre al costat de Pep Gimeno 'Botifarra'. I de fet, ell va ser en bona part el responsable que el cantaor acabés fent carrera als escenaris. Als anys setanta, Vera havia format part de la formació Aplec. Després va formar part del grup de danses Sarau i l'Escola de Danses de Xàtiva, a més del grup Ball a Banda. En totes aquestes formacions va acollir Botifarra. Finalment, quan el cantaor va començar a actuar en escenaris d'arreu, Emili Vera va ser un dels pilars de la seva rondalla, entre els anys 2006 i 2014. També va ser una de les persones que més decisivament van animar el cantaor perquè gravés el seu primer disc, el decisiu Si em pose a cantar cançons... (Cambra Records, 2006).\nDe moment han confirmat la seva participació al Cant al Ras d'enguany Pep Gimeno 'Botifarra', Xavier de Bétera, la Rondalla la Comarcal amb Hilari Alonso i Rebeda d'Agres, Arrop i Talladetes, la Rondalla del Grup de Danses de Quart amb Joan de la Malvarosa, Paquita la del Pedralbí i Isabel de Quart, i La Fulla Kaduka.\nCant al RasEmili VeraMassalfassar\nROGER ANDORRÀ I NÚRIA HONTECILLAS presenten 'La Resclosa' a les 21:00 a Plaça Major de les Preses més...\nCLÀUDIA CABERO TRIO a les 22:00 a Plaça del Tívoli (el Vendrell) més...


Tenda d'aplicacions | La Vida Pirateria A Cada Dia Per A Tots\nVoleu una botiga d'aplicacions per al vostre escriptori?\nAmb el recent anunci d’Apple de la Mac App Store, ens hem de preguntar: realment voleu una botiga d’aplicacions per a l’escriptori? No és com si la botiga d'aplicacions sigui una idea nova, fins i tot per a l'escriptori. Els dipòsits de paquets Linux, encara que no estan orientats a negocis o proveeixen aplicacions carregades amb DRM, proporcionen molts dels principals avantatges de l'oferta d'Apple i ho fan des de fa anys. El nou\nFirefox Home enviat a l'App Store, configura la configuració de sincronització ara\nNo es tracta del Firefox per a iPhone, però Mozilla ha enviat el següent aspecte, Firefox Home, a l'App Store d'Apple. Exceptuant els moviments de PR realment dolents, hauria de ser aprovat i, per tant, Mozilla recomana configurar Firefox Sync, de manera que els propietaris d’iPhone i iPod touch puguin obrir, cercar i enviar per correu electrònic les seves adreces i les pestanyes obertes recentment des de Firefox. [El\nApple afegeix certa transparència a les aprovacions de la botiga d'aplicacions\nHi ha hagut moltes controvèrsies sobre Apple i la seva pràctica sobre iPhone App Store, com ara prohibicions d’aplicacions múltiples (inclòs el fiasco de Google Voice), regles incoherents i falta de comunicació amb els desenvolupadors. Fa uns dies, Apple va decidir fer un pas en la direcció correcta sobre aquest últim punt (tot i que un petit pas), donant als desenvolupadors la possibilitat de veure l'estat de les seves aplicacions enviades. Quan in\nJa no hi ha descàrregues de l'aplicació gratuïtes en iPhones\nLes versions beta del firmware de l’iPhone i l’iPod touch 3.0 indiquen que es eliminarà de forma progressiva la bona descàrrega gratuïta de les compres d’App Store directament al telèfon. Les aplicacions adquirides anteriorment encara es poden tornar a descarregar de forma gratuïta a través d’iTunes i després es poden sincronitzar, de manera que la majoria dels observadors d’Apple estan endevinant que la mesura és una posició anti-pirateria contra el "compartir" del compte iTunes. Tot i així, si vo\nUn any de l'App Store: èxits i fracassos\nFa un any, Apple va obrir les portes a iTunes App Store. Algunes de les aplicacions ens han deixat desitjar, i hem desitjat que tinguem una llista de desitjos (relativament) petita. L'iPhone obté aplicacions oficials de tercers, assistència AIM i empresa de tercers Si heu seguit juntament amb la saga Hacker vs iPhone de fa temps, això ha estat ...\nImatge: Pexels Aquesta setmana, Epic Games va prendre la decisió de treure tots els seus jocs Infinity Blade de l'App Store d'Apple. Per als aficionats a la franquícia, va ser un enorme consum. Una brota encara més gran: si havíeu eliminat temporalment l’aplicació del vostre telèfon, ara no la podreu recuperar de l’App Store. Mentre q\nCom fer un seguiment de totes les aplicacions d’iOS que podeu descarregar més endavant\nCaptura de pantalla: William Hook (Unsplash) Quantes vegades veus una aplicació a l'App Store i penses: "Hauria de comprar això, però potser després"? Fins i tot podeu deixar de descarregar aplicacions gratuïtes, cosa que us pot provocar interès, però és possible que no tingueu ganes de baixar-lo immediatament al vostre iPhone o iPad per qualsevol raó. Sé que\nCompartiu contrasenyes amb el vostre soci?\nCom preparar-se per als perills inesperats de les inundacions\nQuin és el millor museu de la vostra ciutat?\nEl secret de Kayak "Magic 8 Ball" us ajudarà a descobrir unes vacances d’última hora barates\ncomoditat de seguretat\nEls millors consells de viatges de Roma dels nostres lectors\nApreneu a vincular nusos amb "nusos animats"\nConsidereu aquestes alternatives de canvi de moneda digital a Coinbase\nelaboració de plats\nLa Vida De Hacking Per A Tots : Tenda d'aplicacions © 2019. All Rights Reserved.


