La líder de Barcelona en Comú acapararà tot el protagonisme. Herrera (ICV), Iglesias (Podemos) i Forcades (Procés Constituent) només participaran en un míting i ho faran per separat\nLa campanya se centrarà en la lluita contra la desigualtat, la regeneració democràtica i la recuperació de la ciutat\n05/05/2015 - 19:46h\nAda Colau i el Gran Wyoming a l'acte de can Fabra / ENRIC CATALÀ\nPablo Iglesias farà campanya a Catalunya a favor de les candidatures Barcelona i Terrassa En Comú\nAda Colau serà la imatge de les paperetes de Barcelona en Comú\nAda Colau sap que l’única possibilitat de guanyar a Xavier Trias el pròxim 24 de maig és mobilitzant l’abstenció que fa quatre anys va superar el 47% dels vots i es va focalitzar en els districtes de Sant Andreu, Sants-Montjuïc, Horta-Guinardó, Sant Martí i Nou Barris. Serà precisament en les zones més obreres i populars on la cap de cartell de Barcelona en Comú centrarà els seus esforços durant la campanya. Colau pentinarà Barcelona de punta a punta, però la seva presència serà recurrent sobretot en els 32 barris més abstencionistes de la ciutat.\nEls responsables de campanya de Barcelona en Comú han dissenyat una agenda a mida de la candidata, amb actes de carrer al matí i la tarda, molts d’ells en places, que tindran com a objectiu bàsic buscar el contacte directe amb l’electorat amb la incorporació de mítings on els veïns podran participar obertament. L’acte d’inici de campanya es farà aquest divendres a la plaça del mercat de la Barceloneta com a símbol de la lluita veïnal per la recuperació de l’espai públic de la ciutat i l’acte central del 20 de maig tindrà com a escenari la plaça Catalunya. El tancament de campanya serà al barri de la Prosperitat, a Nou Barris.\nConscients que Colau és la cara més coneguda de la formació i que tampoc interessen ingerències externes, sobretot les de formacions com Podemos on s’està produint un debat intern d’insospitades conseqüències polítiques, s’ha decidit reduïr a la mínima expressió el desembarcament d’altres dirigents. Tant el líder de Podemos, Pablo Iglesias, com el d’ICV-EUiA, Joan Herrera, i de Procés Constituent, Teresa Forcades, només acompanyaran Colau un sol cop i ho faran per separat. Iglesias participarà en un míting a Nou Barris aquest dissabte 9 de maig mentre que Forcades ho farà a Gràcia el pròxim dimecres 13 i Herrera dos dies després al Poblenou acompanyat d’un representant de Syriza encara per confirmar i de l’eurodiputada d’Els Verds Ska Keller.\nEl lema de campanya serà Guanyem Barcelona i l’argumentari polític se centrarà en tres temes: el missatge social centrat en les desigualtats, el missatge de regeneració democràtica i la lluita contra la corrupció política i, finalment, la necessitat de recuperar l’orgull de ciutat, un orgull perdut, segons Colau, degut a la política portada a terme per l’actual equip de govern municipal en mans de CiU. Pel que fa al cost de la campanya, la iniciativa de recollir diners per sufragar-la sense haver de recórrer a les entitats financeres acaba aquest dimecres 6 de maig i la xifra fixada de 80.000 euros ja s’ha aconseguit gràcies a les donacions ciutadanes.\nEn paral·lel als actes de Colau, Barcelona en Comú prioritzarà les xarxes socials on la formació té una gran presència i, a més, ha dissenyat més de 150 accions de campanya portades a terme bàsicament per voluntaris que complementaran els actes més mediàtic i inclouran el porta a porta. Segons el responsable de campanya David Cid, molta gent està pendent del que passarà a la ciutat el diumenge 24 de maig. “No ho tenim fàcil, però Barcelona és l’únic lloc on es pot produir un canvi”, ha explicat aquest dimarts afegint que la previsió meteorològica no els preocupa gaire.


Utilitats per al demandant Buscador d'ETTs, guia laboral, càlcul de la prestació per desocupació, buscador de convenis col·lectius, ...\nEnllaços d'interés Selecció d'enllaços d'interés per al demandant d'ocupació\nRegistra't com a demandant d'ocupació I accedeix als avantatges que t'ofereix Portalemp\nQuè és l'objectiu professional\nTotes les ocupacions presenten uns requisits per a ser desenvolupats. També els treballs aparentment senzills suposen conéixer i dominar uns procediments, eines, materials, etc. acceptar unes condicions de treball (horaris, ambient, etc.), tindre determinades capacitats i habilitats més desenvolupades, determinades característiques de personalitat o físiques, etc.\nDurant el procés de cerca de treball és important saber quin tipus d'ocupacions estem disposats a acceptar o a rebutjar, i per què raons.\nPer això és necessari concretar l'ocupació en la qual buscar ocupació. Amb això coneixerem el nostre objectiu professional: una ocupació adequada a les nostres característiques personals i professionals.\nL'objectiu professional és l'ocupació "ideal" per a cada persona i a partir del qual es defineix el projecte professional, que no és una altra cosa que la planificació estratègica per a la consecució dels seus objectius professionals.\nTindre, en un moment determinat, un objectiu professional no vol dir que no es puga canviar. És possible que, transcorregut un cert temps, descobrisca que l'ocupació triada no és la ideal, llavors podrà canviar o adaptar l'objectiu a les noves circumstàncies.\nTampoc significa que no puga treballar en treballs temporals que no estiguen relacionats amb el seu objectiu professional. Moltes vegades, la necessitat econòmica fa inevitable que s'haja de treballar en el primer treball que es presenta, però aquesta situació no és incompatible amb continuar buscant el treball ideal. El temps que dediquem a definir el nostre objectiu professional el tenim a veure com una inversió que donarà els seus fruits en un futur no gaire llunyà, ja que augmentarà l'eficàcia de cada pas que donem en el mercat laboral Un coneixement del mercat de treball de la zona i del comportament de les ocupacions és imprescindible per a poder prendre una decisió en relació amb l'objectiu professional.\nEl procés personal de cerca d'ocupació es veurà beneficiat si la persona candidata investiga i obté un coneixement objectiu dels interessos personals, aptituds, habilitats i competències. És convenient saber com "pense que sóc" i com "em veuen els altres". Habitualment la percepció que es té d'un mateix s'allunya de la imatge que tenen els altres, per això és important poder obtindre aquesta informació per a actuar en conseqüència. Per a això ens ajudarà especialment trobar resposta a les preguntes següents:\nQuè volem? (interessos i motivacions)\nQuè podem? (aptituds, actituds, formació, experiència)\nConéixer-se un mateix més enllà del que voldria ser o li agradaria fer, buscant el que en realitat s'és, ens conduirà definitivament a trobar el nostre perfil professional, la qual cosa podem aportar al mercat laboral.\nQuan finalitza la fase de coneixement personal i professional, i la persona ja disposa de la informació sobre les característiques del mercat laboral i de les seues exigències competencials, és el moment en què fa falta que prenga una decisió en relació amb el seu futur professional i que concrete els seus objectius professionals a curt, mitjà i llarg termini, basant-se en els resultats de la reflexió i autoanàlisis realitzades fins al moment. És imprescindible que el procés de presa de decisions es desenvolupe tenint en compte tant els factors propis de la persona, com els factors que condicionen les oportunitats d'accés i permanència en un lloc de treball i el temps que comporta aconseguir una alternativa o una altra. A partir del moment en què es té clara l'ocupació en la qual es vol treballar, es pot iniciar la cerca de treball amb garanties d'èxit.\nEl Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC) CLOE ha desenvolupat una aplicació denominada CLOE que ajuda a definir el propi objectiu professional i dóna suport a un dels principals obstacles amb que es troben les persones en el seu procés de cerca de treball: dirigir els esforços d'aquesta cerca cap a una professió o sector determinats. *CLOE consta de diversos apartats sobre els valors, els interessos, les aptituds, la personalitat i les competències de la persona usuària, factors que intervenen en la configuració de l'objectiu professional.\nEl resultat final de l'eina és un informe que es genera basant-se en les respostes introduïdes i que pot servir com a guia per a la definició del propi objectiu professional.\nPerfil de la persona treballadora\nLes empreses valoren molt positivament que les persones candidates als llocs de treball complisquen els següents aspectes :\nDisponibilitat horària i geogràfica.\nImplicació amb l'objectiu i imatge de l'empresa.\nPolivalència i adaptabilitat.\nMotivació per a realitzar formació continua.\nSeguretat en un mateix.\nResponsabilitat i dinamisme.\nIniciativa i capacitat de previsió.\nPer que convé que et conegues\nIdentificar les teues qualitats com a persona, la teua formació, la teua saber fer, t'ajudarà a:\nSaber el que eres capaç de fer i el que pots aportar.\nConéixer en tot moment les teues limitacions i la forma de superar-les.\nElaborar el teu projecte professional: Es tracta que identifiques les teues preferències sobre el tipus de treball que estàs disposat a buscar, determinar prioritats sobre els perfils més concordes amb les ocupacions que cerques i establir un ordre de prioritats.\nEnumerant els mitjans necessaris\nEstablint terminis de temps per a cada meta proposada\nFacilitar la informació adequada i argumentada en una entrevista de treball.\nCom fer una autoanàlisi\nRealitza una anàlisi sincera i prenent bona nota dels següents aspectes relacionats amb el teu perfil professional.\nCONEIXEMENTS. Descriu el teu historial formatiu:\nNivell formatiu i titulació reglada\nConeixements adquirits en l'acompliment d'un treball, col·laborant en l'empresa familiar, mitjançant l'autoaprenentatge, desenvolupant aficions,...\nTingues en compte que hi ha molts coneixements que poden considerar-se vàlids per a les empreses i que no sempre s'adquireixen en centres d'ensenyament. Als teus futurs ocupadors els interessarà QUÈ SAPS? i no tant com ho has adquirit?\nDESTRESES. Què saps fer? Inclou tot tipus de destreses:\nAdquirides al llarg dels teus períodes formatius.\nSi has treballat amb anterioritat, has de considerar totes les destreses adquirides en les teues anteriors ocupacions\nValora les destreses adquirides en activitats de tipus voluntari, treballs no remunerats, col·laboracions en negocis familiars, activitats d'oci i temps lliure, etc. Tingues en compte que és valorable fins i tot allò que fas diàriament sempre que siga útil per a l'acompliment d'un lloc de treball.\nACTITUDS. El comportament a l'entorn de treball i les habilitats sociolaborals són, tal vegada, els aspectes més observats actualment per qualsevol seleccionador. Tot coneixement i destresa no té suficient valor si no va acompanyat d'aquest tercer pilar relacionat amb el SABER ESTAR en un lloc de treball. Reflexiona sobre les teues qualitats i, especialment, sobre aquelles més valuoses en el món del treball, com per exemple:\nResponsabilitat i eficiència\nIniciativa i decisió\nPuntualitat, serietat i lleialtat\nFacilitat per a treballar en equip\nOptimisme i resistència davant les frustracions\nCapacitat d'aprendre coses noves i adaptar-se a diferents entorns de treball...\nFINALMENT. Analitza quins coneixements, destreses i actituds són requerits per a les ocupacions que cerques. Estudia l'adequació entre el perfil que s'està sol·licitant i el que tu posseeixes. Una vegada fet l'anàlisi, examina en quina mesura s'ajusta el teu perfil a l'exigit per a realitzar les teues ocupacions/ objectiu. És a dir, has de decidir si existeix un ajust a l'ocupació o has de millorar els teus coneixements, destreses i/o actituds.\nLa definició del projecte professional\nAbans fins i tot d'acabar els teus estudis, ja estaràs pensant en el teu futur professional i en les possibilitats d'ocupació que existeixen. Per a aconseguir el teu objectiu de trobar treball és imprescindible identificar les teues experiències, èxits, i habilitats, però també els teus fracassos, manques i errors. Conéixer els teus punts forts millorarà la teua autoestima, aspecte fonamental en la consecució de l'èxit. Conéixer els teus punts febles et permetrà buscar solucions i millores, i evitar objectius professionals que podrien derivar en fracàs. Els errors més freqüents en la cerca d'ocupació són: no informar-te adequadament de la situació de les empreses i sectors, no vendre't com a producte complet i resolutiu, no explotar les teues experiències professionals transferibles al món de l'empresa, no definir clarament els objectius professionals que cerques i, finalment, reaccionar amb por o agressivitat davant la teua integració en el món laboral. Això ve provocat per una sèrie de manques:\nNo ser conscient que has de posar en marxa una cerca exhaustiva i ordenada.\nNo saber que en molts centres o organismes et poden facilitar ajuda i orientació.\nEnviar el teu curriculum vitae sense criteri, sense analitzar el lloc de treball i la seua adequació a la teua formació, habilitats i expectatives.\nNo fer un seguiment detallat de les gestions realitzades.\nDesconéixer el funcionament dels processos de selecció.\nMancar de motivació davant la gran competitivitat del mercat laboral.\nPerdre oportunitats per prejudicis o per desconeixement del mercat.\nAquestes manques desapareixeran una vegada que tingues molt clar tres coses: com identificar el teu objectiu professional, com analitzar i estudiar la teua situació per a localitzar les teues oportunitats d'ocupació i, finalment, com aplicar totes les eines que tingues al teu abast per a aconseguir el teu objectiu. Has de crear expectatives realistes i assolibles a curt o mitjà termini i actuar amb seguretat per a afermar la confiança en tu mateix i la possibilitat de fer tot allò que et planteges. Per a multiplicar les teues oportunitats de trobar treball, has de realitzar la teua cerca d'ús de forma organitzada, seguint certes pautes. El primer que hauràs de fer és definir el teu projecte professional. Només després d'haver-ho definit podràs començar a redactar el teu curriculum vitae i la teua carta de presentació. Conéixer-te a tu mateix i conéixer les possibilitats professionals a les quals pots optar són dos elements clau per a assegurar l'èxit en la teua cerca d'ocupació. L'objectiu que persegueixes en definir el teu projecte professional és avaluar la teua formació i la teua experiència i identificar les teues qualitats, habilitats i competències. Això et permetrà elaborar una candidatura que reflectisca de manera òptima la teua personalitat i perfil laboral, de la mateixa manera que orientarà eficaçment la teua cerca d'ocupació, seleccionant aquelles empreses susceptibles d'acollir a un professional de les teues característiques. Al llarg del procés de cerca de treball totes les persones relacionades amb la teua futura ocupació et demanaran informacions sobre tu, relacionades amb aquestes quatre preguntes generals:\nOn pots treballar?\nÉs interessant que poses en *relacion el teu perfil professional amb els requeriments per als diferents perfiles tipus requerits de les ofertes per a les diferents ocupacions. Pots consultar-los en:\nObservatori de les Ocupacions: Els perfils de les ofertes d'ocupació. SEPE\nL'objetiu professional (116)


