ASSOCIACIÓ DE VEÏNS DEVESA-GÜELL: d’abril 2008\nEl llibre de contes de la Devesa surt als diaris\n(Del Diari de Girona)\nL'Associació de Veïns de la Devesa llença avui un llibre amb 36 contes de nenes i nens del barri per promoure la participació dels residents del sector. El llibre, il·lustrat pels mateixos infants i prologat per Javier Cercas, tindrà un preu de 15 euros. Avui a partir de 2/4 de sis de la tarda, els petits escriptors signaran els seus llibres a la plaça Miquel de Palol. El president de l'entitat, Josep Plazas, va explicar que "no obtindrem cap benefici, simplement és un preu per pagar la despesa d'edició" dels 200 exemplars que s'han editat per començar. Posteriorment, es podran fer noves reedicions ja que es treballa amb una editorial en línia que fa encàrrecs a la carta, el que redueix els costos per l'associació.La idea de fer un llibre dels més petits va sorgir de Mercè Peracaula. La veïna va explicar que s'ha volgut potenciar l'escriptura entre els més petits, però es pretén evitar l'esperit competitiu. "Tots els nens que ens han enviat el seu escrit, aquest ha aparegut publicat perquè volíem mostrar que cooperar és millor que competir", va concloure Peracaula. També va assegurar que "va ser emocionant perquè dos dies abans de tancar el termini teníem dos contes i en van arribar de cop una trentena", va explicar la representant veïnal. Josep Plazas va recordar que "som una associació que fem més coses a banda de només ?preocupar-nos de la Devesa i en els darrers mesos ens hem reunit amb els veïns per altres temes, com la seguretat".Plazas va ?explicar que fa pocs dies es va reunir amb la regidora de Seguretat, Maria Àngels Freixenet, i amb el cap de la Policia Local, Josep Palouzié, per demanar-los que reforcin els mesures de vigilància al sector.\na 29.4.08 Cap comentari:\nEls petits autors del barri signen el seu llibre de contes per Sant Jordi\na 23.4.08 Cap comentari:\nUn conte d'Angel Guevara\nTot va començar un dissabte a la tarda de un mes d’agost molt calorós a Mallorca, quan en Diego va llegir al diari que a Formentera hi havia una reserva natural de tortugues i que al mateix dia a les dotze es feia una visita, on es podia anar a veure les cries i tot, ell li va demanar als seus pares però aquell dia els pares no podien perquè la mare tenia que anar a veure una amiga seva i el pare tenia que anar a una reunió, així doncs que va decidir que hi aniria sol ja que la visita només durava dos hores.\nA les dotze en punt ja era a la part esquerra de la badia de s’arenal al moll 14.\nEll que es va estranyar en no veure ningú , li va preguntar a un noi que estava a l’única barca d’aquell moll. “Perdoni es aquí la visita a Formentera?”\nSi noi ets l’únic i val 3 euros.\nEn Diego no s’ho va pensar dos cops i li va donar els 3 euros al noi i va saltar a la barca.\nEn el moment que va saltar en Diego, el noi directament va engegar el motor i va posar rumb a Formentera.\nAl cap de 10 minuts ja i eren. El noi li va dir “salta que ara baixo jo”.\nPerò quan va saltar el noi desprès d’haver parat la barca, es va treure una pistola de la butxaca li va donar un paquet i li va dir porta-li aquest paquet a l’home que hi ha a l’altre costat de l’illa.\nI llavors en Diego no va tenir més remei que anar-hi, mentres feia camí cap dins de l’illa pensava, “que burro que he sigut aquests dos són contrabandistes, i m’han fet servir a mi per portar el paquet”. Però de cop s’he li va acudir fer un pla. Com que ell portava el mòbil a sobre, s’he li va acudir de trucar a un pescador amic seu que tenia una barcassa.\nEll va intentar trucar però no hi havia cobertura. Va moure’s una mica i al final va tenir cobertura. S’hi va posar en Manel que es com es deia el pescador.\nEn Diego li va explicar tot, en Manel va decidir ajudar-lo, va tancar la peixateria, va cridar els nois que estaven amb ell i tots van pujar a la barca amb direcció a la part nord de l’illa . Mentrestant en Diego es va impacientar.\nL’altre noi que tenia que rebre el paquet es va posar nerviós i va anar a buscar en Diego en mig de l’illa.\nEn aquell moment en Manel i els seus arribaven a l’illa. El de la barca que havia portat en Diego es va alarmar en veure la barca i es va pensar que era la poli i va entrar corrents cap a dins de l’illa.\nDe cop en Manel i els seus van sortir de la barca i van córrer cap a dins van buscar en Diego però no el trobaven, però de cop es van girar i van veure els dos nois agafant en Diego i un dels dos apuntava amb una pistola en Diego.\nEls dos nois els hi van dir, si no voleu que el vostre amic prengui mal doneu-nos les claus de la barca i el paquet.\nDe cop i volta els vertaders biòlegs que se’n cuidaven del seguiment de les tortugues van aparèixer i com que eren un grup nombrós, els contrabandistes es van espantar van tirar la pistola i se’n van anar corrents i mai se’n va sentir parlar.\na 18.4.08 Cap comentari:\nEl llibre de Sant Jordi de La Devesa\nLa Devesa i la promoció de la ciutat\n(Del bloc personal d'en Narcís Sastre, geògraf. Opinió política i reflexió territorial.)\nGirona és una ciutat mitjana, amb una població pròxima als 100.000 habitants i ben posicionada en el seu context regional. És una ciutat oberta al turisme gràcies sobretot al valor històric del seu Barri Vell i a la gran varietat d'activitats que s'hi desenvolupen. Compta amb el parc urbà més gran de Catalunya, el de la Devesa, que ocupa una superfície aproximada de 40 hectàrees. El valor del parc no es limita a la seva extensió, sinó també a la seva localització -a tocar del riu Ter i del mateix Barri Vell- i a l'existència d'una multitud d'elements -com els jardins noucentistes- que el doten d'una bellesa i encant especial. Es pot dir, sense cap ombra de dubte, que és part integrant del ric patrimoni històric de Girona. Un autèntic símbol.\nQualsevol ciutat que comptés amb un parc com la Devesa n'estaria orgullosa i el consideraria clau pel desenvolupament local; un pol d'atracció cabdal per la promoció de la ciutat. Tot i les òbvies diferències existents amb Girona, Londres és un exemple claríssim de ciutat que sap vendre amb orgull els seus magnífics parcs urbans, començant pel Hyde Park, tal com queda clar a la seva web.Dissortadament, aquest no és el cas de Girona. Pel que fa a promoció local, la Devesa no compta. Una mirada retrospectiva a vells documents com el Pla de Ciutat de 1994 (el que fou el pla estratègic de la ciutat) en dona fe. Concretament, al detallar les accions vinculades amb l'objectiu 5.3 referent a "Conservar el patrimoni i millorar-ne la gestió", es parla de tot menys de la Devesa. Només s'esmenta a l'objectiu 3.1 "Fer de la natura part estructural de l'espai urbà". Aquesta és la tragèdia: considerar la Devesa només des d'una òptica naturalística i deixar de banda el seu potencial d'interès de mercat que porta associat, sobretot de cara al turisme. Si hom entra al portal turístic de la ciutat no trobarà ni un sol esment a la Devesa. Ni un.La visió naturalística i la promocional no estan renyides, ans al contrari, es reforcen mútuament. Si es comprèn que la Devesa forma part del patrimoni històric de Girona i es comença a publicitar com a tal, de ben segur que aconseguirem que el parc deixi de ser golfes de la ciutat; aquell indret on hi col·loquem tots el trastos que no queben enlloc més de la casa. Si entenem aixó, potser no ens haurem de concentrar en batalletes supèrflues. Aquest és precisament el repte.\na 17.4.08 Cap comentari:\nCompreu el llibre "Primer llibre de contes de la Devesa". A la venda per Sant Jordi a la Plaça Miquel de Palol\nL'associació de veïns del barri ha editat "Primer llibre de contes de la Devesa", escrit per trenta-vuit nens i nenes del barri i amb presentació de l'escriptor i fill del barri Javier Cercas.\nAquest llibre, si tot va bé, estarà a punt abans de Sant Jordi. Aquest dia, instal•larem una parada a la Plaça Miquel de Palol i vendrem el llibre. Els nens tindran l’oportunitat de signar la seva obra com fan els escriptors professionals.\nLa parada es muntarà a partir de les 17:30.\nQualsevol dubre o aclariment, podeu enviar un mail a cbaserba@ya.com o trucar al 619707980.\nEls diners obtinguts serviran per finançar l’edició i si en sobren s’utilitzaran per fer activitats pels nens del barri.\nAquesta activitat l’organitza l’Associació de veïns de la Devesa-Güell amb la intenció de fomentar l’escriptura i la lectura entre els més petits. Esperem que sigui del vostre gust i que aquesta obra sigui un èxit.\nAssociació de veïns Devesa-Güell\na 15.4.08 Cap comentari:\nSEGONA TROBADA DE LA COMISSIÓ DE SEGUIMENT DEL PROCÉS PARTICIPATIU\nEl primer taller del procés participatiu sobre el Pla d’usos i gestió del parc de la Devesa serà el 19 d’abril\nLa Comissió de Seguiment va celebrar aquest dilluns la segona reunió, en la qual es van donar a conèixer les dates de celebració dels quatre tallers que es portaran a terme en els propers mesos, en el marc del procés participatiu sobre el Pla d’usos i gestió del parc de la Devesa.\nEl primer taller tractarà sobre els Usos Educatius i de Lleure i se celebrarà dissabte 19 d’abril al matí. La ponent convidada en aquest primer taller serà la delegada de la rectora per a la Cooperació i el Desenvolupament de la Universitat de Girona, Maria Rosa Terradellas. La tasca del ponent és la de fer una introducció general al tema del qual es parlarà en el taller i aportar elements per al debat.\nLa data del segon taller, en què es parlarà sobre Fires i Mercats, serà dijous 15 de maig al vespre i la ponent serà la presidenta de PIMEC Girona, Mariona de Puig. El tercer taller serà dissabte 17 de maig i tractarà els Usos Esportius. El ponent en aquesta ocasió serà el president de la Federació Catalana de Futbol, Jordi Roche. L’últim taller, sobre Gestió de l’Espai Natural i Mobilitat, se celebrarà dissabte 24 de maig i el ponent serà el director de Fundació Territori i Paisatge, Jordi Sargatal.\nEls membres de la Comissió de Seguiment estan convidats a participar en tots els tallers, que estaran integrats per una trentena de participants més que s’escolliran a través d’una sèrie de criteris que es van consensuar en la reunió celebrada dilluns.\nPer a participar a cada taller s’escolliran entre deu i quinze ciutadans i ciutadanes triats aleatòriament d’entre els inscrits al Padró; tres o quatre coneixedors específics de l’àmbit que es treballi; diverses associacions de veïns; un representant de la gent gran; un representant de grups de dones; un representant del món educatiu; un representant dels joves; un representant de la Universitat de Girona relacionat amb l’àmbit de treball i membres d’entitats de la ciutat i col·legis professionals de l’àmbit temàtic que es tracti en el taller.\nA més dels tallers, a la reunió de la comissió es van presentar les altres vies a través de les quals podrà participar la ciutadania: les jornades obertes que es portaran a terme en diferents espais de la Devesa i la participació a través del web, que s’obrirà en les properes setmanes.\nMés informació a: www.ajuntament.gi/devesa\na 9.4.08 1 comentari:\nAlguns contes del concurs de l'Aleix Ferrer\nEl comandant cap gros els va fer una prova a els 4 nois: de anar al castell de Grècia i matar a la reina, però els hi va dir: no passeu mai per els camins, estan vigilats per besties ferotges, diuen que hi han trolls, centaures armats amb espases llargues (que fins i tot poden tallar les pedres) i amb fletxes (que maten el que volen) i moltes altres criatures molt mes bestials. Si no que heu de passar pel mig dels boscos però hi han cucs, serps verinoses.... de tant en tant, però son més fàcils de matar.\nDel Cap Nord de Noruega (que es on vivia el cap gros) van anar fins a Finlàndia van comprar un barca per anar fins a Polònia, de Polònia van anar a Romania de romania a Bulgària i desprès a Grècia (una ciutat gran i plena de vida amb les cases de colors vius i els carrers plens d’ alegria i també hi havia un castell). Van anar a veure el rei (una persona baixa grassoneta i si no hagués portat la corona i aquells vestits, qualssevol hagués dit que era un borratxo, això si, els seus vestits eren preciosos, els mes galans que haguéssiu vist mai i la reina era bellissima i els vestits igual que el rei preciosos, llàstima que haguessin de matar a la reina. No semblava dolenta.). Els va convidar a fer un gran banquet. El portal era d’or pur amb unes figuretes de plata dibuixades. Per arribar fins al gran saló va passar casi mitja hora, quan per fi van arribar van veure la gran taula de pedra, coberta d’unes grans estovalles de seda, adornada amb dibuixets de petites corones, brodades amb fil d’or i els llums d’espelmes envoltades de vidres i les copes de plata i les copes del vi també de plata, els tovallons de seda també, cosits per la mateixa reina i els plats de porcellana, la mes maca que veureu mai i la taula, estava adornada de rams de flors d’ or, i de canelobres de plata, amb uns ciris llargs...Al cap de munt de la taula, hi havia el rei i la reina, (que s’havien tret la roba que portaven i se n’havien posat una de encara més maca) al seu costat 2 patges s’estaven drets contemplant el banquet i també 2 trompeters esperant que els cambrers serveixin el menjar per anunciar, amb els seus cants que ja podien menjar, i també 4 soldats que vigilaven les portes.\nEl sopar era exquisit (no os puc dir quin era per que no m’en recordo i encara menys la recepta) Se’n van anar a dormir tots 4 i van dormir fins a les 12 en punt. Es van despertar de cop i van veure que 4 soldats (un a cada un) els apuntaven amb una espasa al cor i la reina se els mirava, - era dolenta!!- van exclamar tots a l’hora, però tots 4 sempre portaven un punyal a la cintura fins i tot per dormir, el van treure tots de cop i van tallar al coll als 4 soldats, van enfonsar-li una espasa al coll de la reina i la van deixar a l’habitació, es van vestir i va armar-se. Van matar a tots els guàrdies que van trobar que els impedien que sortissin. A la fi van sortir del castell corrent com uns esperitats, van agafar als seus cavalls i van marxar corrents. Els soldats del rei els perseguien, els tiraven fletxes de foc, que les van esquivar totes menys una. Que li van clavar a l’espatlla de en Tirant. Quan ja els van haver despistat, van seguir fins un camí, allà es van parar i van curar la ferida d’en Tirant, en Caspian sabia una mica de medicina. Havien acabat la missió.\nQuan es van adonar que estaven a un camí, van córrer a amagar-se però ja era massa tard, venia un centaure a grans gambades. Ja els havia vist i van desembeinar les espases i les espasetes, però el centaure era més ràpid i quan es van adonar que els havia tirat a terra, ja els estava apuntant amb un arc triple (o sigui un arc que pot disparar 3 fletxes a l’hora). La Poly va treure el seu punyal i li va clavar dissimuladament a la pota. Va caure enrere i els nois es van aixecar i li van ficar l’espasa al coll. No si havien fixat però era un nen de centaure, el pobre centaure petit es va rendir i els i va explicar que havia passat.\nL’HISTÒRIA DEL PETIT CENTAURE\nEl petit centaure va començar l’ història:\n- fa molt de temps a la muntanya dels cims malvats (una gran muntanya encantada diuen, de 9.000 metres d’altura) i vivia el malvat centaure Ullsvermells, que va agafar a tots els seus soldats i va fer agafar com a mínim 50.000.000 de persones i les va fer convertir en centaures i desprès els va fer torturar fins que volguessin ser dolents i si un centaure dolent com jo el veuen parlant amb persones com vosaltres hem torturaran un altre cop....Que dic “hem torturaran” hem mataran!!!-\nEn acabar de dir aquestes paraules va aparèixer un centaure gran amb 5 sacs a l’esquena un per cadascun els va agafar els va lligar i els va posar a dintre el sac els i va fer un cop al cap i els va deixar estabornits quan es van despertar estaven a una masmorra, en Caspian, en Tirant, la Poly, l’Elisabet i el centaure que es deia Nic.\nLa masmorra era com la gola del llop sort que l’Elisabet sabia fer foc van fer unes entorxes i les van penjar a la paret, en Tirant se’n va recordar de un gabinet que tenia el va fer servir de clau, la porta es va obrir fent un fort “nnyyiicc” l’únic guarida que hi havia es va despertar amb un moviment molt ràpid en Tirant el va matar li la agafar les armes que els i avien pres i els i va donar als altres, van obrir totes les celes ara eren 120 centaures i 99 persones i a mes a mes tots anaven armats. Van sortir corrents, els 4 nois i el centaure a davant amb 20 minuts o els avien matat o s’avien rendit tots. Els quatre nois i en Nic (ara en comptes de els quatre nois i en Nic diré els cinc nois) es van acomiadar de tots els seus companys de batalla, excepte en Nic, que com que no tenia pares, el portaren amb ells al cap nord de Noruega amb el comandant cap gros.\nQuan van arribar al cap nord, el comandant els hi va dir:\n- Com que heu matat a la perversa reina de Grècia i a més al malvat Ulls vermells i als seus soldats, a partir d’ara sereu els cinc cavallers, els protectors del bé!\nI així s’acaba l’historia d’en Caspian, en Tirant, la Poly, l’Elisabet i en Nic.\nHi havia una vegada un far que hi vivia un farer i era una nit de tempesta hi havien llamps i trons a la mitja nit després de tocar les dotze campanades van trucar a la porta era una nena tota pal.lida amb un vestit blanc i li va demanar un got de llet calenta i el farer li va portar però quan va tornar ja avia marxat i l’endemà va passar el mateix després de les dotze campanades va venir la nena i li va demanar un got de llet i el farer li va portar però quan va tornar ja no hi era i així 3 cops mes i el farer estava ven amoïnat per la nena i avia d’anar el mercat per que no tenia menjar i va anar a la fruiteria va comprar pomes, peres, plàtans i melons i va veure una foto de la nena que li apareixia a les nits de tempesta i li va preguntar a la venedora comes deia i li va contestar Maria que l’havien assassinat fa molt de temps el farer es va espantar molt i aquella mateixa nit després de les després de les dotze campanades la nena va trucar a la porta i li va demanar un got de llet calenta però quan es va girar per anar a buscar el got es va tornar a girar i li va preguntar com es deia i li va dir ...\nHola, hem dic Conaca visc a la prehistòria i soc un nen de 11 anys, visc en un petit poblat, en una clariana del bosc, amb els meus pares i els meus tres germans.\nA mi el que m’agrada més és pintar i fer figures amb fang o pedra. A vegades el pare hem deixa pintar un tros de paret a mi sol.\nAvui al matí quan m’he despertat amb el pare i els germans hem anat al camp amb les eines de pedra per agafar les plantes que hi vam plantar fa temps, o sigui, que vam cultivar. Quan hi hem arribat jo he tret la meva eina i he començat a segar cereals. El pare diu que qui agafi més cereals podrà fer una figura de fang.\nQuan hem acabat li he ensenyat al pare que jo havia agafat més cereals i que hauria de fer una figura de fang.\nD’acord! –va dir el pare.\nQuan vam arribar a casa li vaig dir al pare:\nAnem a fer la meva figura?\nNo, ara hem de moldre el gra que hem agafat!\nVaig agafar una pedra de moldre i vaig començar a agafar els cereals més grocs i els vaig aixafar amb la pedra.\nQuan vaig acabar li vaig donar a la mare la farina que havia obtingut. I ella la va ficar amb una massa que ja havia preparat avanç. Desprès la va ficar a dintre el forn que havíem fet un altre dia amb fang.\nUna estona més tard vam treure la massa de dins el forn. Feia una olor, molt i molt bona. La panxa ja hem deia que havia de menjar ho sigui que vam agafar el pa i uns talls de carn que ja havíem cuinat i ens els vam menjar amb molt de gust.\nQuan vam haver acabat de menjar la mare va dir:\nAnem a treure la llet de les vaques i les ovelles?\nSí - vaig dir jo.\nDoncs va, afanyeu-vos que no tenim tot el dia!\nEns vam posar els abrics i vam sortir a fora a munyir les vaques i les ovelles.\nA mi em va tocar una ovella que estava boja: només tocar-la, o t’envestia, o et donava cosses a la cara. Però desprès de molta estona de intentar-ho la vaig poder calmar.\nQuan vam arribar a casa vam posar la llet a l’olla de fang i la vam bullir. I, quan va estar la vam guardar dintre un gerro de ceràmica i el vam posat en un forat a terra, tapat amb pedres. Que tenim a casa.\nDesprés de fer tot això li vaig dir al pare:\nQuan farem la meva figureta?\nEn comptes de fer una figureta, no vols fer un gerro o un recipient per guardar coses?\nAra que ho dius, si que estaria bé fer un recipient. Perquè el que teníem guardat es va trencar!\nI jo i el pare vam sortir a fora.\nVam anar al bosc i vam buscar argila per terra. Quan en vam tenir prou, vam anar en direcció a casa, però abans d’entrar ens vam parar a fora: és allà on fem fang habitualment.\nDesprès d’una estona de moldejar el fang vam fer un xurro llarg i força prim i vam ajuntar un dels seus extrems a l’altre, i d’aquesta mateixa manera en vam fer molts, cada vegada més grans.\nDesprès vam posar tots els aros un a sobre de l’altre i va quedar un gerro molt bonic.\nSeguidament el vam posat al forn i, una estona més tard el vam treure. Havia quedat perfecte.\nT’ha quedat molt bé! Ets un geni Conaca- va dir la mama.\nAh! m’he oblidat de dir una cosa molt important! A casa també i viu el nostre gos: en Puji. A vegades si no ens queden gaires animals tancats per a menjar, en Puji olora el terra i ens porta fins on es troben molts animals. És un gos molt intel·ligent.\nAdéu! Fins demà ens hem d’anar a dormir!\nHola! Ja soc aquí! El pare m’ha dit que avui he d’acompanyar-lo a pescar amb la barca que ara anem a fer.\nHem sortit de casa i hem anat a la vora del riu i amb pells i branques hem fet una barca per a dues persones. Desprès d’agafar la xarxa que havíem fet amb fils ens hem posat a dins de la barca. Remant amb les mans hem anat riu endins. Quan hem sigut allà hem tirat la xarxa al riu i quan veiem que a dins hi havien entrat molts peixos, l’hem estirat cap amunt.\nEm agafat molts peixos i la mare s’ha posat molt contenta.\nDesprès de menjar-nos els peixos el pare ha dit:\nEls homes del poblat diuen que hem d’anar a construir un altre monument.\nDoncs anem ràpid que com més ràpid ens hi posem més aviat acabarem!\nAbans de marxar, però, tots els homes del poblat ens en vam anar al monument que havíem fet anys enrera: es deia Stonehenge.\nUn cop allà, vam fer una foguera i vam fer un ritual i uns balls al costat del monument. Això ens portaria sort per fer l’altre monument.\nAra he de plegar d’explicar perquè tinc molta feina a fer! Aquest monument serà molt cansat de fer, segur! Així, doncs: adéu!!!!!\nHola, hem dic Elah visc a la prehistòria i tinc deu anys i ara visc en una coveta amb la meva família: el meu pare, en Luc, la meva mare, la Inda, el meu germà Bon, la meva germana la Tran i el meu avi Bonka. Abans vivíem amb la meva àvia però un dia que vam travessar un riu, va caure i se la va endur la corrent, i no la vam tornar a veure més, fins que la vam veure a la vora del riu que tenim a prop de la cova. Però l’avia no es movia ni deia res i l’avi va dir que féssim un forat a terra, i que poséssim a dintre l’avia. Jo ho vaig trobar absurd, però ho vam fer igualment. Perquè a ningú no li interessa el que digui una nena, no?\nAvui al mati, com sempre, en Bon ha sortit a caçar amb el pare i els altres homes i nois del clan. I jo, la Tran, la mare i l’avi ens hem quedat a casa. Jo, la mare i la Tran, a casa hem posat les pells dels cérvols que ens vam menjar ahir a terra estacades, i amb una pedra esmolada hem rascat i netejat les pell. Després d’assecar-les sobre el foc, les hem tallat amb la pedra esmolada i hem foradat les vores amb un sílex punxegut. Per unir els trossos hem agafat tires de cuiro que hem fet passar pels forats que havíem fet abans. Estic molt contenta perquè ha quedat molt maco el meu vestit!\nEs hora de menjar, ja començo a tenir gana. Quan penso amb els talls de carn que tenim al fons de la cova se’m fa la boca aigua. Però encara hem de preparar l’olla, o sigui que hem de posar mans a la feina. Hem agafat pedres del riu, les hem posat al foc que havia preparat la Tran i desprès les hem posat a l’olla (feta amb pals i pells) plena d’aigua. Quan l’aigua és calenta hem ficat la carn i algunes plantes a dins hem deixat passar una estona i desprès ens l’hem menjat, la carn i el suc. Era boníssim!\nQuan ha arribat la tarda hem sortit de la cova i hem anat al bosc que hi ha al costat de casa. La mare diu que hem d’anar a caçar.\n-A caçar?-em vaig estranyar- però si nomes hi van els homes!\nEncara que no ho he dit mai a ningú, a mi m’agradaria anar a caçar i no entenc per què nosaltres no hi podem anar, però no ho he preguntat mai a ningú.\n-Si que anirem a caçar però nomes a caçar llangardaixos o conills! I si ens queda temps podem collir fruits o arrels- va dir la mare.\nJo em vagi tenir una decepció.\nDesprés de molta estona vam trobar un cau de conills però nomes hi havia un conill vell. L’avi sempre diu que ara hi ha menys animals perquè fa mes fred i tot s’està congelant.\nQuan hem arribat a casa només havíem trobat un conill i dos ocells malalts.\nS’estava fent fosc i havíem de sopar però els caçadors amb la carn no arribaven. Sempre que arribaven els caçadors els nens ens posàvem molts contents i anàvem a esperar a fora de les coves.\nLa Tran va començar a fer foc al fons de la cova però jo li vaig dir:\n-No! Aquí no facis el foc! L’has de fer a l’entrada de la cova.\n-Per què? Primera: perquè s’escalfi tota la cova. Segona: perquè el foc espanta els animals. Tercera: perquè el foc fa llum i la llum orienta als caçadors que arribin tard com avui. I quarta: perquè....\n-D’acord, d’acord! Que ja hi vaig!\nDesprès d’una estona, es van veure unes llums en la neu i els nens del clan van sortir tots de les seves coves i van anar a veure què eren aquelles llums. Quan hi van arribar van veure que es tractava de un gran grup de caçadors que arribaven amb molta carn, els nens es van tirar a sobre dels caçadors i els van abraçar.\nQuan tothom havia anat a la seva cova nosaltres ens vam asseure al voltant del foc i jo li vaig preguntar al pare:\n-De què és aquesta carn?\n-I com ho heu fet per caçar un mamut?\n-Anant caminant hem trobat un mamut malalt i aïllat del grup. Perquè costa molt, però molt, caçar un mamut quan està amb la seva manada.\n-Però jo he caçat un linx!- exclamà en Bon.\n-Hoo, que valent!- va dir la mare –que fort!\n-No n'ha per a tant....-xulejava en Bon.\nEn acabat de dir això, en Bon va caure de costat i tots vam riure menys en Bon que es va posar vermell.\n-Mireu, mireu el fort i valent Bon!\nHi va haver un moment de silenci però el pare el va trencar:\n-Quan estàvem caçant el mamut hem vist una gent més peluda que nosaltres i que caçaven cérvols amb llances amb la punta de fusta i no de pedra com nosaltres.\n-Haa! Jo se qui son!- va dir l’avi - Són d’una altra tribu, són d’una altra espècie! No són tan avançats com nosaltres. Es diuen homes de Neandertal! Quan jo era jove en vaig trobar molts, potser cent. Nosaltres els hi vam oferir ensenyament sobre algunes coses i ells a canvi menjar...\n-Quin tipus d’ensenyament?\n-Doncs... fer pedres esmolades... fer llances de fusta... fer servir el foc per endurir les puntes de les llances.. moltes coses.\nDesprès de l’explicació de l’avi la mare va dir:\n-I si agafem el greix i la sang del mamut i pintem les parets?\n-Si- van dir tots a l’hora.\nI vam anar al fons de la cova a dibuixar un gran mamut i uns homes que el caçaven.\n-Ara que ja hem acabat nenes, podem anar a pintar-nos el cos!- va dir tota contenta la mare.\n-Si, visca!!- va dir la Tran.\nAra amb vestit nou i així pintada quedo molt bé!\nQuan ens vam acabar de pintar la mare va dir:\n-A dormir!! Que demà ens hem d’aixecar aviat!\n-Per què?- va preguntar la Tran a la mare.\n-Doncs perquè demà anirem a buscar un altre lloc on passar el temps de calor perquè aquí ja no hi ha menjar.\nI nosaltres ens en vam anar a dormir sense dir res.\nJo no vull anar-me’n d’aquí, perquè aquí ja hi estava bé però el que mana es l’avi, que és el cap del clan.\nAra he de parar d’explicar perquè me n’he d’anar a dormir, però demà continuaré explicant. Demà serà un dia cansat.\nQuina mandra que tinc de caminar tant ara. Però és el que toca.\nA mi em toca portar el menjar que pesa molt.\nL’avi diu que serà un dia llarg i cansat, que el camí és molt llarg. Quins ànims, penso jo.\nEl camí és pel bosc o sigui que encara és mes feixuc. Després de caminar una estona ens ha passat un cérvol pel davant i en Bon ha tret un arc i una fletxa i ha matat l’animal.\n-És així com caceu? És molt fàcil!- vaig dir- Per què no ho podem fer nosaltres?- se’m va escapar.\n- Doncs... perquè... doncs no ho sé. Però l’avi segur que ho sap. Oi, avi?\n-Jo? Doncs jo tampoc no ho sé... perquè les dones són mes dèbils suposo.\n-Doncs que absurd, no?- no vaig poder reprimir-me.\n-Sí- va dir la mare sense treure els ulls de l’animal.\nMés menjar per carregar, he pensat jo. Però la mare ha tret una pedra i ha començat a trocejar l’animal mort. El pare deia:\n-No ho podem fer quan arribem al lloc que busquem això?\n-No! Ho farem ara!- va dir.\nEl pare no li va fer cas i va agafar l’animal a coll-i-bè, i va continuar caminant.\nJa havien passat dues hores des que havia passat el cérvol per davant nostre, quan el pare va dir:\n-Ja hem arribat, aquí és on farem tendes i ens quedarem a viure fins que no hi hagin més animals per menjar ni més plantes per recollir.\n-Aquí hi ha un riu i podrem pescar i banyar-nos!- vaig dir contenta.\nVam fer les tendes amb ossos, branques i pells que teníem o que trobàvem.\nQuan vam ser a dins vam fer un foc i vam descansar molta estona.\nI aquí ens hem quedat a viure per un temps.\nAixí és com visc jo.\nAUTOR: ALEIX FERRER\na 8.4.08 Cap comentari:\nEls petits autors del barri signen el seu llibre d...\nCompreu el llibre "Primer llibre de contes de la D...\nSEGONA TROBADA DE LA COMISSIÓ DE SEGUIMENT DEL PRO...