Noticias - Página 6 de 21 - Hípica Champion Horse\nUs convidem a la Festa de Nadal del Champion Horse el proper 16 de desembre 2018.\nVeniu a gaudir de les activitats que hem preparat per als més petits i grans.\n-10.00h. Xocolatada per a tots els assistents\n-10.30. Gimacama Hípica per als més experts.\nAmb premis per als guanyadors\n-11.30. Gimcama Hípica per als més petits.\nAmb regals per a tots els participants\nDurant el matí: Pintacares, tallers i manualitats.\n-12.30. Arribada del Pare Noel!!\nPhotocall Nadalenc amb el Pare Noel\n-13.00h Còctel + Aperitiu “Pica pica” al restaurant del Club:\n Croquetes d’ibèric\n Croquetes de verdures,\n Chips de vegetals\n Coca de recapte amb escalivada i llonganissa\n Coca de recapte amb confit de tomat i formatge feta\n Pinxo de truita de patates\n Pinxo de pebrot, xistorra i patata panadera\n Pa de vidre amb pernil bodega\n Hot-Dogs – bikini pernil dolç i formatge (nens)\nCòctel, Vi D.O. Costers del Segre , Refresc i aigua\nPreu: 20€ (activitats hípiques + aperitiu)\n15€ (Aperitiu “pica-pica” pares/acompanyants)\nPer inscripció i més informació:973/737863\n(data límit de inscripció 13 desembre)\nCelebrà el Nadal amb nosaltres!!! Activitats, regals, música i molta festa…\nEsperem gaudir de la vostra participació.\n\tCroquetes d’ibèric\n\tCroquetes de verdures,\n\tChips de vegetals\n\tCoca de recapte amb escalivada i llonganissa\n\tCoca de recapte amb confit de tomat i formatge feta\n\tPinxo de truita de patates\n\tPinxo de pebrot, xistorra i patata panadera\n\tPa de vidre amb pernil bodega\n\tHot-Dogs – bikini pernil dolç i formatge (nens)\nDel 3 de setiembre al 7 de setiembre\nSi tienes cualquier duda acerca de nuestro campus hípico de verano 2018, ¡consúltanos!


