ACA TOSSUTS: de desembre 2012\nUn dissabte més, un any més, un dia més de retrobar-nos al esmorzar de les festes de Nadal. Es per això que tots els que ens hi hem trobat, uns mes resacossos que d’altres, hem gaudit una jornada gairebé especial.\nAl mateix temps aprofito per donar la benvinguda a la tota la gent nova, petits i grans i és per això que avui ompliré el blog amb un poema de la Joana Raspall (Barcelona 1913) que es diu EL TIO.\nHi ha un pila de llenya tallada que ha portat el camió per fer foc a la llar.\nAmb el tronc més gruixut que hem trobat ja tenim preparat el tió. L’hem tapat amb la vella flassada que cada any ens el guarda el fred. Ben arraconadet li hem posat un pot d’aigua, un poma vermella i crostons de pa sec, que li agrada amb deliri. Ben segur que demà, quan me’l miri, sols hi haurà rosegons!\nVe del bosc; deu tenir set i gana. Ara, aquí, com que està calentó, ben menjat i tranquil, es prepara per quan tots cridem: - Caga, tió! El tió sap que som criatures i esperant treure’n llaminadures li peguem, sens voler fer-li mal. Ell també, trapasser, barrejat amb torró a vegades ens caga... carbó!, com a càstig per al més llaminer.\nFa un any....\nPublicat per Joan ACA a 22:51 Cap comentari:\nNo estàvem molt decidits on anar, ja ha costat prou però s’ha decidit esmorzar a Les Pinedes (allà on si ha de anar amb carmanyola), tot sigui dit que passant per “La Censada” on ens hi hem trobat un personatge que ja feia alguna cosa per “La Marató de TV3” al que hem acompanyat un ratet abans de “fotrens” ens un indret totalment inhòspit tot i que “el guia” ha assegurat que per allà s’hi podia passar.\nAmb una mica de pujada fins el Castell d’Orpí i Can Feixes després, hem arribat al bar Can Joan de Les Pinedes.\nUll, la setmana que bé dons hi ha l’esmorzar de Nadal a Castellfollit del Boix on s’hi podrà arribar amb bicicleta btt, de carretera o en cotxe, el que cadascú prefereixi però el que si ens agradaria es trobar-nos el màxim de gent dels ACA i així a més aprofitem per fer la foto de grup.\nApa dons, fins dissabte.\nFa un any......\nPublicat per Joan ACA a 19:55 Cap comentari:\nAquest dissabte tothom ha vingut ben tapat i fins i tot amb peücs ja que encara recordem el fred de la setmana passada. La mitjana de Km va aparellada amb la mitjana d’edat del grup, tot baixa i amb molt de gust. Avui la sortida ha sigut a Hostalets passant per el caminet que va des de la pista de la carena sobre Castellolí fins a Can Aguilera, i vet aquí que quan hem sigut allà ens ha fet mandra continuar i com que hi ha un Casal on hi havien moltes motos i bicicletes aparcades a fora, hem decidit provar i esmorzar en aquest nou bar, que per cert de menjar no està malament però has d’anar-hi amb temps i mooooooolta.......paciència. Cal destacar la joventut de les seves cambreres.\nHem tornat per el camí de les vinyes, Cal Brugués (que ara hi ha un cartell que diu Can Jaume – Allotjament rural) i cap a Igualada.\nI fa dos anys......\nPublicat per Joan ACA a 19:39 1 comentari:\nPublicat per Joan ACA a 19:49 Cap comentari:


Ceret celebra els 100 anys de la mort de Déodat de Séverac amb una exposició - La Clau\nCeret celebra els 100 anys de la mort de Déodat de Séverac amb una exposició\nPer veure al Museu de la Música del 3 de juliol al 24 de desembre\nDivendres, 7 de maig de 2021. 09:48h\nLe compositeur Déodat de Séverac (1872-1921) / DR\nEl compositor Déodat de Séverac és el centre d’una exposició al Museu de la Música Ceret a partir del 3 de juliol.\nEl compositor Déodat de Séverac serà objecte de l’exposició insígnia al Museu de la Música de Ceret, prevista després del període de restriccions vinculades al Covid. Amb motiu del centenari de la mort del músic, a la capital del Vallespir, el lloc cultural proposa una retrospectiva dedicada al viatge català del músic, des de la seva arribada a Céret fins a la composició de les seves obres més famoses, inclòs el seu director. la suite de cinc peces per a piano “Cerdaña”.\nL'artista s'oposava a la cultura "oficial"\nLes amistats que va fer a la regió catalana l’artista llenguadocià, nascut a Saint-Félix-Lauragais, també es tracten en aquesta exposició. La seva relació amb el pintor i escultor Manolo Hugué és evocada a la història, que inclou arxius, partitures originals i fotografies. Déodat de Séverac s'oposava al centralisme parisenc de la música clàssica, creient que el mercat d'ordre públic estava reservat als "funcionaris", classificant-se ell mateix entre els "independents". La seva òpera “Héliogabale”, estrenada a lea plaça de toros de Besiers el 1910, testimonia aquesta actitud amb la introducció de la cobla.\nAquesta exposició, que s’inaugurarà el 3 de juliol, es podrà veure fins al 24 de desembre.


Cròniques de Mallorca: A Palma nou curs de Community Manager\nA Palma nou curs de Community Manager\nA Palma estèm d'enhorabona, el primer Curs de Community Manager que es fa a les Illes i, probablement, a tot l'Estat, es posa en marxa aquest mès de febrer.\nOrganitzat per la consultora Community Management & Consulting, empresa amb seu a la capital balear, el curs tindrà lloc a una de les més prestigioses escoles de formació de les Balears, Bárcena Centro de Formación, i contarà amb un prestigiós equip de professors, amb renombrada presència als mitjans socials i amb una llarga experiència en aquest camp.\nAl mateix temps, la iniciativa, conte amb la col·laboració de tres empreses més de consultoria, altament especialitzades en l'assessorament i formació de empreses i professionals, en diversos camps, entre els que hi figuren els de les noves teconologies a la xarxa i al web 2.0. Aquestes empreses son MindProject, Grupo Ciden i Grupo Mallorca Select, totes tres amb seu a Mallorca.\nEntre els professors que impartiran el curs, cal destacar-hi la presència de Marta Bonet, creadora del famós personatje Pepper, a Twitter, que ha estat seleccionat per el prestigiós diari Daily Telegraph com un dels 10 millors usuaris del món en el entorn de Twitter.\nTot plegat es converteix en una excel·lent notícia doncs suposa que en alguna cosa comencem a ser capdaventers a l'Estat i a donar les passes necesàries per acostar-nos un poc més a les noves tecnologies, en les quals anem massa enderrerits, en relació a la resta de Europa i Amèrica.\nPosted by Josep Claret a les 5:46 AM\nLabels: Community Manager, formació, gestió de comunitats, Illes Balears, Mallorca, medis socials, Palma


Cursos de formació en salut pública\nEl 15 de febrer s'obriran les inscripcions als cursos del nou programa de formació de Dipsalut. Són gratuïts i van dirigits a professionals de l’àmbit de la salut comunitària i de l'acció social.\nMés de vuit-centes persones han fet salut a la vora del Ter\n804 persones han participat en les activitats realitzades aquest passat 2017 dins el projecte Salut i Natura a la vora del Ter.\nPlaces disponibles per al curs de dinamitzadors de Parcs i Xarxes\nSe celebrarà el 2,9,23 de febrer i 2 de març a la seu de Dipsalut. Va dirigit a professionals interessats a dinamitzar els Parcs Urbans de Salut i les Xarxes d’Itineraris Saludables.\n< Anterior12...45678...3839Seguent >


Fa poc em van regalar una quantitat considerable d'alfàbrega fresca. Ens encanta a la pasta, a les amanides de tomàquet, a les pizzes, etc. Però ens agrada així, fresca, més que no pas la seca. Per a conservar-la, la vaig trossejar i distribuir en gots de vidre amb tapa (els de nocilla, vaja) i la vaig guardar al congelador. Així, sempre n'hi ha i queda com si fos acabada de collir.\nEn aquesta ocasió hem preparat uns tortellini frescos de ricotta i espinacs (atenció, aquesta recepta no és vegana, per tant si voleu evitar el formatge escolliu una altra pasta). Només cal bullir-los un parell de minuts, assegurant-nos que quedin al dente. S'escorren i es reserven amb un rajolí d'oli per evitar que s'enganxin.\nPer preparar la salsa pesto, calen els següents ingredients:\n1 bon grapat d'alfàbrega trossejada\nOli d'oliva del millor que tingueu.\nEs barregen bé en un morter i s'afegeix la salsa a la pasta:\nUns 100 g de mongeta tendra\n1 grapat de cilantre fresc\n1 cullerada de salasa de soja\nOli de girasol, aigua i sal\nEs renten les mongetes i es posen a bullir uns 10 minuts en aigua amb sal (que quedin al dente). S'escorren i es reserven en una safata.\nEn un morter es prepara una picada amb l'all, el gingebre, el cilantre, el suc de llimona, la salsa de soja i l'oli de sèsam. Es reguen les mongetes amb la salsa i es barreja bé. Es deixa macerar unes hores.\nEs calenta una mica d'oli de girasol i es torren les llavors de sèsam, sense deixar de remenar. Es reparteixen per damunt de les mongetes.\nEtiquetes: Amanides, Vegan, Verdures\nLa polenta és un aliment molt nutritiu i fàcil de preparar. La seva base és farina de moresc, es digereix molt bé i no conté gluten, així és que és una bona opció per celíacs. Es poden agefir altres ingredients durant la seva preparació (tomàquets dessecats, fruits secs, llavors, verdures saltejades, etc). En aquest cas, conté espinacs.\n100 g de polenta de moresc\n300g d'espinacs frescos (saltejats amb una mica d'all i ben escorreguts)\nAll, sal, oli, pebre negre\nArròs basmati i orenga\nS'escalfa l'aigua, amb una mica de sal, en una cassola i quan bull, es tira la polenta amb cura, remenant continuament. S'afegeixen els espinacs que s'han saltejat previament. Es retira del foc i es remena bé durant uns minuts fins que està tot barrejat i té la consistència desitjada.\nEs trasvassa la barreja a un motllo untat amb una mica d'oli i es deixa reposar. Si es vol daurar, s'enforna uns minuts. També es pot tallar i fer a la planxa o fregit.\nJo l'he acompanyat amb basmati cuit, escorregut i aromatitzat amb una mica d'orenga.\nEtiquetes: Polenta, Vegan, Verdures\nEls companys de La Dimensión Vegana m'ho posen molt fàcil. Aquesta recepta també és d'ells i com que tenen fins i tot un video, no puc millorar-ho.\nUs deixo l'enllaç del seu blog i el seu vídeo. Visiteu-los, val la pena. És un blog molt interessant.\nJo no he fet cap variació. El meu resultat és:\nEtiquetes: Pasta, Vegan, Verdures\nPer fer aquestes delicioses hamburgueses he seguit al peu de la lletra el vídeo de La Dimensión Vegana (gràcies Joaquín Espinacas!!!) :\nSón molt senzilles de fer, només cal disposar de quinoa i d'algues.\nAquí teniu el resultat abans de passar per la paella:\nI després, servides amb pèsols saltejats:\nEtiquetes: Hamburgueses, Quinoa, Vegan\nAquesta és una recepta molt senzilla. És un plat de llenties que fa olor i té sabor de mar, gràcies a les algues que hem afegit.\n300 g de llenties seques (deixar-les en remull unes hores abans)\n2 patates trossejades\nAlgues (wakame, kombu o les que tingueu), també remullades prèviament\nCeba, tomàquet, sal i pebre\nEn una cassola es sofregeix la ceba, s'afegeix el tomàquet i tot seguit les patates, les llenties i les algues. Es cobreix amb aigua i/o brou vegetal i es deixa coure tot junt uns 30 minuts, a foc mig-baix. S'ajusta de sal i pebre i es serveix ben calent.\nEtiquetes: algues, Llegums, Vegan\nAmanida de cogombres\nAra que és temps de cogombres, es poden inclore en moltes receptes, especialment a les amanides.\nLa que us presento aquí és una amanida de cogombre, tomàquet cherry i mozzarella fresca (eliminar-la si voleu una recepta vegana). Està amanida amb orenga, alfàbrega, sal i oli d'oliva.\nPasta de full amb espinacs (V)\nSi disposeu d'una massa preparada de pasta de full i d'espinacs frescos, ja teniu quasi tots els ingredients per fer aquesta recepta tant senzilla.\nEspinacs frescos (uns 300g en cru)\nCeba, all, oli, sal i pebre\nEn una paella es sofregeix la ceba ben trinxada i l'all. S'afegeixen els espinacs crus i es va remenenant constantment a mida que van reduint el seu volum. Si cal, afegir una mica d'aigua, però molt poca, només per evitar que els espinacs es cremin. Tot seguit afegir les panses (que s'hauran deixat en remull una estona abans per a que s'hidratin). Remenar bé, ajustar de sal i quan es cregui que ja està tot llest, retirar del foc.\nEstendre la làmina de pasta de full en una safata de forn. Posar els espinacs sobre la meitat de la làmina i cobrir amb l'altre meitat (com si fos un calzone). Tancar les vores. Punxar la massa per damunt i enformar a 200 ºC uns 25-30 minuts.\nBon dia de Pàsqua!! Us deixo la recepta d'aquestes magdalenes veganes integrals. Boníssimes i molt lleugeres. Espero que us agradin!!\n1 i 1/2 got de llet de soja\n1/2 got d'oli de girasol (si trobeu l'especial pastisseria, millor)\n2. Afegir l'oli i la pell de llimona. Batre una mica més.\n3. Afegir la farina integral i el coco i remenar amb compte.\n6. Omplir els motllos de les magdalenes. Posar una mica de sucre integral per damunt.\n7. Enfornar les magdalenes. Baixar el forn a 210 ºC. Deixar 20-25 minuts.


