Veus Progressistes s'ofereix al PSOE i Unides Podem\nEl cap de llista de la coalició al congrés espanyol, Guillem Balboa, diu que el projecte polític que representa és el de la majoria de la gent\nVeus Progressistes ha fet l’acte central de la campanya de les eleccions espanyoles del 28-A a Inca. El candidat al congrés espanyol, Guillem Balboa, s’ha ofert al PSOE i Unides Podem per a formar un govern d’esquerres a l’estat espanyol. Ha assegurat que diumenge comença ‘la revolució de les persones.\nBalboa confia en el factor de la proximitat amb l’electorat per a obtenir representació al congrés espanyol per a ser ‘imbatibles i imparables’. ‘ara mateix ser demòcrata, defensar els drets civils i socials, voler la igualtat i la llibertat dels pobles i les persones, no conformar-se és autènticament revolucionari’, ha afegit. Ha defensat que el projecte de Veus Progressistes respon a les aspiracions de la majoria de la gent.\nCom a objectius, s’ha marcat el canvi de model econòmic, els serveis públics, la creació d’ocupació, garantir i els drets civils i promoure una reforma constitucional\ndes d’una òptica progressista i confederal.\nA l’acte també han intervingut la candidata al senat espanyol, Rosa Cursach, que ha reivindicat que ‘les dones i les feministes encapçalam una lluita que és de tota la ciutadania i que s’ha de lliurar a les mateixes entranyes de l’estat’. El número 4 de la llista al congrés i president d’Esquerra Republicana a Mallorca, Mateu Matas ‘Xurí’, ha apel·lat ‘al vot per la democràcia’ i ha convidat a ‘plantar cara als que no volen democràcia’.


Còctels estiuencs per celebrar la vida\nAquesta beguda, refrescant i glamurosa, amb alcohol o sense, és el complement ideal per al temps de vacances\nCòctels estiuencs i refrescants. GETTY\nBarcelonaL’estiu són vacances, repòs, lleure i alguns luxes a la cuina. I què són els còctels, sinó unes petites vacances, un luxe, que converteix en festa la beguda d’un dia qualsevol? La imatge d’una copa ben guarnida, potser amb una petita ombrel·la, a la vora d’una piscina, o la d’una sangria en un llarg àpat dominical, o la d’un gintònic, o la d’un combinat sense alcohol –que també existeixen moltes opcions al nostre abast per gaudir sense necessitat de consumir alcohol– en una terrassa mentre el sol es pon sobre el mar, són tan evocadores com el millor souvenir. Amb els còctels, a l’estiu, se sol buscar deixar passar el moment, i beure pel plaer de fer-ho, però amb el gran repte de no acabar patint caparra. I també hi ha el repte de triar receptes adaptades a les nostres possibilitats com a coctelers casolans, i el de no deixar-nos en l’intent el pressupost de les vacances. Molts reptes sí, però si fem cas dels professionals, també moltes possibilitats.\nLa sangria és un clàssic de l'estiu. GETTY\n“Els còctels d’estiu són sobretot frescos, han de ser llargs i refrescants”, diu Damià Mulà, formador, consultor i bartender del C-roak, a Begur, que ha estat sovint al capdavant de barres d’establiments de la costa i té molt ben apamats els gustos de l’estiu. “Hi ha un munt d’opcions: amb fruites, flors, arrels, fins i tot vegetals. Una gran idea és jugar amb els sucs, com més naturals millor, i experimentar. Per exemple, hi ha marques que estan produint sucs de diverses varietats de poma que donen molt de joc. Pel que fa a les arrels, la cúrcuma i el gingebre ens aporten escalfor, un punt càlid. La cúrcuma, a més de tenir alguna propietat medicinal, té un color molt bonic i un gust molt característic que a la gent li costa una mica d’identificar. Els còctels d’estiu, per a mi, són els més divertits de fer, i són molt agraïts perquè porten poc alcohol i la tendència de consum ja va per aquest camí”.\nUna sensació similar explica la Yhanna Prado, mànager de menjar i beure de l’Hotel Negresco Princess, i comandant suprema de la barra de la seva terrassa. Prado diu que des del seu punt de vista, "quan arriba l’estiu la cocteleria s’ha d’adaptar a les temperatures". "A més, ja són els mateixos clients els que demanen alguna cosa més fresca, senzilla però no simple. En definitiva: més refrescant". Prado comenta també que ha detectat, igual que Mulà, que els clients demanen còctels amb menys càrrega alcohòlica. Aquesta idea, però, la matisa i l’elabora un tercer bartender, el consultor i formador Mauri Jiménez de Cocktails perquè Sí. “Amb el temps he anat canviant una mica la meva opinió de què ha de ser un còctel d’estiu. Al principi els meus referents eren còctels clàssics com el mojito, però ara tendeixo a pensar que són aquells còctels que a tu et traslladin emocionalment al teu estiu, perquè no és igual anar a Menorca que anar a Amsterdam. Però a tot arreu, com que en general la temperatura sempre és més alta, busquem allò que ens refresqui i que si té alcohol sigui poc, cosa que no necessàriament passa amb alguns dels còctels clàssics que associem amb la temporada, com el mojito o la cocteleria tiki, que són fàcils de beure però perillosos en aquest sentit. A l’estiu més que mai, cal desassociar el còctel de la set”. L’altre gran element, afegeix aquest professional, “és que un còctel estiuenc ha de ser fàcil i barat de preparar i per això el millor que podem fer és veure, igual que fan els cuiners, què tenim de temporada: meló, síndria, peretes, sucs…” Pel mateix camí gastronòmic tira també Mulà, que diu que “si durant la pandèmia ens hem tornat tots uns aficionats als fogons, no ens hauria de fer por fer servir una batedora, barrejar sucs, jugar… Això sí, cal recordar que algunes d’aquestes fruites, com el kiwi, en el moment de triturar-les fan una certa mala olor que es dispersa al cap d’uns minuts”. Prado diu que ha percebut que aquest estiu tenen molt èxit les begudes “orgàniques, bio i ecològiques”. Tots tres bartenders aposten decididament per les begudes llargues, que ens permetin gaudir-ne durant molta, molta estona, perquè al capdavall estem de vacances!