IU registra una PNL demanant al PP que ratifique la seua condemna al franquisme – EUPV\nHome/Noticies/IU registra una PNL demanant al PP que ratifique la seua condemna al franquisme\nIU registra una PNL demanant al PP que ratifique la seua condemna al franquisme\nGarzón, García Sempere i Sixto registren una proposició no de llei en la qual, entre altres punts, cerquen que el Congrés reprove “qualsevol acte d’enaltiment del franquisme, com el que va tenir lloc el passat 2 de desembre en l’Hotel Novotel a Madrid a través de la fundació Francisco Franco, i ratifique l’expressa condemna del franquisme”\n(Madrid, 14 de desembre 2016).- Izquierda Unida, a través de la seua Secretaria de Memòria Democràtica i dels/as diputats d’aquesta formació en el Congrés, reclama al PP que “prenga mesures immediates” sobre els tres càrrecs públics d’aquesta formació que lidera Mariano Rajoy que van assistir al sopar organitzat per la Fundació Francisco Franco i van ser guardonats per aquesta amb el diploma de ‘Caballero i Dama d’Honor’ per incomplir de forma sistemàtica en els seus municipis la Llei de Memòria Històrica, aprovada en el Congrés en 2007, així com per honrar la figura del dictador amb l’exercici de la seua labor pública.\nAquests tres dirigents i càrrecs públics ‘populars’ són el secretari provincial del PP de Badajoz i diputat de l’Assemblea d’Extremadura, Juan Antonio Morales; l’alcalde de Guadiana del Caudillo, Antonio Pou, i l’alcaldessa d’Alberche del Caudillo, Ana Rivelles, guardonats tots ells/as en l’esmentat sopar celebrat a Madrid el passat dia 2.\nEsther López Barceló, responsable federal de Memòria Democràtica d’IU, adverteix amb contundència que “des d’IU no podem permetre que a hores d’ara es legitimen actes d’aquesta naturalesa. A més, si el PP i el Govern de Rajoy ho consenten, no actuen de forma contundent a nivell intern en el seu partit i permeten aquesta flagrant vulneració de la legalitat, han de donar explicacions públiques dels motius pels quals ho fan”.\nD’igual forma, López Barceló recorda que “la llei, malgrat les seues llacunes, deixa molt clar els principis democràtics que han de regir les polítiques públiques” i, per descomptat, “entre ells no hi ha cabuda per a qualsevol relació ni flirteig amb la sagnant dictadura de Francisco Franco que la seua condemna més absoluta”.\nA més de les actuacions polítiques que IU ha decidit engegar a nivell estatal, des de la Secretaria de Memòria Democràtica d’aquesta formació s’ha donat trasllat ja d’aquests lamentables fets al Relator de Drets Humans de Nacions Unides, Pablo De Greiff, per al seu total coneixement i amb la intenció que es puga pronunciar sobre ells.\nLópez Barceló detalla que “sembla que alguns desoeixen conscientment i miren per a un altre costat davant qüestions concretes, que s’escapen del debat partidista, com les “clares consideracions i exigències de Nacions Unides a través del ‘Informe del Relator Especial sobre la promoció de la veritat, la justícia, la reparació i les garanties de no repetició'”.\nLa dirigent federal d’IU postil·la que, entre els seus punts concrets, insta al Govern a avaluar rigorosament la implementació de la Llei de Memòria Històrica i el seu ús per part de les víctimes en honor d’ajustar els models i mesures als reclams de les víctimes, establint canals de comunicació entre les autoritats competents, les víctimes i associacions”.\nEsther López Barceló considera fonamental, com estableix el Relator, “que s’eviten disparitats profundes en les lleis relatives al tema entre nivells autonòmics i nacional, assegurant una protecció igualitària i homogènia per a totes les víctimes”.\nEn aquesta línia, i partint d’aquest mateix cas concret de la Fundació Francisco Franco i les vinculacions del Partit Popular amb ella, els/as parlamentaris/as d’Esquerra Unida Alberto Garzón, Eva García Sempere i Ricardo Sixto han registrat ja una proposició no de llei per al seu debat en la Comissió Constitucional perquè el Congrés dels Diputats:\n1.- Reprove qualsevol acte d’enaltiment del franquisme, com el qual va tenir lloc el passat 2 de desembre en l’Hotel Novotel a Madrid a través de la fundació Francisco Franco, i ratifique l’expressa condemna del franquisme ja realitzada per aquesta Càmera l’any 2002.\n2.- Rebutge l’actitud de qualsevol càrrec públic que participe en actes d’homenatge al dictador, reprove l’activitat de la fundació Francisco Franco, i inste al Govern al fet que revise qualsevol tipus d’ajuda pública que reba aquesta fundació.\n3.- Inste al Govern a prendre les mesures necessària perquè es complisquen les recomanacions de l’ONU establides en el ‘Informe del Relator Especial sobre la promoció de la veritat, la justícia, la reparació i les garanties de no repetició’.