Pràctiques d'aula1 dt-dj 18:30-20 34\nRes que s’hagi de fer amb la intel·ligència no es pot fer sense la paraula (Isòcrates)\nAlgú ha dit que els éssers humans som paraules. Segurament aquesta afirmació no és, com cap altra, certa del tot, però s’hi acosta força: pensem amb paraules; amb paraules manifestem els nostres sentiments; ens barallem amb paraules; ens barallem per les paraules; ens enganyem amb paraules; ocultem que no tenim res a dir amb paraules; les paraules ens alegren; les paraules ens captiven; amb paraules informem o amaguem informació; ens comuniquem amb paraules; aprenem amb paraules; aprenem paraules; les paraules ens fan mal o ens serveixen de bàlsam... Pertot hi ha paraules, arreu hi ha Llengua. En qualsevol activitat de la vida la llengua és un element essencial; dominar-la, conèixer-ne els mecanismes, ens capacita per a qualsevol activitat que emprenguem. D’aquí la importància de prestar-hi atenció sigui quina sigui la nostra activitat acadèmica. D’aquí, també, que valgui la pena dedicar-hi una assignatura en la qual ens proposem reflexionar sobre diferents aspectes relacionats amb el llenguatge tot buscant la manera d'afavorir-ne el procés d’ensenyament - aprenentatge.\n1. Les competències lingüístiques bàsiques\n1.1.1. Comprensió oral activa: sentir i escoltar no és el mateix\n1.1.2. Les habilitats que suposa saber escoltar\n1.1.3. Exercicis de comprensió oral\n1.1.4. L’avaluació de la comprensió oral\n1.2.1. L’expressió oral: una habilitat que cal treballar més\n1.2.2. Millora de l’habilitat en les situacions quotidianes i amb exercicis específics\n1.2.3. El docent com a model per a l’infant. Els recursos de l’oratòria\n1.2.4. Tècniques i exercicis d’exposició i expressió oral. Avaluació\n1.3.1. Llegir és comprendre\n1.3.2. Lectura o lectures: tipus de lectures\n1.3.3. Habilitats que es posen en joc durant la lectura eficient\n1.3.4. Els tres factors: text, lector i context\n1.3.5. Dificultats en la comprensió lectora\n1.3.6. La literatura\n1.4.1. L’habilitat lingüísitica més completa i complexa\n1.4.2. Per a què fem servir l’escriptura?\n1.4.3. Habilitats que intervenen en una expressió escrita eficaç\n1.4.4. Les fases de la redacció\n1.4.5. Tècniques d’expressió escrita. Exercicis d’escriptura intensiva i extensiva\n1.4.6. L’avaluació del text escrit\n2. El sistema de la Llengua\n2.1. Les propietats textuals: adequació, cohesió, coherència, estilística i presentació\n2.2. Morfosintaxi, lèxic i ortografia\n2.2.1. El seu paper en la didàctica de la Llengua\n2.2.2. Exercicis i recursos per al treball docent\n3. El docent i l’ensenyament de la Llengua\n3.1. Què és ensenyar Llengua? L’enfocament comunicatiu\n3.2. La programació de Llengua\n3.2.1. Els elements de la programació\n3.2.2. Seqüències didàctiques i projectes\nL’avaluació de tots els treballs i activitats serà la que donarà la nota final de l’assignatura. No seran avaluables els treballs i activitats presentats fora dels plaços i terminis establerts.La nota d’un possible examen serà, en tot cas, complementària, i no substituirà les notes dels treballs.\nL’alumnat que tingui dificultats per assistir regularment a les classes caldrà que ho comuniqui personalment al principi del quadrimestre per poder prendre les decisions oportunes tant pel que fa al seguiment del curs com a l’avaluació.\nPer acord del professorat de l'Àrea de coneixement de Didàctica de la Llengua, tant en els treballs com en els exàmens es demanarà un bon nivell en el domini de la llengua escrita.\nL’estructuració dels continguts és completament arbitrària perquè en la realitat cap dels elements esmentats abans no es presenta aïlladament dels altres. Els punts 2 i 3 probablement no els veurem de manera específica, sinó integrats en la dinàmica del primer capítol, que serà l’eix vertebrador de l’assignatura.