\nAlguns combinats clàssics\nEl mojito, però, continua sent el gran bestseller perquè el gel pilé (picat) es dilueix ràpidament i això proporciona un refredament immediat de la beguda. La contrapartida és que el còctel aviat perd la seva potència. El seu origen, com el de molts altres còctels clàssics, no acaba de ser del tot clar. Hi ha qui afirma que en una versió simplificada vindria d’una barreja anomenada El Draque, inspirada per Francis Drake, però el cert és que a tot el Carib s’hi troben diferents versions de barreges entre rom (l’estil del qual varia en funció de la procedència), cítrics, sucre, amargs (com el d’Angostura), gel i aigua, soda o algun refresc (soda o ginger beer).\nDos mojitos. GETTY\nTambé d’origen caribeny podria ser –o no, que tal com va dir l’estudiós David Wondrich, “l'inconvenient de la història de la cocteleria és que està saturada d’alcohol”– la sangria. En aquest cas, és molt més difícil afirmar un origen o un altre, perquè la idea de macerar fruita en vi o en algun destil·lat és bastant òbvia com a sistema per aprofitar la que està a punt de fer-se malbé o per dissimular un vi no gaire distingit. Tot i això, les sangries i les tisanes no tenen per què ser com les que se servien als primers guiris dels seixanta i setanta. “A mi m’agraden molt –diu Mulà– perquè tenen un element molt bonic, de beguda comunitària, i de celebració”. Mulà recomana animar-se amb les tisanes, en què la fruita cedeix protagonisme a les herbes fresques i les arrels, i perdre la por al gel, que recomana comprar en bosses perquè tendeix a aguantar més i a proporcionar una dilució més regular que el fet a casa. “Són begudes que hem d’assumir que s’aniran diluint, i que no són iguals acabades de servir que al cap d’una estona”.\nEl 'tiki' i les begudes de la Polinèsia\nUn article sobre els còctels de l’estiu, però, no seria complet si no indaguéssim una mica en tots aquells còctels fantàstics que aquí van entrar en l’imaginari popular a través de sèries com Vacaciones en el mar. Copes de coloraines, molt vistoses, que aquí arribarien a cert deliri rococó al ser servides amb bengales i decoració variada com a sinònim de lleure i estiu. “Són una versió una mica bastarda de la cocteleria tiki”, diu Jiménez, que és amant d’aquest estil.\nUn Mai Tai, un còctel 'tiki' clàssic. GETTY\nEl tiki, en realitat, va ser un invent d’alguns restauradors nord-americans dels anys trenta que agafaria una gran volada arreu del món a partir dels cinquanta, perquè recreava en bars i restaurants la Polinèsia –una Polinèsia, això sí, de cartó pedra– a través de còctels barrocs (i gairebé sempre molt potents alcohòlicament!), que se servien en copes en forma de calavera o d’ídol, o envoltats de fum. El mític bar Kahala i uns quants restaurants xinesos de Madrid en van ser els pioners al nostre país, però la ja esmentada sèrie de creuers va fer precipitar que el turisme de masses els adoptés. Tot i que la majoria de cocteleries us en serviran algun dels més habituals (com el Zombie o el Mai Tai), no queden gaires llocs on tastar-los en el seu, diguem-ne, hàbitat original. Potser és hora de plantejar-se una escapada al Pacífic Sud!\n1. Kombutxa mule\n(Damià Mulà - C-Roak)\n5 cl de suc de poma Mooma\nUna cullerada de xarop d’atzavara\nKombutxa de gingebre\nPosem glaçons en una coctelera i en un got llarg (o, millor encara, una tassa de metall, si en tenim). A la coctelera, hi aboquem la resta d’ingredients menys la kombutxa i la sacsegem uns 15 segons, fins que sigui freda al tacte. Aboquem la barreja al got colant-la, i acabem d’omplir-lo amb la kombutxa.\n2. Mojito Pinneaple\n(Yhanna Prado - Hotel Negresco Princess)\n5 cl de Bacardí Carta Blanca\n3 cl de Chartreuse verd\n2 cl de xarop de pinya\n6-7 talls de pinya fresca\nAl fons d’un got alt hi posem el rom, el Chartreuse, el suc de llima i el xarop. Piquem les fulles de menta –en reservem algunes per decorar– perquè deixin anar l’aroma, i les afegim al got, tot barrejant-ho amb una mà de morter. Hi afegim gel pilé i ho remenem una mica amb una cullera de bar movent-la de baix a dalt. Acabem d’omplir el got amb soda i una mica més de gel, i ho decorem amb la menta.\n3. Mahó Sour\n5 cl de Xoriguer Gin\n5 cl de suc de taronja\n2,5 cl de suc d’aranja\n2.5 cl de suc de llimona\n2,5 cl de xarop de farigola (infusionant farigola en un xarop de proporció 1:1 de sucre i aigua)\nBarregem tots els ingredients en un got baix amb gel. Ho decorem amb romaní.\nreceptes còctels estiu