Llar d'infants - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n2Normativa sobre les llars d'infants\nCommuta la subsecció Normativa sobre les llars d'infants\n2.1Espais i instal·lacions\n3Diferències de gènere a l'educació preescolar\n4Previsions en relació a l'educació infantil\nUna llar d'Infants o escola bressol és un establiment educatiu, de gestió pública o privada, que forma nens d'entre 0 i 3 anys. Els encarregats de supervisar els menors són professionals en l'àrea de l'educació infantil o educació preescolar, i la seva feina consisteix no només a supervisar els infants i proveir-los de les seves necessitats bàsiques, sinó també a educar-los d'una manera lúdica a través del joc.\nEl terme «preescolar» es considera inadequat pels especialistes, ja que no és una educació que prepara per a l'etapa escolar, sinó que és un nivell educatiu amb característiques pròpies, ensenyaments que preparen al nen per a la vida, i no un preparatori per a escola primària. Per això és que moltes institucions decideixen denominar-la com a educació inicial.\nAquesta institució té i ha tingut altres diverses formes de ser denominada segons el país, el sistema educatiu vigent o l'edat concreta del nen, com són educació inicial, educació kínder, educació infantil primerenca, escola infantil, guarderia, jardí d'infància, jardí infantil, parvulari, kínder, kindergarten, jardí d'infants, jardí maternal, etc.; això depèn de com s'estableixi a cada país.\nL'edat dels nens compresa és entre els 0 als 6 anys. Aquestes edats es divideixen en dos cicles: primer cicle, comprès entre els 0 i 3 anys; i un segon cicle, que va dels 3 i els 6 anys d'edat. Aquests aprenen la forma de comunicar-se, jugar i interactuar amb els altres apropiadament. Un mestre o mestra els ofereix diversos materials per manipular i realitzar activitats que els motivin a aprendre l'idioma i el seu vocabulari, matemàtiques, ciència, idiomes estrangers i informàtica, així també com art i música. En aquest procés els nens poden aconseguir un grau de coneixement bastant alt que ajudarà en el desenvolupament per a tota la seva vida.\nLa creativitat i el desig d'aprendre, són dos de les habilitats més importants per a la vida. En els nens són innates i amb potencial il·limitada, el qual ha d'impulsar-se i desenvolupar des de l'educació preescolar. De totes les etapes de l'ésser humà, la infància constitueix l'etapa més important.\nEls centres que acullen l'etapa d'educació infantil han rebut molts noms al llarg de la història, a causa de l'evolució que ha anat patint aquesta etapa educativa: asil, guarderia, jardí d'infància o escola bressol.\nLa primera escola es va crear al segle vi, al monestir de Sevilla per Sant Isidor, amb la finalitat de custodiar els infants durant unes hores al dia.\nEl 1640 es fundà l'asil de nens expòsits a Holanda. I en aquest mateix segle es començà un moviment a favor de la infància, encara que no es consolidà fins al segle xix.\nLes primeres institucions van néixer d'una necessitat social i familiar, bé per l'atenció dels nens orfes i abandonats o bé per guardar els nens de la classe obrera mentre els seus pares treballaven. Es tractava d'institucions benèfiques, amb un elevat nombre de nens; aquests nens estaven a càrrec de dones sense preparació específica.\nEl 1771, Oberlin va fundar el centre “Escuela de Calceta”, on les dones que la dirigien es deien conductores. El 1881 es canvià el nom per escola de pàrvuls.\nEl 1816, el pedagog Robert Owen creà una escola al costat d'una fàbrica per a cuidar als fills dels treballadors a New Lanark(Escòcia). Posteriorment el següent institut del que es té registre fora d'Escòcia va ser fundat a Hongria el 27 de maig de 1828 per iniciativa de la comtessa Teresa Brunszvik (1775-1861) en la seva residència a la ciutat de Buda sota el nom de Angyalkert(«jardí àngel»). Aviat el concepte es va difondre per diverses regions del regne hongarès, tornant-se una institució popular entre les famílies de la noblesa i la classe mitjana hongaresa. En 1837, el pedagog alemany Friedrich Froebel (1782-1852) va obrir la primera institució preescolar fora d'Hongria, fundant-la a Bad Blankenburg(actual Alemanya) sota el nom d'Institució de Joc i Ocupació, la qual després de 1840 va prendre el nom de Kindergarten (en alemany: Kínder= nens; Garten = jardí, la qual cosa es tradueix llavors com a «jardí de nens»). El concepte aviat es va propagar a Alemanya i posteriorment a Anglaterra a partir de 1851 i als Estats Units en 1856.