Cor Blaugrana planteja una moció de censura contra Bartomeu - Empordà\nCor Blaugrana planteja una moció de censura contra Bartomeu\nLa plataforma assegura que ja té assegurades més de 2.000 signatures de les 16.000 que necessita\nefe/ddg 30.07.2020 | 06:30\nCor Blaugrana planteja una moció de censura contra Bartomeu L'Empordá\nLa plataforma Cor Blaugrana, liderada per Josep Maria Cremades, va anunciar ahir que pretén posar en marxa una moció de censura contra el president del Barça, Josep Maria Bartomeu. «Sabem que tenim en contra que no hi ha partits al Camp Nou, que hi ha una pandèmia en què no s'aconsellen els desplaçaments i que tan sols falta un any per a les eleccions. I, amb tot, volem fer el vot de censura. Així és el nostre nivell d'indignació», va explicar Cremades al programa Què t'hi jugues de SER Catalunya.\nCor Blaugrana es defineix en el seu compte de Twitter com «un grup de socis que pretén lluitar per la transparència, la bona praxi i el respecte al soci». Cremades, qui també va ser l'impulsor aquest mateix any de la plataforma Bots Blaugranes, ha assegurat que «no tenen ningú darrere i que ja tenen més de 2.000 signatures i menys de 5.000». De moment, començarà recollint suports mitjançant un web: mocio2020.cat.\nEls impulsors necessitarien reunir com a mínim les firmes del 15% del cens electoral del club (el 2013 l'Assemblea de Compromissaris va aprovar que s'incrementés el percentatge del 5 al 15%), unes 16.000, perquè la moció de censura tirés endavant. Segons els Estatuts de club, Cor Blaugrana disposaria de 14 dies hàbils a partir de l'endemà de la recollida de les paperetes. Si se suepra superés el 15% requerit el club hauria de celebrar un referèndum que comportaria la destitució de l'actual junta directiva si ho volguessin el 66% dels votants.