Inscripcions obertes per la Conferència de Cloenda d'ACCOMPLISSH a Barcelona: repensant el paper de les Humanitats i les Ciències Socials per afrontar els reptes del segle XXI | Parc de les Humanitats i les Ciències Socials\nInscripcions obertes per la Conferència de Cloenda d'ACCOMPLISSH a Barcelona: repensant el paper de les Humanitats i les Ciències Socials per afrontar els reptes del segle XXI\nEls propers dies 30 i 31 de gener de 2019 la Universitat de Barcelona acollirà la Conferència de Cloenda del projecte europeu Horitzó 2020 ACCOMPLISSH. Després de 3 anys de recerca sobre com les Humanitats i les Ciències Socials poden potenciar el seu impacte més enllà de l’acadèmia unint forces amb institucions públiques, empreses, entitats del tercer sector i investigadors a escala europea, el projecte presentarà els seus resultats a Barcelona. Aquest serà el punt de partida per obrir un debat d’àmbit europeu sobre el paper de les Ciències Socials i Humanitats i la cocreació per afrontar els reptes del segle XXI –com poden ser les migracions, la sostenibilitat o el canvi tecnològic. Ja està disponible el programa i l’enllaç d’inscripció de la conferència, gratuïta i susceptible de certificació de l'Insitut de Desenvolupament Professional de la UB (ICE) per assitència i participació.\nCom membre d’un consorci de 14 universitats de 12 països europeus liderat per la Universitat de Groningen, la Universitat de Barcelona participa en el projecte a través del Grup de Recerca de Formació Docent i Innovació Pedagògica (FODIP), de la Facultat d’Educació, i el Parc de les Humanitats i les Ciències Socials, que acollirà l’esdeveniment a l’edifici de Can Jaumandreu. ACCOMPLISSH, que respon a l’acrònim Accelerate co-creation by setting up a multi-actor platform for impact from Social Sciences and Humanities, té el repte d’innovar en el concepte de valorització de la recerca en l’àmbit de les ciències socials i les humanitats. Per assolir aquesta meta es treballa amb actors socials des d’un plantejament de cocreació, entesa com una creativitat col·laborativa, de manera que el procés d’innovació es fa conjuntament amb els diversos actors socials. Tot això en el marc de l’anomenada quàdruple hèlix (universitats, sector privat, sector públic i tercer sector).\nAmb aquest plantejament de quàdruple hèlix, la conferència s’adreça a un ampli ventall de perfils que conformen el mapa d’agents implicats en l’impacte social de les Humanitats i les ciències socials, que inclou els investigadors d’aquestes disciplines; el personal de gestió de la recerca; els investigadors de salut, ciències i tecnologia interessats en projectes transversals; i els potencials usuaris d’aquesta recerca com són les institucions públiques, les empreses, i les entitats tercer sector.\nL’esdeveniment comptarà amb autoritats i ponents experts, tant de les universitats participants com dels agents socials, que impartiran diversos tallers, xerrades i taules rodones.\nPodeu trobar tota la informació sobre l’acte en aquest enllaç.


Organitzem una sessió participativa del Pla Clima Barcelona, no te la perdis! - COAMB\nOrganitzem una sessió participativa del Pla Clima Barcelona, no te la perdis!\nEn el marc del procés participatiu del Pla Clima de l’Ajuntament de Barcelona, des del COAMB organitzem una sessió el dilluns 9 d’octubre per a recollir el punt de vista dels professionals del medi ambient sobre les accions a dur a terme a la ciutat per fer front al canvi climàtic.\nEl Pla Clima és un instrument que pretén aglutinar totes les accions de la ciutat de Barcelona relacionades amb el canvi climàtic i treballa 4 grans aspectes:\nL’Ajuntament de Barcelona està elaborant aquest pla a partir d’un procés de coproducció amb la ciutadania, i el COAMB, com a entitat signant del Compromís Ciutadà per la Sostenibilitat, realitza aquesta sessió per recollir les aportacions de totes aquelles persones i entitats que vulguin contribuir-hi.\nLa sessió serà el 9 d’octubre de 18 a 19:30 h, a la seu del COAMB (C/ Muntaner, 81, 6è 1a).\nVine a dir la teva! Confirma la teva assistència aquí.


Viatges i altres: de novembre 2011\n2 ª i última part conte: Presó daurada\nNo estaven massa temps, tornaven a sortir de seguit, quant a penes havien acabat de dinar. Jo altre cop em quedava sol esperant-los, aquesta hora preferia tombar-me a la butaca més còmode i fer la migdiada. Passat unes hores, tornaven tots, aquesta vegada més relaxats, ja no corrien tant, estaven més per a mi, algunes vegades jugaven tirant-me la pilota, em raspallaven, m’acariciaven... fins i tot deixaven que m’asseies a la falda... Llavors jo estava acompanyat i sentia un gran benestar, si em cansava d’estar a prop d’ells, em retirava al meu racó preferit i ningú em molestava. El que em costa d’entendre és el perquè a vegades veia uns comportaments diferents a aquesta més o menys monòtona vida, alguns dies començava a notar uns intens anar i venir diferents als de sempre i els meus companys desapareixien durant tot un dia o fins i tot dos o tres dies, llavors jo em quedava sol, i el temps se’m feia molt llarg. Si aquesta situació de solitud s’allargava, venia algun intrús un cop al dia, em posava menjar i aigua i marxava. A questes situacions no m’agradaven perquè no les podia controlar.\nQuan per fi arribaven els de casa, jo els castigava, no els feia cas i amb mostrava indiferent a la seva presència, estava així uns dies, però la veritat, crec que patia més jo que ells, per això sempre acabava desistint d’aquesta conducte i la veritat es que cada vegada actuo menys d’aquesta manera. Aquesta situació d’abandó, pesava dos o tres vegades l’any. Jo després d’alguns anys, ja sabia quant arribava el moment, a la casa es produïa més moviment de l’habitual, era com un trasbals, anaven amunt i avall, hi havia moviment de maletes, bosses... les arrengleraven a prop del vestíbul. El que no m’agradava era una caixa de color blau, de plàstic amb una reixa, on dins hi havia un coixí i una tovallola, jo, després d’algunes experiències repetides, ja sabia que aquell era el meu seient de viatge. Un viatge llarg, que no m’agradava massa, però que per molt que protestes, que m’amagués o intentés qualsevol treta, no aconseguia lliurar-me, per això amb el temps, sols faig algun miol i ja no ofereixo cap resistència, després de tot, sabia que era millor així, si no, havia d’estar-me dies i dies sol a casa, a més també sabia que on em portaven era millor, allà tenia més llibertat, més lloc per córrer i més coses per descobrir, tant de plantes com d’animals, ja que hi havia un jardí ple de possibilitats que no tenia en el pis, era per això que quan tocava aquell llarg viatge, em resignava. No m’agradava viatjar, algun cop protestava, sobretot quant hi havia corbes feia sentir el meu miol de protesta, però sabia que no aconseguiria res, fins que no arribéssim al destí, no podria sortir d’aquella gàbia. Tot això passa un any rere l’altre, i ja són 12 els que visc. No sé d’una altre manera de viure, i sé que dins la meva esclavitud, visc millor que molts animals de la meva espècie. sempre he tingut menjar, beure, carícies, no he estat mai malalt i no he necessitat res que no estes al meu abast.\nUna vegada vaig voler alliberar-me d’aquella presó, però vaig comprendre que no estava preparat. Una nit vaig veure la porta oberta a un mon desconegut i vaig sortir al carrer disposat a no tornar a casa. Era una nit fosca, anava amb cautela, mig amagat sota els cotxes aparcats vora la vorera, anava avançant, descobrint el mon, vaig allunyar-me, sentia que em cridaven, però no vaig fer cas i seguia el camí a tot allò desconegut, volia llibertat. Aquella nit va ser la pitjor de la meva vida, sentia sorolls desconeguts, vaig sentir i veure altres animals. Uns gats m’observaven, però al revés del que esperava, no em van donar la benvinguda, si no a la contra, em miraven com un enemic, amb van bufar i van apropar-se amb males intencions, jo vaig començar a córrer, em perseguien sense pausa, fins i tot alguna esgarrapada vaig notar, a la fi vaig despistar-los, a penes vaig poder recuperar la respiració, un gos venia a tot córrer cap a mi, crec que volia jugar amb mi de la manera que jo jugava amb les sargantanes i les llagostes que podia trobar al jardí. No tenia gaire temps, i com ànima que porta el diable vaig corre tant com pudia, no trobava on amagar-me, m’estava atrapant.. En un revolt, em va sorprendre i em va clavar les dents a l’esquena, per sort vaig ser ràpid i vaig poder escapolir-me. Vaig trobar un cotxe, sense pensar-ho vaig pujar per les rodes i em vaig instal•lar al seu motor. Vaig quedar-me quiet, la respiració anava a cent, sentia bategar el cor com si fos un tambor. Poc a poc vaig anar calmant-me, i vaig saber que el gos s’havia cansat d’esperar i s’havia allunyat, per si de cas, jo encara vaig estar una bona estona en el meu refugi. Per fi va fer-se de dia. Lentament, amb tota precaució vaig abandonar el motor del cotxe, la esquena em feia mal, vaig orientar-me i vaig decidir tornar a casa, buscava aventures i per Déu que les havia trobat, però no estava preparat per viure en aquest mon de llibertat. El meu pel blanc com la neu, ara estava emmascarat pel greix del motor, la brutícia de les rodes, la suor, la sang de la ferida... Vaig esperar amagat sota el cotxe més proper a la porta de casa. Al veure que l’obrien, no vaig pensar-m’ho dos cops i vaig córrer a dins d’aquella presó, la meva presó daurada. Mai hauria pensat que desitgés tant estar tancat dins d’aquella casa. Tothom em va rebre amb alegria, van curar les meves ferides, van rentar-me, van mimar-me com acostumaven a fer durant tota la vida anterior. Quina felicitat, tot tornava a ser com abans, però, no penseu que aquella aventura va quedar aviat oblidada, avui, després de tants anys, quan veig la porta oberta, trec el cap, miro a una i altra banda, somio amb la llibertat, però dono mitja volta i torno a la meva presó daurada ja que és l’únic lloc que domino i on sóc el rei.\nPublicat per Imma Cauhé a 23:16 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nConte 1ª part "Presó daurada"\nNo sé qui sóc i com he arribat aquí, dia rere l’altre he trobat uns éssers que m’alimentaven, jo no sé ben bé perquè. No són com jo, no s’assemblen en res a mi. Em cuiden, em mimen, també alguna que altra vegada em renyen. Però sempre procuren que el menjar, el beure, el llit i totes les meves necessitats estiguin ateses.\nCada dia a la mateixa hora sento un soroll que sense més ni més trencava el silenci i la quietud, començava un gran enrenou, les veus , el anar i venir, el sortir i entrar de les diferents estances de la vivenda. D’una habitació a la cuina, de la cuina al lavabo, del lavabo a l’habitació... ara el soroll de la dutxa, ara unes paraules d’un ara de l’altre, ara seien a taula, ara corrien a munt i avall... de mi no s’adonaven.\nDesprés, de sobte, a la mateixa hora minut a munt, minut avall, tothom desapareixia i em quedava llargues hores sol. No tenia cap feina a fer, tenia tot el que necessitava, no s’havien descuidat de mi, tenia el plat ple de menjar i també suficient aigua.\nJo era llavors el rei de la casa, tota la casa estava a la meva disposició. Em dedicava a provar ara una butaca, ara un altra, a passejar i comprovar que tot estava al seu lloc, i on més hores passava, era mirant per la finestra. Allà fora havia coses que jo no podia controlar. Veia un jardí amb alguns arbres on alguns ocells nidaven.\nHi havia unes temporades que estaven més actius que unes altres, em distreia més la temporada que el jardí semblava renéixer, les plantes florien, s’omplia de color, i els ocells anaven i venien, també venien altres animalons: papallones, sargantanes, dragons, mosquits, mosques...\nCom m’agradava poder jugar amb alguns d’aquests animals! però ells no sempre volien jugar amb mi, i no sempre jo podia jugar amb ells ja que el vidre de la finestra m’ho impedia.\nJo vivia en un palau, amb servents que em proporcionaven tot el que necessitava, però tenia les meves limitacions. Normalment quant feia bon temps podia sortir a la galeria i era llavors que podia tenir un breu contacte amb aquests altres éssers que m’envoltaven i m’omplien de curiositat.\nQuant la porta de la galeria estava oberta, a mi també se’m obria un gran camp de possibilitats.\nAlgunes vegades, podia estar hores i hores jugant amb una petita sargantana o dragó. Si aconseguia posar-li l’urpa sobre alguna presa, la portava dins la casa, dins el meu territori podria controlar-la millor. Li donava un copet perquè reaccionés, la feia córrer, m’amagava, la tornava a empènyer, i així jugàvem a cuit i amagar fins que no sé perquè ella deixava de moure’s i llavors jo ja perdia tot l’interès per ella.\nAltres vegades, observava el vol de les papallones o mosques, jo intentava agafar-les per jugar amb elles però rarament ho aconseguia ja que volaven massa alt.\nSi la porta de la galeria estava tancada, la meva distracció no era tant emocionant, alguna vegada jugava amb la pilota que tenia sempre al meu abast, la amagava, la tirava, o la mirava de trobar si es que l’avia amagat i no recordava on.\nAixí passava el temps, els llargs matins de solitud, al arribar el migdia, ja sabia quant arribaven a casa i estava atent, i quant sentia el soroll a l’escala, sabia que venien, i com un bon amfitrió, anava a la porta d’entrada a rebre’ls. Em saludaven, i jo els acompanyava a la cuina i al menjador, també jo menjava una mica del meu plat, sempre m’agrada’t acompanyar-los quant menjaven.\nPublicat per Imma Cauhé a 15:02 1 comentari: Enllaços a aquest missatge