\nEl 1838 Montesinos va crear la primera escola de pàrvuls, on els mestres eren “mestres parvulistes”.\nA Espanya, sobretot a Andalusia, es formaren les escoles de “ La maestra amiga” o “Escuela de Perrilla”. Consistia en una dona que cuidava els fills de les veïnes mentre elles treballaven.\nEl 1888, el padre Andrés Manjón creà les escoles “d'Ave Maria” a Granada (Andalusia), on s'educaven els nens en la vida natural, el joc, l'educació sensorial, musical, artística i religiosa.\nEl 1879 es creà a Madrid una escola anomenada “Jardín de Infancia” dirigida per Eugenio Bartolomé, en la que es desenvolupava el mètode de Friedrich Wilhelm August Fröbel.\nA Catalunya, el 1913 es crearen escoles per a nens d'entre 3 i 6 anys on s'aplicava el Mètode Montessori. Eren escoles que depenien de l'Ajuntament i de la Diputació.\nEl 1945 sorgia la llei d'Educació Primària, on es reconeixia la llei General d'Educació i s'establia l'Educació preescolar de caràcter voluntari fins als 6 anys en dos cicles: el jardí d'infància (2-3 anys) i l'escola de pàrvuls (4-5 anys).\nMés tard la Llei Orgànica General del Sistema Educatiu va establir dos cicles, de 0 a 3 anys i de 3 a 6 anys. S'anomenaven centres d'Educació Infantil.\nLa formació i titulació dels professionals que s'ocupen d'aquestes edats també han patit canvis de nom: curador, puericultor, tècnic especialista en jardí d'infància i tècnic superior d'educació infantil.\nEn els orígens, els propòsits apuntaven a millorar les condicions d'higiene, alimentació, i cura de les mares i dels nois, a causa que l'interès pel desenvolupament psicosocial va ser molt posterior; al principi, es van desenvolupar prop dels centres urbans, ampliant-se l'oferta una vegada que la dona entra al món laboral. Així mateix, posseïa un fort caràcter benèfic o privat, sent l'acció estatal més extensiva cap al segle XX.\nL'educació inicial va començar a estendre's a la regió llatinoamericana a la fi del segle XIX en el marc de l'educació de la infantesa en general. Es van crear les primeres modalitats amb diverses denominacions que van ser fonamentant-se en les orientacions pedagògiques europees. S'inicia també a Amèrica Llatina, la formació de mestres especialitzades en el nivell.\nNormativa sobre les llars d'infants[modifica]\nPerquè un centre pugui ser considerat com a llar d'infants ha d'oferir servei a grups d'infants durant deu o més mesos l'any i l'atenció als infants ha de ser de dos o més dies a la setmana i tres o més hores al dia. Així mateix, les llars han de programar cada curs les permanències dels infants al centre i també les estratègies educatives i els objectius que es pretenen assolir.\nNombre d'infants per grup: S'estableix una ratio diferent depenent de l'edat dels alumnes: Grup d'infants menors d'un any: 8; Grup d'infants d'un a dos anys: 13; Grup d'infants de dos a tres anys: 20\nEspais i instal·lacions[modifica]\nEls espais i instal·lacions no es poden utilitzar per a activitats diferents que no estiguin destinades a l'atenció dels infants de 0-3 anys.\nHan de disposar d'accés independent des d'un espai públic i com a mínim dels següents espais i instal·lacions:\nMínim d'una sala per cada grup d'edat. Excepcions de dues sales a l'article 15.3.\nCada sala ha de tenir un mínim de 2 m² per cada infant.\nLes sales per a infants menors de 2 anys han de tenir àrees diferenciades per a atendre el descans i la higiene. Els serveis han de ser visibles i accessibles des de l'aula i amb un mínim de dos lavabos i dos inodors.\nCuina o espai destinat a la preparació d'aliments diferenciat.\nPati d'esbarjo a l'aire lliure que respecti els 2 m² per infant. S'ha de tenir en compte que poden ser utilitzats alhora, així que el mínim destinat al pati ha de ser de 75 m².\nSala addicional o usos múltiples de mínim 30 m².\n10 metres quadrats per a la sala d'administració i coordinació. Si hi ha més de 7 unitats han de disposar de dues sales.\nCambra higiènica per als treballadors amb un lavabo, un inodor i una dutxa separada dels espais que utilitzen els infants.\nEn llars ubicades en nuclis aïllats, amb menys de 2500 habitants, la superfície de les aules és de mínim 20 m² i 50 m² de pati. No es requerirà una sala per a grup d'edat ni la sala addicional o d'usos múltiples quan només hi hagi 1 o 2 grups d'infants.