NIEVE Y ALUDES: noviembre 2014\nACTO DE CLAUSURA "DE LA EXPOSICIÓN 15 ANYS DEL SERVEI D’INFORMACIÓ I PREVENCIÓ D’ALLAUS A CATALUNYA"\nDijous, 20 de novembre de 2014 . A la seu del Institut Cartográfic i Geològic de Catalunya\nNos complace hacer un copiar y pegar de esta actividad que refleja los 25 años de servició a la comunidad en lo relativo a la nieve y los aludes.\nEl Servei d'informació i prevenció d'allaus a Catalunya és un servei públic destinat a proveir la informació necessària per reduir el risc d'allaus. Des del 1986, difon informació per a conscienciar la població d'aquest risc i, des d'aleshores, s'hi ha anat incorporant eines i recursos per garantir l'eficiència del servei seguint els estàndards europeus.\nEn motiu del 25è aniversari del servei, s'ha fet una exposició itinerant que, durant més de dos anys, ha estat acollida en quinze indrets de Catalunya. Aquesta exposició, que es mostra per darrer cop entre el 18 i el 21 de novembre a la seu de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC), presenta les fites assolides des de l'any 1986 amb les idees bàsiques del que és el fenomen de les allaus, de com es poden predir i com es poden reduir els seus efectes.\nEn motiu d'aquesta exposició, el dijous 20 de novembre es farà a la Sala d'Actes de l'ICGC l'acte de cloenda de la mateixa amb la retrospectiva i reptes de futur dels serveis d'informació d'allaus i la presentació de les novetats del servei de predicció d'allaus de l'ICGC per a la temporada 2014-2015.\nEsteu convidats a l'esmentat acte i a visitar l'exposició.\nData de l'acte de cloenda: dijous 20 de novembre de 2014, a les 17:30 hores\nDates de l'exposició: 18-21 de novembre de 2014, de 10:00 a 17:00 hores.\nBenvinguda i presentació a càrrec de representants de l'ICGC, Protecció Civil i el Servei Meteorològic de Catalunya\nCarles Garcia, Predicció d'Allaus, ICGC\nHay que inscribirse previamente por aforo del local.\nPublicado por Pere Rodés i Muñoz en 12:57:00 No hay comentarios:\nACTO DE CLAUSURA "DE LA EXPOSICIÓN 15 ANYS DEL SER...


‘Planning’ setmanal d’handbol\nAmb un partit per setmana, el Barça Cifec canvia el ‘planning’ de feina. Els homes de Xesco Espar tenen cinc dies per preparar cada partit de lliga Asobal i el treball es distribueix de diferent manera.\nEn aquesta recta final de la temporada, el Barça Cifec només haurà de disputar un partit per setmana. Això ha portat l’equip tècnic de l’handbol a planificar el treball en cinc dies, a diferència de la primera part de la temporada, amb doble partit entre dimecres i dissabte.\nLa setmana comença amb doble sessió el dilluns i el dimarts. Al matí fan sessió física amb peses i a la tarda, treball amb pilota, però més a nivell individual i amb exercicis variats. El dimecres comença a baixar la intensitat i van a córrer pel matí. Dijous i divendres es prepara el partit de dissabte centrant-se en l’estil de joc del rival i reforçant els punts febles de l’equip.\nAquesta distribució dels entrenaments requereix una modulació de l’esforç. Segons el segon entrenador blaugrana, Toni Gerona, “la intensitat és més gran a principi de setmana. El volum també, perquè fem dues sessions, i a mesura que s’acosta el cap de setmana, a fi que el jugador estigui més descansat per al partit, la sessió s’escurça però la intensitat és alta perquè és pròpiament un entrenament d’handbol.”\nDiumenge, dia de festa\nEls jugadors blaugrana juguen dissabte i descansen diumenge, tot i que el dimecres, quan corren a primera hora del matí, tenen la resta del dia per descansar. Aquesta planificació setmanal se seguirà fins a final de temporada i permetrà preparar a consciència cadascun dels nou partits que queden per disputar.\nPropera aturada a la Lliga\nPer Setmana Santa no hi haurà jornada de Lliga Asobal. Es disputa el partit de les estrelles i els jugadors que no hi vagin convocats tornaran a tenir quatre dies de festa, com van tenir la setmana passada.


Decretada la fallida i cessació de pagaments de Papereria Sol\nDimecres 22, Maig de 2013 08:31 Versió impresa\nTenim 10 visitants i 9 membres en línia\tFiltre de notícies\nCodi: Please wait...\tBondia.ad és propietat de La Veu del Poble S.A., Na Maria Pla i Ciutat de Consuegra, AD500 Andorra la Vella, Principat d'Andorra. Contacte a 00376808888 o per email a bondia@bondia.ad\tDecretada la fallida i cessació de pagaments de Papereria Sol\nNacional\t- Economia\tEscrit per Redacció\tDimecres 26, Maig de 2010 21:01\tTwitterSocButtons v1.5La Batllia, mitjançant un aute de data 10 de maig, ha decretat la cessació de pagaments i fallida de les societats Papereria Sol SL, Dima SL i Hard i Soft SL, segons va recollir ahir el Butlletí Oficial del Principat d’Andorra (BOPA).\nA partir de la publicació d’aquest aute, en el qual també es nomena administradors judicials de les citades societats Francesc Bonet i David Solana, els creditors tindran un termini de trenta dies per presentar als administradors els justificants dels crèdits corresponents perquè puguin ser verificats i perquè es pugui fer la relació pertinent.Segons fonts properes al cas, la cessació de pagaments i fallida de Papereria Sol, Dima i Hard i Soft afecta més d’una trentena de treballadors.D’altra banda, i d’acord amb les disposicions de la Llei de contractació pública, des de l’executiu s’ha resolt el contracte, fet a través del Servei Andorrà d’Atenció Sanitària (SAAS), amb Papereria Sol per al subministrament de mobiliari de despatx del concurs de l’equipament tècnic del nou Laboratori Clínic.D’aquesta manera, i segons va recollir també ahir el BOPA, l’executiu ha adjudicat aquesta contractació a Vicent Solé Mobiliari per un import de 22.587 euros.\nCISA - APARTAMENT A ERTS / LA MASSANAHabitatges - Apartament moblat al poble d'Erts, distribuit en rebedor, un dormitori, saló menjador, cuina americ...CISA - APARTAMENT A ARINSALHabitatges - Apartament per estrenar a l'entrada d'Arinsal. Molt lluminós i amb molt bones vistes. Ampli saló m...CISA - CASA ADOSSADA A ANDORRA LA VELLAHabitatges - Casa adossada de recent construcció a la Comella, a només 5 minuts del centre d'Andorra la Vella. ...Publica el teu anunciMés\tEnquesta de la setmana


Criteris per a les substitucions del personal docent, derivats de l'aplicació del Reial decret llei 14/2012, de 20 d’abril (Informa el Departament) - CCOO Educació Pública Criteris per a les substitucions del personal docent, derivats de l'aplicació del Reial decret llei 14/2012, de 20 d’abril (Informa el Departament) - CCOO Educació Pública\nHome > Pública > Criteris per a les substitucions del personal docent, derivats de l'aplicació del Reial decret llei 14/2012, de 20 d’abril (Informa el Departament)\nCriteris Plantilles centres públics professorat Professorat interí i substitut Pública\nCriteris per a les substitucions del personal docent, derivats de l'aplicació del Reial decret llei 14/2012, de 20 d’abril (Informa el Departament)\nInformació que el Departament ha facilitat al les direccions dels centres educatius\nCriteris per a les substitucions del personal docent, derivats de l'aplicació del Reial decret llei 14/2012, de 20 d’abril\nPeríode maig juny 2012\nUna vegada constatades les dificultats per aplicar allò que preveu el Reial decret llei 14/2012, de 20 d’abril, de mesures urgents de racionalització de la despesa pública en l’àmbit educatiu i atès que l’organització actual dels centres educatius no permet cobrir amb substituts interns totes les absències del professorat derivades de l’aplicació de la normativa bàsica esmentada, fins a la finalització del curs escolar es tindran en compte els criteris següents:\nBatxillerat, formació professional, ensenyaments artístics, ensenyaments esportius i d’idiomes, ensenyaments d’adults i serveis educatius: No es podran cobrir els primers 10 dies lectius de qualsevol incidència.\nSimultaneïtat: En tots els nivells educatius es tindrà en compte l’excepció de cobrir la segona incidència simultània des del primer dia.\nIncidències de llarga durada: En qualsevol cas es cobrirà des del primer dia quan l’absència estigui motivada per alguna de les situacions següents: maternitat, paternitat, reducció de jornada, compactació de la reducció de jornada, accident laboral, estades en empreses i altres d'equivalents.\nConcessió d’alguns permisos o informe previ de les direccions: La direcció del centre, a l’hora d’informar una sol·licitud d’assumptes propis o concedir qualsevol altre permís que sigui de la seva competència, haurà de tenir en consideració el fet que en el centre hi hagi una o més absències que aconsellin, per necessitats del servei, informar negativament o denegar el permís sol·licitat.\nA partir de l’1 de setembre de 2012\nA les instruccions referides a la gestió de la borsa de treball del personal docent per al curs 2012-2013 i als documents d’organització i funcionament dels centres educatius per al curs 2012-2013 s’inclouran els criteris per al nomenament del personal substitut docent que s’utilitzaran durant el curs 2012-2013 i que són els següents:\nEs nomenarà personal substitut quan hagin transcorregut deu dies lectius des de l’inici de la situació que justifica el nomenament. Durant el període de deu dies lectius anterior al nomenament del substitut els alumnes hauran de ser atesos amb els recursos propis del centre.\nAixò no obstant, quan en un mateix centre hi hagi simultàniament diverses incidències d’una durada prevista superior als deu dies lectius, no cobertes amb substituts, i es prevegi que es mantindrà la simultaneïtat durant un mínim de cinc dies lectius, comptats des del dia en què s’efectuarà el nomenament de la persona substituta, se seguiran els criteris següents:\nA les escoles de menys de 20 mestres, a les zones escolars rurals i als centres d’educació especial es nomenarà personal substitut des del primer dia, a partir de la segona incidència simultània.\nAls instituts i seccions de menys de 12 grups, quan es tracti d’incidències del professorat que imparteix ESO, es nomenarà personal substitut des del primer dia, a partir de la segona incidència simultània.\nAls instituts amb 12 o més grups, quan es tracti d’incidències del professorat que imparteix ESO, es nomenarà personal substitut des del primer dia, a partir de la tercera incidència simultània.\nAl batxillerat, la formació professional, els ensenyaments esportius, les escoles oficials d’idiomes, les escoles d’art, els centres i aules de formació d’adults i als serveis educatius es nomenarà personal substitut des del primer dia, a partir de la tercera incidència simultània.\nQuan, pel criteri de simultaneïtat esmentat, s’hagi de substituir una de les incidències del centre, es cobrirà preferentment la que tingui prevista una major durada o, si escau, la llicència per infantament o la compactació de la reducció de jornada per cura de fill.\nAls documents d’organització i funcionament dels centres educatius per al curs 2012-2013 també s’inclouran orientacions per a l’organització de l’atenció a l’alumnat mitjançant substituts interns.\nATENCIÓ ÚLTIMA HORA:\nDavant les darrreres informacions publicades pel DE en realció a les substitucions de les absències superiors a 10 dies lectius, la FEC CCOO vol fer les següents consideracions:\nCCOO, en la mesa sectorial en què l'administració va advertir que aplicaria aquesta mesura vam advertir insistentment el departament dels greus problemes d'organització interna que provocaria als centres. Som conscients de la complexa realitat de les escoles i instituts i, per això, la possibilitat de substituir les baixes el més ràpid possible ha estat una demanda històricament reivindicada per CCOO, fins que vam aconseguir pactar-la en un acord de mesa sectoriaI. Aquest acord va posicionar Catalunya com l'única comunitat autònoma que podia comptar amb recursos des del primer dia quan havia un company o companya malats.\nDavant d'aquesta realitat incontestable, gràcies a la pressió que hem sigut capaços d'exercir i a la de les mobilitzacions de tota la comunitat educativa, el Departament no ha tingut més remei que fer marxa enrere i presentar una "alternativa" que marca l'inici d'una lluita sense treva per recuparar tots els drets que havíem aconseguit i que ens han robat impunement.\nLa decissió del Departament demostra que l'administració té marge i discrecionalitat a l'hora d'aplicar les mesures del govern central. CCOO denunciem l'actitud oportunista del nostre govern aprofitant el RDL estatal per desmantellar els acords sindicals aconseguits a Catalunya.\nCCOO també va advertir que el sistema de nomenaments vigent a Catalunya podria provocar un perllongament del temps màxim que la llei marca per substituir el professor absent. El risc que l'11è dia lectiu no hi hagi nomenaments i, en conseqüència, l'absència no es cobreixi, vulneraria la disposició i pot establir un greuge comparatiu amb altres territoris de l'Estat. Caldria fer nomenaments diaris per garantir que els centres de Catalunya no rebem els substituts/es més tard, encara, del que diu la norma.\nCCOO opina que els centres educatius ja han patit greus retallades de recursos i personal inacceptables i que no és admissible ni tolerable castigar-los encara més. Continuem exigint que aquesta mesura no sigui aplicada als centres de Catalunya perquè afecta la qualitat educativa de l'atenció que rep l'alumnat, perquè genera greus problemes d'organització i gestió a centres educatius i perquè precaritza el col·lectiu d'interins greument, reduïnt les possibilitats d'ocupació del sector més dèbil i castigat de l'educació.\nPublicat per . a 11.5.12\nItem Reviewed: Criteris per a les substitucions del personal docent, derivats de l'aplicació del Reial decret llei 14/2012, de 20 d’abril (Informa el Departament) Rating: 5 Reviewed By: .