Enguany el nostre municipi serà l'amfitrió de la celebració del Dia Internacional de la Gent Gran de l’Anoia - Ajuntament d´Òdena\nEnguany el nostre municipi serà l'amfitrió de la celebració del Dia Internacional de la Gent Gran de l’Anoia\nLes inscripcions tenen un preu de 18 euros per persona i inclouen el dinar, el ball i un detall. L'Ajuntament oferirà les activitats de batucada i rondalla oberta i gratuïta per a tothom. Els tiquets es poden adquirir, fins al dia 18 de setembre, als Casals de la Gent Gran i/o Ajuntaments dels diferents municipis de la comarca. Les places són limitades.\nL'Ajuntament d'Òdena i el Consell de la Gent Gran de l'Anoia convida tota la gent gran de la comarca a participar de la celebració del Dia Internacional de la Gent Gran, que cada any té lloc en un municipi diferent i que enguany Òdena repeteix com a amfitriona. En aquest sentit, la regidora de Gent Gran de l'Ajuntament d'Òdena, Vanessa Massons, explicava que “és un honor poder acollir la celebració al nostre municipi, una oportunitat per oferir la nostra hospitalitat i contribuir en la posada en valor de celebracions com aquesta”.\nFesta Gent Gran 2017 (1022.5 kb)


Forum 2004 - Documents: Construïm les nostres coneixences junts\nContinguts > Festival Mundial de la Joventut > Construïm les nostres coneixences junts\nConstruïm les nostres coneixences junts\nEl grup d’educadors i investigadors 30 sous-réseaux ha exposat durant aquesta xerrada els seus mètodes innovadors d’ensenyament. Stéphane Allaire, Jonnathan McLollan i Marco April són membres d’un equip de recerca en educació de la Universitat Laval, del Quebec (Canadà). Estan especialment interessats en les possibilitats de comunicació que ofereixen les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC). Es basen en una dinàmica d’aprenentatge per “democratitzar el coneixement” que consisteix en construir el coneixement de forma conjunta educadors i alumnes. Per això prenen com a punt de referència el socioconstructivisme que, segons han explicat, proposa cercar solucions a problemes que ens afecten per mitjà del diàleg.\nAquests pedagogs han defensat el treball en xarxa i la creació de comunitats d’aprenentatge perquè els estudiants puguin desenvolupar els coneixements de forma col·lectiva. És el que ells anomenen intel·ligència col·lectiva o coelaboració de coneixements.\nSostenen que l’educador no ha de transmetre coneixements, sinó guiar els alumnes: cercar coneixements de base i veure què els interessa més aprendre. Un altre dels fonaments del sistema que proposen és utilitzar casos pràctics per “reptar” els alumnes a que ells mateixos en trobin la solució. D’aquesta manera, els alumnes aprenen a “buscar-se la vida” dins d’un context determinat i estan molt més motivats per assimilar coneixements que no pas en una classe magistral. Alhora, aquest aprenentatge híbrid —teòric i pràctic— s’acosta molt més als desafiaments del món real. Els coneixements informals juguen un rol determinant dins d’aquesta formació pràctica. Es tracta d’aquelles coneixences que s’empren automàticament, sense ésser conscient que es posseeixen. Els casos pràctics i la interacció entre els alumnes permeten que intercanviïn aquests tipus de coneixements que, segons Allaire, McLollan i April, haurien d’estar molt més valorats perquè constitueixen una informació amb alt valor afegit.\nAixí mateix, el grup 30 sous-réseaux aposta per crear una dinàmica d’investigació ja des de l’ensenyament primari, en lloc de reservar aquest mètode d’estudi a l’ensenyament superior o universitari. En efecte, durant la sessió els investigadors han deixat ben clar que impulsar una cultura de la recerca és un dels seus principals objectius.\nEls ponents han demostrat amb diversos exemples els bons resultats acadèmics de la combinació de l’ensenyament formal i informal.\nRS Internet a la Escuela Fundación Telefónica\nRS Presentacions curtes (Short Presentations: Demonstrations and Interactive Posters)


Arxius d'abril de 2022 de «An Idiom a Day»\n1345) black sheep — ovella negra; persona que fa vergonya, sobretot a la seva família (ex.: Tom's the black sheep of the Collins family, a ne'er-do-well who has thrown away every opportunity he's ever had = Tom és l'ovella negra de la família Collins, un perdulari que ha rebutjat totes les oportunitats que ha tingut).\nORIGEN: 1640. El terme s'origina en les ovelles negres que neixen ocasionalment en una família d'ovelles blanques. Com que la llana d'aquestes ovelles no era cotitzada en el mercat, el terme ha tingut sempre un sentit negatiu. Ara bé, hi ha persones que consideren positiva una mica de rebel·lió contra l'autoritat familiar i, per a ells, ser l'ovella negra és un punt positiu.\nCOMENTARI: Ben mirat, black sheep es tradueix en català per be negre —el mot sheep es refereix als mascles i a les femelles indiferentment— i ovella negra (la femella) es tradueix en anglès per black ewe (pronunciat [iu])(com el nom de pila Iu [castellà Ivo].\n1346) live and learn — aprendre de l'experiència; viure i aprendre (ex.: We didn't know that a normal tip in this country is fifteen or twenty percent of the bill; oh well, live and learn = No sabíem que, en aquest país, una propina normal és del quinze a vint per cent de l'import de l'àpat; ja està bé, cal aprendre de l'experiència).\nORIGEN: 1563. Literalment, viure i aprendre. S'utilitza davant alguna cosa nova per a acceptar-la amb resignació o simplement mostrar sorpresa.\nCOMENTARI: L'autor anglès Douglas Adams va oferir una versió humorística d'aquest adagi: You live and learn. At any rate, you live = Vius i aprens; bé, si més no, vius.\nSINÒNIMS: En el sentit de simplement mostrar sorpresa, en són sinònims Is that a fact? (lit.: És un fet?), You don't say! (lit.: No (ho) dius!) i Now I've seen everything! (lit.: Ara sí que ho he vist tot!).\n1347) live and let live — viure com es vol i deixar viure així els altres (ex.: If you don't respect my right to live and let live as I respect yours, then yes, you're my enemy = Si no respectes el meu dret a viure i deixar viure, com jo respecto el teu, llavors sí, ets el meu enemic).\nORIGEN: 1622. Literalment, viure i deixar viure. Va aparèixer per primera vegada en The Ancient Law-Merchant, una col·lecció de dret mercantil recopilada per G. De Malynes l'any 1622. És una filosofia que promou l'acceptació de les diferències dels altres sense intentar de canviar-les.\n1348) throw caution to the wind — arriscar-se, jugar-se-la, aventurar-se (ex.: She decided to throw caution to the wind and accept her boyfriend's offer to move in with him = Va decidir d'arriscar-se i d'acceptar l'oferta del seu xicot de viure amb ell).\nORIGEN: 1751. Literalment, llançar la precaució al vent. La idea és que el vent s'emporta tots els dubtes i les pors. L'expressió està relacionada amb una del poeta i polemista anglès John Milton a "Paradise Lost: A Poem In Ten Books", publicat en 1667. En el poema, Eva diu a Adam:\nDe la meva experiència, Adam, tasta lliurement,\nI la por de la mort lliura als vents.\nEl verb deliver, en aquest context, és sinònim de llançar.\nSINÒNIMS: Unes expressions afins, amb els sentits literals entre parèntesis, són take the plunge (prendre una immersió), take the bull by the horns (agafar el bou per les banyes), go for broke (jugar-se el tot pel tot) i go out on a limb (anar a la punta d'una branca).\n1349) twist someone's arm — persuadir algú (ex.: She was reluctant to come with us at first, but we twisted her arm a bit and she soon came around = Al principi es va mostrar reticent a acompanyar-nos, però la vam persuadir i aviat hi va accedir.).\nORIGEN: 1953. Literalment, retorçar el braç d'algú per tal de convèncer-lo a fer quelcom.\nCOMENTARI: També s'usa humorísticament: Joan: Would you like a little more whisky? Tomàs: Well, if you twist my arm! = Joan: Vols una mica més de whisky? Tomàs: Si m'hi obligues!\nNOTA LÈXICA: El verb compost adverbial come around també vol dir passar (per aquí) —p.e.: He comes around every afternoon to play chess with Gramps (Cada tarda passa per aquí per jugar a escacs amb l'avi)— i tornar en si; p.e.: She fainted and it took her ten minutes to come around (Es va desmaiar i va tardar deu minuts a tornar en si).\n1350) red tape — tràmits burocràtics (ex.: There was so much red tape involved in getting a residence permit that we ended up staying in the States = Hi havia tants tràmits burocràtics per a obtenir un permís de residència aquí que ens vam acabar quedant als Estats Units).\nORIGEN: 1736. Literalment, cinta vermella; històricament, aquesta expressió feia al·lusió a l'antic costum britànic de lligar els documents oficials amb una cinta vermella. Avui en dia, es tracta de regles o mètodes oficials i burocràtics que solen ser massa estrictes, enrevessats o tediosos.\nNOTA LÈXICA: Com veiem en l'exemple de més amunt, el gir català «acabar + gerundi» correspon a l'anglès «end up + gerundi»: la fi d'un acte o d'un estat com a efecte d'un trànsit o mudança; p.e.: They'll end up making fools of themselves, as usual (Acabaran fent el ruc, com sempre).\n1351) sitting duck — presa fàcil (ex.: Russian tanks were sitting ducks, ambushed and destroyed by the Ukrainian artillery fire and anti-tank missiles = Els tancs russos eren presa fàcil, emboscats i destruïts pel foc de l'artilleria ucraïnesa i per míssils antitanc).\nORIGEN: 1938. Literalment, ànec assegut; originalment es deia like shooting a sitting duck (com disparar contra un ànec assegut), ja que si l'ànec volés seria molt més difícil de tirar-li el tret.\nSINÒNIMS: En són sinònims easy mark i easy target (tots dos, literalment, objectiu fàcil).\nNOTA LÈXICA: Quan és transitiu, el verb shoot shot shot pot voler dir disparar una arma —p.e.: They were shooting their guns in the air (Disparaven les pistoles a l'aire)— o disparar a algú i tocar-lo: She shot her husband (Ella va disparar al seu marit i el va tocar).\n1352) make up for lost time — compensar el temps perdut (ex.: He couldn't go out at all during the pandemic, so now he's making up for lost time, going out every other night = No va poder sortir gens durant la pandèmia, així que ara compensa el temps perdut, sortint una nit sí, una nit no).\nORIGEN: 1803. Sovint l'expressió implica que cal fer quelcom que no s'havia fet en el moment en què originalment es pretenia de fer-ho.\nNOTA LÈXICA: Observem que el phrasal verb make up for combina el verb adverbial make up (que té molts sentits; veg. https://visca.com/apac/pv/phrasal-verbs.html#M) amb la preposició for, però el verb amb què es correspon en català, compensar, és transitiu. Exemple: I think the potential payoff makes up for the risk = Crec que la recompensa potencial compensa el risc.\n1353) be at death's doorstep — estar a les tres pedretes; estar en gran perill, de malaltia o fins i tot de mort (ex.: He was at death's doorstep for days, but eventually recovered = Durant dies va estar a les tres pedretes, però al final es va recuperar).\nORIGEN: 1911. Literalment, al llindar de la mort. Presumiblement, aquesta metàfora es va originar partint de la idea que la mort era un estat en el qual es podia entrar; en anglès, an afterlife; en català, el més enllà.\nSINÒNIMS: Algunes expressions amb sentits afins són hanging by a thread (lit.: penjat -ada d'un fil), on one's last legs (lit.: a les últimes cames) i on one's deathbed (lit. al llit de la mort).\n1354) (a)round the clock — a tota hora, a totes hores (ex.: The bride's mother has been working round the clock to be sure everything is perfect = La mare de la núvia ha estat treballant a tota hora per assegurar-se que tot sigui perfecte).\nORIGEN: 1816. Literalment, al voltant del rellotge.\nSINÒNIMS: Altres expressions similars, amb els sentits literals entre parèntesis, són day and night (dia i nit), 24/7 (vint-i-quatre hores al dia, set dies de la setmana) i at all hours (a totes hores).\n1355) to ring a bell — sonar (despertar alguna cosa a algú, un record) (ex.: I don’t know if I know him or not, but the name certainly rings a bell = No sé si el conec o no, però el nom certament em sona).\nORIGEN: 1934. Literalment, tocar un timbre. Alguns pensen que al·ludeix als experiments de Pavlov amb gossos, en què va utilitzar una campana per a invocar records.\nSINÒNIMS: Dues expressions equivalents són to sound familiar (lit.: sona familiar) i to bring something to mind (lit.: portar una cosa a la ment).\nNOTA LÈXICA: Els verbs copulatius appear, look, seem i sound normalment es tradueixen en català per semblar. El verb appear no és tan col·loquial com els altres; per exemple, s'usa per a descriure il·lusions òptiques. El verb seem suggereix una opinió personal, mentre que look implica que l'opinió es basa en una impressió visual. Finalment, sound sempre destaca una impressió auditiva.\n1356) take the mickey (out of someone) [Br.] — burlar-se (d'algú), riure-se'n (ex.: Have you seen the Saudi TV comedy sketch that takes the mickey out of President Joe Biden? = Heu vist l'esbós de comèdia de televisió saudita que es burla del president Joe Biden?).\nORIGEN: 1948. Literalment, agafar el mickey. Deriva de l'expressió sinònima take the piss (out of someone) (lit.: agafar els pixats [d'algú]), que és un exemple del Cockney rhyming slang: taking the piss es converteix en taking the Mickey Bliss (ningú no sap d'on ve el nom Mickey Bliss), que s'escurça en taking the mickey.\n1357) best thing since sliced bread — una innovació molt bona (ex.: These speech-to-text programs are the best thing since sliced bread = Aquests programes de veu-a-text són una innovació molt bona).\nORIGEN: 1958. Literalment, la millor cosa des de les llesques de pa. La primera màquina de tallar pa va ser inventada en 1928. La frase el millor des del pa llescat pot haver entrat en ús basant-se en un eslògan publicitari de Wonder Bread, el primer fabricant comercial de pa de motllo tallat a llesques.\nSINÒNIMS: En són sinònims, amb els sentits literals entre parèntesis, the cat's whiskers (els bigotis del gat), the cat's pajamas (el pijama del gat), the bee's knees (els genolls de l'abella) i out of this world (fora d'aquest món).\n1358) there be method to one's madness — haver-hi un mètode darrere el que sembla una bogeria (ex.: They thought he was crazy when he observed that fungal contamination of a bacterial culture would kill bacteria, but there was method to his madness = Van pensar que estava boig quan va observar que la contaminació per fongs d'un cultiu de bacteris mataria tals bacteris, però hi havia un mètode darrere el que semblava una bogeria).\nORIGEN: 1602. Literalment, mètode a la seva bogeria. Aquesta frase prové d'una línia de l'obra Hamlet, de Shakespeare de l'any 1602: Though this be madness, yet there is method in't (Encara que això sigui una bogeria, té justificació racional). En l'obra, Hamlet decideix fingir que s'ha tornat boig, per a espiar els del castell i saber qui va assassinar el seu pare.\n1359) no such thing as a free lunch — ningú no dóna duros a quatre pessetes (ex.: Public schools are not "free", they are paid for by those who pay taxes. There's no such thing as a free lunch! = Les escoles públiques no són "gratuïtes", les paguen els qui paguen impostos. Ningú no dóna duros a quatre pessetes!).\nORIGEN: 1938. Literalment, no hi ha dinars gratuïts. Temps era temps, els bars als Estats Units oferien un free lunch als clients que havien comprat una beguda. Per tant, de dinar gratuït, res de res! Avui en dia és un adagi popular que afirma que és impossible aconseguir alguna cosa per no res.\nNOTA LÈXICA: Com que l'anglès no sol permetre construccions amb més d'un element negatiu, el mot català res sovint correspon a anything; p.e.: No vaig fer res = I didn't do anything (NO: I didn't do nothing). Ara bé, quan el mot res fa de subjecte de l'oració, l'ús de nothing és obligatori: Res no ha canviat = Nothing has changed (NO: Anything hasn't changed. Finalment, el mot compost no-res es tradueix per nothingness; p.e.: «L'ésser i el no-res» és una obra de Jean-Paul Sartre = «Being and Nothingness» is a work by Jean-Paul Sartre.