\nDiferències de gènere a l'educació preescolar[modifica]\nEls establiments d'educació són espais de socialització dels rols de gènere en molts nivells. La labor del docent a càrrec d'un grup de nens i nenes és de summa importància en com aquests sociabilitzen en els establiments educatius: els estereotips que es transformen en prejudicis i generen problemes dins de la sala, els quals poden afectar la manera en com els i les educadores interactuen a l'aula amb nens i nenes, afectant l'acompliment i la determinació a futur d'ells i elles. (Mineduc, 2018) \nUna de les principals característiques que hi ha a l'educació preescolar és la gairebé nul·la participació de l'home com a docent ja que a ell se li sol donar la labor de director. Marina Subirats la qual és una important sociòloga catalana especialitzada en gènere diu respecte a això: “en els primers nivells de l'ensenyament predominen les dones, de vegades en proporcions superiors al 90 % del professorat, especialment quan es tracta de l'etapa preescolar, 0-6. Però fins i tot en aquesta etapa, si hi ha algun home al centre sol assumir el càrrec de director.”\nLa predominança de la dona com a docent en els primers anys d'educació dels menors es deu al fet que es busca una imatge materna en qual es puguin recolzar i es puguin sentir millor.\nEl que ens deixa demostrat l'alt nivell d'androcentrisme que es dóna des dels primers passos educatius del menor, androcentrisme que igualment es pot veure als espais comuns de les escoles donat al fet que la majoria de vegades aquests espais solen ser fets per a homes com per exemple posant pistes de futbol o de basquetbol mentre que les nenes queden relegades a l'espai que l'home no ocupa, convertint-se en un rol de suport el qual no posseeix espai propi provocant a paraules de Subirats "aprenen ràpidament la seva “no lloc” a l'espai públic” .\nUn altre exemple de com es fan distincions des de l'educació preescolar, és al moment de jugar, ja que a les mateixes aules que posseeixen joguines existeixen separacions per a nens i nenes, als nens donant-los de joguines cusis relacionades al futbol o d'actuacions, mentre que a les nenes els donen nines o articles de cuina perquè puguin jugar, delimitant inconscientment als nens i al que vulguin fer ja en ser vist jugant amb alguna cosa que no correspon al seu sexe segons les idees de l'escola, aquests seran cridats d'atenció o en alguns casos li avisessin als seus pares. Armant a poc a poc els rols de gènere que es presentessin amb molta major força al moment que comencin a créixer.\nAmb tot això dit, hauria de deixar d'haver-hi tals diferències sobretot a l'educació preescolar on els afectats per tot això són al cap i a la fi els nens i nenes, els quals des de petits, la societat comença a inculcar-li que han de ser i com han d'actuar, no deixant que es desenvolupin lliurement, sempre marcant els ja esmentats rols de gènere, marcant que ha de fer cada sexe o sinó seran mal vists i jutjats per la qual cosa moltes vegades creen problemes a aquests mateixos menors al moment de créixer i enfrontar el món dels adults.\nPrevisions en relació a l'educació infantil[modifica]\nAmb la Llei Orgànica d'Educació es torna a considerar l'Educació Infantil com una etapa educativa de 0 a 6 anys. El caràcter educatiu de cada cicle es recollirà pels centres en una proposta pedagògica. També s'obre la possibilitat d'oferir únicament 1 o 2 unitats de primer cicle. La Llei Orgànica 2/2006 d'Educació (LOI), recollia en l'Article 12 els principis generals de l'Educació Infantil.\n1. L'educació infantil constitueix l'etapa educativa amb identitat pròpia que atén a nenes i nens des del naixement fins als sis anys d'edat.\n2. L'educació infantil té caràcter voluntari i la seva finalitat és la de contribuir al desenvolupament físic, afectiu, social i intel·lectual dels nens.\n3. A fi de respectar la responsabilitat fonamental de les mares i pares o tutors en aquesta etapa, els centres d'educació infantil cooperaran estretament amb ells.\nS'estructura en dos cicles educatius de tres cursos acadèmics cadascun, que es denominen:\nPrimer cicle (0 a 3 anys).\nSegon cicle (3 a 6 anys).\nEl Reial decret 1630/2006 de 29 de desembre que estableix els ensenyaments mínims, completa que en tots dos cicles s'atendrà al desenvolupament afectiu, al moviment, als hàbits de control corporal, a les manifestacions de la comunicació i llenguatge, a les pautes elementals de convivència i relació social, també al descobriment de les característiques físiques i socials del medi en el qual es desembolica. A més es facilitarà que els nens i nenes elaborin una imatge de si mateixos positiva i equilibrada i adquireixin autonomia personal.