'El Mètode Grönholm' y Dani Miquel inicien la temporada de la Sala L'Horta - Cultur Plaza\nVALÈNCIA. La Sala L’Horta, centre cultural gestionat per L’Horta Teatre, reprendrà la seua activitat aquest cap de setmana després de sis mesos de tancament temporal a causa de la crisi sanitària de la Covid-19. “Iniciem una temporada diferent de les altres, però amb il·lusió i amb ganes d’aportar normalitat a les nostres vides”, apunta Alfred Picó, director d’aquest espai cultural amb 25 anys de trajectòria com centre de referència en la difusió i producció d’arts escèniques dirigides al públic familiar i als xiquets i xiquetes de totes les edats, des de nadons fins a alumnes de Batxillerat.\nLa Sala L’Horta alçarà el teló el dissabte 3 d’octubre amb El Mètode Grönholm, un dels grans èxits de la cartellera teatral dels últims anys. Aquesta divertida sàtira sobre els processos de selecció de personal a les empreses està protagonitzada per un repartiment de luxe: Rebeca Valls, Jordi Ballester, Ferran Gadea i Diego Braguinsky. Guanyadora d’un Premi Max 2005, El Mètode Grönholm forma part de la programació especial del XXV aniversari de la sala, que va haver de cancel·lar-se la primavera passada a causa de la pandèmia.\nL’endemà, el diumenge 4 d’octubre, l’espai cultural situat en la pedania valenciana Castellar-Oliveral celebrarà la seua tradicional festa d’inici de temporada amb l’estrena absoluta de Desfem, l’últim espectacle de teatre i música creat pel dolçainer i cantautor valencià Dani Miquel. Un muntatge divertit i didàctic que té com a objectiu conscienciar a majors i xicotets sobre la necessitat de cuidar del medi ambient amb gestos senzills i quotidians. A través de les cançons de l’espectacle, de la mà de Dani Miquel i MA·ME·MI·MO·MÚSICS, coneixerem al monstre Crivet i els espectadors aprendran què és l’economia circular, per què és tan important el reciclatge i a què contenidor hem de portar cada tipus de residu.\nEl públic trobarà la Sala l'Horta completament remodelada, després de la intervenció integral que s'ha dut a terme durant l'estiu per millorar la comoditat dels espectadors. "Perquè la visibilitat siga òptima, hem baixat l'altura de l'escenari i hem construït una rampa per a les butaques, a més d'altres millores no visibles, que faran d'aquest un espai càlid ideal per al fet escènic", apunta Alfred Picó, director de Sala l'Horta.\nLes funcions de la nova temporada aplicaran un estricte protocol anti-Covid que segueix totes les recomanacions de les autoritats per a la celebració d’esdeveniments culturals segurs. “Hem implementat totes les mesures de seguretat que marca la normativa actual, perquè els espectadors tinguen la màxima tranquil·litat i puguen gaudir d’una experiència teatral plena i satisfactòria. Les mesures inclouen la reducció de l’aforament i la desinfecció freqüent de butaques i zones comunes”, explica Alfred Picó.


Passar el covid dos cops en pocs mesos\nEdició paper 23/01/2021\nNomés s’han confirmat una vintena de reinfeccions a tot el món, ja que la majoria de casos són repositivitzacions\nEl José Antonio a l’espai on treballa, al barri de Gràcia de Barcelona CÈLIA ATSET\nBarcelonaJosé Antonio Valle ha tingut el covid dues vegades. Una primera al març, la segona aquest octubre. Però, tot i tenir proves que confirmen que ha patit la malaltia dos cops, clínicament no es pot considerar com una reinfecció: a tot el món, fins ara, només s’han acceptat una vintena de casos.\nTot va començar amb un concert de Madonna a París -que es va acabar cancel·lant- el cap de setmana del 7 i 8 de març. Amb una lleugera molèstia al coll de la seva parella, l’Alfred. Un dolor que va remetre amb uns caramels. Al cap d’uns dies, ja a Barcelona, el José Antonio va començar a tenir símptomes. Primer la tos, que li va durar cinc setmanes i el despertava a la nit. Després la febre, va estar 3 o 4 dies fregant els 39º. I posteriorment s’hi van anar sumant el mal de cap intens i el mal d’ossos. Durant dos nits va tenir una erupció cutània a la mà, i va arribar a perdre part de l’olfacte. Com que el sistema sanitari català estava col·lapsat, en plena primera onada de la pandèmia, no li van fer cap PCR. “Vaig estar dos mesos sense trepitjar el replà de l’escala”, explica. Fins que el 8 de maig va rebre l’alta. Tot telefònic, sense cap prova que acredités haver passat el virus. Fins que el 27 de juliol es va fer un test serològic que li va confirmar que havia passat la malaltia.\nDesprés d’un estiu en què va seguir portant una vida social de mínims, respectant les mesures de seguretat i les restriccions fixades per les autoritats sanitàries, fins i tot amb el gel hidroalcohòlic a sobre tot i sentir-se “alliberat” pel fet d’haver passat el virus, a l’octubre va tornar a caure. Novament el covid va donar els primers senyals de vida lluny del pis que tenen a Gràcia, en un dinar familiar a Girona en què eren 6 persones. La primera evidència, una conjuntivitis a la qual no van donar importància. Ja havia passat el virus i ningú podia pensar que aquella vermellor als ulls podia ser la primera manifestació del covid. Van anar-se’n a una casa que tenen a l’Urgell per passar-hi uns dies de festa, i allà van sumar-s’hi el mal de coll i la tos. No obstant això, el covid seguia lluny dels seus pensaments. De fet, com que els símptomes eren lleus, no volia ni anar al CAP de Tàrrega. “Hi vaig anar per no sentir l’Alfred”, diu amb un somriure. Va fer cas, li van fer una PCR el 14 d’octubre i el dia 18 es va confirmar que tornava a tenir la malaltia. Novament tancat a casa fins al 6 de novembre, quan va rebre l’alta.