Bloc d´un Metge de Família: Quan i com utilitzar els antipsicòtics?\nQuan i com utilitzar els antipsicòtics?\nRealment utilitzem bé els neuroléptics?\n1. S'aconsella iniciar els tractaments amb antipsicótics de primera generació, i reservar els atípics quan no hi ha resposta a aquests o bé desenvolupin quadres extrapiramidals.\n2. En pacients amb el risc de trastorns metabòlics o cardiovasculars es recomana l'ús d'antipsicótics de primera generació.\n3. L'eficàcia dels antipsicótics de primera generació i dels atípics és pràcticament la mateixa però hi ha variabilitat de resposta i efectes adversos.\n4. Hauríem de ser extremadament acurats a l'hora de la prescripció en pacient ancians amb demència i utilitzar-los el menor temps possible (màxim sis setmanes segons fitxa tècnica) per evitar efectes extrapiramidals, metabòlics i cardiovasculars. En aquests pacients utilitzar solament els antipsicótics típics o la risperidona.\n5. Es recomana, en tots els casos, prescriure per principi actiu, que permet pagar el menor preu possible per cada molècula.\nEtiquetes de comentaris: Demències


Entula Tortoli Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nEntulaVia Sindaco Lorrai 2, Tortoli, Tortoli, Itàlia, 08048 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en88comentarisEntulaVeure més fotos"Rooms were big, beds comfortable, owners very friendly and h..."RomeoPolandVeure més fotosVeure totes les 35 fotosExcel·lent ubicació 9,1Veure al mapa9,1UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionatjardíaparcament de cotxesentrada/sortida [exprés]\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Entula és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Tortoli. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Tortoli. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei de bugaderia, àrea de fumadors. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, insonorització per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Tortoli, faci de Entula la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Àpats, begudes i refrigeriinstal.lacions de barbacoa Serveis i comoditatsmagatzem d'equipatgeservei de bugaderiazona de fumadorsAccésentrada/sortida [exprés]s'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Entula de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.Mostrar més


Gandia és l'únic dels set municipis afectats pel foc de Llutxent amb un pla de prevenció d'incendis\nGandia és l’únic dels set municipis afectats pel foc de Llutxent amb un pla de prevenció d’incendis\nLa resta en manquen, encara que tots els qui tenen superfície forestal hi estan obligats\nActualització: 11.08.2018 - 18:27\nNomés un dels set municipis afectats pel foc de Llutxent disposa d’un Pla Local de Prevenció d’Incendis Forestals. Es tracta de Gandia (Safor), una de les poblacions on les flames van colpir amb més virulència. La resta de les afectades, Llutxent, Pinet, Quatretonda (Vall d’Albaida), Ador, Barx i Ròtova (Safor) no tenen de cap pla de prevenció, encara que tots els ajuntaments amb superfície forestal hi estan obligats de fa vint anys.\nL’incendi, declarat dilluns al terme de Llutxent, ha arrasat 3.270 hectàrees de set termes municipals i ha posat en evidència els problemes al País Valencià a l’hora de prevenir-los. Allà hi ha 525 municipis, d’un total de 542, que han de tenir aquests plans, però només seixanta-un, menys d’un 12%, en tenen d’aprovats per la Conselleria d’Agricultura i Medi Ambient.