\n↑ «Fórmate para adquirir conocimientos profesionales sobre cuidado infantil». [Consulta: 13 octubre 2020].\n↑ «El preescolar de tres grados es trascendental para la educación del ser humano», 08-07-2015. [Consulta: 21 setembre 2020].\n↑ Diccionario de educación y métodos de enseñanza, Volumen 3\n↑ 5,0 5,1 Organització de les Nacions Unides per a l'Educació, la Ciència i la Cultura UNESCO. «Atención y Educación de la Primera Infancia. Informe Regional. América latina y el Caribe.», 27-08-2010. [Consulta: 28 maig 2015].\n↑ DECRET 282/2006, de 4 de juliol, pel qual es regulen el primer cicle de l'educació infantil i els requisits dels centres. Article 13.\n↑ «Igualdad de Género en Educación Parvularia: avanzar hacia la libertad de ser». A: Orientaciones para Promover la Igualdad de Género en Educación Parvularia, 2018, p. 16.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Llar d'infants\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Llar_d%27infants&oldid=30334605»


Joan Martí Carreras: «El que més m'agrada de la meva feina és tot allò que desconeixem» - Empordà\nJoan Martí Carreras: «El que més m'agrada de la meva feina és tot allò que desconeixem»\nEl viròleg figuerenc fa el doctorat a Leven, Bèlgica, a l'entorn del genoma de nous virus de la família de l'herpes\nJoan Martí Carreras, al laboratori de Leuven, on treballa ARXIU PERSONAL\nJoan Martí Carreras, al laboratori de Leuven, on treballa\nJoan Martí Carreras és viròleg. Va néixer el 6 de setembre del 1993 a Hostalets de Llers, però des dels 3 anys, fins que va marxar a Bèlgica, ha viscut a Pont de Molins. Va cursar ESO i Batxillerat a l'Institut Cendrassos, es va graduar en Genètica per la UAB, va fer un Màster en Bioinformàtica per la UPF i va obtenir una beca de Doctorat Marie Stodowska-Curie Action Programa HONOURs, el 2017.\nFa el doctorat a Leven, Bèlgica, en la recerca d'aplicacions i l'avaluació dels avantatges de noves tecnologies de seqüenciació de genomes per reconstruir el genoma de nous virus de la família de l'herpes. A part del projecte de doctorat, col·labora en recerques internacionals, com la seqüenciació i epidemiologia de l'Ebolavirus, el poliomavirus BK, la SARS-CoV-2 o la identificació i caracterització de virus nous.\nPer què va triar l'especialitat de virologia?\nM'he anat interessant per la virologia de manera gradual i gairebé fortuïta. Vaig començar a l'Autònoma, on feia la carrera, a treballar en un grup que estudiava elements mòbils del genoma. No es coneix del cert, però tenen una història evolutiva comuna amb els virus. Allà, em vaig començar a interessar per la genòmica i la microbiologia i vaig poder fer les pràctiques del màster en bioinformàtica a l'Institut de Ciències del Mar, analitzant els genomes de bacteris transformadors del mercuri a l'oceà profund. He tingut una gran sort amb les mentores Maria Pilar Garcia Guerreiro, Silvia G. Acinas i Pablo Sánchez.\nQuè s'amaga darrere la genòmica i la microbiologia?\nHi ha tot un univers microscòpic que desconeixem. Bacteris, arqueus, protists, llevats, virus... Hi ha una gran diversitat que tot just estem començant a descobrir, catalogar i, més important, a entendre el seu funcionament. És fascinant. També, molts d'aquests organismes poden ser patògens, és a dir, causants de malalties. No només és interessant treballar-hi, sinó que és important per a tots nosaltres. Tenen un gran impacte en la nostra salut i en la societat.\nRecorda algú que li fes estimar les ciències?\nRecordo que les meves assignatures preferides a l'Institut Cendrassos eren educació física, química i biologia. Vam tenir alguns professors de ciències especialment dedicats, que van córrer la milla extra, que diuen: la Sònia Moret, la Rosa Camps i en Marc Oliva. Es notava que es preparaven les classes d'una altra manera, preparaven activitats extracurriculars, com colar-nos algun cop a la Universitat de Girona per a alguna xerrada o sessió pràctica. Aquestes coses poden tenir un impacte per als alumnes.\nQuines passes acadèmiques ha hagut de seguir per arribar a ser viròleg internacional?