\nDurant aquestes últimes setmanes, però, el José Antonio ha sigut testimoni directe d’una sèrie de despropòsits de l’administració. El rastreig ha tingut deficiències: s’han confós persones a qui s’havia de fer el seguiment, no s’ha contactat amb tots els noms que ell va donar, s’ha trencat la confidencialitat que reclamava i, fins i tot, un familiar amb qui havia dinat el dia 10 d’octubre, el dia de la conjuntivitis, va estar més temps que no pas ell confinat: el 18 hi van contactar com a contacte, el 20 li van fer la prova, fins a finals de mes no tenia els resultats i li van demanar 10 dies de reclusió a casa. “Ha estat més temps confinat ell que jo, que he donat positiu i he tingut símptomes, i ell no”, diu atònit el José Antonio, que, això sí, destaca sobretot l’esforç de la metge del CAP Vila de Gràcia - Cibeles que li ha fet el seguiment i que va persistir per obtenir tota la informació disponible i intentar treure l’entrellat de tot plegat: la primera analítica era a la Vall d’Hebron, la segona a l’Arnau de Vilanova de Lleida.\nLa metge, que no ha vist cap cas similar, ha estat intentant poder acreditar que el cas del José Antonio és una reinfecció, però amb el material que hi havia no se n’ha sortit. En cas de confirmar-ho seria un dels pocs que hi ha a tot el món. A Catalunya, fins ara, i encara pendent de revisió, només hi ha el cas d’un metge de l’Hospital de Palamós, Ramon Valls, que en la segona infecció va patir símptomes molt més greus que no pas en la primera, i va tenir un risc vital important.\nQuan va començar la segona onada, Valls no tenia immunitat, un fet que passa en el 20% de les persones que han passat el covid, segons apunta Roger Paredes, especialista en malalties infeccioses de l’Hospital Germans Trias i Pujol. El de Valls forma part de la desena de casos sospitosos de reinfecció que l’hospital de Can Ruti està analitzant. “Hi ha reinfeccions, però no són freqüents. N’hi ha molt poques. A Corea, per exemple, hi va haver 200 possibles casos que es van acabar descartant”, descriu Paredes, que diferencia entre repositivització i reinfecció. En el primer cas es torna a donar positiu per la mateixa infecció, perquè la PCR té una alta sensibilitat i detecta al cap d’un temps la presència del virus inicial. En el cas de la reinfecció, Paredes remarca les diferències: “Cal tenir dues vegades la mateixa clínica, hem d’obtenir la seqüència del virus i que sigui diferent en els dos casos”. Es fa una seqüenciació del genoma i es comparen els dos virus.\nAmb tota la prudència habitual perquè no coneix al detall el cas del José Antonio, el doctor Paredes entén que es podria tractar d’un cas “possible” de reinfecció -hi juga “a favor” el fet que perdés l’olfacte-, però no es pot demostrar sense seguir uns “criteris objectibables” que fixa la comunitat científica i que requereixen una informació que molts cops no es té per la multiplicitat de proves diferents que es fan.\nEl José Antonio probablement no podrà saber mai si forma part d’aquest selecte grup de reinfectats validats clínicament. Tot i que el futur pot portar moltes sorpreses. “Amb la sort que tinc, estic esperant la tercera onada, el puc tornar a agafar”, diu sorneguer, mentre reclama que l’administració no traspassi tota la responsabilitat als ciutadans a l’hora de combatre la pandèmia. Ell ha estat meticulós a l’hora de complir amb el que fixa la normativa i, tot i això, ha agafat dues vegades el coronavirus. “M’indigno quan algú no porta mascareta, quan veig un munt de gent davant la bodega que tinc sota de casa, tots bevent a la porta com si no passés res, faig una volta per intentar no passar pel mig”, explica. I ho fa, tot i ja haver passat el covid, per responsabilitat i per no posar en risc la seva mare, a qui no ha vist durant mesos.\nCasos com el del José Antonio, que han passat ja dues vegades el covid, siguin o no reinfectats, comencen a proliferar. És el cas, per exemple, de la diputada de JxCat Maria Elena Fort, que ha tingut dos cops el covid amb tres mesos de diferència. En els dos casos, a més, confirmats per PCR i amb dues PCR negatives entremig per tancar el primer episodi. En la primera ocasió va ser asimptomàtica, mentre que l’última vegada va tenir alguns símptomes associats al coronavirus: va perdre part del gust i l’olfacte i va tenir molt cansament i dolor muscular. La fatiga encara li dura i no acaba de fer net, li costa respirar tot i no haver tingut una pneumònia. Nou mesos després que el covid colpegés Catalunya, comencen a repetir-se els casos de persones que han patit en dues fases diferents la malaltia. De tots ells, però, molt pocs acabaran sent considerats reinfectats.\nLa venjativa demolició de la Casa del Poble de Palma\nRècord de grups escolars en quarantena a les Illes: se'n sumen 61 en una setmana\nEl bisbe de Mallorca es vacuna aprofitant que té un apartament a una residència\nEl projecte privat de pisos per a joves pretén construir-los en sòl rústic i protegit\nArmengol preveu que la situació es "normalitzi" a les Balears abans de l'estiu\nCimera entre el PSOE i Podem per evitar nous xocs a la Moncloa i al Congrés\nL'Ajuntament de Palma no pot deixar de cobrar la taxa de fems als negocis tancats pel covid-19\nL'objectiu de vacunació del 70% de la població estava basat en un "càlcul matemàtic" en què tot funcionaria perfecte\nEl Suprem rebutja per ara investigar Iglesias pel cas Dina\nDimiteix el fiscal en cap de Castelló per incomplir el protocol de vacunació\nLes marques de cotxe més buscades a Google, país a país\nFerran Vital, ...\nAntoni Janer Torrens, ...