ESCOLA DE SERVEI: 12/12/2013\nPER LA CELEBRACIÓ DE LA\nXLVII JORNADA MUNDIAL DE LA PAU\nLA FRATERNITAT, FONAMENT I CAMÍ PER LA PAU\n1. En aquest meu primer Missatge per a la Jornada Mundial de la Pau, voldria desitjar a tothom, a les persones i als pobles, una vida plena d'alegria i d'esperança. El cor de tot home i de tota dona guarda en el seu interior el desig d'una vida plena, de la qual forma part un anhel indeleble de fraternitat, que ens convida a la comunió amb els altres, en els quals trobem no enemics o contrincants, sinó germans que hem d'acollir i estimar.\nDe fet, la fraternitat és una dimensió essencial de l'home, que és un ésser relacional. La viva consciència d'aquest caràcter relacional ens porta a veure i a tractar cada persona com un veritable germà, ja que sense la fraternitat és impossible la construcció d'una societat justa, d'una pau estable i duradora. I cal recordar que normalment la fraternitat es comença a aprendre en el si de la família, sobretot gràcies a les responsabilitats complementàries de cadascun dels seus membres, en particular del pare i de la mare. La família és la font de tota fraternitat, i per això és també el fonament i el camí primordial per a la pau, ja que, per vocació, hauria de contagiar el món amb el seu amor.\nEl nombre creixent d'interdependències i de comunicacions que s'entrecreuen en el nostre planeta fa més palpable la consciència que totes les nacions de la terra formen una unitat i comparteixen un destí comú. En els dinamismes de la història, tot i la diversitat d'ètnies, societats i cultures, veiem sembrada la vocació de formar una comunitat composta de germans que s'acullen recíprocament i es preocupen els uns dels altres. No obstant això, sovint els fets, en un món caracteritzat per la «globalització de la indiferència», que a poc a poc ens «habitua» al sofriment de l'altre, tancant-nos en nosaltres mateixos, contradiuen i desmenteixen aquesta vocació.\nEn moltes parts del món, es lesionen contínuament i de manera greu els drets humans fonamentals, sobretot el dret a la vida i a la llibertat religiosa. El tràgic fenomen del tràfic d'éssers humans, amb la vida i la desesperació dels quals especulen persones sense escrúpols, n'és un exemple inquietant. A les guerres fetes d'enfrontaments armats se sumen altres guerres menys visibles, però no menys cruels, que es lliuren al camp econòmic i financer amb mitjans igualment destructius de vides, de famílies, d'empreses.\nLa globalització, com ha afirmat Benet XVI, ens apropa als altres, però no ens fa germans . A més, les nombroses situacions de desigualtat, de pobresa i d'injustícia revelen no únicament una profunda falta de fraternitat, sinó també l'absència d'una cultura de la solidaritat. Les noves ideologies, caracteritzades per un difús individualisme, egocentrisme i consumisme materialista, debiliten els llaços socials, fomentant aquesta mentalitat del «descart», que porta al menyspreu i a l'abandonament dels més febles, dels qui són considerats «inútils». Així la convivència humana s'assembla cada vegada més a un mer do ut des pragmàtic i egoista.\nAlhora, és clar que tampoc les ètiques contemporànies són capaces de generar vincles autèntics de fraternitat, ja que una fraternitat privada de la referència a un Pare comú, com a fonament últim, no aconsegueix subsistir . Una veritable fraternitat entre els homes suposa i requereix una paternitat transcendent. A partir del reconeixement d'aquesta paternitat, es consolida la fraternitat entre els homes, és a dir, aquest fer-se «proïsme» que es preocupa per l'altre.\nSegons el relat dels orígens, tots els homes procedeixen d'uns pares comuns, Adam i Eva, parella creada per Déu a la seva imatge i semblança (cf. Gn 1,26), dels quals neixen Caín i Abel. En la història de la primera família llegim la gènesi de la societat, l'evolució de les relacions entre les persones i els pobles.\nAbel és pastor, Caín és pagès. La seva identitat profunda i, alhora, la seva vocació, és ser germans, en la diversitat de la seva activitat i cultura, de la seva manera de relacionar-se amb Déu i amb la creació. Però l'assassinat d'Abel per part de Caín deixa constància tràgicament del rebuig radical de la vocació a ser germans. La seva història (cf. Gn 4,1-16) posa en evidència la dificultat de la tasca a la qual estan cridats tots els homes, viure units, preocupant-se els uns dels altres. Caín, en no acceptar la predilecció de Déu per Abel, que li oferia el millor del seu ramat —«el Senyor es va fixar en Abel i en la seva ofrena, però no es va fixar en Caín ni en la seva ofrena» (Gn 4,4-5)—, mata Abel per enveja. D'aquesta manera, es nega a reconèixer-lo com a germà, a relacionar-se positivament amb ell, a viure davant Déu assumint les seves responsabilitats de tenir cura de l'altre i protegir-lo. A la pregunta «On és el teu germà?», amb la qual Déu interpel·la Caín demanant-li comptes del que ha fet, ell respon: «No ho sé. Que potser sóc el guardià del meu germà?» (Gn 4, 9). Després —ens diu el Gènesi— «Caín va sortir de la presència del Senyor» (4,16).\nHem d'esbrinar els motius profunds que han portat Caín a deixar de banda el vincle de fraternitat i, juntament amb ell, el vincle de reciprocitat i de comunió que l'unia al seu germà Abel. Déu mateix denuncia i recrimina a Caín la seva connivència amb el mal: «El pecat aguaita a la porta» (Gn 4,7). Tanmateix, Caín no lluita contra el mal i decideix igualment alçar la mà «contra el seu germà Abel» (Gn 4,8), rebutjant el projecte de Déu. Frustra així la seva vocació originària de ser fill de Déu i viure la fraternitat.\nEl relat de Caín i Abel ens ensenya que la humanitat porta inscrita en si una vocació a la fraternitat, però també la dramàtica possibilitat de la seva traïció. Dóna testimoni de l'egoisme quotidià, que està en el fons de tantes guerres i injustícies: molts homes i dones moren a mans de germans i germanes que no saben reconèixer-se com a tals, és a dir, com a éssers fets per a la reciprocitat, per a la comunió i per a el do.\n3. Sorgeix espontània la pregunta: els homes i les dones d'aquest món podran correspondre plenament a l'anhel de fraternitat, que Déu Pare va imprimir en ells? Aconseguiran, només amb les seves forces, vèncer la indiferència, l'egoisme i l'odi, i acceptar les legítimes diferències que caracteritzen els germans i germanes?\nParafrasejant les seves paraules, podríem sintetitzar així la resposta que ens dóna el Senyor Jesús: Ja que hi ha un sol Pare, que és Déu, tots vosaltres sou germans (cf. Mt 23,8-9). La fraternitat s'arrela en la paternitat de Déu. No es tracta d'una paternitat genèrica, indiferenciada i històricament ineficaç, sinó d'un amor personal, puntual i extraordinàriament concret de Déu per cada ésser humà (cf. Mt 6,25-30). Una paternitat, per tant, que genera eficaçment fraternitat, perquè l'amor de Déu, quan és acollit, es converteix en l'agent més sorprenent de transformació de l'existència i de les relacions amb els altres, obrint els homes a la solidaritat i a la reciprocitat.\nLa fraternitat humana ha estat regenerada sobretot en i per Jesucrist amb la seva mort i resurrecció. La creu és el «lloc» definitiu on es funda la fraternitat, que els homes no són capaços de generar per si mateixos. Jesucrist, que ha assumit la naturalesa humana per redimir-la, estimant el Pare fins a la mort i una mort de creu (cf. Fl 2,8), ens converteix mitjançant la seva resurrecció en humanitat nova, en total comunió amb la voluntat de Déu, amb el seu projecte, que comprèn la plena realització de la vocació a la fraternitat.\nJesús assumeix des del principi el projecte de Déu, concedint-li el primat sobre totes les coses. Però Crist, amb el seu abandonament a la mort per amor al Pare, es converteix en principi nou i definitiu per a tots nosaltres, cridats a reconèixer-nos germans en Ell, fills del mateix Pare. Ell és la mateixa Aliança, el lloc personal de la reconciliació de l'home amb Déu i dels germans entre si. En la mort en creu de Jesús queda superada també la separació entre pobles, entre el poble de l'Aliança i el poble dels Gentils, privat d'esperança perquè fins aquell moment era aliè als pactes de la promesa. Com llegim a la Carta als Efesis, Jesucrist reconcilia en si tots els homes. Ell és la pau, perquè dels dos pobles n'ha fet un de sol, destruint el mur de separació que els dividia, l'enemistat. Ell ha creat en si mateix un sol poble, un sol home nou, una sola humanitat (cf. 2,14-16).\nQui accepta la vida de Crist i viu en ell reconeix Déu com a Pare i es lliura totalment a Ell, estimant-lo sobre totes les coses. L'home reconciliat veu en Déu el Pare de tots i, en conseqüència, sent la crida a viure una fraternitat oberta a tothom. En Crist, l'altre és acceptat i estimat com a fill o filla de Déu, com a germà o germana, no com un estrany, i menys encara com un contrincant o un enemic. En la família de Déu, on tots són fills d'un mateix Pare, i tots estan empeltats en Crist, fills en el Fill, no hi ha «vides descartables». Tots gaudeixen de la mateixa i intangible dignitat. Tots són estimats per Déu, tots han estat rescatats per la sang de Crist, mort en creu i ressuscitat per cadascun d'ells. Aquesta és la raó per la qual no podem quedar-nos indiferents davant la sort dels germans.\n4. Tenint en compte tot això, és fàcil comprendre que la fraternitat és fonament i camí per a la pau. Les encícliques socials dels meus Predecessors aporten una valuosa ajuda en aquest sentit. N'hi hauria prou de recuperar les definicions de pau de la Populorum progressio de Pau VI o de la Sollicitudo rei socialis de Joan Pau II. A la primera, trobem que el desenvolupament integral dels pobles és el nou nom de la pau . En la segona, que la pau és opus solidaritatis .\nPau VI afirma que ha de regnar un esperit de fraternitat no tan sols entre les persones, sinó també entre les nacions. I explica: «En aquesta comprensió i amistat recíproques, en comunió sagrada, hem [...] de treballar junts per edificar el futur comú de la humanitat» . Aquest deure concerneix en primer lloc els més afavorits. Les seves obligacions enfonsen les arrels en la fraternitat humana i sobrenatural, i es presenten sota un triple aspecte: el deure de solidaritat, que exigeix que les nacions riques ajudin els països menys desenvolupats, el deure de justícia social, que requereix el compliment en termes més correctes de les relacions defectuoses entre pobles forts i pobles febles, el deure de caritat universal, que implica la promoció d'un món més humà per a tothom, on tots tinguin alguna cosa per a donar i rebre, sense que el progrés d'uns sigui un obstacle per al desenvolupament dels altres .\nAixí mateix, si es considera la pau com a opus solidaritatis, no es pot passar per alt que la fraternitat és el seu principal fonament. La pau —afirma Joan Pau II— és un bé indivisible. O és de tots o no és de ningú. Només és possible aconseguir-la de debò i gaudir-ne, com a millor qualitat de vida i com a desenvolupament més humà i sostenible, si s'assumeix en la pràctica, per part de tots, una «determinació ferma i perseverant d'obstinar-se pel bé comú» . La qual cosa implica no deixar-se portar per l'«afany de lucre» o per la «set de poder». Hem d'estar disposats a «“perdre” per l'altre en lloc d'explotar-lo, a “servir-lo” en lloc d'oprimir-lo en profit propi. [...] L'“altre” —persona, poble o nació— no [pot ser considerat] com un instrument qualsevol per explotar a baix cost la seva capacitat de treball i resistència física, abandonant-lo quan ja no serveix, sinó com un “semblant” nostre, una “ajuda”» .\nLa solidaritat cristiana comporta que el proïsme sigui estimat no tan sols com «un ésser humà amb els seus drets i la seva igualtat fonamental amb tots», sinó com «la imatge viva de Déu Pare, rescatada per la sang de Jesucrist i posada sota l'acció permanent de l'Esperit Sant» , com un germà. «Llavors la consciència de la paternitat comuna de Déu, de la germanor de tots els homes en Crist, “fills en el Fill”, de la presència i acció vivificadora de l'Esperit Sant, conferirà —recorda Joan Pau II— a la nostra mirada sobre el món un nou criteri per a interpretar-lo» , per a transformar-lo.\nLa fraternitat, premissa per vèncer la pobresa\n5. A Caritas in veritate, el meu Predecessor recordava al món sencer que la manca de fraternitat entre els pobles i entre els homes és una causa important de la pobresa . En moltes societats experimentem una profunda pobresa relacional com a conseqüència de la manca de sòlides relacions familiars i comunitàries. Assistim amb preocupació al creixement de diferents tipus de descontentament, de marginació, de solitud i variades formes de dependència patològica. Una pobresa com aquesta només pot ser superada redescobrint i valorant les relacions fraternes en el si de les famílies i de les comunitats, compartint les alegries i els patiments, les dificultats i els èxits que formen part de la vida de les persones.\nA més, si d'una banda es dóna una reducció de la pobresa absoluta, d'altra banda no podem deixar de reconèixer un greu augment de la pobresa relativa, és a dir, de les desigualtats entre persones i grups que conviuen en una determinada regió o en un determinat context històrico-cultural. En aquest sentit, calen també polítiques eficaces que promoguin el principi de la fraternitat, assegurant a les persones —iguals en la seva dignitat i en els seus drets fonamentals— l'accés als «capitals», als serveis, als recursos educatius, sanitaris, tecnològics, de manera que tots tinguin l'oportunitat d'expressar i realitzar el seu projecte de vida, i puguin desenvolupar-se plenament com a persones.\nCalen també polítiques dirigides a atenuar una excessiva desigualtat de la renda. No podem oblidar l'ensenyament de l'Església sobre l'anomenada hipoteca social, segons la qual, tot i que és lícit, com diu sant Tomàs d'Aquino, i fins i tot necessari, «que l'home tingui coses pròpies»  pel que fa al seu ús, no les té pas «com a exclusivament seves, sinó com a comunes, en el sentit que no les té solament en profit seu, sinó també dels altres» .\nHi ha finalment una forma més de promoure la fraternitat —i vèncer així la pobresa— que ha d'estar al fons de totes les altres. És el despreniment del qui tria viure amb un estil de vida sobri i essencial, del qui, compartint les mateixes riqueses, aconsegueix així experimentar la comunió fraterna amb els altres. Això és fonamental per seguir Jesucrist i ser autènticament cristians. No es tracta només de persones consagrades que fan professió del vot de pobresa, sinó també de moltes famílies i ciutadans responsables, que creuen fermament que la relació fraterna amb el proïsme constitueix el bé més preuat.