La vergonya d'un fracàs escolar que no ens podem permetre\nActualitzada el 06/09/2012 00:00\nDimecres començarà un nou curs escolar amb reptes molt ambiciosos al davant. La consellera Irene Rigau ha començat una croada contra el fracàs escolar que, en principi, és molt encomiable i en la qual tots estaríem d'acord. Vol que els alumnes surtin més preparats, sabent més matemàtiques, més llengua i més tècniques d'estudi. I, també, s'ha engegat un pla per millorar la formació professional i oferir més sortides educatives als alumnes que no volen cursar el batxillerat ni seguir una carrera universitària.\nEl problema és que en principi és poc creïble que tot això es pugui fer disminuint els recursos humans, és a dir, amb menys professors. Aquest any s'incorporen 20.000 alumnes i, en canvi, hi haurà 1.700 mestres menys. I els que hi ha, a més, tenen més càrrega de treball -els han augmentat les hores de feina i també el nombre d'estudiants per aula- i menys sou. Malgrat l'evident i demostrat caràcter vocacional de la professió, no sembla que sigui el millor escenari per aconseguir gaires millores.\nEl panorama actual és bastant dramàtic i l'estudi que va fer públic ahir la Fundació Bofill en dóna exemples concrets. Catalunya té una taxa d'abandonament escolar del 26%, una de les més altes de la Unió Europea. I, encara que ara aquesta taxa s'ha reduït a causa de la crisi -ja que l'atur ha afavorit que molts estudiants optin per continuar a classe- hi continuen amb poques ganes perquè, com l'estudi posa en relleu, no hi troben incentius que els motivin.\nSembla que no hi ha cap més opció que abandonar els estudis o fer una carrera perquè hi ha un greu dèficit a la formació professional. Durant molt anys l'administració no s'ha pres seriosament aquests estudis tècnics, que, a sobre, són els que més reclama el mercat laboral. Ja comença a ser hora de canviar aquesta dinàmica. No tots els esforços poden recaure en els mestres, cal que tota la societat assumeixi que és en l'educació on ens juguem el nostre futur. I exigeixi els mitjans per millorar-la.


La fiscalia demana tres anys de presó per a les Pussy Riot - VilaWeb\nDimarts 07.08.2012 19:20\nLa fiscalia demana tres anys de presó per a les Pussy Riot\nTres de les integrants són jutjades de vandalisme per interpretar una cançó contra Putin en una catedral ortodoxa · Madonna, de ronda per Moscou, dona suport al grup\nLa fiscalia russa ha demanat tres anys de presó per a les integrants del grup de música punk Pussy Riot, que són jutjades per haver irromput a la principal catedral ortodoxa de Moscou el febrer passat cantant una cançó amb la qual demanaven la dimissió de l'aleshores primer ministre, Vladimir Putin. Nadejda Tolokonnikova, Maria Aliokhina i Iekaterina Samutsevits, empresonades des de març, han estat acusades de vandalisme, delicte que preveu una pena màxima de set anys de presó.\nPussy Riot és una banda de punk rock feminista nascuda l'any passat. En les seves lletres, denuncien la manca de transparència política, la repressió de la llibertat d'expressió i la persecució dels opositors (vídeo d'una actuació). El passat mes de febrer, cinc de les integrants van entrar a la catedral del Crist Salvador de Moscou, amb la cara tapada amb passamuntanyes de colors, i van interpretar la cançó 'Mare de Déu, fes fora Putin'.\nTres d'elles van ser detingudes, i des del març són a la presó. Ara ha començat el judici en què fan front a l'acusació d'un delicte de vandalisme, penat amb set anys de presó. La fiscalia en demana tres, perquè considera que 'van actuar d'una manera extremadament vulgar per un lloc com aquell' i que la cançó que van interpretar és 'insultant i un sacrilegi per als ortodoxos'.\nL'actuació era una denúncia a l'autoritarisme rus, però la fiscalia diu que no va ser cap acte polític, i que només van fer referència a Putin per poder argumentar que ho era. Per al fiscal, l'actuació va ser 'un pecat als ulls de la societat'.\nLes tres detingudes admeten haver comès un delicte administratiu, però neguen ser culpables de vandalisme. Una de les processades ha explicat que Pussy Riot es va formar per cridar l'atenció i criticar les autoritats russes i ha dit que en cap moment volien ofendre els cristians ortodoxos. L'advocat de les acusades considera que qualsevol veredicte que no sigui el d'innocència seria il·legal.\nRepercussió i suport internacional\nEl cas ha tingut una gran repercussió internacional. Artistes com Madonna, Sting, Peter Gabriel, Patty Smith o Marc Almond han demanat indulgència a favor de les joves, i fins a un centenar de personalitats de la cultura han adreçat una carta al Tribunal Suprem demanant que tanqui el cas. En el cas de Madonna, que aquesta setmana ha actuat a Moscou, ha exposat el seu suport al grup, tant en declaracions a la premsa com en el concert de dimarts al vespre, tal com es pot veure en aquest vídeo. 'Vladímir Putin hauria de perdonar-les com a artistes, com a dones i com a mares. Se les ha d'alliberar. Els artistes sempre tenen raó quan s'expressen a si mateixos.'\nAmnistia Internacional denuncia que les tres dones són preses de consciència i ha començat una recollida de signatures per fer arribar a la fiscalia general l'exigència de llibertat immediata per a les tres noies.


L'alt tribunal no es pronuncia sobre el fons del cas sobre l'entrada d'Agbar a la companyia\nPartits com ICV o la Plataforma Aigua és Vida consideren molt exagerat l’increment de tarifa de l’aigua, que multiplica per cinc l’increment del cost de la vida. XAVIER BERTRAL\nMadridEl Tribunal Suprem ha rebutjat la petició d'Acciona Agua de suspendre cautelarment la societat mixta anunciada al novembre de 2012 per gestionar el cicle integral de l'aigua de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB), participada en un 85% per Agbar, segons la interlocutòria consultada per Europa Press.\nLa resolució destaca que no queden acreditats possibles perjudicis irreparables ni per a l'interès general ni per a tercers derivats de la posada en marxa d'aquesta societat que justifiquin la petició de suspensió cautelar. Aquest rebuig no es pronuncia sobre el fons de l'assumpte, és a dir, la legalitat de la constitució d'aquesta companyia mixta, el que també va ser portat als jutjats.\nEl contracte de creació de la societat mixta estableix que Agbar gestiona des del subministrament domèstic (el que suposa uns tres milions de persones a l'AMB) a la col·lecció d'aigües residuals, depuració i la regeneració per a usos no potables. La Generalitat va recórrer perquè considerava, entre altres motius, que la nova societat envaeix les seves competències, ja que l'Àrea Metropolitana només gestiona l'aigua 'en baixa', és a dir, la distribució que es fa dins dels municipis, mentre que la Generalitat és la responsable del servei des del lloc en què es capta el recurs fins als dipòsits de capçalera de les poblacions, l'anomenada aigua 'en alta'.\nTambé van recórrer diverses empreses del sector de l'aigua per considerar que s'havia incomplert l'obligació de convocar un concurs públic per crear l'empresa mixta, i perquè es limitava la competència, entre d'altres arguments. Aquesta societat suposa un ingrés per a l'AMB de 20 milions d'euros anuals, encara que el primer any (2013) va ser inferior perquè la societat no va funcionar encara tot l'exercici -va començar a l'agost, encara que es va acordar crear a finals de 2012, perquè el seu constitució es va ajornar pels recursos judicials-.\nLa seva creació es va aprovar el mateix dia en què el Govern va aprovar l'adjudicació de la gestió de l'empresa pública Aigües Ter Llobregat (ATLL) durant 50 anys al consorci d'empreses encapçalat per Acciona, una concessió a la qual també optava Agbar, que va recórrer.


Font: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú »\nL'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, a través de la Regidoria de Via Pública, ha encarregat tres projectes de millora en diversos punts de la ciutat.\nLa primera de les millores es farà a la rotonda de la carretera de l'Arboç. Aquesta serà una intervenció provisional, pendent de la finalització de les obres de continuació de la ronda ibèrica. Aquest caràcter no definitiu fa que els elements ornamentals que ara s'hi instal·lin es puguin traslladar i aprofitar en intervencions futures. L'actuació a la rotonda, que no disposa de sistema de reg, consistirà en la col·locació de diverses capes de grava al perímetre exterior i gespa artificial al perímetre interior. L'acció es completarà amb la creació de tres zones amb plantes de flor.


Les nostres classes - kiDDo\nEscoles amb kiDDo\nKiDDo a l'eskola\nkiDDo a kasa\nLes activitats a kiDDo:\nLes activitats de kiDDo, es basen en les teories del ¨Natural Approach¨ de Tracy Terrell i ¨Multiple Intelligences¨ del Dr. Howard Gardner.\nPresenta l'anglès en frases simples que exemplifiquen l'estructura gramatical a aprendre ja que creiem que l'aprenentatge de l'anglès ha d'anar mès enllà del simple vocabulari. Volem que els nens i les nenes adquireixin les eines necessàries perquè es puguin expressar en anglès d'una manera senzilla. D'aquesta manera els infants entren en contacte amb l'Anglès d'una manera senzilla i natural.\nkiDDo, sabem que les classes estan formades per alumnes amb processos d’aprenentatge diferents. És per això que les nostres activitats estan basades en els diferents processos d’aprenentatge aplicant dins de l’aula el que funciona millor pel grup i també per cada infant.\nMaximixem el temps d'exposicó a l'anglès.\nEls mestres utilitzen únicament la llengua anglèsa, adaptant el discurs a l'edat, nivell i característiques del nen/classe.\nPresentem primer la llengua al nivell dels nens i a continuació a un nivell lleugerament superior per donar'los un repte a assolir. Aviat, el nen veurà com com el seu nivell d'input a augmentat fent que els reptes i l'aprenentatge també segueixin augmentant. \nA l'aula, repetim frases i estructures clau per reforçar la retenció. La repetició és un mecanisme innat, necessari i vital pel desenvolupament general del nen i l'adquisició de llenguatge.\nA l'aula utilitzem un llenguatge consistent i articulat per tal de facilitar la comprensió i retenció del llenguatge.\nA través de jocs i activitats, facilitem als nens un context en el que es poden comunicar d'una manera senzilla. De res serveix està exposat al llenguatge si aquesta exposició no té un context que aporti significat.