\nPer ser viròleg es poden seguir diverses rutes. Es necessita estudiar una carrera i després especialitzar-se, ja sigui amb un màster i/o un doctorat, on em trobo ara mateix. En el meu cas, vaig estudiar el grau de genètica i vaig fer un màster en bioinformàtica. També hauria pogut estudiar medicina o veterinària. El més rellevant és escollir les assignatures o àrees de coneixement relacionades amb la microbiologia o la immunologia. Si es vol treballar en investigació, sovint s'acaba fent un doctorat. La part internacional ja ve després. Avui moltes de les feines es fan en coordinació amb altres països, principalment de la Unió Europea, com és el meu cas. Com hem vist, la pandèmia provocada per la SARS-CoV-2, en l'era globalitzada en què ens trobem, requereix coordinació internacional.\nLa Covid-19 ha mobilitzat la comunitat científica a una velocitat de vertigen. Com valora els resultats obtinguts fins ara?\nCrec que la resposta científica internacional ha sigut molt bona. Com dius, els avenços científics han ocorregut a una velocitat de vertigen, i, en general, amb resultats molt positius. Per fer-nos-en una idea, podem comparar l'epidèmia de la SARS-CoV-1 del 2003 amb la pandèmia de la SARS-CoV-2. Amb un grup de joves viròlegs de la xarxa HONOURs vam voler fer una comparativa al respecte. Hi ha una diferència de més de 50 dies de la notificació de la malaltia a l'OMS, entre el cas de la SARS-CoV-1 del 2003 i el de la SARS-CoV-2 ara. S'han trigat 100 dies menys en tenir el primer test PCR per a la SARS-CoV-2 que amb la SARS-CoV-1. I, el que és més important, en l'àmbit de salut pública, hi ha una diferència de més d'un any i mig en el primer assaig clínic en humans per una vacuna, entre la SARS-CoV-1 i la SARS-CoV-2.\nCom és que per a la SARS-CoV-2 tot ha anat més ràpid?\nAquesta velocitat de resposta, al nostre parer, està directament lligada a estar preparats per l'imprevist, i s'aconsegueix a través de finançament de recerca bàsica i aplicada. Distribuir i invertir els nostres recursos mentre hi ha vaques grasses, per quan toquin vaques magres. També ha intervingut de forma molt important que la majoria dels esforços de salut han virat gairebé per complet cap a mitigar la Covid-19 i frenar l'avenç de la SARS-CoV-2.\nPer què és tan agressiu el virus de la Covid-19?\nLa Covid-19 és més virulenta que el refredat comú, que pot ser causat per altres membres de la família dels coronavirus que infecten només els humans. No obstant això, altres membres de la família, que infecten principalment altres espècies, com el MERS-CoV o la SARS-CoV, sí que són més virulents que els coronavirus causants del refredat comú. No tots els virus, quan es reprodueixen, produeixen el mateix nivell de degradació del teixit. Pel que fa a la SARS-CoV-2, els casos més greus o els casos amb seqüeles posteriors són atribuïts a una gran degradació dels teixits del sistema respiratori.\nUn factor important és la manca de medicaments efectius. Hi ha moltes malalties que sense tractament podrien ser molt greus, però gràcies a una medicació adequada no hi solen haver conseqüències greus. Una altra possibilitat que estudiem és que els virus zoonòtics, els que fan el salt d'infectar animals a infectar humans, són especialment virulents per a les persones a causa d'un reconeixement poc efectiu del virus.\nEl que m'agrada més és allò que desconeixem. El fet de tenir un problema o una necessitat i intentar-ho resoldre. També el sentiment de sentir-se útil. Al cap i a la fi, intentem resoldre problemes de salut pública immediata, així com instaurar les bases necessàries entre els virus, i en un futur poder resoldre els problemes que comporten. Encara que costi de creure, amb la imatge estereotipada d'un científic, el contacte humà i la coneixença amb noves persones són grans satisfaccions d'aquesta feina. La ciència té tendència a ser col·laborativa i internacionalista, això fa que coneixem gent d'arreu del món amb idees noves i punts de vista diferents i interessants.\nCom és que treballa a Bèlgica?\nTenia bastant clara la precarietat de la recerca pública a Catalunya, com a la resta d'Espanya, i sabia del cert que no volia entrar en la roda de males condicions laborals, incertesa i sous baixos. Uns amics de les pràctiques de Barcelona em van recomanar que mirés programes europeus de recerca, que solien tenir una formació molt bona, mitjans per treballar i bones condicions laborals. Vaig veure l'anunci d'unes vacants per fer el doctorat en virologia en diversos centres europeus amb el projecte HONOURs, l'últim dia de l'oferta. Vols, un parell d'entrevistes, seixanta candidats per a la feina i, al cap de dos mesos, ja m'havia establert a Leuven, a Bèlgica, començant el doctorat.