\n6. Les greus crisis financeres i econòmiques —que tenen el seu origen en el progressiu allunyament de l'home de Déu i del proïsme, en la recerca insaciable de béns materials, d'una banda, i en l'empobriment de les relacions interpersonals i comunitàries, de l'altra—han portat molta gent a buscar el benestar, la felicitat i la seguretat en el consum i el guany més enllà de la lògica d'una economia sana. Ja l'any 1979 Joan Pau II advertia del «perill real i perceptible que, mentre avança enormement el domini per part de l'home sobre el món de les coses, perdi els fils essencials d'aquest seu domini, i la seva humanitat quedi sotmesa de diverses maneres a aquest món, i ell mateix es faci objecte de múltiple manipulació, encara que de vegades no sigui directament perceptible, a través de tota l'organització de la vida comunitària, a través del sistema de producció, a través de la pressió dels mitjans de comunicació social» .\nEl fet que les crisis econòmiques se succeeixin una darrere l'altra hauria de portar a les oportunes revisions dels models de desenvolupament econòmic i a un canvi en els estils de vida. La crisi actual, amb greus conseqüències per a la vida de les persones, pot ser, però, una ocasió propícia per recuperar les virtuts de la prudència, de la temprança, de la justícia i de la fortalesa. Aquestes virtuts ens poden ajudar a superar els moments difícils i redescobrir els vincles fraterns que ens uneixen els uns als altres, amb la profunda confiança que l'home té necessitat i és capaç d'alguna cosa més que desenvolupar al màxim el seu interès individual. Aquestes virtuts són necessàries sobretot per construir i mantenir una societat a la mesura de la dignitat humana.\n7. Durant aquest últim any, molts dels nostres germans i germanes han patit l'experiència denigrant de la guerra, que constitueix una greu i profunda ferida infligida a la fraternitat.\nSón molts els conflictes armats que es produeixen enmig de la indiferència general. A tots els que viuen en terres on les armes imposen terror i destrucció, els asseguro la meva proximitat personal i la de tota l'Església. Aquesta té la missió de portar la caritat de Crist també a les víctimes inermes de les guerres oblidades, mitjançant la pregària per la pau, el servei als ferits, als qui passen fam, als desplaçats, als refugiats i a tots els qui viuen amb por. A més l'Església alça la seva veu per fer arribar als responsables el crit de dolor d'aquesta humanitat sofrent i per fer cessar, juntament amb les hostilitats, qualsevol greuge o violació dels drets fonamentals de l'home .\nPer això, desitjo ardentment adreçar-me als qui sembren violència i mort amb les armes, perquè redescobreixin, en el qui avui consideren només un enemic que cal exterminar, el seu germà i no alcin la mà contra ell. Perquè renunciïn a la via de les armes i cerquin l'encontre amb l'altre mitjançant el diàleg, el perdó i la reconciliació per reconstruir al seu voltant la justícia, la confiança i l'esperança. «En aquesta perspectiva, sembla clar que en la vida dels pobles els conflictes armats constitueixen sempre la deliberada negació de tota possible concòrdia internacional, creant divisions profundes i ferides punyents que requereixen molts anys per cicatritzar. Les guerres constitueixen el rebuig pràctic al compromís per aconseguir aquestes grans fites econòmiques i socials que la comunitat internacional s'ha fixat» .\nNo obstant això, mentre hi hagi una quantitat tan gran d'armament en circulació, es podran trobar sempre nous pretextos per iniciar les hostilitats. Per això, faig meva la crida dels meus Predecessors a la no proliferació de les armes i al desarmament per part de tots, començant pel desarmament nuclear i químic.\nConstatem, en efecte, que els acords internacionals i les lleis nacionals, encara que necessàries i altament desitjables, no són suficients per si soles per protegir la humanitat del risc dels conflictes armats. Es necessita una conversió dels cors que permeti a cadascú de reconèixer en l'altre un germà del qual tenir cura, amb qui col·laborar per construir una vida plena per a tots. Aquest és l'esperit que anima moltes iniciatives de la societat civil a favor de la pau, entre les quals es troben les de les organitzacions religioses. Espero que l'obstinació quotidiana de tots segueixi donant fruit i que es pugui aconseguir també l'efectiva aplicació en el dret internacional del dret a la pau, com un dret humà fonamental, condició prèvia i necessària per a l'exercici de tots els altres drets.\n8. L'horitzó de la fraternitat preveu el desenvolupament integral de tot home i tota dona. Les justes ambicions d'una persona, sobretot si és jove, no es poden frustrar i ultratjar, no es pot defraudar l'esperança de poder realitzar-les. No obstant això, no podem confondre l'ambició amb la prevaricació. Al contrari, hem de competir en l'estima mútua (cf. Rm 12,10). També en les disputes, que constitueixen un aspecte ineludible de la vida, cal recordar que som germans i, per això mateix, educar i educar-se en no considerar el proïsme un enemic o un adversari que cal eliminar.\nLa fraternitat genera pau social, perquè crea un equilibri entre llibertat i justícia, entre responsabilitat personal i solidaritat, entre el bé dels individus i el bé comú. I una comunitat política ha d'afavorir tot això amb transparència i responsabilitat. Els ciutadans s'han de sentir representats pels poders públics sense detriment de la seva llibertat. En canvi, sovint, entre ciutadà i institucions, s'infiltren interessos partidistes que deformen la seva relació, propiciant la creació d'un clima perenne de conflicte.\nUn autèntic esperit de fraternitat venç l'egoisme individual que impedeix que les persones puguin viure en llibertat i harmonia entre si. Aquest egoisme es desenvolupa socialment tant en les múltiples formes de corrupció, avui tan capil·larment difoses, com en la formació de les organitzacions criminals, des dels grups petits als que operen a escala global, que, minant profundament la legalitat i la justícia, fereixen el cor de la dignitat de la persona. Aquestes organitzacions ofenen greument Déu, perjudiquen els germans i malmeten la creació, més encara quan tenen connotacions religioses.\nPenso en el drama punyent de la droga, amb la qual alguns es lucren menyspreant les lleis morals i civils, en la devastació dels recursos naturals i en la contaminació, en la tragèdia de l'explotació laboral, penso en el blanqueig il·lícit de diners així com en l'especulació financera, que sovint perjudica i destrueix greument sistemes econòmics i socials sencers, exposant a la pobresa milions d'homes i dones; penso en la prostitució que cada dia fa víctimes innocents, sobretot entre els més joves, robant-los el futur, penso en l'abominable tràfic d'éssers humans, en els delictes i abusos contra menors, en l'esclavitud que encara difon el seu horror en moltes parts del món, en la tragèdia freqüentment desatesa dels emigrants amb què s'especula indignament en la il·legalitat. Joan XXIII escrivia sobre això: «Una societat que es recolzi només en la raó de la força ha de qualificar-se d'inhumana. En ella, efectivament, els homes es veuen privats de la seva llibertat, en comptes de sentir-se estimulats al progrés de la vida i al propi perfeccionament» . No obstant això, l'home es pot convertir i mai no es pot excloure la possibilitat que canviï de vida. M'agradaria que això fos un missatge de confiança per a tots, també per als qui han comès crims atroços, perquè Déu no vol la mort del pecador, sinó que es converteixi i visqui (cf. Ez 18,23).\nEn el context més ampli del caràcter social de l'home, pel que fa al delicte i a la pena, també hem de pensar en les condicions inhumanes de moltes presons, on el reclús queda reduït sovint a un estat infrahumà, humiliat en la seva dignitat humana, impedit també de qualsevol voluntat i expressió de redempció. L'Església fa molt en tots aquests àmbits, quasi sempre sense fer soroll. Exhorto i animo a treballar més i més, amb l'esperança que aquestes iniciatives, dutes a terme per molts homes i dones audaços, es vegin cada vegada més recolzades lleialment i honestament també pels poders civils.\nLa fraternitat ajuda a protegir ia conrear la natura\n9. La família humana ha rebut del Creador un do en comú: la natura. La visió cristiana de la creació comporta un judici positiu sobre la licitud de les intervencions en la natura per treure'n profit, a condició d'obrar responsablement, és a dir, acatant aquella «gramàtica» inscrita en ella i usant sàviament dels seus recursos en benefici de tots, respectant la bellesa, la finalitat i la utilitat de tots els éssers vius i la seva funció en l'ecosistema. En definitiva, la naturalesa està a la nostra disposició, i nosaltres estem cridats a administrar-la responsablement. Per contra, sovint ens deixem portar per la cobdícia, per la supèrbia del dominar, del tenir, del manipular, de l'explotar, no custodiem la natura, no la respectem, no la considerem un do gratuït que hem de protegir i posar al servei dels germans, també de les generacions futures.\nEn particular, el sector agrícola és el sector primari de producció amb la vocació vital de conrear i protegir els recursos naturals per alimentar la humanitat. Referent a això, la persistent vergonya de la fam al món em porta a compartir amb vosaltres la pregunta: com fem servir els recursos de la terra? Les societats actuals haurien de reflexionar sobre la jerarquia en les prioritats a què es destina la producció. De fet, és un deure d'obligat compliment que s'utilitzin els recursos de la terra de manera que ningú passi gana. Hi ha moltes iniciatives i solucions possibles que no es limiten a l'augment de la producció. És de sobres sabut que la producció actual és suficient i, no obstant això, milions de persones pateixen i moren de fam, i això constitueix un veritable escàndol. Cal trobar la manera perquè tots es puguin beneficiar dels fruits de la terra, no únicament per evitar que s'eixampli la fossa entre qui més té i el qui s'ha de conformar amb les engrunes, sinó també, i sobretot, per una exigència de justícia, d'equitat i de respecte cap a l'ésser humà. En aquest sentit, voldria recordar a tots el necessari destí universal dels béns, que és un dels principis clau de la doctrina social de l'Església. Respectar aquest principi és la condició essencial per a possibilitar un efectiu i just accés als béns bàsics i primaris que tot home necessita i als quals té dret.\n10. Cal descobrir, estimar, experimentar, anunciar i testimoniar la fraternitat. Però només l'amor donat per Déu ens permet acollir i viure plenament la fraternitat.\nEl necessari realisme de la política i de l'economia no es pot reduir a un tecnicisme privat d'ideals, ignorant la dimensió transcendent de l'home. Quan falta aquesta obertura a Déu, qualsevol activitat humana es torna més pobra i les persones queden reduïdes a objectes d'explotació. Només si accepten de moure's en l'ampli espai assegurat per aquesta obertura a Aquell que estima cada home i cada dona, la política i l'economia aconseguiran estructurar-se sobre la base d'un autèntic esperit de caritat fraterna i podran ser instrument eficaç de desenvolupament humà integral i de pau.\nEls cristians creiem que en l'Església som membres els uns dels altres, que tots ens necessitem els uns als altres, perquè a cada un de nosaltres se'ns ha donat una gràcia segons la mesura del do de Crist, per a la utilitat comuna (cf. Ef 4,7.25; 1 Co 12,7). Crist ha vingut al món per portar-nos la gràcia divina, és a dir, la possibilitat de participar en la seva vida. Això comporta teixir un entramat de relacions fraternes, basades en la reciprocitat, en el perdó, en el do total d'un mateix, segons l'amplitud i la profunditat de l'amor de Déu, ofert a la humanitat per Aquell que, crucificat i ressuscitat, atreu tothom cap a ell: «Us dono un manament nou: que us estimeu els uns als altres tal com jo us he estimat. Així, doncs, estimeu-vos els uns als altres. Tothom coneixerà que sou deixebles meus per l'amor que us tindreu entre vosaltres» (Jn 13,34-35). Aquesta és la bona notícia que reclama de tots i cadascun de nosaltres un pas endavant, un exercici perenne d'empatia, d'escolta del sofriment i de l'esperança de l'altre, també del més allunyat de mi, posant-nos en marxa pel camí exigent d'aquell amor que es lliura i es gasta gratuïtament pel bé de cada germà i germana.\nCrist es dirigeix a l'home en la seva integritat i no desitja que ningú es perdi. «Déu no ha enviat el seu Fill al món perquè el món fos condemnat, sinó per salvar-lo per mitjà d'ell» (Jn 3,17). Ho fa sense forçar, sense obligar ningú a obrir-li les portes del seu cor i de la seva ment. «El més important entre vosaltres ha d'ocupar el lloc del més jove, i el qui mana, el lloc del qui serveix. Jo, enmig de vosaltres, sóc com el qui serveix» (Lc 22,26-27). Així doncs, tota activitat ha de distingir-se per una actitud de servei a les persones, especialment a les més llunyanes i desconegudes. El servei és l'ànima d'aquesta fraternitat que edifica la pau.\n© Versió catalana: Abadia de Poblet\n Cf. Carta enc. Caritas in veritate (29 juny 2009), 19: AAS 101 (2009), 654-655.\n Cf. Francesc, Carta enc. Lumen fidei (29 juny 2013), 54: AAS 105 (2013), 591-592.\n Cf. Pau VI, Carta enc. Populorum progressio (26 març 1967), 87: AAS 59 (1967), 299.\n Conc Ecum Vat II, Const. past. Gaudium et spes, sobre l'Església en el món actual, 69. Cf. Lleó XIII, Carta enc. Rerum novarum (15 maig 1891), 19: ASS 23 (1890-1891), 651; Joan Pau II, Carta enc. Sollicitudo rei socialis (30 desembre 1987), 42: AAS 80 (1988 ), 573-574; Pontifici Consell «Justícia i Pau», Compendi de la Doctrina social de l'Església, núm. 178.\n Carta enc. Redemptor hominis (4 març 1979), 16: AAS 61 (1979), 290.\n Cf. Pontifici Consell «Justícia i Pau», Compendi de la Doctrina social de l'Església, núm. 159.\n Francesc, Carta al President de la Federació Russa, Vladímir Putin (4 setembre 2013): L'Osservatore Romano, ed. setmanal en llengua espanyola (6 setembre 2013), 1.