INICI > REVISTA > Receptes amb pastanaga, l'hortalissa més vistosa\nCuina núm. 224. Febrer 2019\nEl modernisme català va anar més enllà de l’art, com a moviment politicocultural que volia transformar la societat. El seu llegat encara és molt present i nosaltres l’hem volgut trobar també al voltant de la taula i de la gastronomia.\nText: Carme Melià / Il·lustracions: Nik Neves\nEls plats d’estil clàssic de l’Arrels, als Monjos, conviden a entaular-s’hi amb calma.\nSi investiguem com va arribar la cuina índia a Catalunya ens trobem amb un nom: Nath Surinder. El pare de l’Ivan va començar a cuinar a Barcelona fa més de tres dècades, i l’any 2002 va obrir-hi el Tandoor. Després de la seva mort, fa vuit anys, el fill va succeir-lo amb el suport de grans xefs de la ciutat que admiraven en Nath.\nMestissatge amb ‘kilt’\nEls sabors i les aromes escoceses combinats amb les aportacions foranes donen pas a un boom gastronòmic que arriba tant al carrer com als restaurants amb estrella.\nMemòria del camp\nAcceptem-ho, el futur és urbà. Però, tot i això, les ciutats no són autosuficients, necessiten el món rural per ser sostenibles, i massa vegades obliden aquest vincle, caient en un autoengany perillós.\nFrancesc Murgadas ens suggereix, aquest mes, un menú molt variat, amb carn i peix, però també amb pasta i un toc de pinyons. Una proposta casolana, fàcil de preparar i amb moltes possibilitats, per adaptar-la a tots els paladars. Poseu-vos el davantal i gaudiu dels productes de temporada per crear receptes sorprenents i molt saboroses.\nUn clàssic de la cuina italiana\nLa recepta d’aquest mes és un plat de pasta amb cruixent d’all i el gust mariner de les escopinyes. Pep Nogué ha anat a Olesa de Montserrat, al Baix Llobregat, per cuinar amb Albert Galceran.\nRecepta i cuina: Albert Galceran / Foto: Enrique Marco\nL'hortalissa més vistosa és la protagonista de les receptes més sanes!\nText: Pol Leiva / Receptes i cuina: Jani Paasikoski / Foto: AJJ Estudi / Estilisme: Natalia Mazzarella\nHi ha diversos tipus de talls professionals per a les verdures, com també un llenguatge universal per identificar la mida per preparar una recepta. Així, doncs, la mida i la forma del tall marquen, en part, el sabor del vegetal. I, un consell, no talleu les verdures gaire temps abans d’elaborar el plat, per evitar la pèrdua de nutrients i l'oxidació.\nCoreà per menjar a casa\nEls coreans desitgen “que mengeu bé” perquè la bona salut comença per l’estómac. Els àpats són una experiència conjunta on cadascú agafa directament dels plats comunitaris. Malgrat que no ens ho sembli a primera vista, els 'banchan' (acompanyaments) i els plats principals formen una cuina senzilla i fàcil d’elaborar, basada en els ingredients frescos. Per iniciar-vos en aquest receptari ple de sabors i aromes, us proposem tres plats dels autors de 'Mi primer libro de cocina coreana', un manual que us descobrirà els secrets del seu rebost.\nText: Carme Melià / Recepta i cuina: Caroline Hwang / Foto: Lisa Linder\nA diferència del brou o l’escudella, el caldo d’ossos es cuina més hores, per aconseguir produir gelatina a partir de les articulacions.\nA l’Argentina es consumeixen constantment, cada dia, a les cases, a la feina, a l’aire lliure… Cada gran ciutat té receptes pròpies: les empanades que hem triat s’inspiren en la tradició de Tucumán, al nord-oest del país.\nText: Carme Melià / Recepta i cuina: Diego Rojas / Foto: Mariona Villavieja\nGemma Clofent s’ha posat la gorra de beisbol per preparar-nos unes postres típiques dels Estats Units. Començant pels acolorits i típics cupcakes i acabant amb els mugcakes, uns dolços individuals fets al microones. No s’ha oblidat, tampoc, del clàssic carrot cake, un pa de pessic de pastanaga amb formatge cremós. Deliciosos!\nCombinats amb història al Bluesman del Palace\nMiró Sour. Un còctel amb nom d’artista en un bar d’hotel que ha vist moltes coses.\nAquest mes omplim el cistell amb crucíferes, una família d’hortalisses molt saludables i que, a la cuina, són d’allò més versàtils!\nSón petites, però valentes! Els antics maies, els asteques i els inques ja consumien llavors de xia, un ingredient que avui considerem un 'superaliment' per les seves nombroses virtuts. Una aportació saludable i energètica!\nJaume Torras és l’ànima de Soulblim, un projecte que acosta l’horta del Baix Llobregat als consumidors.\nFa una dècada, la cuina japonesa i la peruana es consideraven totalment exòtiques, a casa nostra, però avui paraules com 'sashimi', 'cebiche', 'sushi' i 'tataki' ja no ens són gens estranyes. Aquest mes, parlem de dues maneres de menjar peix cru a banda i banda de l’oceà Pacífic.\nUn temple gurmet per trencar motlles\nFoodlona by Miquel Antoja és el nou espai gastronòmic del barri del Canyadó de Badalona, que ofereix múltiples serveis, des de 'take-away' fins a cursos de cuina. Només fa dos mesos que es va inaugurar, però té ben clara la seva filosofia: qualitat, proximitat i frescor.\nLlegums: el 'take-away' català\nEl llegum cuit és una singularitat catalana fruit de la industrialització. Quan les dones es van incorporar a les fàbriques, a principis del segle XX, el temps que tenien per cuinar i dedicar-se a tenir cura de la casa i de la família es va reduir. Les botigues de llegums hi van posar la solució: coure’ls per estalviar temps a la mestressa. Així va néixer el menjar per emportar a la catalana, i, més de cent anys després, encara en gaudim.\nCanapès de verat\nSopa de brots de soja amb 'kimchi'\nEscudella amb tortel·linis\nGuisat tunisià de cigrons i pastanaga\nPastes finlandeses de pastanaga\n'Cupcakes' de coco i almívar de llet\nAmanida de pastanaga i remolatxa rostides amb llenties, feta, iogurt i anet\nGuisat de tofu picant\nTofu tou amb 'kimchi' fregit\nMassa per a empanades\nUN ANY de subscripció a CUINA per només 19,90€ I DE REGAL el nou mitjà multimedia APART+ ULLERES VR\nTria un número 236 235 234 233 232 231 230 229 228 227 226 225 224 223 222 221 220 219 218 217 216 215 214 213 212 211 210 209 207 206 205 204 203 202 200 199 198 197 196 195 194 193 192 191 190 189 188 187 186 185 184 183 182 181 180 179 178 177 176 175 174 173 172 171 170 169 168 167 166 165 164 163 162 161 160 159 158 157 156 155 154 153 152 151 150 149 148 147 146 145 144 143 142 141 140 139 138 137 136 135 134 133 132 131 130 129 128 127 126 125 124 123 122 121 120 119 118 117 116 115 114 113 112 111 110 109 108 107 106 105 104 103 102 101 100 99 98 97 96 95 94 93 92 91 90 89 88 87 86 85 84 83 82 81 80 79 78 77 76 75 74 73 72 71 70 69 68 67 66 65 64 63 62 61 60 59 58 57 56 55 54 53 52 51 50 49 48 47 46 45 44 43 42 41 40 39 38 37 36 35 34 33 32 31 30 29 28 27 26 25 24 23 22 21 20 19 18 17 16 15 14 13 12 11 10 9 8 7 6 5 4 3 2 1


Passeig entre les escultures de Palma - +Mallorca, la revista de Mallorca\nIniciem el recorregut a la plaça de la Porta de Santa Catalina, al costat del museu Es Baluard.\nDescansa aquí una església invertida de l’artista americà Dennis Oppenheim: “Device to Root Out Evil“. Aquesta obra és idèntica a la que es troba en el Denver Art Museum, variant únicament els materials utilitzats.\nBaixam pel parc de Sa Feixina, en direcció a la mar, i giram a l’esquerra per creuar el pont de Sa Riera.\nSeguint el passeig Sagrera arribarem al bellíssim edifici gòtic de la Llotja de Palma. En el seu portal, un Àngel Custodi (segle XV) sosté una cartel·la amb la llegenda “Defenedor de la Mercaderia”.\nAquesta escultura és atribuïda a Guillem Sagrera, arquitecte de l’edifici.\nUna poc més endavant, a la cantonada de l’avinguda Antoni Maura, una enorme estàtua de Ramon Llull ret homenatge a l’excel·lent filòsof mallorquí.\nLa inscripció del pedestal està en català, àrab i llatí com correspon a un impulsor de l’estudi de les llengües. Aquesta obra data de 1967 i és un treball de l’escultor Horacio de Eguía.\nSeguint cap al Born, ens aturem al carrer Palau Reial on podem contemplar l’escultura en bronze “Monument” a la dona (1972) de Joan Miró, qui va triar la seva ubicació en aquest lloc avui tan concorregut per turistes, que fan d’ella focus preferit en les seves fotografies.\nEls extrems del bulevard del Born estan custodiats per quatre esfinxs. Realitzades per l’escultor Jacint Mateu en pedra de Santanyí el 1833, els seus voluminosos pits van ser rebaixats el 1895.\nAl final de les Rambles, davant de l’escalinata que puja a la Plaça Major, Eduardo Chillida va voler que es situés la seva magnífica escultura “Lloc de Trobada V” (1975), executada en formigó color sorra. Va ser adquirida per Banca March el 1976, qui la va donar a l’Ajuntament de Palma en 1988.\nAquí conclou aquesta proposta per visitar les escultures de la ciutat, però és possible contemplar moltes altres.\nPreviousPalma des de les altures: Santa Eulàlia\nNextSanta María del Camí, un lloc per a degustar. Atreveix-te a tastar els seus vins


• L’obra de teatre tindrà lloc el diumenge 2 de maig a les 18.30 hores.\n• La Regidoria de Cultura presenta este cap de setmana un nou espectacle cultural a Tavernes de la Valldigna. La Casa de la Cultura acull este diumenge 2 de maig (18.30 hores) l’obra teatral ‘Família normal’, de la companyia L’Horta Teatre.\nL’entrada a l’espectacle serà gratuïta, amb la possibilitat de fer un donatiu a l’ONG Solidaritat a la Valldigna en la mateixa entrada de la Casa de la Cultura. Per a assistir-hi cal inscriure’s prèviament i de forma individual en el següent enllaç: https://forms.gle/2HHAFJNeDLTLWjMv5 (página externa a este diario).


OpenRAW — Benjamí Villoslada, bitòleg tecnooptimista\nL’apunt d’en Toni Salas és ben interessant:\nImaginem un cas hipotètic en el món de la fotografia analògica, en que una empresa inventa una nova pel·lícula en rodet, que a partir de la qual, i mitjançant un procés secret, te treu les fotos en paper. Si tu guardes aquells negatius ningú t’agaranteix que en un futur puguis tornar a treure còpies en paper, ja que si aquella empresa ja no existeix segurament ningú sabrà com fer-ho… En el cas que si existeixi estas obligat a fer ús del seu servei perquè ningú més sap el procés. El problema es obvi, el mateix de sempre…\nPer intentar evitar aquest problema es creà el projecte OpenRAW, que intenta definir un format estàndard i lliure perquè l’emprin totes les càmeres digitals. D’aquesta forma podrien aparèixer diferents programes que gestionassin qualsevol imatge RAW de qualsevol càmera, a qualsevol ordinador, emprant qualsevol sistema operatiu.\nMiro la llista de fabricants de càmeres que suporten OpenRAW al web del projecte i el panorama no pot ser pitjor: ningú no dóna suport al format obert.\nUnfortunately no camera maker supports OpenRAW yet. If you represent a camera maker and want to publish the documentation of your proprietary RAW formats, please send us email.\nVolen que els compradors de les màquines de fotografiar que fabriquen depenguin a perpetuïtat d’ells per a treballar amb unes fotografies que no són pas seves –del fabricant de la màquina.\nEn Toni explica que se’n surt amb el format privatiu RAW d’una Canon D350 usant programes lliures que no són de Canon. Es podrà fer mentre a Canon no fuin missèrs contra «aquests rebels del programari lliure». No és cap garantia; cal demanar que publiquin el seus formats i renunciïn per escrit als seus drets i patents –més o manco el mateix que esperar que l’Acebes faci de testimoni a una boda entre gais que són Legionarios de Cristo Rey, vaja.\nLa veritat és que el panorama fa fugir totes les compreres de càmera digital millor. Un motiu més per quedar-me ben quiet i aturat amb la «idiot’s camera» actual i els seus arxius fotogràfics en un JPEG lliure, que comprimeixen a base d’eliminar detalls de les fotos, però no em fan esclau digital de ningú. Les càmeres «bones» usen el format RAW per evitar la compressió.\n«Bones»? Ca! Tal com va, la digitologia, cal mirar-se totes les coses «millors» que ens volen enfonyar de reüll, amb l’esquena ben aferrada a la paret, la mà a la cartera i les sabates sense cordons o fermades amb nuu doble.\nSi no em fes tanta mandra (i mal de butxaca) revelar tants rodets com suposo sortiran després de tenir el botó fluix per mor de la [idiot’s camera] digital. Encara untaria l’OM4 o em vestiria d’Spock per posar-me al centre de control superconstellation de la F70.\nEn Toni encara no ho diu al seu blog, però manté dues webs de les que cal visitar: tsalas.net i Puig de Maria.\n29 de maig de 2005\n23 de novembre de 2004\nComparativa d’escriptoris bítics\nLa Caixa impulsa el castellà a les aules del Principat\nMolta feina per a fer\n21 de setembre de 2005 00:15\nAixò es massa! Quan fan pisos tot està estandaritzat, tots els forns funcionen igual, les encimeres van totes amb el mateix gas, vos imaginau que cada encimera de cada veí fes servir un gas diferent! Això seria un merder, el que més sorprén és que en el mon de les noves tecnologies o tot es nou! (abans de que torni vell, com bé diu en Benjamí) cadascú tira pel seu costat!\nSempre estam igual:\n“no puc obrir el teu document! .. ay l’he fet en word,.. i les fotos, jo amb photoshop i tu??? pero no mos vam comprar el mateix ordinador!!!???”\nRealment té solució això??