El Barça no exercirà opció de compra sobre aquest jugador - XCatalunya.cat\nEl Barça no exercirà opció de compra sobre aquest jugador\nEl Barça no comprarà a Luuk de Jong\nLuuk de Jong va ser incorporat procedent del Sevilla. El FC Barcelona va demanar una cessió i també té un dret d’opció de compra a final d’aquesta temporada. Un dret d’adquisició preferent que el club no exercirà, tal com ha reconegut el President Joan Laporta, que admet que es va equivocar fent cas a Ronald Koeman. El neerlandès va explicar que era un jugador alt, amb capacitat de rematada aèria i amb bona finalització davant de porteria.\nA l’hora de la veritat, tot ha estat ben diferent. Un autèntic desastre. És un home lent, que no té la qualitat per estar al FC Barcelona, no controla bé la pilota i en perd moltes fent passades errònies. En resum, un dels pitjors fitxatges que ha fet el Barça en molt de temps, només comparable als fitxatges que es feien en l’època Gaspart.\nEls aficionats del Barça tenen molta poca paciència i de Jong (Luuk) va ser xiulat des de la graderia. L’entrenador va tenir els nassos de defensar-lo des de la roda de premsa, quan va ser ell qui el va demanar i, per tant, ell és el responsable de la seva arribada.\nEl vestidor està totalment dividit i Luuk de Jong seria dels partidaris que Ronald Koeman es quedés al Camp Nou i seguís ocupant la banqueta. Ronald Araujo, Gavi, Nico González, etc, són agraïts a l’entrenador i volen que el tècnic continuï.\n3 pensamientos sobre “El Barça no exercirà opció de compra sobre aquest jugador”\nRetroenllaç: El Bayern de Munic s'avança al Barça en el fitxatge d'aquest crack - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: El govern espanyol ensorra ERC i diu això de cara divendres - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: La venjança de Falcao: L'error de Koeman que ensorra el Barça - XCatalunya.cat


Tractaments Estètics | Centre Estètica Cristina\nCosmètica científica dermacèutica\nCORPORALS ESPECÍFICS PERSONALITZATS\nCromoteràpia – aromateràpia\nDepilació amb cera tèbia d’un sol ús\nMesoteràpia facial i corporal\nAssessorament en cirurgia estètica\nLa micropigmentació o maquillatge semipermanent tècnicament es defineix com la implantació de pigments específics a nivell epidèrmic de forma totalment innòcua i indolora i amb absoluta garantia d’higiene.\nQuant dura la micropigmentació?\nÉs un tractament temporal ja que els pigments implantats es van absorbint. Tot i això el tractament és de llarga durada i la seva permanència oscil·la entre dos i quatre anys.\nAssegura una aparença impecable durant tot el dia. Corregeix molts defectes de les celles, realça i millora el contorn de la boca, s’augmenta l’aparença de la mida dels ulls, es dissimulen les pestanyes amb poc pèl…\nMolt recomanada quan es tenen problemes d’al·lèrgia a productes de maquillatge o es té alguna dificultat per a maquillar-se.\nPermet el tractament estètic de cicatrius, del vitiligen, de zones del cap que han perdut cabell.\nMicropigmentació als llavis\nCorregir petites imperfeccions o asimetries. Llavis d’homes que han perdut la coloració per causes com un herpes… La finalitat sempre és aconseguir un resultat natural amb tons suaus.\nEls casos més típics són:\nEmbelliment dels llavis\nAugment del contorn labial\nLlavis amb forats peribucals\nCamuflatge del vitiligen, cicatrius, pells cremades, alopècies incipients….\nUn dels aspectes més gratificants de la pigmentació és l’aplicació en persones que busquen pal·liar els efectes produïts per exemple per la quimioteràpia, la pèrdua de l’aureola mamària en una mastectomia i per dissimular cicatrius.\nCENTRE D’ESTÈTICA CRISTINA\nAl servei de la teva imatge i la teva\nC/DELS SASTRES, 25\n972 26 32 20\n630 842 883


Col·laboració amb el Banc dels Aliments de Càritas Arxiprestal de Sant Andreu - UE Sant Andreu\nCol·laboració amb el Banc dels Aliments de Càritas Arxiprestal de Sant Andreu\nCoincidint amb la campanya d’abonats per la temporada 2012-2013, el club vol ajudar d’alguna manera aquells que estan patint més la crisi. La vessant més solidaria del Sant Andreu es deixarà veure a partir d’aquesta propera campanya amb gestos com aquest.\nEl club vol posar de relleu la tasca del Banc dels Aliments de Càritas Arxiprestal, que està fent una labor social tan important a Sant Andreu. Les accions previstes són diverses: si s’aconsegueix superar el nombre de socis actuals, per cada membre de més es destinarà el 50% de la quota d’aquestes altes a menjar pel Banc d’Aliments.\nA banda, s’instal•larà al Narcís Sala un punt de recollida on s’hi podran deixar aliments els dies de partit.