Barcelona i Sant Cugat, tot i estar molt a prop, estarien desconnectats FOTO: Artur Ribera\nAmb l'escenari actual, un veí de Sant Cugat podria anar a Cardedeu però no a Barcelona\nSant Cugat, Barcelona i les dues regions metropolitanes entren a la fase 1 del desconfinament el dilluns 25 de maig. L'obertura de terrasses o les trobades de fins a deu persones són alguns dels avenços que es produiran. Però el que no variarà és que els santcugatencs i santcugatenques no podran anar a Barcelona (a excepció de raons mèdiques, laborals o per cuidar un familiar malalt). Així, un veí de Sant Cugat es podria desplaçar a Cardedeu o Mataró però no a la capital catalana.\nEl motiu és que Sant Cugat forma part de la regió sanitària Metropolitana Nord i Barcelona és una regió sanitària en si mateixa. Els desplaçaments entre regions sanitàries no estan permesos en fase 1. La regió de Sant Cugat està integrada pel Barcelonès Nord, Maresme, Vallès Occidental i Vallès Oriental.\nPer això, des de la Generalitat i l'Ajuntament de Barcelona han explicat que estan treballant per decidir si Barcelona i les regions metropolitanes passen a considerar-se una única regió sanitària. D'aquesta manera, els desplaçaments estarien permesos. La consellera de Salut, Alba Vergés, ha assenyalat que estan estudiant "si és factible" augmentar la mobilitat entre la ciutat de Barcelona i les regions metropolitanes en les properes setmanes d'acord amb els indicadors de l'evolució de la pandèmia del coronavirus.


Atibaia Residence Hotel & Resort Atibaia Brasil - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Atibaia\nAtibaia Complexos turístics\nAlameda Lucas Nogueira Garces, 4746, Atibaia, Atibaia, Brasil, 12947-000\nMés informació sobre Atibaia Residence Hotel & Resort\nAl visitar São Paulo, vosté es sentirà com a casa a Atibaia Residence Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Atibaia Residence Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Atibaia Residence Hotel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, servei de despertador, escriptori, mini bar, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses centre esportiu, sauna, piscina coberta, parc infantil, pistes de tennis, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a São Paulo, faci de Atibaia Residence Hotel la vostra llar.


Cap Vermell - Tasques del 3r torn del Projecte Millora (gener-març 2021)\nTasques del 3r torn del Projecte Millora (gener-març 2021)\nEl tercer grup acabà dia 16 d'abril\nEl nou període del Projecte Millora esta previst que comenci el mes de maig, concretament dia 3, i acabi el mes d'agost de 2021. Dia 10 de març va començar el procés d'inscripció dels 200 participants prevists ( de la sol·licitud 201 a 300 quedaran en llista de reserva). Per aquest nou període va haver un canvi del mètode de sol·licitud, que va ser presencial. Cal recordar que per participar en el Projecte Millora és necessari un any d'empadronament i residencia efectiva al municipi de Capdepera.\nCom en altres grups, aquest que s'inicià en gener 2021 i acabà dia 16 d'abril, ha dut a terme moltes tasques en diversos departaments i serveis de l'Ajuntament. Com comentaren en les ressenyes anteriors n'hi ha moltes feines que es fan i són poc visibles com ara neteja de zones públiques, desinfecció i neteja a les escoles, control COVID d'entrades als edificis municipals, feines de manteniment, poda de vegetació, informació i una llarga llista.\nCal recordar que a més de les tasques realitzades els participants del Projecte Millora reben formació, com la realitzada per la psicòloga de Serveis Socials de Capdepera que va estar dedicada a l'autoestima.\nEntre els espais públics municipals on han fet feina es troba el Teatre de Capdepera i el Centre de Dia, on s'han fet feines de millora i rehabilitació.\nUn grup ha treballat en adobar voravies.\nTambé han fet feines de millora dels espais de la piscina municipal, el poliesportiu i les àrees esportives i exteriors d'Es Figueral.\nComa novetat un grup d'usuaris realitza la supervisió de les rutes de senderisme del municipi de Capdepera. Les tasques dutes a terme són la revisió de la senyalització, els desperfectes que hi pugui haver i que el recorregut estigui en bones condicions.


Libro El company de Cesare Pavese descargar Gratis Ebook EPUB\nHome > Ficción > Novela > Cesare Pavese > El company\nA la vida de Pablo, la figura d'Amelio «el company», és un signe revelador. Aquest personatge marcarà d'antuvi i d'una manera definitiva la vida de Pablo. Més tard, l'amor inquiet i malaurat de Linda i el de la tímida i esquívola Gina conduiran Pablo ...\nNombre: El company\nA la vida de Pablo, la figura d'Amelio «el company», és un signe revelador. Aquest personatge marcarà d'antuvi i d'una manera definitiva la vida de Pablo. Més tard, l'amor inquiet i malaurat de Linda i el de la tímida i esquívola Gina conduiran Pablo al món de la incertitud femenina i a la desil·lusió sentimental. Alhora, el seu esperit inquiet farà que senti sovint la necessitat de canviar de treball, de viatjar, i així arribarà a comprendre el sentit de la seva vida quotidiana a Torí, a través d'una Roma idealitzada. Finalment, el seu engatjament en la lluita política i el record constant del seu company, que encara continua essent un exemple indestructible per a ell, faran que Pablo s'encari bruscament a la realitat i trobi una significació a la seva existència.\nEl company epub, El company mobi, El company tapa dura , El company fnac, El company opiniones , El company audiolibro , El company precio, El company sinopsis , El company resumen , El company download , El company debolsillo, El company descargar pdf completo, El company descargar gratis español, El company leer online, El company casa del libro, El company carrefour corteingles, El company comprar , El company bajar, El company bolsillo , El company mega, El company word , El company reseña , El company tapa dura, El company iphone , El company ipad , El company online, El company, El company epub, El company descargar, El company pdf, El company amazon, El company pelicula completa, El company pelicula, El companyCesare Pavese, El company libro, El company Literatura y ficción, El company epub español, El company pdf español, El company book, El company de Cesare Pavese, El company descargar pdf, El companyCesare Pavese pdf, El companyCesare Pavese pdf gratis, El companyCesare Pavese epub, El company google drive, El company descargar gratis, libro El company, descargar El company pdf, descargar El companyCesare Pavese, descargar El company epub, descargar El company gratis, leer El company, leer El company pdf, leer El company epub, leer El company gratis