Es convoca la VI beca Ernest Lluch d’investigació i recerca local – Vilassar Ràdio\nEs convoca la VI beca Ernest Lluch d’investigació i recerca local\nL’Ajuntament de Vilassar de Mar ha convocat la sisena edició de la beca d’investigació i recerca local Ernest Lluch. La beca, de caràcter biennal i dotada enguany amb 4.000 euros, té l’objectiu de fomentar la investigació sobre Vilassar de Mar en tots els seus àmbits. Les sol•licituds per participar es poden presentar fins l’11 d’octubre al registre general de l’Ajuntament adjuntant el currículum del sol•licitant i la memòria del projecte d’investigació on s’ha de fer constar els objectius que es volen assolir, la metodologia i les fonts que s’utilitzaran, el pla de treball i la bibliografia que es consultarà. El veredicte es farà públic abans del 30 de novembre del 2012.\nLa primera edició de la beca va premiar el treball de Francesc Caballé per l’estudi “La formació urbana de Vilassar de Mar: de veïnat a nucli consolidat segles XVIII-XIX”. La segona edició la va guanyar Joan Giménez Blasco amb el treball “De la vela al vapor: els Sust, nissaga marinera a cavall dels segles XIX i XX”. El guanyador de la tercera edició va ser Lluís Parcerisas i Benedé i el seu projecte “Evolució del paisatge i transformacions del territori a Vilassar de Mar i Vilassar de Dalt des de 1850 a l’actualitat”. La quarta edició va premiar Josep Riera i Ramon pel projecte d’investigació “Creixement i complexitat. Evolució i canvis en l’estructura demogràfica de Vilassar de Mar, 1939-2007”. La cinquena edició la van guanyar Mireia Olivé i Tate Cabré, en representació del Cercle d’Amistat Catalunya-Cuba, i el projecte “Vilassar de Mar indià”.\nBASES DE LA VI BECA ERNEST LLUCH D’INVESTIGACIÓ I RECERCA LOCAL DE VILASSAR DE MAR\nL’Ajuntament de Vilassar de Mar convoca la sisena edició de la Beca Ernest Lluch d’investigació i recerca local de Vilassar de Mar. Aquesta beca, de caràcter biennal, té com a objectiu fomentar la investigació sobre Vilassar de Mar en tots els seus àmbits (evolució geogràfica i històrica, aspectes socioeconòmics, aspectes socials, desenvolupament tècnic, aspectes esportius, aspectes culturals, festes i tradicions…).\nLa beca, que es concedirà a un sol projecte, està dotada amb 4.000 €, amb les corresponents retencions fiscals. El seu import es farà efectiu en dos lliuraments de 2.000 € cadascun; el primer, en el moment de la concessió de la beca, i el segon una vegada finalitzat el treball i després que el jurat n’hagi dictaminat la qualitat.\nLes sol•licituds es podran presentar fins al dia 11 d’octubre de 2012.\nEl veredicte del jurat, que serà inapel•lable, es farà públic com a més tard el 30 de novembre de 2012.\nNotícia anteriorLa tradició dels Tres Tombs torna a homenatjar el món de la pagesia\nSegüent notíciaDilluns 23 de gener…\nEscolta la "Crònica" d'aquest dimarts 13 d'abril des d'aquest enllaç https://t.co/BB6xli9Q7E https://t.co/1atnkUYHQj 13 hours ago\nAvui, des de ls 18h, conferència-col.loqui online de Xavier Godàs sobre les conseqüències socials de la pandèmia… https://t.co/g7uxmzRAfS 13 hours ago


20432 Canònica de Santa Maria de Vilabertran dades i fotos\nAl costat de la façana es pot observar el campanar de torre d'estil llombard (segle XII). Té planta quadrada i tres pisos d'alçada. A cada pis podem trobar una finestra geminada de mig punt per cada costat. A sobre cada finestra hi ha quatre arcs cecs i un fris de dents de serra, que fa de separació entre pisos. La teulada es de quatre vessants. Originàriament es va projectar fer un altre campanar flanquejant l'entrada, però no es va arribar a realitzar mai. ......\nVisitas: 766 : 0.00 (0 votos)


El fred i el vent d'aquests dies ens recorden que encara estam a l'hivern i ens queda el mes de febrer per davant, en el qual és probable que caigui alguna nevada en determinades zones de l'illa. Com no és molt comú que nevi a Mallorca i pot ser que molts de nosaltres no tenguem o no duem cadenes al nostre vehicle, l'article d'aquest mes el dedicam a la conducció amb neu sense cadenes. A continuació, algunes idees per si ens agafa desprevinguts:\nEn primer lloc, és bona idea acostumar-nos en aquestes dates a anar amb el dipòsit de combustible ple perquè en cas de quedar-nos atrapats a alguna carretera puguem usar la calefacció.\nDavant una nevada inesperada, hem de conduir de forma suau, sense donar cops de volant ni frenar de forma brusca per evitar derrapar i que el cotxe perdi el control, ja que és molt fàcil que el cotxe rellisqui si no portam cadenes a les rodes del nostre vehicle.\nEn cas que el cotxe comenci a derrapar a causa del gel a la carretera, és important intentar romandre en la trajectòria del vehicle mitjançant moviments suaus del volant per mantenir el control.\nConduir amb marxes llargues i a baixes revolucions també ajuda a mantenir la tracció del vehicle i la seva estabilitat.\nFinalment, canviar els pneumàtics del vehicle pels d'hivern, pot ser una bona opció davant condicions climàtiques adverses. Motiu pel qual, si vivim en zones on la temperatura sigui inferior a 7 graus, pot valer la pena fer aquest canvi temporal perquè millori l'adherència.\nDes del centre de reconeixements mèdics de IOM a Palma i Inca, esperam que gaudiu de la conducció el que ens queda d'hivern.


JxCat també votarà contra la designació d'Iceta com a senador\nEl portaveu parlamentari de JxCat, Albert Batet, i els portaveus adjunts Eduard Pujol i Gemma Geis, durant una roda de premsa al Parlament.\nJxCat votarà contra la designació d'Iceta com a senador: «No pertoca al Parlament decidir el president del Senat»\nBatet carrega contra el PSC per voler «aplicar l'intrusisme del 155 sense respecte ni cortesia parlamentària»\nActualitzada 15/05/2019 a les 19:37\nEl portaveu de JxCat, Albert Batet, ha confirmat aquest dimecres a la tarda que els diputats d'aquest grup votaran en contra de la designació del socialista Miquel Iceta com a senador, en el ple específic d'aquesta proposta previst per aquest dijous. «No pertoca al Parlament de Catalunya decidir qui ha de ser el president del Senat», ha defensat Batet en una roda de premsa.\nEl portaveu de JxCat ha argumentat que, si bé «ningú posa en dubte que aquest senador pertoca al PSC», tampoc es pot qüestionar la «sobirania» del Parlament, i ha afirmat que el PSC ha «volgut aplicar l'intrusisme del 155 un cop més sense respecte ni cortesia parlamentària». «Nosaltres no som els del 155. Som els dels 135 diputats», ha resolt.\nComenta el contingut : JxCat també votarà contra la designació d'Iceta com a senador


Sandra Gómez: “Hui hem fet un pas de gegant per a aconseguir el Corredor Mediterrani”\nSandra Gómez (PSPV València)\nEl Govern trau a informació pública l'estudi del Túnel Passant de València\nSandra Gómez, vicealcaldessa de València i responsable de l'àrea de Desenvolupament i Renovació Urbana, ha celebrat la decisió del Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana de traure a informació pública l'estudi del Túnel Passant de València, que connectarà l'Estació del Nord amb la línia ferroviària València Barcelona al nord de la ciutat. “Hui hem un fet un pas de gegant per a aconseguir el Corredor Mediterrani”, ha dit Gómez.\n“València està destacant en diferents sectors econòmics”, ha afegit Gómez, qui ha continuat: “Hui parlàvem del turístic, però també volem ser una ciutat ‘Tech’, una ciutat que siga un punt logístic. I per a això, és absolutament imprescindible tindre una bona connexió d'infraestructures. El Corredor Mediterrani és una reivindicació comuna de tots els agents polítics, socials i econòmics i amb això estem fent un pas de gegant per a ser una de les ciutats millor connectades, no sols amb el nostre port i el nostre aeroport, sinó també a nivell ferroviari”, ha subratllat.\nEl Túnel Passant ferroviari de València eliminarà la disposició actual en fons de sac de l'Estació del Nord i evitarà les maniobres de reculada dels trens a l'entorn de l'estació. El seu traçat discorre en subterrani pel nucli urbà des de la futura Estació Central. Està previst que admeta la circulació de tota mena de trens, des d'alta velocitat a rodalia.\nAmb els estudis informatius del Túnel Passant, el Govern socialista de Pedro Sánchez dóna un impuls definitiu al Corredor Mediterrani a la ciutat de València, ja que el projecte de Pressupostos Generals de l'Estat per a 2022 també consigna una partida específica de 29,9 milions d'euros per a escometre les obres del Canal d'Accés, el projecte de soterrament de les vies entre la Ronda Sud i el pas elevat de Giorgeta i Peris i Valero. Es tracta d'una de les principals obres pendents de València, ja que permetrà eliminar la infraestructura ferroviària que divideix tot l'entramat urbà del sud de la ciutat. Una vegada finalitzat el Canal d'Accés, València podrà disposar d'un gran corredor verd sobre l'antiga platja de vies que cosirà els barris del sud (Raiosa, Malilla, Creu Coberta, Sant Marcel·lí, Camí Reial i Sant Isidre) i els connectarà amb el centre de la ciutat i el Parc Central.


Àrea de Territori i Sostenibilitat – Página 2\nCategoría: Àrea de Territori i Sostenibilitat\nEl ‘Molí de la Reixa’ d’Onda es convertirà en un Centre d’Interpretació de la Serra d’Espadà\nmarzo 21, 2017 socialistesonda Deja un comentario\nEl ‘Molí de la Reixa’ d’Onda es convertirà pròximament en un Centre d’Interpretació del Parc natural de la Serra d’Espadà. L’objectiu de l’Ajuntament és informar tant a onders com a visitants de l’entorn natural de la Serra, dels pobles que ho emmarquen, així com de les distintes rutes que es poden gaudir. L’alcalde d’Onda, Ximo Huguet, ha assegurat que, “amb aquest projecte, Onda es consolidarà com a capçalera de comarca de la Serra d’Espadà i del Millars, alhora que es tornarà a posar en valor aquest edifici que va ser declarat Monument Històric Artístic en 1978 i Bé d’Interès Local en 1982”. En aquest sentit, Huguet ha recordat que el ‘Molí de la Reixa’ va quedar “inutilitzat i abandonat” durant la passada legislatura quan el Partit Popular va decidir traslladar la Tourist Info a un altre lloc . Leer más\nOnda estrena el ‘cinquè contenidor’ per a recollir la matèria orgànica\nmarzo 20, 2017 socialistesonda Deja un comentario\nVeïns de l’avinguda Catalunya i voltants participen en la prova pilot posada en marxa per l’Ajuntament\nFins a aquest divendres, el consistori reparteix poals de 10 litres de capacitat, on podran abocar els residus orgànics\nOnda ha estrenat avui un nou servei de recollida de matèria orgànica. Un total de 30 contenidors de color marró s’han integrat bé en l’avinguda Catalunya i voltants. D’aquesta manera, comença la prova pilot del ‘cinquè contenidor’, el marró, en el qual els veïns que participen en la campanya hauran de depositar les restes de menjar i de plantes. Leer más\nL’alcalde d’Onda sol·licita els permisos per a continuar les excavacions de la Plaça de la Sinagoga\nmarzo 11, 2017 socialistesonda Deja un comentario\nLes obres de remodelació van deixar al descobert restes andalusíes amb un gran mur, el pis empedrat d’una estada, uns pilars d’un possible arc medieval i unes escales\nL’alcalde d’Onda, Ximo Huguet, ha sol·licitat a la Direcció Territorial de Cultura i Patrimoni de Castelló els permisos pertinents per a poder continuar amb les excavacions de la Plaça de la Sinagoga, que en la primera fase de les obres de remodelació van sorprendre a tot el municipi en descobrir la presència de restes d’important valor històric.