\nD’aquesta manera, si el club creix i supera els socis d’enguany, la meitat d’aquest excedent es destinaria al Banc d’Aliments, i en qualsevol cas, es fa una crida als socis actuals a col•laborar amb aquesta entitat, a la vegada que es mira de posar de relleu la seva tasca i les seves necessitats.\nLa iniciativa ha sorgit inspirada per la recollida que els pares del futbol formatiu del club fan per celebrar la Festa del Futbol Base, on recullen aliments per aquesta mateixa organització.\nEls preus dels abonaments seran molt similars als de la temporada passada per mirar de cobrir almenys les necessitats de funcionament ordinari del club, que ha reduït el seu pressupost un 30%, encara que s’han modificat algunes categories per facilitar la gestió.


Héctor Cúper: «Millor a la segona part»\nEl tècnic del Mallorca es va mostrar satisfet pel joc oferit pel seu equip\nL'entrenador del Reial Mallorca manifestà ahir després d'aconseguir la classificació pels quarts de final de la Copa del Rei que fou un partit «molt disputat» i expressà la seva satisfacció per l'actitud mostrada pels seus jugadors sobre el terreny de joc. «El Betis ha aprofitat el nostre inici un poc estrany que hem tingut, en què hem estat una mica despistats. Però a la segona milloràrem i començàrem a utilitzar bé el nostre contracop», va dir el tècnic del Reial Mallorca.\nClemente havia dit uns minuts abans que el Mallorca havia guanyat per sort. Cúper contestà a l'apreciació del tècnic del Betis afirmant que «tots els equips intenten aprofitar com volen o poden el percentatge de sort que hi ha a acada partit. De totes formes no crec que ens haguem classificat per això, ja que només en els primers quinze minuts de la primera part hem patit qualque problema».\nSobre el joc del seu equip, que per moments fou bo, l'argentí es va mostrar molt conforme i content. «Hem patit una mica a l'inici de l'encontre però després ens hem concentrat i crec que hem jugat bé. Estic conforme amb el joc de l'equip i content perquè hem superat una eliminatòria que ha estat molt complicada. Hem superat un bon equip en els dos partits de l'eliminatòria, els hem guanyat els dos partits i això vol dir alguna cosa», declarà el tècnic vermelló.\nFinalment, Héctor Cúper comentà la lesió que patí Ariel Ibagaza a la primera part i que sembla que podria tenir certa gravetat.


Ús de galetes als webs i aplicacions de Nome\nEn compliment de la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic, us informem que als webs i aplicacions de Nome s'utilitzen galetes que recorden les pàgines del lloc web a què ha accedit l'usuari, així com el nom que ha utilitzat per a enregistrar-se i les seves preferències i configuracions de visualització, amb l'objectiu de facilitar i millorar la navegació i oferir a cada usuari informació que pugui interessar-lo.\nAls webs i aplicacions de Nome s'utilitzen galetes de tercers que permeten recopilar dades estadístiques anònimes sobre les visites rebudes, amb el fi de fer un seguiment de les campanyes publicitàries que puguin estar en curs en el moment de la visita.\nAquesta galeta s'utilitza per comprovar l'idioma preferit. Galeta d'ús intern necessària per al funcionament del web. Les dades emmagatzemades per aquesta galeta no identifiquen els usuaris ni en recullen cap dada personal.\nAquesta galeta s'utilitza per recordar els filtres seleccionats per l'usuari. Galeta d'ús intern necessària per al funcionament del web. Les dades emmagatzemades per aquesta galeta no identifiquen els usuaris ni en recullen cap dada personal.\nA banda de l'ús de galetes pròpies de Nome, permetem a tercers establir galetes en el vostre ordinador i accedir-hi. El consentiment per a l'ús de les galetes d'aquestes empreses està lligat a la navegació per aquest lloc.\nNome us agraeix que accepteu la instal·lació de galetes, ja que això ens ajuda a obtenir dades més precises que ens permeten millorar el contingut i el disseny de les nostres pàgines web i les aplicacions per tal d'adaptar-les a les vostres preferències.\nEn cas que Nome presti alguna mena de servei especial en què determini unes previsions específiques diferents a les esmentades pel que fa a la protecció de dades personals i la utilització de galetes, les normes particulars indicades per a aquest servei concret prevaldran per sobre de les presents.\nEls webs de Nome poden modificar aquesta política de galetes en funció d'exigències legislatives, reglamentàries, o amb la finalitat d'adaptar-la a les instruccions de l'Agència Espanyola de Protecció de Dades. Per això recomanem als usuaris que la consultin de manera periòdica.