biografia de dermot mulroney, vida, fets interessants - Actor, Setembre 2021\nencara sóc un peix\ndona escorpí millor partit per al matrimoni\nquines característiques té un sagitari?\namb qui és una dona aquari més compatible\nDermot Mulroney Biografia, vida, fets interessants - Setembre 2021\n31 d'octubre de 1963\nAlexandria, Virginia, Estats Units d'Amèrica\ncom entendre una dona capricorn\nDermot Mulroney és un American actor . És conegut pels seus papers com Casament del meu millor amic\nMulroney va néixer a 31 d’octubre 1963 , a Alexandria, Virginia. El seu pare Michael era professor de dret fiscal a la Universitat de Villanova. La seva mare Ellen era actriu. Mulroney té altres quatre germans.\nMulroney va assistir a la Universitat del Nord-Oest. Dermot Mulroney ja va començar a actuar a principis de teatre comunitari infantil, però també va ser músic. Des dels 7 anys, també tocava violoncel a l'escola orquestres locals.\nMulroney es va llicenciar el 1985 amb un títol en cinema i cinema producció televisiva . Després de fer una impressió en un agent de visita, va partir Hollywood just després de la seva graduació.\nDermot Mulroney va assumir petits papers Sèries de televisió i pel·lícules de televisió . La seva primera gran ruptura va ser el 1988 amb el paper de “ Dirty Steve ” Stephens a les pistoles joves Va sortir més pel·lícula, però la que li va obtenir un gran reconeixement va ser al costat de Julia Roberts a My Noces de la millor amiga el 1997.\nMolt abans, Molroney va aconseguir rols més importants com ara La data del casament i aparicions en aclamades sèries de televisió (Friends, Shameless) i pel·lícules (About Schmidt, La muntanya entre nosaltres ).\nEncara que Dermot Mulroney continua actuant, continua tocant el violoncel. Es pot escoltar a les bandes sonores de Mission Impossible III i Mission Impossible: Ghost Protocol. També toca altres instruments com la mandolina, la guitarra i les címbales. Ell i el seu germà Kieran toquen en un grup de rock alternatiu anomenat Cranky George.\nDermot Mulroney parella actriu casada Catherine Keener el 1990 . La parella va tenir un fill el 1999. Després es van divorciar el 2007. Mulroney després es va casar amb Tharita Catulle el 2008. La parella té dues filles.\nDermot Mulroney dóna suport a organitzacions benèfiques que donen suport a la vida dels nens. Una de les organitzacions benèfiques que té suport en el passat és El Centre d'Atenció als Advocats en Infància.\nEl repartiment d’agost: Comtat d'Osage Va ser nominat per a diversos premis i va guanyar el Hollywood Film Award per Ensemble of the Year. Com a persona, Mulroney també va guanyar:\nArtistic Achievement, Festival de Cinema de Filadèlfia (2007)\nNominat, Premi Internacional del Festival de Milà, millor actor, comerç d’innocents (2013)\nArmes joves, 1988\nCasament del meu millor amic, 1997\nSobre Schmidt, 2002\nData del casament, 2005\nComerç d’Innocents, 2012\nAgost: Comtat d'Osage, 2013\nAmics (Gavin Mitchell), 2003\nLa sèrie de televisió animada de Batman, (veu de Green Lantern), 2007-2008\nNoia Nova, 2012-2018


Cámara hiperbárica por tratamientos del sistema circulatorio · Medicina deportiva en Barcelona | Institut Arquer\nCámara hiperbárica por tratamientos del sistema circulatorio\nLes ferides produïdes en pacients diabètics són molt difícils de cicatritzar doncs un dels seus efectes és la falta de circulació perifèrica (en la pell) o angiopatía perifèrica que no permet la irrigació a la zona afectada, necessària perquè el procés de cicatrització es realitzi adequadament.\nEl tractament amb càmera hiperbàrica genera hiperoxia i la major disponibilitat de l’oxigen en els teixits dispara el procés de Angiogénesis o formació de nous gots sanguinis que són la base del procés de cicatrització.\nL’augment d’oxigen en la sang aconseguit per la càmera hiperbàrica és antiinflamatori, estimula la formació de nous gots sanguinis, estimula a les cèl·lules que produeixen col·làgen, estimulen l’alliberament de cèl·lules mare i augmenta l’activitat bactericida dels glòbuls blancs.\nTots aquests efectes afavoreixen el procés de cicatrització i reparació de les ferides produïdes per l’avanç de la diabetis.\nUlceres i Curació de Ferides\nLes ferides ulceroses arterials i venoses són molt difícils de cicatritzar doncs un dels seus efectes és la falta de circulació perifèrica (en la pell) o angiopatía perifèrica que impedeix la correcta irrigació a la zona afectada i necessària perquè el procés de cicatrització es realitzi adequadament.\nEl tractament amb càmera hiperbàrica genera una forta hiperoxia i la major disponibilitat de l’oxigen en els teixits inicia el procés de Angiogénesis o formació de nous gots sanguinis que són l’inici del procés de cicatrització. L’augment d’oxigen en la sang aconseguit per la càmera hiperbàrica és antiinflamatori, estimula la formació de nous gots sanguinis, estimula a les cèl·lules que produeixen col·làgen, estimulen l’alliberament de cèl·lules mare i augmenta l’activitat bactericida dels glòbuls blancs.\nTots aquests efectes afavoreixen el procés de cicatrització i reparació de les ferides produïdes per la insuficiència venosa i circulatòria.\nL’oxigen hiperbàric és indicat per als problemes generals de varices doncs millora la circulació perifèrica i desinflama per efecte de la forta hiperoxia. La reducció d’edema que s’aconsegueix pel tractament redueix els dolors i millora el quadre general del pacient tant en la seva circulació perifèrica com la interna.\nEl tractament amb càmera hiperbàrica genera una forta hiperoxia i la major disponibilitat de l’oxigen en els teixits inicia el procés de Angiogénesis o formació de nous gots sanguinis que ajuda al procés circulatori i venós.\nL’augment d’oxigen en la sang aconseguit per efecte de la càmera hiperbàrica és antiinflamatori, de manera que disminueix el dolor de les zones afectades per la deficiència circulatòria. En resum la regeneració circulatòria, la reducció d’edema i la capacitat antiinflamatori de l’oxigen hiperbàric són un eficient tractament per al pacient.\nIncrementa l’oxigen en els teixits recuperant la mobilitat articular i muscular, millorant les deficiències circulatòries amb augment de la perfusió cerebral, que prevé i alleuja les alteracions neurològiques.


Ens en sortirem, malgrat la incompetència d’alguns\nNi fa dos mesos, quan tot just encetàvem aquest any 2020, ens haguessin dit que un virus anomenat Covid-19 provocaria una pandèmia global que paralitzaria el món sencer i obligaria al confinament forçat de milions de persones, molts no ens ho hauríem cregut. La cancel·lació del MWC va ser el punt d’inflexió a partir del qual vam començar a veure amb uns ulls diferents el que estava passant a la Xina. “Pobres xinesos”, devia pensar més d’un, ignorant els pronòstics dels epidemiòlegs. Ni tan sols l’aparició d’un brot al nord d’Itàlia, a tocar de casa nostra, va fer que els polítics, de tots els nivells, prenguessin mesures serioses de contenció.\nA hores d’ara podem dir que ningú s’ha pres seriosament aquesta crisi fins que el virus se’ns ha ficat fins la cuina, malgrat les advertències dels experts i dels països que van rebre l’impacte abans. Però que l’estat espanyol sigui el segon estat del món en què la infecció s’escampa més ràpid no és atzar o mala sort. Fa setmanes que hauríem d’haver-nos preparat per aquesta crisi. La casualitat ens va regalar un temps d’avantatge que no van tenir països com la Xina i Itàlia, però nosaltres sí, i l’hauríem d’haver aprofitat per preparar-nos.\nEn comptes d’això, gran part de la classe política dirigent es dedicava a altres menesters.\nPerò és que ni tan sols quan la bomba va explotar-los a les mans, quan la setmana passada els infectats a Madrid es doblaven dia rere dia, no van fer res! El govern espanyol va negar-se a tancar Madrid fa setmana i mitja i segueix negant-se a fer-ho ara.\n“El virus no entiende de fronteras”, repeteix en Sánchez. I de pas, han aprofitat per aplicar un 155 encobert i tallar les ales a qualsevol capacitat de reacció de la Generalitat per protegir i aïllar Catalunya. Quan hagi acabat tot això, s’hauran d’assumir responsabilitats per aquesta gestió nefasta amb implicació directa sobre la vida de les persones.\nAmb aquest desgovern, el millor que podem fer és confinar-nos a casa, actuar amb responsabilitat, seny, solidaritat i tranquil·litat. La pandèmia passarà, però el quan depèn de nosaltres. Mentre duri el confinament, evitem comprar per sobre de les nostres necessitats, fem cas de les autoritats i del personal sanitari i carreguem-nos de paciència i positivisme. Entre tots ens en sortirem, sense cap mena de dubte!\nEl ple aprova una injecció extra de 400.000 € per a l’Obra Social Benèfica\nAjuts de 131.000 € per pagar el lloguer


Setmana d’Europa a Cubelles | Ràdio Cubelles\nSetmana d’Europa a Cubelles\nLa inauguració serà el 27 d’abril i també es farà un acte al municipi el 9 de maig\nLa XII Setmana d'Europa als municipis de Catalunya s'inaugurarà el 27 d'abril a Cubelles. Serà a la sala d'actes del Centre Social i tindrà la presència de diverses personalitats de la Diputació, la Generalitat i el Consell Català del Moviment Europeu, a més de l'alcaldessa, Mònica Miquel. Durant la jornada es presentaran dues publicacions relacionades amb el procés de construcció europea i s'interpretarà l'himne d'Europa.\nL'acte començarà a les 12 del migdia i consistirà en la presentació dels llibres Més Europa. Deu preguntes i respostes sobre l'any europeu de l'envelliment actiu i de la solidaritat intergeneracional i Declaració del dia d'Europa de 2012 del Consell Català del Moviment Europeu. Joaquim Millan, secretari general del consell, explica que la tria de Cubelles com a seu inaugural de la Setmana Europea pretén ser un reconeixement a la tasca que, des de fa anys, està desenvolupant la vila en la difusió de la idea d'Europa i els problemes i necessitats dels seus ciutadans.\nEntre els ponents que hi prendran part hi ha Jordi Castells, director de Relacions Internacionals de la Diputació de Barcelona; Francesc de Paula Gambús, director general de Relacions Exteriors de la Generalitat; Lluís Maria de Puig, president del Consell Català del Moviment Europeu, i l'alcaldessa, Mònica Miquel. Joaquim Millans parla de la importància de enfortir la idea d'Europa mitjançant espais com aquesta mateixa emissora.\nLa Setmana d'Europa als municipis de Catalunya arriba enguany a la seva dotzena edició. La iniciativa commemora l’inici del procés que va desencadenar la construcció de la Unió Europea. Es considera que el tret de sortida va ser el 9 de maig de 1950, quan Robert Schuman va pronunciar un discurs on defensava que Europa naixeria a partir de la solidaritat entre el conjunt de la ciutadania del continent.


APGCC Professionals de la gestió cultural perfil Mireia Trias Gallego\nDiplomada en art dramàtic al Col·legi de Teatre de Barcelona i al CNSAD Conservatoire Supérieur d'Art Dramatique (Paris). Postgrau en Gestió Cultural a\nla UOC. Inicia la seva carrera com a actriu i professora d’Entrenament Actoral i professora de comunicació i expressió per les universitats de Barcelona, Girona, Lleida i UPC. El 2011 obra, junt amb tres socis més, la Sala Atrium de Barcelona de Teatre.\nPortar-ne la direcció i gestió fins el 2017 la porta a evolucionar la seva pràctica professional cap al món de la gestió cultural, centrada durant aquests primers anys en les arts escèniques. La voluntat d’ampliar el camp d’acció i de treballar amb altres disciplines la porta a Òmnium Cultural, on des del 2017 n´és la cap de projectes culturals.