Casette degli Avi Semproniano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Santa Cristina 13, Semproniano, Semproniano, Itàlia, 58055 - Veure al mapa\nMés informació sobre Casette degli Avi\nDissenyat tant per oci com per negoci, Casette degli Avi està situat idealment a Rocchette; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Casette degli Avi, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix servei de bugaderia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, ventilador, aparell de televisió, nevera, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Casette degli Avi és una elecció inteligents per a viatgers a Rocchette, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Cop d'efecte a Calldetenes per donar suport a un acusat per l'1-O - XCatalunya.cat\nCop d’efecte a Calldetenes per donar suport a un acusat per l’1-O\nEngeguen una campanya de suport per un veí de Calldetenes acusat de desordres públics durant les mobilitzacions de l’1-O\nEl grup de suport antirepressiu Pigot Negre ha engegat una campanya per reclamar l’absolució d’en Moli i en Pau, un veí de Calldetenes i un altre de Terrassa, que s’enfronten a un judici per delictes de desordres públics i atemptat contra l’autoritat durant les mobilitzacions de l’1-O del 2020.\nLa Fiscalia els reclama als dos un any i sis mesos de presó pel delicte de desordres i tres anys i sis mesos pel d’atemptat. El grup defensa que es tracta d’un nou cas de detenció arbitrària i muntatge policial i per això en reclamen l’absolució. La campanya de suport tindrà el punt àlgid l’1 d’abril amb un acte polític a Calldetenes. El cas es jutjarà el proper 6 d’abril a l’Audiència Provincial de Barcelona.\nEn els propers dies també es farà públic un manifest de suport que cridarà a l’adhesió per denunciar el cas i exigir l’absolució dels joves. De cara a l’acte de l’1 d’abril, Calldetenes acollirà un acte polític amb el suport d’Alerta Solidària que també programarà xerrades, concerts i un sopar popular per recollir fons pel cas. L’objectiu de Pigot Negre és donar a conèixer els fets i per això convocaran xerrades i faran enganxades de cartells arreu de la comarca d’Osona. De moment hi ha actes previstos a Vic i Calldetenes.\nEl mateix dia del judici, el 6 d’abril, el grup de suport també coordinarà un autobús perquè aquells que ho vulguin puguin anar a Barcelona a donar suport als encausats.\nSegons el grup de suport, els dos nois aquell dia van sortir de classe i es van dirigir a agafar el tren a Barcelona per tornar a casa. Quan van arribar a Plaça Catalunya a la boca de l’estació de tren va ser quan els van identificar i els van detenir. Després de passar a disposició judicial, el jutge els va retirar el passaport i els va citar a signar cada 15 dies. Pigot Negre critica que Fiscalia els demani cinc anys de presó només amb la prova de la declaració de tres mossos i sense cap altra prova ni imatge.\nTags: 1-O, Calldetenes


Lliga de Debat de Secundària i Batxillerat de la Xarxa Vives — Fundació Episteme\nInici Notícies Actualitat Lliga de Debat de Secundària i Batxillerat de la Xarxa Vives\nLa Lliga de Debat de Secundària i Batxillerat de la Xarxa Vives es desenvoluparà sota format virtual per al curs 2020-2021, amb la finalitat de garantir la seguretat dels participants alhora que es manté l’esperit i els valors propis de la competició. El període de preinscripcions romandrà obert del 20 d’octubre al 12 de novembre de 2020. En aquesta edició el tema de debat serà «És compatible el creixement global de l’economia amb el respecte al medi ambient?».\nEntre els mesos de febrer i març de 2021 es desenvoluparan les fases locals classificatòries, que es disputaran virtualment entre els centres docents inscrits a una mateixa universitat de referència. Enguany, cadascuna de les 15 universitats organitzadores de les fases locals acollirà un màxim de 5 equips. En la fase final, que tindrà lloc del 13 al 23 d’abril de 2021, els equips classificats competiran en representació de la universitat de referència on han resultat campions.\nLa principal novetat de l’edició 2020-2021 és el format en línia que adoptarà la Lliga de Debat. Així, com s’indica en les bases i el reglament de la competició, tots els debats, tant de les fases locals com de la fase final, es desenvoluparan en sales virtuals. Tindran una durada màxima de 16 minuts i es dividiran en exigents torns d’intervenció de 2 minuts.\nCada equip realitzarà 4 debats en un matí en la fase local en la qual participe. Els campions de cada fase local disputaran, a més, altres 4 debats com a mínim durant la fase final de la competició. La composició dels equips en l’edició 2020-2021 de la Lliga de Debat serà d’entre 2 i 8 alumnes (a banda del capità/ana) i necessàriament hauran de designar-se dos oradors per cada debat, que seran els encarregats de fer les intervencions.\nOrganitzada per la Xarxa Vives d’Universitats, i Escola Valenciana en el cas del País del Valencià, la Lliga de Debat de Secundària i Batxillerat compta també amb el suport de la Generalitat de Catalunya, la Generalitat Valenciana i el Govern d’Andorra. L’Acadèmia Valenciana de la Llengua, l’Institut d’Estudis Catalans i l’Ajuntament de València hi col·laboren, a més de diversos ajuntaments, com el de Castelló de la Plana, Guadassuar, Mataró, Olot, Roses, Salt, Sant Feliu de Llobregat i Terrassa.


AEiG La Petjada del Secà: Sant Jordi\nTothom coneix la llegenda del drac, la donzella i el cavaller, explicada durant anys i anys a Catalunya el dia de Sant Jordi. Però aquesta llegenda s'explica d'una manera un xic diferent en altres països.\nLLEGENDA DE SERIDJE\nFa molt molt temps, en el temps en què els galls tenien dents, vivia a l'aldea de Riasaka, una família a la qual Rupe (el creador del món) va donar un únic fill, a qui van posar el nom de Seridje.\nA Riasaka hi havia el costum d'oferir, des de l'inici dels temps, una donzella per fer callar la ira d'un mal esperit, que una vegada cada rëa rive (mala lluna) es presentava a l'aldea en forma d'eñukuñuku (boa), i ho arrasava tot sense deixar pedra sobre pedra. En vista d'això els habitants del poble van decidir buscar la manera d'evitar que es presentés a l'aldea, i com a solució van arribar a l'acord d'oferir-li, uns dies abans del rëa rive, la seva víctima, que s'escollia entre les més belles de l'aldea.\nVa passar que, una nit, quan Seridje anava al darrera d'un ëpaha (porc espí), perquè era molt afeccionat a la cacera nocturna, va escoltar uns gemecs tant desoladors que no va perdre un segon per comprovar el seu per què, cosa que li va costar bastant perquè tot es desenvolupava en l'encreuament dels vijururu vivë (encreuament d'energies negatives). Un cop que va obtenir el seu objectiu, per un moment va quedar cegat per la bellesa que veia lligada davant seu. Va sospirar vint-i-una vegades (el 21 és un número molt significatiu de la tradició bubI), tot repetint-se:\n-"És ella!, és ella! Wewe" (bella).\nUn cop tranquil·litzat, es va dirigir a ella i li va preguntar: -"Què fas aquí i d'aquesta manera?".\n- "Compleixo el meu destí, el del meu poble".\n- "Quin és aquest destí tan vil que et té lligada en aquest arbre? Explica-m'ho ràpidament!".\nUna vegada posat al corrent dels fets, va pensar que no seria correcte alliberar una donzella del seu cruel destí, sinó alliberar Wewe i a totes les que d'ara endavant estarien comdemnades a seguir el mateix destí. Però, mentre estava amb aquestes cavil.lacions, va sentir bufar un vent tan fort que no podia ser igualat ni per 10.000 huracans tots junts, va veure com passaven sobre el seu cap unes pedres alades, i sota els seus peus la terra cruixia, i els rius i els mars es disputaven el terreny lliure, els animals es paralitzaven i la natura gemia. Però el valerós Seridje, tanta era la ràbia i el coratge que l'animaven, que no va dubtar ni per un instant a canviar de propòsit, mentre es repetia:\n- "Ha de desaparèixer perquè Riasaka i les seves belleses trobin la pau".\nI traient la seva möchica (llança amb la punta esmolada) del sarró, li va clavar un cop tan fort, que Eñukuñuku va estirar la pota, i el vent el va escombrar per sempre més de la Terra. I, es diu que d'ell mai més se'n va saber res. I a Riasaka viuen feliços els descendents de Seridje i Wewe. En el lloc en què va caure Eñukuñuku i va ser engullit per la terra, va brotar un llac que tu pots visitar quan vagis a Mööka, si passes per Riasaka.\n(Llegenda popular bubi de la part sud de l'illa de Bioko (Guinea Equatorial).\nContada per Juan Mwateriobo Jhoni i transcrita per Juana Jhoni Lele, guineana de l'illa de Bioko.)\nPublicat per La Petjada del Secà a les 13:04\ni que guaposss i guaepesss que estaveu tots...\ntb vull una actualització del cap de setmana passat dels llops i daines a montblanc eeeeeeee... NOEMIIII... tu tens les fotosss, et toca...\n6 de maig de 2009, a les 16:23\nuff! Demanes massa ja! jajaja! Molt bé per St. Jordi, tot i la feina que hi va haver tot va sortir ben rodó.\n6 de maig de 2009, a les 23:53\nels pic's estan trinxadíssims del cap de setmana...\nque tal els altres caus?\n10 de maig de 2009, a les 21:41\noooh! quines roses més maques!!!\nAquest sant Jordi, tot i passar per sota la pluja, vam poder fer i vendre aquestes roses.\nés interessant saber que hi ha llegendes de sant jordi arreu del món. Serà que no som tant diferents un dels altres...\nPel que fa aquest cap de setmana, nosaltres hem acabat força cansats!\nmoltes hores despertes i poques dormint... La diversió ha pogut més amb els PICs que no pas la son! què hi farem! esperem que el cap de setmana que ve, la cosa no vagi així!jejejejeje\n11 de maig de 2009, a les 10:57\nConcert Vilanova de Bellpuig


Disseny de jardins - Parcs i Jardins Catalunya\nSom paisatgistes. Dissenyem jardins, parcs i espais verds.\nParcs i Jardins CatalunyaServeis de jardineria i medi ambientDisseny de jardins\nEl disseny és el primer pas per a crear o remodelar un jardí.\nCompaginem les necessitats i desitjos del client amb les condicions físiques i ambientals de l’espai.\nPensem en l’evolució del jardí a llarg termini i en el seu manteniment.\nElaborem els projectes tenint en compte les característiques dels espais, els usos previstos, l’entorn social, els antecedents, l’entorn físic, el medi ambient i les directrius marcades pel promotor.\nEl disseny és la garantia de l’èxit d’un jardí.\nDes del projecte d’un nou espai fins a la remodelació d’un existent, el nostre equip de professionals l'ajuda en el camí de l’èxit.\nPensem en el dia a dia del jardí, les nostres propostes són sostenibles en el temps, no només avui. Estudiem les condicions tècniques dels espais: sol i ombra, orientació, temperatura, desnivells, possibles vistes, etc.\nSom paisatgistes. Us assessorem en tots els elements del jardí.\nJardineres, escales, il·luminació, tancaments, materials, fustes..... també formen part d’un espai exterior.\nLes claus d'un bon disseny de jardí\nElements d'un projecte de disseny