El ple i solidesa de la nit de divendres passat al teatre auditori de Granollers es resumia en la consistència de les permanents que florien pel pati de butaques. Aquella nit de gospel em va semblar distingir un altre detall significatiu. Les decisions municipals estan fetes de petits gestos que marquen una direcció o una altra. Els teatres vallesans, que ja patien abans de la crisi, s’haurà de veure, ara, quines vies troben, per on tapen les fuites: com es regiren sobre sí mateixos i afinen la tria.\nEl detall que els deia: com a cap de cartell, actuava el grup nord-americà Followers of Christ Upholding Standards (FOCUS), en la primera gira que fa, en versió quintet de gospel, per Europa. Van fer vibrar espectadors i permanents amb clàssics del gospel, un recull de nadales (a mi encara se’m fa estrany que em diguin bon Nadal tant d’hora) i una traca final molt marxosa. De teloners i fent molt bé la feina d’escalfar motors, va cantar el grup Gospel Joy la Garriga, que s’uniria, al final de la nit, amb els nord-americans. Aquest és el detall senzill: que algú hagi tingut la pensada de convidar un grup de gent nostra perquè actuï en una de les places fortes, que ho faci al costat d’uns grans i que apropi, alhora, públic potser nou o diferent al teatre de la capital. Si algú hagués tingut la pensada de dir-li al capitost del quintet dels Estats Units que aquí, a banda de poder dir “feliz Navidad”, diem “bon Nadal”, la felicitat ja haguera estat completa.\n(Article publicat a la contra d'EL 9 NOU el divendres 16 de desembre de 2011)\nPublicat per Anna Ballbona a 8:24


Els treballadors de l'empresa DACSA-Saica Pack negocien nou conveni i aturen la vaga\nEstava en joc deslocalització de producció i de maquinària i acomiadaments de part de la plantilla | El conveni que s'ha negociat serà vigent durant els pròxims sis anys\ndimarts, 25 de desembre 2018 - 11:30h | Actualitzat a 25/12/2018 16:10h\nLa paperera DAPSA-Saica Pack d'Amposta ha negociat el seu conveni laboral pels pròxims sis anys | Cedida\nEls treballadors de la paperera DAPSA-Saica Pack d’Amposta han fet un pas enrere i han negociat amb l’empresa l’acceptació d’un quart i cinquè torns a la planta d’Amposta. D’aquesta manera, posen fi a una vaga iniciada a la planta ampostina i accepten el nou conveni laboral per als sis anys vinents després de tretze dies de vaga que va començar el 12 de desembre.\nL’acord amb la direcció de l’empresa ha estat acceptat per un 75,4% dels vots emesos a l’assemblea de treballadors. El nou conveni preveu ampliar els torns, amb el compromís de la direcció de contractar cent cinquanta persones més en deu anys i invertir set milions d’euros per ampliar les naus. L’acord arriba després que la direcció de Saica Pack comuniqués al comitè que, amb tres torns en actiu, s’endurien tres màquines a les plantes de Sant Sadurní d’Anoia (Alt Penedès) i Saragossa i que això suposava també l’externalització de serveis i reducció de plantilla. Actualment treballen a Saica Pack, unes 400 persones, 280 treballadors directes i 120 d’indirectes.\nNegociació que han acabat amb nou conveni laboral per Saica Pack\nLa negociació del nou conveni va arribar després que el comitè d’empresa aconseguís aturar l’ampliació de torns que demanava l’empresa i es va pactar un calendari laboral per a 2019 on es respectaven els períodes de vacances actuals i no s’obligava a treballar en dissabte la plantilla. Aquestes mesures, però anaven acompanyades de la reducció de maquinària i de personal a la planta ampostina cosa que va provocar una nova assemblea de treballadors on finalment es va decidir tornar a votar el conveni.\nJordi Grau, president del comitè d’empresa explica que «La gent es va espantar i es va tornar a votar el conveni. L’empresa es farà enrere en endur-se les màquines, tornarà a invertir i per tant, no perdrem els llocs de treball»\nIncrements de sou progressius i 14 festius anuals\nLes noves condicions laborals, que s’aniran aplicant progressivament a partir de la primavera, suposaran un increment general del 2% del sou i plusos d’entre 300 i 400 euros per als qui treballin al quart i cinquè torn. També s’ha pactat que s’hagin d’assumir 4 dels 14 festius anuals. Amb cinc torns, la planta estarà activa cada dia de l’any, 24 hores al dia.\nsindicats empreses Amposta


El nou Toyota Aygo disponible per 100 € al mes | ElMotordeGirona.cat\nEl nou Toyota Aygo disponible per 100 € al mes\n22 gener, 2015 albertalsina 0\nEl nou Toyota Aygo arriba al mercat estatal per 100 al mes* gràcies al programa ‘Pay x Drive’ (Pagament segons l’ús). Aquest programa permet adquirir el vehicle per 100 € al mes i decidir què fer, si tornar-lo, quedar-te’l o canviar-lo per una altre de nou al cap d’un, dos, tres o quatre anys. Fins i tot permet tornar-lo en qualsevol moment durant el primer any. L’únic requisit és avisar amb un mes d’antelació.\nAmb un disseny atractiu i modern, amb un gran protagonisme del frontal en ‘X’, el nou Aygo ofereix grans opcions de personalització. Diferents paquets permeten configurar al gust de cada client tant l’exterior com l’interior del vehicle, conformant una gamma de més de 700 versions diferents.