Centre Cívic Barceloneta: ESTIU 2017: LA BARCELONETA ES MOU!\nESTIU 2017: LA BARCELONETA ES MOU!\nEn relació a l’exposició "Allan Sekula. Sísif col·lectiu" que es va inaugurar el passat 13 de juny a la Fundació Antoni Tàpies, la plataforma Green Parrot proposa un seguit d’activitats sobre el mar i, en concret, sobre la zona costera, que és assetjada pels diferents interessos i processos de gentrificació.\nLa primera de les propostes en col·laboració amb el CCBarceloneta tindrà lloc el proper dimecres 28 de juny a les 21.45h, amb l'inici d'un cicle de cinema de tres dies de projeccions que mostren algunes de les obres més destacades de l’artista Allan Sekula per reflexionar sobre els conflictes derivats de la comercialització del mar.\nDivendres 13 de juliol a les 20h


Intersindical CSC: de juliol 2013\nUna sentència de l’Audiencia Nacional obre la porta a defensar la ultraactivitat dels convenis col·lectius\nLa sentència de l’Audiencia Nacional obre la porta a defensar la ultraactivitat conveni per conveni, empresa per empresa.\nEl passat 24 de juliol l'Audiencia Nacional va dictar una sentència que fa referència a la ultraactivitat dels convenis col·lectius. Aquesta sentència és favorable a la negociació col·lectiva i l'autonomia de les parts legitimades per a la negociació. El conveni sobre el qual es pronuncia disposa que "… denunciat el conveni i finalitzat el període de vigència restant o el de qualsevol de les seves pròrrogues, seguiran vigents les seves clàusules normatives fins que entri en vigor el conveni que el substitueixi...".\nL'Audiencia Nacional entén en aquesta sentència que, donat que així ho van establir al seu dia les parts negociadores, el límit de la ultraactivitat no és d’aplicació. En ella s’aclareix que cal valorar el redactat de cada conveni col·lectiu per tal d'apreciar quina va ser realment la voluntat de les parts negociadores. La sentència és susceptible de recurs davant el Tribunal Supremo.\nPer una altra banda, hi ha un pacte d'àmbit autonòmic sobre la fi de la ultraactivitat dels convenis segons el qual les parts, social i patronal, es comprometen a continuar negociant, així com a iniciar un procés de mediació o conciliació si així ho decideixen, el dictamen del qual serà vinculant; per tant, el temps no està esgotat i, mentrestant, les clàusules continuen vigents. L’exercici d’aquesta possibilitat de continuar la negociació correspon a les parts que formen la comissió negociadora.\nA més, hi ha dos corrents d'interpretació: l’un creu que el conveni és una norma jurídica (llei); per tant, quan decau deixa de tenir efectes. L’altre el considera un contracte col·lectiu -de fet, les parts que el signen ho fan com a acte d'autonomia de cadascuna d’elles i no en exercici d’un poder públic legitimat per fer lleis. Si es tracta d'un contracte, l'eficàcia del contracte col·lectiu es trasllada als contractes individuals dels treballadors afectats. Si és així, les normes continuen vigents i per modificar-les cal atenir-se als procediments establerts, cosa que no suposa l'eliminació automàtica de les normes reguladores.\nPer tant, lluny dels suposats automatismes en la supressió de la ultraactivitat, ens trobem davant d'una sèrie de camins a què recórrer, que dificulten la voluntat del Gobierno de l'estat espanyol i les patronals de pressionar a la baixa la negociació col·lectiva.\nNo podem acceptar el xantatge d’una suposada pèrdua automàtica de les condicions de treball; hi ha vies legals que podem utilitzar i, òbviament, disposem de la mobilització i la defensa de la negociació col•lectiva, conveni per conveni, empresa per empresa.\nPublicat per Intersindical CSC a 11:38 Cap comentari:\nUna sentència de l’Audiencia Nacional obre la port...


Centre Terrassa - L'Encaix - Psicologia i Logopèdia a Terrassa\nEls tractaments que oferim són basats en l'evidència científica,\nel model que utilitzem és cognitiu-conductual.\nL’Encaix Centre Multidisciplinar\nCentre especialista en Psicologia i Logopèdia a Terrassa.\nL’Encaix centre multidisciplinari de Terrassa L’Encaix està format per un equip de professionals que, des de les disciplines de la psicologia, la logopèdia i la pedagogia, fomentem la nostra actuació en el treball cooperatiu amb la voluntat d’ajudar a totes les persones que necessitin els nostres serveis.\nHi ha moltes corrents dins de la Psicologia, cadascuna d’elles amb la seva pròpia orientació terapèutica. La base de les intervencions terapèutiques i psicoeducatives que oferim a L’Encaix és el model cognitiu-conductual. Aquest model basa els seus tractaments en coneixement científic que hagi demostrat la seva eficàcia empíricament. Per això, els tractaments que oferim són basats en l’evidència científica.\nTot integrant el coneixement científic i l’experiència del professional, intentem comprendre, prevenir i tractar les malalties i el malestar, així com promoure el benestar i el desenvolupament personal.\nCentre Sanitari autoritzat pel Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya.\nDirector del Centre L’encaix.\nPsicòleg – Nº Col. 19408.\nDoctor en Psicologia Clínica i de la Salut – UAB.\nAcreditat com Psicòleg General Sanitari.\nMàster en Psiquiatria i Psicologia Clínica- Hospital Clínic.\nPostgrau en Disseny i Estadística en Ciències de la Salut – UAB Universitat Autònoma de Barcelona.\nMàster de Recerca en Psicologia Clínica i de la Salut – UAB.\nLlicenciat en Psicologia – UAB.\nExperiència en docència universitària en el Departament de Psicologia Clínica i de la Salut de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nLogopeda – Nº Col. 08-4062\nGraduada en Logopedia per la Universitat Autònoma de Barcelona.\nMàster en Motricitat Orofacial per la Fundació Universitaria del Bages y el Instituto EPAP de Portugal.\nEspecialistes en Psicologia i Logopèdia de Terrassa\nLogopeda – Nº Col. 08-2057\nMàster de Reeducació Miofuncional en Ortodòncia en el Hospital de Sant Pau.


Redrum, 275m 6a/Ae. Cap del Ras. Àger | Indrets d'escalada\nRedrum, 275m 6a/Ae. Cap del Ras. Àger\nZona: Cap del Ras. Àger\nGrau: 6a/Ae (oblig. V/Ae)\nEquipament: via pràcticament equipada\nMaterial: 14 cintes exprés i un estrep. Pot ser útil el semàfor d’aliens i algun friend mitjà\nAproximació: entrant per Àger agafem un desviament a mà dreta direcció al Centre d’Observació de l’Univers d’Àger. Seguim per la pista uns quilometres fins que trobem una pista de terra a mà dreta que va al refugi de Colobor. La prenem i al cap de poc trobem un trencall; hem de prendre el de l’esquerra. Seguim la pista fins a trobar-nos a l’alçada de la via, on deixarem el cotxe. D’allà pujarem recte amunt fins a situar-nos a peu de via. La via comença a sobre d’una feixa fàcil de pujar.\nDescens: anem cap a la dreta (tenint la paret darrera nostre) seguin un caminet poc marcat on anirem trobant fites. Hi ha un punt en que hem de fer una desgrimpada fàcil per situar-nos a una nova feixa. Continuem per la feixa en sentit esquerra (tenint la paret a la nostra esquena) fins anar a trobar la canal de baixada que ens acaba deixant a la pista on tenim el cotxe. 45 minuts\nEl primer llarg és vertical i mantingut, però esta ben equipat i no ens caldrà col·locar material extra. L’entrada del llarg no és fàcil i inclús la podríem posar de 6a. En aquell llarg més val anar per feina perquè ens anirà inflant els braços a mesura que anem fent metres.\nAquest llarg ja no apreta tant com el primer. Només sortir de la reunió haurem de superar un petit desdplom per la seva dreta i molt ben protegit. Hi ha alguna assegurança que allunyà, però podrem col·locar material extra.\nL3, 15m V\nEl famos flanqueig de la Redrum, el llarg que ha sortit en alguna portada de llibres d’escalada. Impressiona força quan el veus en fotografies, però la veritat és que es fa molt bé i te molt de canto. El flanqueig es troba protegit amb un parabolt i un pitó. Un cop sortim del flanqueig anirem per terreny fàcil fins a la reunió.\nL4, 40m V+\nEn la meva opinió, els primer passos d’aquest llarg fins a arribar a la bavaresa, podrien ser perfectament 6a o 6a+ de los fins que son, però per sort les assegurances estan molt a tocar i es pot fer en A0. Un cop agafem la bavaresa ja es torna tot més fàcil. A continuació seguirem en tendència a l’esquerra per terreny una mica fràgil.\nL5, 30m IV+\nLlarg fàcil i molt disfruton! Canto, canto, i més canto. El llarg comença per una placa amb molt bons forats per després agafar una llastra amb molt de canto que ens deixarà a una feixa on haurem de buscar la reunió.\nLlarg de tramit.\nL7, 30m V+\nEn aquest llarg hi ha algun pas una mica fi, i alguna assegurança que allunya una mica.\nL8, 35m 6a/Ae\nSortint de la reunió ens trobem amb uns passos de desplom que es fan en Ae i després una sortida en lliure de 6a, on la següent assegurança te una baga blanca llaçada (la baga es veu des de sota el sostret d’Ae, ull no confondre’s i anar-se’n per la via de la seva dreta que te la reunió a la dreta de la nostra) que ens anirà molt bé per xapar sense haver de fer masses moviments. La sortida en lliure no és fàcil. Després la dificultat minvarà fins a trobar-nos de nou amb un pas de 6a ben protegit.\nL9, 30m 6a+\nAnem cap a l’esquerra superant un petit desplom per col·locar-nos a sota d’una placa amb una llastra més amunt. Arribar fins a la llastra (que te un canto que deu ni do lo afilat que és) no és fàcil arribar-hi (passos de 6a+ segons diuen). Un cop a la llastra es torna més fàcil.\nEtiquetes: àger, Cap del Ras, Redrum


Diari il•lustrat del confinament – Associació Sant Lluc per l'Art – Mataró\nDiari il•lustrat del confinament\nL’Associació Sant Lluc per l’art amb la col·laboració del taller d’arts plàstiques Amalia17 de Mataró engega una iniciativa per a realitzar un diari il·lustrat del confinament.\nL’Associació Sant lluc per l’Art i el taller d’arts plàstiques Amalia17 de Mataró engeguen una iniciativa per relitzar un diari virtual on els nens i nenes dibuixin el seu confinament. Per participar només cal penjar els dibuixos a Instagram amb les etiquetes:\n#AvuiHoDibuixo #entitatsdesdecasa #confinatsllucmataro\nEl dibuix és una eina d’expressió que permet fer emergir sentiments i compartir-los quant les paraules no són suficients o els sentiments les bloquegen. L’art pot ser un canal de comunicació alternativa que pot ajudar-nos a connectar amb els nostres sentiments i a la vegada ajudar-nos a mantenir la calma i la concentració en aquests moments que tant ho necessitem.\nEns agradaria que els nens ens mostrin el seu món en l’àmbit més íntim i ho facin amb una instantània gràfica d’un instant o un dia concret, per tal de col·laborar en la creació d’un diari col·lectiu.\nEl taller d’art Amalia17 de Mataró farà dues sessions en línia gratuïta cada dilluns fins que acabi el confinament, per ajudar els nens amb els seus dibuixos, proposar idees i oferir un espai de trobada pels joves artistes. Nomes cal enviar un correu a infotallers@amalia17.com per inscriure’s.\nAmb una selecció dels dibuixos etiquetats a instagram amb els tres hastags l’Associació Sant Lluc organitzarà una exposició per celebrar la fi del confinament.


TAST D'OLIS D'OLIVA VERGE EXTRA AMB PA DE FORNER I VINS NEGRES | Tastavins Penedès x\nTAST D’OLIS D’OLIVA VERGE EXTRA AMB PA DE FORNER I VINS NEGRES\nAquest és un maridatge de tardor, que és quan les olives es cullen dels arbres, i nosaltres podem gaudir de l’oli nou de la temporada. Aquest maridatge de l’Espai Penedès vol posar de relleu la gran qualitat d’olis que tenim al mediterrani, acompanyat d’una selecció d’alguns dels millors vins negres del Penedès.\nL’oli d’oliva* és un element fonamental en la cultura dels països mediterranis. L’origen del conreu de l’olivera es remunta a fa més de 6.000 anys i resten indicis del seu ús encara més antic. De fet, molts pobles de la Mediterrània basaven la seva economia en el comerç de l’oli d’oliva. Se sap que l’oli d oliva no era tan sols un element clau en l’alimentació d’aquests pobles, sinó que, a més, el seu ús tenia moltes altres aplicacions pràctiques -terapèutiques i cosmètiques- i de tipus simbòlic com les ofrenes als déus o la unció dels nadons.\nL’oli d’oliva era també de primera necessitat en les llànties per a la il·luminació domèstica i un element bàsic en la majoria de receptes descrites al primer llibre de cuina conegut, elaborat pels romans.\nD’aleshores ençà, ha continuat sent un dels productes diferencials de la cuina catalana i en tots els països de la Mediterrània, de manera que en el darrer segle, les seves virtuts organolèptiques i de salut n’han escampat l’ús a la resta de països desenvolupats.\nEn aquest tast, doncs, tastarem una selecció dels millors olis d’oliva verge extra de les 5 Denominiacions d’Orígen d’Olis de Catalunya: Siurana, Les Garrigues, Oli de Terra Alta, Oli del Baix Ebre-Montsià i Oli de l’Empordà.\nEls vins negres del Penedès que acompanyarem amb aquesta seleció PREMIUM d’olis, seran:\nMerlot Gran Arnau de Loxarel*\nMerlot, Petit Verdot 2014 de Jean Leon*\n20/80 de Can Descregut\nNavern Don Pablo 2000*\nÀnima Cabernet Sauvignon 2006 de Mascaró*\nEl maridatge, com sempre, anirà dirigit pel sommelier de la casa i en exclusiva, David Escofet.\nDATA: dijous, 12 de novembre de 2015, a les 20.00 hores\nPREU: 15€ soci Tastavins Penedès (19€ no soci)\n** Saps que Tastavins Penedès és una associació i te’n pots fer membre? Gaudiràs de descomptes permanents, activitats exclusives i molt més. Si ets menor de 30 anys, la quota és un 50% més econòmica! Fes l’alta a través del web en tres minuts aquí.