El xocolater Enric Rovira i el cuiner Jordi Cruz creen les piruletes solidàries d’Althaia - Social.cat\nEs poden aconseguir a canvi d’un donatiu de quatre euros, que es destinaran als projectes de mecenatge per a la millora de l’atenció infantojuvenil\nLes piruletes solidàries de xocolata d'Althaia | Althaia\nEl xocolater Enric Rovira i el cuiner Jordi Cruz han creat unes piruletes en forma de cor elaborades amb xocolata de primera qualitat. Són les piruletes solidàries d’Althaia, que es poden aconseguir a canvi d’un donatiu de quatre euros. Els beneficis obtinguts es destinaran als projectes de mecenatge per a la millora de l’atenció infantojuvenil de la Fundació Althaia.\nRecentment, la Fundació Althaia ha iniciat una nova campanya de participació i mecenatge per millorar les àrees d’atenció a infants i joves i, alhora, enfortir els vincles entre la institució i la ciutadania i treballar la promoció per la salut. Segons Althaia, “la renovació d’aquests espais és una necessitat ja que els canvis tecnològics i els avenços científics comporten nous mètodes de treball i evidencien que les àrees actuals no responen als nous models d’atenció assistencial”.\nL’esforç, implicació i col·laboració d’entitats, empreses i persones a títol individual del territori de la primera campanya de participació i mecenatge d’Althaia ha fet possible la construcció del nou Hospital de dia d’Oncologia i Hematologia. Es tracta d’un equipament de primer nivell que permet que els pacients de la Catalunya Central afrontin el tractament de la malaltia oncològica en un entorn de més confort i calidesa.


Rachel Whiteread exposa al Belvedere | Bonart\nRachel Whiteread exposa al Belvedere\nRachel Whiteread (Londres 1963) és una de les artistes britàniques de la seva generació amb més projecció internacional. Va ser la primera dona a guanyar el prestigiós premi Turner en 1993 i pocs anys després representava Gran Bretanya a la Biennal de Venècia. Rachel Whiteread formava part del famós grup Young British Artist l’obra dels quals -orquestrat tot pel galerista Saatchi i amb les estratègies de mercat oportunes- pujà com l’espuma en popularitat i preus. Sortosament l’artista va sobreviure a tot aquell enrenou de xifres i soroll mediàtic i avui la seva obra ha sabut guanyar-se un prestigi reconegut per museus i altres institucions artístiques.\nLa presentació l’obra de Whiteread a Viena té una especial significació, ja que ella és l’autora del monument a la memòria de l’holocaust inaugurat l’any 2000 a la Judenplatz, al centre històric de la ciutat. Tot i que abans a Viena ja existia un monument contra la guerra i el feixisme, fou l’escriptor Simon Wiesenthal -que dedicà la seva vida a investigar i denunciar els crims dels nazis- qui tingué la iniciativa d’aixecar un monument específicament dedicat a la memòria dels jueus víctimes del nazisme a Àustria. Una imponent biblioteca de ciment, amb prestatgeries plenes de llibres col·locats al revés, buidats, inaccessibles… cada llibre representant una vida, un destí brutalment interromput. L’aixecament d’aquesta escultura a l’espai públic tardà molt més temps del previst, a causa de les polèmiques, estètiques i polítiques que l’envoltaren.\nL’obra de Whiteread evoca experiències humanes i parla de memòries personals i col·lectives. L’artista s’inicià amb l’experiència escultòrica a partir del seu propi cos del qual en treia motlles. Després ha anat continuant amb aquesta experiència amb objectes domèstics propers dels quals, amb la tècnica tradicional del buidatge, n’extreu els seus motlles. D’aquests motlles l’artista els re-materialitza en nou objectes omplint el seu buit amb elements com la resina, el paper maché, el ciment o el guix. El component humà d’aquests materials on queda la petjada del pas del temps (pols, ditades, etc) contrasta amb la manera en què l’artista presenta els nous objectes escultòrics, a partir de formes seriades, col·locats en ordre rigorós, molt semblant als llenguatges minimalistes, en l’espai asèptic del museu.\nEl Belvedere de Viena presenta juntament amb la Tate Britain de Londres i la National Gallery of Art de Washington una mostra exhaustiva de la seva obra en l’espai d’un dels seus museus i que inclou des de petits objectes quotidians (ampolles d’aigua calenta, coixins), mobiliari (tamborets, taules) i elements arquitectònics (finestres, portes), fins a l’espai sencer d’una habitació o el buit de la seva escala. Objectes que formen part del nostre entorn, la presència dels quals era irrellevant abans, i que ara potencialment esdevenen – com els llibres buidats de la biblioteca fictícia – objectes plens de pensament, de records i experiències.\nA la imatge, instal·lació Rachel Whiteread, © Belvedere, Vienna, 2018 (Foto: Johannes Stoll).\nEtiquetes: Belvedere · Rachel Whiteread


Presentació – Jordi Girard – Viatges, Ayurveda\nEl meu objectiu és viure de la meva vida. Observar al meu voltant, entendre quin paper vull jugar al món, i actuar. Dirigir la meva vida per a coneixer-me millor cada dia i poder viure més plenament, ser més lliure i feliç.\nVaig néixer a Barcelona el 1980 i visc entre Barcelona i Santalinya.\nEl 2011 creo Terrakia, viatges d’immersió cultural, on el que volem és aprofitar l’oportunitat que tenim d’observar nous indrets meravellosos de l’Àsia per a fer del viatge una experiència més enllà de la visita exòtica. Conèixer cultures a partir de compartir un temps al costat de les persones que viuen als llocs que visitem. Aquesta experiència a escala humana és el que aportarà el valor cultural als nostres viatges.\nSóc enginyer industrial i màster en gestió planificació de la mobilitat per la UPC. Des de fa 9 anys també estic implicat en col·laborar a que cadascú emprengui els seus propis canvis personals que generin nous hàbits en l’organització de les nostres societats. Treballant en projectes d’organització territorial o donant xerrades sobre com liderar un canvi personal vull col·laborar a que tots ens apropem a una vida amb més sentit, més satisfactòria i més “humana”.\nCompartiré amb els que vulgueu els meus projectes de vida personals, els meus viatges, les meves aventures…\nJuny 9, 2013 a les 09:39\nBon dia. Vaig veure una entrevista a El Periódico el passat mes de maig a Jordi Girard i t’he buscat a internet. Suposo que no m’equivoco i ets tu. Sisplau m’agradaria contactar amb tu per parlar sobre el tema de l’entrevista.. Agrairé la teva resposta.\nJuny 9, 2013 a les 20:52\nHola Montse, sí sóc jo! 😉\nenvia’m un mail i parlem, i tant!\nJuliol 10, 2013 a les 15:45\net vaig contestar ja fa bastant de temps, però per algun motiu no et devia arribar el missatge… Suposo que són coses de la tecnologia quan ets a la muntanya… No sé si és massa tard per al que volies comentar-me però si vols envia’m un correu i parlem. catalunyacaraacara@gmail.com\nque vagi molt be, jordi.


Final dels lloguers de renda antiga als locals comercials | Boadella Esteve Advocats\nHome / Civil / Final dels lloguers de renda antiga als locals comercials\nS’acosta el final dels 20 anys que a la moratòria de la Llei d’Arrendaments Urbans de 1994 es van fixar com a termini per normalitzar els preus dels contractes de lloguer de locals comercials. El 31 de desembre del 2014 molts titulars de locals comercials (especialment petites botigues o pimes) es veuran obligats a pagar més per continuar al seu local o, en el pitjor dels casos, baixar la persiana.\nFa temps que s’adverteix d’aquesta situació que, ara, a més, arribarà en un dels pitjors moments econòmics. Davant d’aquesta adversitat s’obre un nou marc de negociacions, acords o rescissions de contracte que no pot ser aliè ni a arrendadors, ni a arrendataris.\nEs calcula que el 35,3% dels comerços de Barcelona estan afectats per la reforma de la Llei d’Arrendaments Urbans i, en conseqüència, si no el negocien abans, el gener del 2015 es poden trobar perdent el seu local i contracte. En aquest context, són interessants les dades de l’escola de negocis d’Esade que fixen en el 47,5% els comerciants disposats a renegociar el seu lloguer, un 5,5% els que estarien disposats a canviar de local, un 3,8% els que han decidit que tancaran el seu negoci i un alarmant 43% que encara no han decidit què fer.\nAfrontar aquesta negociació amb temps tant per la pròpia negociació, com per conèixer bé les alternatives d’una i altra part vinculades pel mateix contracte de lloguer, esdevé d’especial transcendència en l’expiració d’una moratòria legislativa que, per la naturalesa dels locals comercials, afecta directa i inexcusablement tant a la previsió de costos en el cas dels arrendataris, com a la previsió d’ingressos en el cas dels arrendadors.\nMalgrat el termini de 20 anys per normalitzar el preu dels contractes, la situació a la pràctica ha estat la d’absolut manteniment de les condicions pactades i la encara evident diferència entre preus de mercat i els preus pactats en el seu dia.\nA un any que indefugiblement expiri aquest termini, no hi haurà més remei que afrontar la situació, preparar una bona negociació i prendre les decisions que corresponguin procurant disposar en tot moment de tots els elements i els indicadors essencials en la matèria.\nEtiquetes: Arrendaments, empresa\nSupressió de l’IRPH com a índex de referència de la hipoteca\nVídeo: Els Matins de TV3. El Mecenatge


Els batlles d'Osona i el Ripollès, en peu de guerra contra el 'fracking' - VilaWeb\nDissabte 19.01.2013 09:56\nS'hi oposen per l'impacte que pot tenir al territori i es queixen de la manca d'informació durant la concessió dels permisos d'extracció d'hidrocarburs\nEls alcaldes d'Osona i el Ripollès s'han mostrat contraris al mètode de fractura hidràulica o 'fracking' per dur a terme prospeccions als seus municipis. Els afectats per les sol·licituds d'empreses multinacionals per fer prospeccions i extraccions d'hidrocarburs, bàsicament gas, han denunciat a l'ACN la manca d'informació sobre els tres projectes que hi ha en marxa. El més avançat és l'anomenat 'Ripoll', que afecta vuit municipis d'Osona, vuit del Ripollès i set de la Garrotxa. Tot i que la sol·licitud del permís va sortir publicada al DOGC a l'octubre del 2011, molts consistoris no van poder presentar-hi al·legacions. Les ciutats de Vic i Ripoll ja s'han declarat "territori lliure de 'fracking'".\nEl vicepresident del Consell Comarcal d'Osona, Manel Romans, ha explicat que es van assabentar de l'existència del projecte 'Ripoll' un cop ja estava adjudicat i havia finalitzat el període d'al·legacions. Per aquest motiu, ha afirmat, han demanat una reunió amb el director general d'Energia, Mines i Seguretat Industrial, Josep Canós, perquè "ens expliqui bé de què va el projecte i si encara ens hi podem oposar, ja que des del territori no es veuen bé les prospeccions".\nDes de l'ens comarcal es veu amb recel aquest projecte, ja que "pel que hem anat veient i ens han dit, porta una gran afectació pel territori". Romans ha apuntat que "potser en els territoris més despoblats no afecta tant, però a Osona si fan prospeccions serà a pocs metres o quilòmetres de nuclis habitats i, per tant, ens sembla que no és la millor ubicació per fer-ho".\nLa manca d'informació també s'ha lamentat des del Consell Comarcal del Ripollès. El seu president, Miquel Rovira, ha denunciat que no han rebut cap notificació oficial respecte les prospeccions que es volen fer al territori i ha afegit que la informació ha estat "absolutament zero". Segons ell, l'única informació que tenen és a través de la premsa i, per això, opina que és "una falta de respecte per a la comarca". Davant d'aquest desconeixement del projecte, l'ens ha demanat una reunió amb el delegat del Govern a Girona, Eudald Casadesús, pel proper dilluns 21 de gener.\nLa seva posició davant les prospeccions que es volen fer a la comarca és de "rebuig total i absolut". Segons ha apuntat el seu president, "segons el que ens han explicat, les prospeccions geològicament van malament pel terreny". A més, "pensem que el Ripollès no és l'Aràbia Saudita i les coses no s'han de fer així", ha denunciat Rovira. El president de l'ens comarcal també ha destacat que la falta d'informació ha provocat que el rebuig sigui més elevat al territori.\nPreguntes i respostes sobre el 'fracking'\n'Ni ells mateixos no saben de què va, tot això.'\nEntrevista amb Eulàlia Massana, batllessa de Riudaura (Garrotxa), que ha encapçalat el moviment dels ajuntaments del Principats que s'oposen al 'fracking': 'Encara és hora que el govern ens en digui res'