\nEl nou Toyota Aygo, disponible amb carrosseria de tres i cinc portes, porta una versió millorada del motor de gasolina VVT-i de tres cilindres i un litre de cilindrada, amb 69 CV de potència que es podrà equipar tant amb un canvi manual (cinc velocitats) com amb una transmissió manual automatitzada ‘x-shift’.\nLa gamma Aygo s’articula al voltant de l’acabat ‘x-play’ que inclou un gran equipament de sèrie amb elements com sis airbags, llums de circulació diürna de tecnologia LED, llums antiboira i control d’estabilitat entre d’altres.\n*Consultar condicions en el teu concessionari Toyota més proper.\nToyota mostra l’Aygo\nEl dissenyador Modesto Lomba personalitza una edició exclusiva del Toyota Aygo\nCarrosseria de dos colors per al Toyota Aygo\nToyota llança el nou Aygo X-Cite\ntags: Aygo Nou Toyota Aygo Toyota Toyota Aygo\nprevious Ja es pot encarregar el nou Ford Mustang\nnext Tecnologies digitals als concessionaris Audi


El Constitucional germànic veu provat que l'adquisició de deute s'ajusta als tractats europeus\nEl logotip del BCE a la seu central de la institució a Frankfurt. Ralph Orlowski / Reuters\nBarcelonaEl Tribunal Constitucional d'Alemanya ha avalat aquest dimarts el programa de compra massiva de deute públic del Banc Central Europeu. El tribunal amb seu a la ciutat de Karlsruhe ha emès una sentència en la qual assegura que la institució monetària comunitària ha demostrat tant al govern com al Parlament germànics que el seu programa d'adquisició de deute, conegut amb les sigles PSPP, s'ajusta als tractats de la Unió Europea.\nLa sentència del Constitucional respon a dues demandes, una de les quals presentada per dos polítics conservadors, que argumenten que els tractats europeus i la Constitució alemanya prohibeixen tant que els bancs centrals financin directament les administracions públiques com la mutualització del deute dels diferents països europeus, és a dir, l'ús de diners d'un país per pagar el deute d'un altre. En aquest sentit, els demandants consideren que el fet que el BCE utilitzi fons per adquirir deute d'altres estats de l'eurozona suposa un cost addicional per als contribuents alemanys, ja que el BCE destina més diners a la compra de bons d'estats perifèrics, com Itàlia i Espanya, que d'Alemanya.\nLa compra de bons de tots els països de la zona euro per part del BCE rep fortes crítiques a Alemanya, la principal economia del continent. La majoria de crítics provenen de partits conservadors, com els euroescèptics Alternativa per a Alemanya (AfD) o alguns sectors de dos partits que actualment formen part de l'executiu federal, com la CSU bavaresa i els cristianodemòcrates de la CDU, el partit de la cancellera Angela Merkel. A nivell econòmic, les crítiques provenen dels anomenats falcons, economistes partidaris de la disciplina fiscal i que posen el control del deute al centre de les polítiques econòmiques. El Bundesbank, el banc central germànic que alhora forma part del BCE, ha estat el principal opositor al PSPP , juntament amb els bancs centrals austríac, neerlandès i finès.\nEn una sentència publicada a principis d'aquest mes , el Constitucional va considerar que les autoritats alemanyes no havien exercit prou control sobre el BCE per justificar que les polítiques d'adquisició de deute complien la legislació tant nacional com comunitària. És per això que el tribunal va obligar el Bundestag, el Parlament federal, i el govern de Merkel a reclamar al BCE que aportés una justificació que el programa de compres s'ajusta a la legalitat.\nEl BCE va complir i va enviar un gruix important de documentació que va ser analitzat per les dues institucions alemanyes, que van concloure que el PSPP s'ajusta a la Constitució i a la llei. Davant d'aquesta situació, els crítics van tornar a portar la decisió al tribunal, que ara ha sentenciat que n'hi ha prou amb la decisió del govern i el Parlament per considerar que la compra de deute del BCE és constitucional.\nDubtes sobre el programa antipandèmia\nEl BCE va posar en marxa el PSPP, al qual ha dedicat 2,4 bilions d'euros, el 2015. Una sentència contrària al programa hauria posat en una posició impossible el Bundesbank, ja que s'hauria vist obligat, d'un banda, a mantenir l'adquisició de bons que li ordenés el regulador monetari europeu però, de l'altra, tindria prohibit fer-ho pels tribunals del seu propi país. Una situació així hauria pogut representar un cop fatal per a l'euro , ja que hauria deixat el BCE sense una de les seves eines principals per mantenir la cohesió interna a l'eurozona i garantir per igual la solvència de tots els governs estatals.\nEl Constitucional germànic dona llum verda, doncs, al PSPP, però s'haurà de pronunciar encara sobre una demanda contra el PEPP, un altre programa d'1,35 bilions d'euros per a la compra massiva de bons estatals aprovat per pal·liar els efectes de la pandèmia sobre l'economia i el sector financer que està sent especialment beneficiós per a les economies del sud del continent.\nbanc centrals Banc Central Europeu deute públic Finances