Centpeus: La màgia del foc\nSi hi ha una manera genial de passar estona en silenci és observant les flames d’un bon foc. Hi ha un component hipnòtic en el moviment de les llengües de foc, el roig quasi blanc de les brases, l’olor de llenya cremant i l’escalfor que t’embolcalla. Els vespres que he pogut passar a la muntanya prop d’una bona llar de foc són dels més màgics que he viscut. Però el foc té algunes característiques que de petit em desconcertaven. Per exemple, el foc no era sòlid ni líquid, això era evident. Però era realment un gas? Que són exactament les flames? Doncs en realitat el foc no és exactament un estat de la matèria sinó la forma visible d’una reacció química, de manera que la meva pregunta estava mal plantejada. I la reacció química és una “simple” oxidació. En el foc el que passa és que algun producte orgànic com la fusta, el petroli, el carbó o coses semblants, reacciona amb l’oxigen. Aquesta és una reacció que d’entrada no passa, o passa molt lentament. Però si li apliquem prou energia, arriba a un punt que s'inicia una reacció en cadena. L’energia de la reacció de la fusta amb l’oxigen genera prou temperatura com per iniciar més reaccions entre més molècules de la fusta i molècules d’oxigen, que alhora generen més energia, que permet més reaccions, que... Per això per encendre una foguera cal posar tot el necessari i donar una mica d’energia al sistema. L’energia la donem simplement en forma de calor generat per un llumí. En realitat el que es fa és alliberar una energia química, continguda en les molècules de la fusta o el petroli. I l’energia surt bàsicament en forma de radiacions infrarrojes, és a dir de calor. Però això no explicaria les flames, que es mouen, dansen, tremolen amb l’aire i mostren infinitud de colors. La clau és que en la combustió no tot el que es forma és energia. També hi ha subproductes que s’alliberen en forma de gas. Un gas que en una foguera de les de fusta normals són bàsicament vapor d’aigua i CO2. Però quan es formen ho fan a una temperatura molt alta. Són gasos incandescents. Imagineu que sou una molècula d’aquests gasos. La gran temperatura que us envolta us dóna molta energia i, en aquestes condicions, els electrons dels àtoms de que esteu formats els costa estar-se quiets i “salten” a nivells d’energia més alts. Però aquesta és una situació inestable i de seguida tornen al seu lloc. En fer-ho, alliberen aquella energia que els ha fet saltar i l’emeten en forma de radiacions, és a dir de llum. La llum que emeten les flames és la corresponent als salts energètics que fan els electrons dels gasos alliberats en la combustió. Segons sigui el salt energètic dels electrons, les radiacions que deixen anar seran en forma de llum d’un color o un altre. Si la temperatura de la flama no és massa alta veurem color groc, i a mida que augmenta la temperatura passarem a veure colors més blaus. Però això és una aproximació, perquè segons els compostos que hi hagi, podrem veure tot un ventall d’altres colors. Vermells, verds, blaus. Depenent del material que cremi, els petits contaminants que tingui li donaran una particularitat única a la flama. El Potassi dóna color violat, el Calci color taronja, el Plom, blau-grisós. I les resines que tingui la fusta poden contenir diferents barreges que matisaran el color original de la flama. Això ha sigut molt útil ja que si cada element dóna un color particular, analitzant l’espectre d’emissió d’una flama podem saber quins compostos l’originen. Útil per fer anàlisi química i també ha servit per identificar quins elements hi ha en estrelles llunyanes. Com que cada element té un patró característic d’emissió o d’absorció de llum, analitzant aquests patrons podem saber la composició de les estrelles. I en un refinament d’aquesta tècnica també ens ha permès veure com es mouen i a quina velocitat. Però això ja són tècniques que, encara que fascinants i interessantíssimes, queden molt lluny de la màgia que genera un bon foc a l’hivern, amb bona companyia, amb l’olor acollidora de la llenya cremant i escoltant el soroll de les branques que es van consumint mentre mantens la mirada fixa en el ball màgic de les flames. Publicat per\n... i una copa de vi! un escenari fantastic!pero encara m'ha agradat mes l'explicacio anterior... perque les caracteristiques del foc m'havien tingut desconcertada fins avui: gracies per una explicacio tan clara.\nJo aquest cap de setmana ja tinc un foc d'aquest que m'espera al ben mig d'un enorme camp de tarongers, i on hem penso sentar al costat contemplant-ho tranquil·lament mentre gaudeixo d'una excel·lent tassa de te "adviento".=)\nProveu d'encendre el foc de gas de la cuina (flama blava) i espolsar una mica de sal (clorur sòdic) a la flama. Veureu el groc característic del sodi!\nkika. de res. Cert, faltava la copa de vi... i potser unes torrades?carquinyol! Cabronnnnnn quina enveja! disfruta-ho. eva. Fare l'experiment! a veure que es veu. Per cert, "anbone" vol dir alguna cosa?\nMira! a mí també m'has descobert unes quantes coses del foc que no sabia!I es que és un fenomen realment intrigant!Per cert, entra aquí que riuràs! T'ho juro que el vaig trobar a una tenda de USA!!:http://www.vat19.com/dvds/ambf.cfmPer a que vegis si enganxa estar devant d'un bon foc!! ;D\nOstres! Que fort! Se les pensen totes aquests americans. I direm que es una xorrada i que no es lomateix i tot el que vulguis (i es cert) però m'he quedat com un babau mirant les flames del video. :-S\nEl problema és que després de quedar-t'hi una bona estona molts nens temen pixar-se al llit o això els han dit. És cert?Jo també em quedo amb el comportament caòtic de les flames ^^ PS: A l'institut vam fer una pràctica en què passàvem pel bunsen diferents sals i algunes eren increïbles i ho vam rematar amb un fil de coure (una mica més i em cau una gota de coure fosa just d'on surt el gas...)\nOstres, és fantàstic qua fa totes aquelles fomes sinuoses, i puja, i baixa, i... coi, vull una llar de fooooc!! I en carquinyol restregant-nos-ho eeeehh... aixxxò no es fa!!! ;)A la ESO vam cremar alguns plàstics i n'hi havia que feien flama verda, era molt maco!!! però feien un fum estrany, molt dens...\nDoncs ara mateix baixo a la cuina a mirar de quin color és el foc que hi ha a la llar :-D\nVoleu fer un experiment? Anoteu en un paper un bon proposit per aquest cap de setmana, cremeu-lo, gaudiu de la llum de la flama. Potser no servirà de res, però es una manera de posar fil a l'agulla. Bon cap de setmana. !\nAquesta mateixa pregunta em vaig fer jo fa uns anys, quan un professor de naturals ens va dir que tota la matèria estava en estat sòlid, líquid o gas (o entre un estat i un altre, com la plastilina). Em vaig trencar el cap per pensar-ne un que no fos així i li vaig preguntar en quin estat estava el foc. Llavors em va dir que era el resultat d'una reacció química xD Suposo que tots ens preguntem alguna vegada què és el foc.\nDoncs jo no m'havia fet mai aquestes preguntes sobre el foc, però sempre m'ha encisat mirar-me'l., ara hi veure més coses. Gràcies!\ni que tal torrar-hi 'marshmellows' com el capita kirk? :-)\nPer cert que se m'oblidava... que moltes felicitats pels tres anys de bloc!!!!! I que en facis molts méees!![Ara que arriba divendres faig una mica de repàs de tot el que m'he perdut durant la setmana...]\nQue bé s'està davant d'un foc i com n'és de plaent observar totes les seves formes, colors i sons!A partir d'ara, me'l miraré d'una altra manera.Gràcies, com sempre, per ser tan didàctic.\nÉs tot un plaer aprendre llegint aquests post, gràcies!\nHola Dan, Anbone no vol dir res, em penso. És un nom, com ara Eva.


Bloc des del Pirineu: Per fi!!!\nFa pocs dies he sabut què passa amb la meva titulació de Graduat Multimèdia, una diplomatura que vaig començar a cursar el mateix dia que va nàixer l'Hug i que vaig acabar ja fa uns anys. Era un títol propi de la UOC i em va costar un munt de diners i esforç. Ara l'han convertit en Grau i per tant passa a ser oficial.\nI quan el tingui, si és que em segueixen convalidant assignatures m'agradaria fer el grau de Comunicació, però bé, encara falta molt de temps, i ja se sap que no es poden fer plans a terminis tant llargs, però si que cal tenir objectius per anar aconseguint...\nEtiquetes: Reflexions, TIC, uoc\nFelicitats! Jo ara m'acabo d'adonar que m'ha passat el termini aquest semestre per demanar l'adaptació al grau... no ho han anunciat gaire per als estudiants que estem en actiu, el proper semestre és el primer que dónen el Grau.. i m'ho estic plantejant per més endavant, ja em diràs com ho veus...


Gaudeix gratis de Salutcat i millora el teu rendiment esportiu\nMILLORA EL TEU RENDIMENT ESPORTIU GRATIS\nA Mutuacat posem a la teva disposció entrenadors personals, nutricionistes, cardiòlegs, etc. perquè puguis millorar el teu rendiment esportiu en línia amb l’aplicació Salutcat.\nConfigura un pla d’entrenament per millorar el teu rendiment dia rere dia.\nConsulta tots els teus dubtes amb professionals de la nutrició per millorar la teva forma física.\nConecta’t al xat mèdic i els professionals respondran les teves consultes en menys de 2 minuts, quan vulguis i on vulguis.\nPer gaudir gratis del servei, introdueix el següent codi promocional FCATLETISME, aquí.\nDesprés descarrega l’aplicació.\nCOMENÇA ARA EL TEU ENTRENAMENT PERSONAL AMB SALUTCAT!\nGRATIS DURANT 2 MESOS\nELS NOSTRES PROFESSIONALS DE L’ESPORT\nGAUDEIX DE SALUTCAT, LA NOVA APP DE MÚTUACAT!\nResposta immediata: els metges respondran en menys de 2 minuts.\nPodràs enviar fotos, vídeos, analítiques, proves, etc...\nElabora un historial mèdic simplificat per gaudir d'un servei més personalitzat.\nI si tens un codi promocional, fes clic aquí\nT'INTERESSA? DEIXA'NS LES TEVES DADES!


IB3 | La Policia Nacional investiga l'intent de segrest d'un nin a Palma\nIB3 Notícies > societat > La Policia Nacional investiga l’intent de segrest d’un nin a Palma\nLa Policia Nacional investiga l’intent de segrest d’un nin a Palma\nA la sortida de l’escola ha estat convidat per dues persones a pujar a una furgoneta\nLa Policia Nacional investiga els fets ocorreguts aquest divendres prop d’un centre escolar de Palma. Durant el trajecte de l’escola a casa, un nin ha estat convidat per dues persones a pujar a una furgoneta. Segons la Policia Local s’ha refugiat en una fruiteria, des d’on s’ha requerit la seva intervenció. Els agents, després d’assabentar-se dels fets, han fet una batuda per la zona per identificar la fugoneta. L’escola ha remés als pares una circular on els demana que estremin les precaucions a les entrades i sortides del centre. També unes recomanacions per fer front a situacions de risc.