Entrevista a Salvador Rivas-Martínez - Revista Mètode\nSalvador Rivas-Martínez va nàixer al si d’una família d’apotecaris i botànics amb una presència de més de cent anys a la universitat espanyola. Per aquest motiu, aquests dies se celebra amb diversos actes a la Universidad Complutense i altres universitats espanyoles un segle dels Rivas en la Facultat de Farmàcia. El seu avi, Marcelo Rivas Mateos, que es va iniciar en el món de les plantes de la mà de Blas Lázaro Ibiza, va ser el primer d’aquesta reconeguda nissaga de botànics. La infància de Rivas-Martínez transcorre en ambient de farmàcia, entre herbaris i llibres de botànica: també sa mare, donya Trini, era farmacèutica. Tot això esguitat pels estius infantils que va passar vagarejant pels ressecs camps de Serradilla (Càceres), terra d’origen dels Rivas, i pels verds i contrastats prats de Zarauz.\nCaldria preguntar-se quina ha estat la veritable passió de Salvador Rivas-Martínez, la botànica o la muntanya. I és que des dels seus anys joves l’estudi de les plantes i de la vegetació es compaginava amb les escalades, les grans travessies i les expedicions. El seu aspecte jove i el seu cos atlètic denoten la passió per l’esport i la vida a l’aire lliure. Tot això, unit a una gran capacitat de treball i a la il·lusió per les grans empreses científiques, fa d’ell una persona admirada pels joves investigadors, a qui captiva de seguida pel seu saber. Sens dubte, és un dels científics amb majors coneixements sobre la vegetació mundial, i la seua extrema generositat a l’hora de transmetre els seus coneixements fan de Salvador Rivas-Martínez un botànic destacat i volgut.\nÉs vostè un professor i investigador amb una llarga trajectòria, d’aquells científics que es pot dir que han creat escola. Com veu en aquest moment el panorama de la botànica, tant a Espanya com internacionalment?\nLa botànica, com altres ciències, no es troba en un bon moment. Actualment es nota un flux d’estudiants cap a les titulacions tecnològiques i cap a la física teòrica, i en biologia, sens dubte és el camp molecular i genètic el que crida l’atenció de la majoria de les “vocacions”. Ciències com la química, la geologia i la botànica mateix pateixen una crisi a la qual ha contribuït un sistema d’avaluació de la investigació injust en què no són mesurats els distints camps de la ciència amb els mateixos paràmetres. Això fa que els investigadors en aquests camps es vegen perjudicats i busquen aquelles disciplines i titulacions més rendibles. Aquest és un fenomen general i no sols del nostre país.\nAra que es parla tant de biodiversitat i megadiversitat, pensa que les plantes i la vegetació tenen un paper important en la conservació?\nAra es parla de biodiversitat com en altres temps es va parlar d’ecologia o de biologia. Els botànics i els zoòlegs estudien la biodiversitat des dels seus orígens, no hem d’oblidar que la biodiversitat es refereix, a més dels organismes, a les comunitats i als gens. Les plantes no sols formen part de la biodiversitat, sinó que són la part biòtica fonamental, encara que això sembla oblidar-se. Tingueu en compte que les plantes són els únics organismes autòtrofs i que d’elles depenen tots els processos tròfics i tots els cicles bioenergètics de la naturalesa. D’elles depèn també la formació i la conservació dels sòls. Així doncs, són els elements fonamentals per al coneixement de la naturalesa i, per tant, per a la seua conservació. En aquests moments que, com dèiem abans, s’abandonen els estudis taxonòmics, va augmentant el desconeixement de la naturalesa, per això estic convençut que d’ací a uns anys, quan ens adonem que hem avançat molt poc en el coneixement de la biodiversitat i que la deterioració d’aquesta augmenta més ràpidament que el seu coneixement, les ciències taxonòmiques tornaran a valorar-se, i això no sols afecta la botànica, també la zoologia pateix aquest mateix procés.\nEn aquest moment es parla molt de canvi climàtic. Vostè, que és un expert en bioclimatologia i coneix la flora i vegetació de tot el món, pensa que estem en realitat en una època de canvi climàtic global?\nEls canvis climàtics no poden interpretar-se en curts períodes de temps com es fa ara. S’ha muntat una faramalla al voltant del canvi climàtic que no se sosté científicament i que respon a certs interessos, tant científics com tecnològics. Estem en un període postglaciar en què des de fa uns quinze mil anys han succeït diferents i espectaculars canvis climàtics. Pensem en l’anomenada “petita edat del gel” que es va estendre des del segle XV al XVIII, és a dir, uns tres o quatre segles en què va haver-hi un refredament de la Terra que s’ha suavitzat en els últims dos-cents anys.\nPenseu que en el segle XV hi ha testimonis que relaten gelades a l’Albufera i en l’Ebre al seu pas per Tortosa. Moltes de les morrenes glaciars del Pirineu i altres muntanyes són d’aquesta època. Evidentment l’emissió d’energia a l’atmosfera a causa de la producció a les zones industrials, en les grans ciutats, etc., dóna lloc a augments locals de la temperatura. Però tota afirmació general és arriscada. El que sí que és cert és que es produeixen canvis globals en el maneig de la naturalesa, sobretot als països desenvolupats, i això sens dubte implica canvis en el medi ambient.\nA més de la seua vocació per la botànica, té una altra gran vocació, és muntanyenc i alpinista dels que han escalat les muntanyes més importants del món. Ha notat alteracions a les glaceres que facen pensar en un canvi climàtic?\nSens dubte hi ha una recessió en algunes glaceres, sobretot als Alps i als Pirineus, i això no indica necessàriament un augment de la temperatura, sinó una disminució en les precipitacions, per tant en l’aliment de neu i gels de les glaceres. De tota manera, en altres zones de la terra, com a Alaska, no s’aprecia aquesta recessió i en les seues muntanyes hi ha glaceres de cúpula, que es retroalimenten anualment. Per això una vegada més hem d’insistir que no s’ha de generalitzar quan es parla d’aquests fenòmens.\nPertany a una família de llarga tradició botànica, el seu avi i son pare eren botànics i a més catedràtics de la mateixa universitat. Quina influència ha tingut aquesta tradició en la seua vocació botànica i universitària?\nBé, un sempre s’alimenta i s’impregna de l’ambient que l’envolta, aquest és un fenomen ecològic. Sens dubte la influència dels meus avantpassats, sobretot de mon pare, va ser fonamental en la meua vocació botànica. Des de xiquet li vaig veure treballar, no sols amb les plantes, també fent interpretacions sobre el paisatge, i això, sens dubte, unit a la meua afició a l’aire lliure i a la naturalesa, va decidir la meua vocació per les plantes i per la vegetació. Aquesta vocació es va consolidar quan mon pare em va enviar a Alemanya a treballar amb el professor Tüxen, un dels grans investigadors en la ciència fitosociològica, que havia iniciat el professor Braun-Blanquet. Aquesta ciència em va descobrir la seua capacitat per a interpretar la vegetació i les seues relacions i la influència que tenen sobre la seua distribució a la Terra els distints factors ambientals, sobretot el sòl i el clima. Quant a la universitat, tota la meua vida hi he estat relacionat i n’he format part; allí he après actituds de llibertat, honestedat i amor i il·lusió pel treball, actituds que m’han acompanyat sempre.\nQuè ha influït més, la tradició familiar o la seua afició a la muntanya?\nLa influència familiar, ja l’he apuntada. La meua afició a la muntanya és una altra cosa. Des de molt jove em vaig sentir atret pels espais oberts i els cims. Això, unit a la meua afició a l’esport, va fer que a la muntanya trobara un escenari que em permetia comprendre la grandiositat de la naturalesa al mateix temps que l’esforç de l’ascensió o l’escalada m’estimulava i alimentava en mi un cúmul de sensacions de superació, d’admiració pel paisatge, de respecte i amor per la naturalesa. Si a això unia, a mesura que la meua formació en la botànica augmentava, els meus coneixements sobre la vegetació, el gaudi encara era major. Conèixer quasi totes les muntanyes del món m’ha donat una visió molt particular de la naturalesa i m’ha ajudat a comprendre moltes coses, humanes i ambientals.\nHa publicat importants treballs, com el mapa de sèries de la vegetació d’Espanya i últimament un ampli treball sobre els boscos d’Amèrica del Nord. Té en aquest moment algun gran projecte?\nCom deia abans, l’amor i la il·lusió pel treball fan que un investigador sempre tinga entre mans un projecte i que aquest projecte siga el més important, perquè es basa en l’experiència dels anteriors. En aquests moments, completat el gran projecte de la cartografia d’hàbitats naturals i seminaturals d’Espanya, vull acabar la nova edició del mapa de sèries de vegetació d’Espanya, i sobretot vull completar les investigacions que des de fa temps porte a terme sobre bioclimatologia i biogeografia de la vegetació a nivell mundial. L’aplicació del model bioclimàtic que vam posar en pràctica fa uns anys respon molt bé a nivell global i això ens anima a continuar treballant en aquesta línia. M’agradaria comentar que tots aquests treballs no sols m’han enriquit científicament, també ho han fet humanament, no sols per conèixer altres gents i altres cultures, sinó també perquè les llargues jornades de treball de camp i els llargs viatges amb una convivència prolongada i amb discussions científiques, han enfortit i creat relacions i amistats molt sòlides.\nLa Universitat de València va apostar des del principi per la botànica, amb la creació a principis del segle XVI de la càtedra de simples i, en els últims temps, amb la restauració del Jardí Botànic i l’edifici d’investigació. Què opina d’aquest projecte?\nCrec que la Universitat de València és un exemple. Efectivament en aquesta universitat es van iniciar els estudis de la botànica, en aquella època renaixentista en què la botànica, a través dels simples, constituïa una disciplina fonamental en la medicina. La restauració del Jardí Botànic és un exemple més del tarannà d’aquesta universitat. Quan alguns aspectes de la botànica estan en crisi, la Universitat de València recupera no sols un ric patrimoni sinó que l’integra en una estructura moderna d’investigació científica que es completa amb la docència, la divulgació científica i la cultura. És un model magnífic a través del qual la universitat, a banda de fer ciència, s’acosta als ciutadans. Però és important dir que açò no hauria estat possible sense l’entusiasme i el treball de persones que van creure en un projecte tan important i difícil, i en aquest aspecte vull destacar el professor Costa, qui va aconseguir reunir un equip amb què va poder portar endavant aquesta idea que, en ocasions, va trobar la incomprensió i la crítica d’alguns sectors. Lògicament, per a dur a terme aquesta tasca va rebre el suport dels diferents rectors que van viure aquest procés, com Ramon Lapiedra, Pedro Ruiz i l’actual rector, Francisco Tomás. Finalment, vull destacar el bon moment de la botànica a València. Hi ha en aquesta universitat un grup de joves professors que estan abraçant un ampli camp en les investigacions botàniques, i que si reben suport poden aportar grans avanços en el coneixement de les plantes i de la vegetació, no sols des del punt de vista teòric, sinó també des del punt de vista pràctic i d’aplicació.\nPilar Soriano Guarinos. Jardí Botànic de la Universitat de València.\n«Les plantes són els únics organismes autòtrofs i d’elles depenen tots els processos tròfics i tots els cicles bioenergètics de la naturalesa, són els elements fonamentals per al coneixement de la naturalesa i, per tant, per a la seua conservació»\n«S’ha muntat una faramalla al voltant del canvi climàtic que no se sosté científicament i que respon a certs interessos»\n«Els botànics i els zoòlegs estudien la biodiversitat des dels seus orígens»


de novembre 28, 2020\nAquesta setmana el torn del protagonista ha estat de Jean Carlos, el qual ens havia enviat un vídeo on feia Chipa Paraguaia amb el seu pare, un plat típic del Paraguai, així que vam fer la recepta a classe, després de veure quins eren tots els ingredients, entre tots la amassem i formem uns toscs i varem enfornar. ens ho vam menjar a classe i portem a casa també perquè el tasteu.\nFulles i lletres\nSeguim descobrint lletres que encara no coneixíem, per penjar-les al nostre abecedari de classe, aquesta vegada ho hem fet d'una manera misteriosa ... hem descobert sota d'aquesta tela un munt de fulles de la tardor, on hem buscat les lletres. després hem pintat les venes d'algunes fulles, deien que semblaven els esquelets de les fulles.\nAquesta setmana hem tingut un taller sobre covid de la mà de la fundació TOCU, dut a terme pel programa de Salut de la nostra escola, s'ho han passat genial, veient d'una manera una mica més divertida aquesta situació que vivim.\nDIBUIXEM EL GEGANT DE GUIX!\nLa setmana passada vàrem treballar el conte El Gegant de Guix. Ahir vam dibuixar al protagonista amb guix al pati. Primer ens vàrem seure en rotllana i el vam dibuixar entre tots ben GRAAAN i després cada nen i nena el va dibuixar de forma individual. Finalment tots van escriure el seu nom, per deixar constància sobre qui havia fet tals obres artístiques. Què passeu un gran dia! es.\nAvui li ha tocat a n'Adnan ser el nostre protagonista, així que després de veure un vídeo que ens va enviar on surt al costat del seu germà Imran i els seus pares fent unes flors amb una massa, hem fet les nostres flors a classe, hem fet servir argila i demà les podrem pintar. Ens han quedat genial !!! També hem pogut veure les fotos que ens ha portat Adnan, on surt des de bebè i en diferents moments.\nTALLER FONS MARÍ GEN-GOB\nPINTEM FONS MARÍ\nFANG I TARDOR\nLES TORTUGUES POSEN OUS\nTRENCADA DE TOTS ELS SANTS


Suspens a internet\nDijous, 30 de juny del 2011 Pàgina 72 de la secció de Contraportada\nEs pot deixar un comentari a: http://www.elperiodico.cat/ca/noticias/opinio/suspens-internet-1059880\nUn organisme internacional ha tornat a col·locar Espanya al seu lloc. I aquesta vegada, allà on fa més mal: en l'àmbit de l'educació. L'OCDE publicava dimarts passat un informe que revela que els alumnes espanyols també es troben per sota de la mitjana pel que fa a capacitat lectora en els mitjans digitals. Fa uns quants anys ens espantàvem quan els informes PISA (Programa Internacional d'Avaluació d'Estudiants) subratllaven les dificultats dels nostres estudiants per comprendre un text escrit, és a dir, per arribar a la maduresa intel·lectual. Ara aquesta alarma s'estén al món d'internet.\nEls resultats d'aquesta avaluació arriben, a més a més, quan ja hem posat en entredit els ordinadors a l'escola, no se sap gaire si per retallades econòmiques o per noves orientacions pedagògiques. El cas és que hem plantejat el fals dilema entre el llibre i la pantalla, quan el problema el tenim en la capacitat lectora, ja sigui en un suport o en l'altre. Tan absurd era matar el llibre com demonitzar l'ordinador. Perquè el manual i el portàtil són només eines. El material de treball no és el teclat ni el paper, sinó el text, definit en caràcters electrònics o imprès en tipografia de la família Times.\nL'últim informe PISA ens posa davant d'una realitat que és inquietant. Hi ha una majoria de nois de 15 anys que tenen dificultats per fer recerques a la xarxa i interpretar la informació que internet els aporta sobre una matèria concreta. És com si no sabessin consultar una enciclopèdia per desconeixement de l'ordre alfabètic. El curiós de l'informe és que els alumnes amb més capacitat lectora no són els que dediquen més temps a internet, els malalts de l'ordinador. Aquells que en fan un ús moderat són més eficients que els que es connecten intensivament o els que ho fan només molt de tant en tant.\nEn qualsevol cas, els anomenats natius d'internet, és a dir, la generació que ja ha estat escolaritzada en l'era digital, no té un domini més elevat dels continguts que aquelles generacions que procedeixen de l'escola antiga.


Llucmajor reprèn les fires en format presencial amb la nova Fira de la Mobilitat\nL'exhibició, que es farà al passeig de Jaume III, inaugurarà les de tardor d'enguany\nAjuntament de Llucmajor. M.B.\nPalmaL'Ajuntament de Llucmajor reprendrà enguany la presencialitat en les fires tradicionals de tardor amb la nova Fira de la Mobilitat, segons ha informat el Consistori. L'exhibició, que s'instal·larà dia 2 d'octubre al passeig de Jaume III, té com a principal objectiu donar a conèixer les darreres novetats en matèria de mobilitat sostenible i servir d'aparador per a les empreses, entitats i administracions participants.\n"La mobilitat sostenible és molt més que cotxes elèctrics", ha defensat en un comunicat la regidora de Comerç, Fires i Mercats de Llucmajor, Noemí Getino. En aquest sentit, ha dit que "l’Ajuntament aposta pel transport ecològic" i que aquesta mostra "servirà per donar a conèixer totes les seves possibilitats".\nGetino ha explicat també que estan treballant perquè a la fira hi tinguin presència les embarcacions elèctriques. "A Mallorca, essent una illa, són vehicles que hem de tenir molt en compte", ha aclarit.\nA més, la regidora ha afegit que "hi haurà un espai per a les diferents opcions de càrrega o vehicles de lleure" i que "es faran un seguit de xerrades relacionades amb la temàtica". L'objectiu, ha conclòs Getino, és "oferir als residents i visitants una àmplia proposta".\nPer la seva banda, el batle de Llucmajor, Éric Jareño, ha explicat que "després d'un any sense fires, sembla que aquest 2021 podrem fer-les en format presencial i amb totes les mesures de seguretat". Cal recordar que la Fira de la Mobilitat donarà el tret de sortida a la temporada, que inclourà cites com la fira artesana, la fira d'oportunitats, la mostra llucmajorera i la fira 'frikijor', que l'any passat es varen haver de suspendre o adaptar a la virtualitat.\npart forana Llucmajor Fira de la Mobilitat Fires format presencial festes populars Festes


CURSETS D'ESQUÍ A VALLTER 2000 - Mas Can Buixat de Setcases\nCURSETS D’ESQUÍ A VALLTER 2000\nCursets Esquí Vivac es va iniciar l’any 2003 a través de l’iniciativa de la botiga d’Esports Vivac de Camprodon per potenciar la pràctica de l’esquí als nens de la Vall de Camprodon. La resposta va ser molt bona, així que es va ampliar l’oferta a quasevol persona que es volgués iniciar o millorar la pràctica de l’esquí. És per això que ara disposem d’un calendari de cursets d’inici a final de temporada, tant per a nens com per adults i per tots els nivells d’esquí.\nEls cursets van dirigits a qualsevol persona que es vulgui iniciar o bé perfeccionar la pràctica de l’esquí o snowboard, des dels més petits als més grans.\nPer a més informació cliqui aquí


WIDE DISTRIBUTION, WHOLESALERS AND MANUFACTURERS\nFOOD SERVICE CHANNEL AND RETAILERS\nMASS DISTRIBUTION AND OFF-THE-SHELF SERVICE\nDISTRIBUTION AND LOGISTICS NETWORK\nHISTÒRIA DEL GRUP ROS\nA Grup Ros som especialistes en la distribució de peix fresc i congelat, a granel i envasat, a tots els canals de venta. Des de peixateries fins grans superfícies d’alimentació passant per caterings, hotels i restaurants. La nostra missió és satisfer a clients i consumidors aportant un valor diferencial a les seves necessitats. des de la compra a origen i la varietat fins a la preparació i elaboració de productes.\nGairebé nou dècades després de la fundació, la 4ª generació s’està incorporant a l’empresa amb el repte d'adaptar-la als nous hàbits i tendències de consum, com ja van fer amb èxit les generacions anteriors.\nCronologia del Grup ROS\nL’origen de Grup Ros es remunta a l’any 1930, quan els fundadors Salvador Ros i Clara Montells van crear la primera empresa de la família de venta de peix al detall.\nLa 2ª generació, encapçalada per Francisco Ros i la seva muller Núria Valls, va ampliar el negoci familiar amb la venda a l’engròs, amb aquest objectiu van fundar al 1965, Pescados Ros, que es va convertir en tot un referent de la distribució de peix a la província de Girona.\nLa 3ª generació, amb Salvador Ros, Gemma Ros i Francesc Ros, va transformar i ampliar Pescados Ros convertint-la en una nova empresa: Comerç de Peix Ros al 1983.\nLa 2ª i 3ª generació van crear Frigorífics Ros, l’actual Import / Export al 1985, per ampliar l’abast de l’empresa a altres canals de distribució. A més, per tal d’optimitzar el lliurement, es creà Transports de Peix Ros, l’actual Logística.\nAl 2008 es funda el nou projecte empresarial del Grup: FRESKIBO. Una aposta per aportar solucions de peix als consumidors oferint productes adaptats a les noves tendències de consum.\nFRESKIBO: MASS DISTRIBUTION AND OFF-THE-SHELF SERVICE\nFreskibo and oceancats