Estradé, a Sáenz de Santamaría: ‘Quan s'impedeix votar, la llei es converteix en l’últim refugi dels opressors’ - Esquerra\nEstradé, a Sáenz de Santamaría: ‘Quan s'impedeix votar, la llei es converteix en l’últim refugi dels opressors’\nEl portaveu adjunt del grup parlamentari d’Esquerra Republicana al Senat, Miquel Àngel Estradé, ha preguntat a la vicepresidenta del govern espanyol, Soraya Sáenz de Santamaría, si creu que amb la suspensió de l’autonomia catalana, judicialitzant la política o precintant els col·legis electorals impedirà la celebració del referèndum. Tot plegat, arran de la coneguda #operacióprecinte.\nEn aquest sentit, durant la sessió de control al govern d’aquest dimarts a la tarda, Estradé ha recordat a la vicepresidenta que ‘sempre ha sortit perdent la llei quan hi havia una reivindicació democràtica’ com la del poble català. ‘Sempre surt perdent la llei i s’imposa la llibertat’, ha defensat. Tanmateix, ha afegit que ‘la llei és el darrer refugi dels opressors’, criticant així l’actitud del govern espanyol. És més, Estradé ha reiterat que Catalunya està vivint ‘una autèntica revolució pacífica, democràtica, cívica i festiva que culminarà amb un referèndum’.\nD’altra banda, Estradé ha recordat que el Partit Popular està ‘ple de càrrecs electes, corruptes, i no ha dimitit ningú’. Una afirmació que ha provocat els xiulets i els retrets de tota la bancada popular cap al grup d’Esquerra Republicana. Per això, el portaveu adjunt ha replicat a la vicepresidenta que ‘existeix la dignitat i el respecte a l’ètica’. ‘Les veritats fan mal’, ha sentenciat.\nRobert Masih ha pres possessió aquest dimarts de la seva acta de senador. Masih ha promès en català ‘fins a la constitució de la República catalana i per imperatiu legal’.\nLa senadora Mirella Cortès és la nova portaveu del grup parlamentari d’Esquerra Republicana al Senat; el portaveu adjunt és el senador Quim Ayats i el segon portaveu adjunt, Miquel Àngel Estradé.


Divendres, 04 Desembre 2015 12:19\nEls plans de pensions, a més de ser una tranquil·litat per al nostre futur, també són una inversió i el que els diferencia d’altres productes d’inversió és la seva excel·lent fiscalitat.\nPer tant, a més de ser un ajut per quan arribi el moment de la jubilació, la fiscalitat dels plans de pensions els converteix en un element a tenir en compte a l’hora de fer la nostra planificació fiscal. És una de les eines més utilitzades per estalviar en la declaració de la renda.\n"S'ha reduït el límit pel qual l'inversor pot desgravar-se aquest pla de pensions" Gestoria Luis\nLes aportacions al pla de pensions redueixen la base imposable de l’IRPF, dins d’uns límits. El principal canvi que hi ha hagut en aquest àmbit és que s'ha reduït el límit pel qual l'inversor podia desgravar-se. Aquest topall ha passat dels 10.000 euros de 2014 (12.500 per a majors de 50 anys) a un màxim genèric de 8.000 euros a l'any.\nTambé són deduïbles les aportacions realitzades al pla de pensions del cònjuge, sempre que aquest no obtingui rendes o que els seus ingressos no superin els 8.000 euros anuals. En aquest cas el límit per reduir de la base imposable està xifrat en 2.500 euros.\nA més a més, les aportacions a plans de pensions de persones discapacitades realitzades pels seus familiars estan subjectes a deduccions, amb un límit de 10.000 euros anuals, i de 24.250 euros per aportacions realitzades per ells mateixos.


Aragonès no cedeix a la intimidació de l'Estat: no negociarà un nou finançament si no hi ha Govern ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dilluns, 23 d'abril de 2018 17:00 h\nEl Gobierno li havia fet arribar "l'ordre" d'assistir a un possible Consell de Política Fiscal i Financera\nRedacció| El govern espanyol va dir la setmana passada que Pere Aragonès rebria "l’ordre" d’assistir a la reunió sobre finançament i ho faria; però ell no ha cedit a la intimidació. El secretari d'Economia i adjunt a la presidència d'ERC ha rebutjat anar a un possible Consell de Política Fiscal i Financera (CPFF) per negociar un nou finançament autonòmic mentre no hi hagi Govern a Catalunya i segueixi en vigor el 155.\n155, finançament, Gobierno, pere aragonès\n"Primer de tot, és una pura especulació ja que no hi ha res convocat", ha volgut deixar clar Aragonès des de l'estand d'ERC per Sant Jordi al Passeig de Gràcia. "I, en el moment que es convoqui, si hi ha un Govern elegit correspondrà a aquest Govern prendre la decisió. Mentre no sigui així, no té cap sentit plantejar la presència de la Generalitat al CPFF", ha remarcat l'adjunt a la presidència d'ERC. "El representant que hi anés quins interessos defensaria? Els del Govern que l'ha nomenat? Els de la majoria parlamentària actual? Els dels partits del 155?", ha enumerat Aragonès, que sobre la polèmica entre Llarena i Montoro pel finançament de l'1-O ha volgut recordar: "A la comptabilitat de la Generalitat no es desprèn cap despesa destinada a l'1-O".\n"Si no hi ha hagut despeses ni pagaments amb diners de la Generalitat, no hi ha malversació de fons públics", ha reflexionat en veu alta el secretari d'Economia, que ha disparat amb bala: "Per tant, s'hauran d'aclarir entre ells. Llarena i Montoro tenen tota la informació que certifica que les despeses de l'1-O no van ser cobertes per la Generalitat", ha sentenciat Aragonès, que ha reivindicat un cop més la "necessitat de recuperar la Generalitat quan abans millor". "I això passa necessàriament per una investidura efectiva que ens permeti nomenar uns consellers, formar Govern i restablir les institucions", ha afirmat l'adjunt a la presidència d'ERC. "Les formules que es posin sobre la taula que permetin aquesta investidura efectiva tindran el nostre recolzament", ha volgut deixar clar Aragonès, que ha deixat entreveure que no qüestionaran cap dels possibles noms proposats.\nSobre la polèmica a la Copa del Rei per la retirada de vestuari groc, xiulets i pancartes, l'adjunt a la presidència d'ERC ha avançat que els republicans se sumen a la petició de dimissió de Zoido proposada per JxCat arran de l'actuació de la policia espanyola al Wanda Metropolitano. "Comprenem i ens adherim a la petició de dimissió. De fet, hi ha tants motius per demanar la dimissió de tants ministres aquests últims temps", ha ironitzat Aragonès, que estrictament sobre la Diada de Sant Jordi ha volgut defensar que es tracta d'un dia per "sortir al carrer a defensar els pilars de la societat d'aquest país: la solidaritat, fraternitat, cultura i llibertat". "Enguany sortim al carrer però amb líders polítics i socials empresonats o a l'exili", ha recordat amb recança Aragonès, que ha agraït les mostres de suport de la ciutadania a través de missatges, llaços grocs a les solapes o la mateixa compra de roses de color groc.\n23 d'abril de 2018, 18.29 h\n23 d'abril de 2018, 18.15 h\n23 d'abril de 2018, 18.05 h\nAquesta gentussa hauria de ser mantinguda fora de Catalunya, i tractats com ells ens tracten a nosaltres, no per revenja, sinó perquè aprenguin en pròpia carn, la raó per la qual els catalans estem tips dels ocupants opressors i repressors, Tenen la raó de la força i la crueltat dels torturadors, característiques dels que saben que només practicant el terrorisme d'estat han aconseguit mantenir als catalans sotmesos per més de tres-cents anys, SICARIS repressors, hem dit prou i denuncia... Llegir més


SEMINARI DE FORMACIÓ DEL FLOORBALL - Special Olympics Catalunya\nL’Eurolliga de bàsquet torna a donar veu als esportistes de Special Olympics\nEl CEM Mundet va acollir una jornada de formació sobre la disciplina esportiva del floorball. Special Olympics Espanya va organitzar aquest seminari que va acollir a deu entrenadors/es de diferents clubs de Catalunya.\nSeguint totes les mesures de seguretat higièniques anti Covid-19, els assistents van rebre la formació d’especialistes sobre el tema per tal de poder desenvolupar aquest esport en els seus respectius clubs.\nQuè és el Floorball?\nÉs un esport que té moltes similituds amb l’hoquei. Es juga amb cinc jugadors de camp més un porter per cada equip i es juga amb pals de plàstic i una pilota lleugera i el porter no juga amb cap pal. L’objectiu principal és marcar més gols que l’equip contrari. Però per als jugadors amb discapacitat intel·lectual de Special Olympics, aquest esport s’adapta. Els partits es juguen 3 contra 3 més els porters, i en una pista més petita que mesura 20m de llarg per 12 d’amplada. El floorball ja fa anys que Special Olympics internacional l’està potenciant i és per això que també s’està començant a implementar a casa nostra.\n(Imatges Special Olympics Espanya i Special Olympics internacional)


Canvi de titularitat d'activitats - Ajuntament de Valls\nCal tramitar un Canvi de Titularitat davant de l'Ajuntament en aquells casos en què una activitat amb llicència concedida o amb la comunicació d'obertura correctament realitzada passa a ser regentada per una altra persona o societat diferent de la que va obtenir la llicència o efectuà la comunicació.\nPer poder tramitar un canvi de titular és imprescindible que l'activitat pre-existent ja disposi de llicència o que hagi efectuat la comunicació de forma correcta. En cas contrari, s'entén que en comptes d'un canvi de titularitat cal tramitar una nova llicència o comunicació.\nCal tenir en compte també que quan una activitat es troba tancada o sense funcionar durant 6 mesos, es considera com a finalitzada i per tant, per reprendre aquesta activitat (ja sigui per part del mateix titular o un de nou) cal tramitar una nova llicència o comunicació.\nInformació sobre la tramitació del canvi de titularitat.\nInformació sobre la tramitació del canvi de titularitat en activitats recreatives.\nModel de declaració responsable d'activitat recreativa.\nSol·licitud de canvi de titularitat.\nSol·licitud de canvi de titularitat per a activitats recreatives.


Casa San Michele Minori Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 53 allotjaments a Minori.\nVia Torre 22, Minori, Minori, Itàlia, 84010 - Veure al mapa\n"We stayed 4 nights in a small apartment. It was very comfort..."\nExcel·lent 8,9 (307 comentaris)\nBarri Minori Minori Minori\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Casa San Michele és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Minori. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Casa San Michele és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de magatzem d'equipatge, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Casa San Michele no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (148) Parelles (96) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (16) Famílies amb infants grans (6) Grups (23)\nAllotjaments a Minori


Banc Farmacèutic desplega una campanya de recollida de productes d'higiene bucodental en col·laboració amb SEPA - Banco Farmacéutico\nBanc Farmacèutic desplega una campanya de recollida de productes d'higiene bucodental en col·laboració amb SEPA\nL‘Associació Banc Farmacèutic , Societat Espanyola de Periodòncia i Osteointegració (SEPA) i la Fundació Sepa de Periodòncia i Implants Dentals han acordat una col·laboració mitjançant la qual els seus associats poden fer donació de raspalls dentals, pasta dentífrica, col·lutoris, fil dental i altres productes d’higiene bucodental. Banc Farmacèutic canalitzarà la recollida de les donacions i les distribuïrà en forma de 50.000 lots per persones necessitades durant una Campanya de Nadal. La distribució estarà a càrrec de l’Associació Cívica La Nau (Banc de Productes No Alimentaris), que farà arribar els lots a més de 300 entitats socials a les que atén, amb un impacte total de més de 250.000 beneficiaris.\nAquesta col·laboració entre les empreses associades a SEPA i Banc Farmacèutic és una mostra de com la cultura col·laborativa entre la indústria i el Tercer Sector permet atendre necessitats concretes dels col·lectius vulnerables, que es veuen privats en moltes ocasions per motius econòmics de productes que per a la resta de la població són elementals. En el cas dels productes d’higiene bucodental, és especialment notable donada la repercusió directa que la seva carència suposa per a la vida quotidiana.\nLa primera reacció ha estat a càrrec de #colgateesp, que ha fet una donació de 27.200 unitats de dentífric de genives de 28 ml i col·lutoris bucals de 100 ml. I que se sumaran a la resta de donacions que vagin arribant en les properes setmanes.