Camí cap als Òscars 2018. Part 6: Alguns aclariments sobre els premis | Llibres i amics\nAra que s’acosten els Òscars, ara que la xarxa s’omple de propostes per fer quinieles dels possibles guanyadors dels diferents premis de l’Acadèmia, potser és un bon moment per mirar d’aclarir d’una vegada per totes els dubtes que any rere any se’ns plantegen al voltant d’aquests premis: Què és el Disseny de producció? Quina diferència hi ha entre l’edició d’efectes de so (sound editing) i la mescla de so (sound mixing)? Quina diferència hi ha entre actor/actriu principal i actor/actriu secundari? Què fa que un guió sigui original o adaptat? Qui vota les diferents categories?\nBé, anem per parts. Comencem amb el Disseny de producció. Potser és la categoria que ha canviat més vegades de nom. Inicialment es va anomenar Direcció artistica, però al llarg dels anys ha anat canviat de denominació: Direcció artística-Disseny d’interiors; novament, Direcció artística; més tard, Direcció artística-Decoració de sets; a partir de 2005, novament, Direcció artística; i, a partir de l’edició de 2013, Disseny de producció. L’equip encarregat del Disseny de producció té la tasca d’aconseguir que l’espectador es fiqui completament dins la història a través de les imatges. Per una banda, la Direcció artística pròpiament dita és responsable de crear l’espai visual en el que es farà el rodatge de la pel.lícula; per l’altra banda, l’equip s’encarrega també de la decoració d’aquest espai, afegint tot allò que es necessita per crear l’ambientació desitjada: mobles, quadres, telèfons, aliments, cigarretes,… Òbviament, l’equip encarregat del Disseny de producció ha de treballar estretament amb el director de la pel.lícula, el director de fotografia, el dissenyador de vestuari i, fins i tot, amb els maquilladors.\nRecordem (ja n’havíem parlat anteriorment) la diferència entre l’edició d’efectes de so (sound editing) i la mescla de so (sound mixing). Mentres que l’equip encarregat de l’edició d’efectes de so “crea” els diferents sons que apareixen en una pel.lícula (explosions, portes que s’obren, crits, bocines,…), l’equip de mescla de so integra tots els sons anteriors amb les converses dels actors i amb la banda sonora, donant en cada moment més pes sonor a la part que més interessa, per tal de crear l’atmosfera adequada; així, de vegades, la conversa de les persones quedarà en segon pla, mentres que la banda sonora anirà agafant més protagonisme; d’altres vegades, un esfereïdor tro pertorbarà la tranquil.la conversa de dues persones. De tot això s’encarrega el mesclador de so, seguint, òbviament, les directrius del director de la pel.lícula.\nLes categories interpretatives principal i secundària són ben curioses. L’Acadèmia dóna quasi plena llibertat als responsables de les pel.lícules per presentar tal actor o actriu a la categoria principal o secundària. Hi ha, òbviament, restriccions imposades per l’Acadèmia, com per exemple que no pots estar nominat dues vegades en la mateixa categoria (encara que sigui per la teva actuació en dues pel.lícules diferents), o que no pots rebre una nominació si tot el teu diàleg ha estat doblat per un altre actor/actriu,… però no fa una clara distinció entre la categoria principal i la secundària, seran els votants els que decideixin, amb els seus vots, en quina categoria s’ha de situar cadascú.\nPot passar que una mateixa persona rebi vots tant en la categoria principal com en la secundària per la seva actuació en una única pel.lícula; en aquest cas, la persona només podrà ser nominada en la categoria en què ha obtingut més vots, si aquests han estat suficients. Ben igual que si rep vots en la mateixa categoria per les seves actuacions en més d’una pel.lícula, només pot ser nominada per la pel.lícula amb la que ha obtingut més vots.\nA part del cas de Barry Fitzgerald ja comentat en una anterior entrada (nominat l’any 1945 en les categories principal i secundària per la mateixa interpretació, actualment una situació impossible), la història dels Òscars interpretatius és plena de situacions curioses. Així, per exemple, fa uns anys Rooney Mara va ser nominada a millor actriu secundària per la seva actuació en la pel.lícula Carol, tot i que tenia més paper que Cate Blanchett, que va ser nominada a millor actriu principal. D’altra banda, Linda Blair no hauria pogut, actualment, ser nominada pel seu paper a El exorcista ja que, durant la major part de la pel.lícula, la seva veu “posseïda” va ser doblada.\nL’any 2008 es va produir un cas especialment curiós, quan Kate Winslet va participar en dues pel.lícules importants: Revolutionary Road i El lector. Com que no podia ser nominada a la mateixa categoria per les dues actuacions, i per tal d’evitar que els vots cap a aquesta actriu es repartissin entre les dues pel.lícules, amb el perill que no arribàs als vots necessaris per ser nominada per cap d’elles, els estudis responsables de les dues pel.lícules varen decidir que es presentaria a millor actriu principal per Revolutionary Road i a millor actriu secundària per El lector. El més curiós del cas és que només va aconseguir una nominació, per la seva actuació a El lector, però com a actriu principal. Per cert, va acabar guanyant el que fins ara és el seu únic l’Òscar. En canvi, en els Globus d’Or del mateix any, va guanyar els premis a millor actriu principal per Revolutionary Road i a millor actriu secundària per El lector. En fi, coses dels diferents reglaments.\nLa diferència entre guió original i guió adaptat pot parèixer clara, però té algun detall que convé aclarir. D’entrada, un guió original està escrit directament per a la pel.lícula, mentres que un guió adaptat està basat en una altra obra. Això fa, per exemple, que qualsevol seqüela caigui per força dins de la categoria de guió adaptat, ja que està basada en personatges d’altres obres, els guions de les pel.lícules anteriors. Un exemple il.lustre d’aquest fet és Whiplash. Damien Chazelle va ser nominat al millor guió adaptat, tot i que ell va ser el creador de la història. Per què? Idò molt senzill, com que, abans d’estrenar la pel.lícula, havia fet un curtmetratge a partir d’una part del guió, tot i que aquest era anterior al curtmetratge, l’Acadèmia va decidir que el guió de la pel.lícula era adaptat i no original. Com sabem, no va acabar guanyant el guardó, encara que sí el va aconseguir l’any passat per la direcció de La La Land (però no el de guió original, ara sí, pel que estava també nominat).\nFinalment, parlem de la mecànica dels vots. Hi ha una clara diferència entre les nominacions i l’elecció dels guanyadors. Les nominacions a les diferents categories surten dels vots directes de cada corresponent branca de l’Acadèmia: les interpretatives, de la branca d’actors i actrius; els guions, de la branca d’escriptors i guionistes; el muntadors nominen els muntatges,… Això és així excepte en unes quantes categories, que tenen regles especials, vegem-ho. Les nominacions a la millor pel.lícula surten dels vots directes de tots els acadèmics. Les nominacions a la millor pel.lícula d’Animació, en canvi, surten dels vots d’un comitè format per tots els membres de l’Acadèmia que hi vulguin participar i es comprometin a veure les pel.lícules presentades. D’altra banda, les nominacions a les dues categories de curtmetratge i les dues de documental surten dels vots dels membres de les respectives branques, però amb certes restriccions: els curtmetrages són nominats en dues fases, la primera de les quals selecciona no menys de 6 curts en cada categoria; d’altra banda, els documentals també es nominen a través de dues fases, però la primera de les quals selecciona 15 documentals en cada categoria. Finalment, les nominacions a la millor pel.lícula estrangera surten, també en dues fases, dels vots de dos comitès especialment elegits. El primer comitè tria 6 pel.lícules, a les que la corresponent branca de l’Acadèmia n’hi afegeix 3 més. Posteriorment, el segon comitè tria les 5 pel.lícules finalistes d’entre les 9 anteriors.\nUna vegada es tenen totes les nominacions, els guanyadors de les diferents categories surten dels vots de tots els membres de l’Acadèmia, amb només unes quantes restriccions: només poden votar a la millor pel.lícula estrangera aquells membres que acreditin que han vist les 5 pel.lícules nominades, i el mateix passa amb els curtmetratges i els documentals.\nEn fi, esper que aquesta entrada hagi servit per aclarir alguns aspectes d’aquesta activitat que tant ens captiva (almenys a mi!).


Tretze persones s’han format a l’Alt Urgell en energies renovables i millora de l’eficiència energètica – Energia i Bosc\nHome » Actualitat i Recull de premsa » Alt Urgell » Tretze persones s’han format a l’Alt Urgell en energies renovables i millora de l’eficiència energètica\nby admin2|Published 5 Juliol 2019\nL’acció, que s’ha dut a terme els mesos de maig i juny, ha format part del projecte PIRINNOWA’TT: transició energètica al Pirineu\nDurant els mesos de maig i juny s’han desenvolupat a l’Alt Urgell les capacitacions especialitzades del projecte PIRINNOWA’TT: transició energètica al Pirineu, una acció subvencionada pel Servei d’Ocupació de Catalunya en el marc del programa Projectes innovadors i experimentals. Les classes han tingut una durada de 125 hores.\nEl contingut formatiu s’ha centrat en les energies renovables i la millora de l’eficiència energètica de les instal·lacions, amb l’objectiu final de proporcionar eines per fer més efectiva la transició energètica. Les cinc àrees de treball han permès que 13 persones hagin rebut nocions sobre instal·lacions de biomassa, energia solar tèrmica, energia solar fotovoltaica, domòtica, geotèrmia i aerotèrmia, per millorar l’eficiència i la producció i consum dels edificis.\nLes capacitacions s’han plantejat amb sessions teòriques d’una setmana, que s’han complementat amb visites a equipaments del territori, fet que ha permès consolidar els conceptes treballats.\nPersones en situació d’atur i professionals del sector\nA diferència d’altres edicions, en què els beneficiaris eren persones en situació d’atur, i atesa l’especificitat de la temàtica, enguany s’ha reservat places per a professionals del sector, fet que ha permès que 7 tècnics reciclessin els seus coneixements en energies renovables i noves tecnologies.\nCom a novetat, els assistents han pogut també fer 120 hores de pràctiques en empreses del territori, com a perfeccionament i millora de les seves competències tècnico-professionals, fet que incrementarà les seves possibilitats d’inserció.\nCLIMAVIT21, una eina integral per a l’adaptació de la vinya al canvi climàtic\nA l’espai Xarxa-i.cat hi ha disponible un tríptic informatiu sobre CLIMAVIT21. Aquesta actuació forma part de l’activitat de demostració “L’agrometeorologia com a […]\nWebinar. Descarbonització de la indústria. Impuls de les energies renovables i l’eficiència energètica al sector industrial de Catalunya. Horitzó 2030\nEl Cicle de jornades ‘Descarbonitzacióde la indústria. Impuls de les energies renovables i l’eficiència energètica al sector industrial de Catalunya. Horitzó 2030’, […]\nPrevious post S’inaugura la caldera de biomassa de Vilobí d’Onyar\nNext post Oberta la convocatòria de subvencions de l’IDAPA per l’any 2019


Reus es prepara per al Cap d'Any i la visita dels Reis | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'home dels nassos visitarà el nucli antic de la ciutat el dia 31 al migdia\nPetits i grans viuran amb il·lusió els propers dies\nReus viu diferents activitats ciutadanes aquests dies amb motiu de les festes nadalenques, el Cap d'Any i Reis. Aquest dijous, al vespre, i coincidint amb la diada dels Sants Innocents, és prevista la sortida de la cercavila de l'Speteck des de la plaça de Catalunya, a càrrec del Ball de Diables i amb la col·laboració de diferents entitats. Aquest divendres, 29 de desembre, a dos quarts de 6 de la tarda a la plaça del Doctor Sabater, és prevista l'arribada dels patges reials, que durant els pròxims dies recolliran cartes dels infants adreçades als Reis de l'Orient. L'arribada dels patges reials a la plaça del Doctor Sabater aquest divendres anirà seguida d'un recorregut pel tomb de ravals fins al carrer de Salvador Espriu, carrer de l'Amargura, carrer de Prat de la Riba, carrer del President Companys i carrer de Sant Joan, on se'ls donarà la benvinguda des del balcó de la Casa Rull.\nEls patges reials sortiran novament en cercavila aquest dissabte, dia 30, entre les 11 del matí i la 1 del migdia, i entre les 6 de la tarda i dos quarts de 9 del vespre, durant la qual també recolliran cartes dels nens i nenes. També aquest divendres, a partir de dos quarts de 7 de la tarda, es realitzarà el 'Ball del naixement de Jesús a Betlem' a càrrec d'Arrelats, una representació de teatre, música i dansa a diferents places cèntriques de la ciutat.\nDissabte, al migdia, des del Campanaret i pel centre de la ciutat es podrà veure el 'Ball dels dotze mesos', una dansa que simbolitza el calendari anual representat per dotze personatges que representen els mesos de l'any, i un personatge central que simbolitza el pas del temps. En el marc de la programació d'activitats nadalenques, dissabte a dos quarts de 8 del vespre a la plaça de Prim es realitzarà l'espectacle 'The incredible box', a càrrec de la companyia La Tal.\nArriba l'Home dels Nassos\nDiumenge, 31 de gener, es repetirà la sortida al carrer del personatge de l'Home dels Nassos, que segons la tradició “té tans nassos com dies li queden a l'any”. Això serà a partir de les 10 del matí, a la plaça de la Llibertat, i tot seguit recorrerà els carrers del centre de la ciutat, on saludarà els infants. El seu periple inclourà una visita al Mercat Central i al passeig comercial El Pallol. A les 12 del migdia farà una salutació i llançada de caramels des del balcó de l'Ajuntament.\nEl darrer dia de l'any, abans de la mitjanit al Mercadal, es portarà a terme la festa 'Hola 2018' de comiat de 2017 i benvinguda a l'any 2018. Trobada amenitzada pel DJ Adrià Ortega, que s'allargarà fins a les 2 de la matinada.\nRecollida de cartes i cavalcada dels Reis\nEls dies 2, 3 i 4 de gener els patges reials es trobaran al jardí de la Casa Rull per recollir les cartes adreçades als Reis d'Orient. Divendres, dia 5 de gener, és previst l'acte d'arribada i benvinguda dels Reis Mags de l'Orient a la plaça d'Anton Borrell, al parc de Sant Jordi, en companyia de la Banda del Pare Manyanet, cap a dos quarts de 5 de la tarda.\nDesprés de les salutacions institucionals amb l'alcalde i la resta de membres de la corporació i d'un recorregut per diferents indrets de la ciutat, els Reis d'Orient iniciaran la cavalcada de Reis a les 7 de la tarda des del capdamunt del carrer Ample i passaran per diferents carrers del centre de Reus. Finalitzaran el trajecte al Mercadal, on Ses Majestats sortiran al balcó de l'Ajuntament per rebre les claus de la ciutat.